prot · GC0976 · 1988-12-31 00:00:00 — 218ledamöter avstod frän att rösta. Slutligen bifölls utskottets hemställan med 147 röster mot60 för reservation 36 av m.fl. 115 ledamöter avstod från attrösta. Mom. 24 (räntor på statsskulden) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 42 avLars m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 27 (utgiftsram för lönekostnadsökningar) Först biträddes reservafion 45 av m.fl. - somställdes mot dels reservation 44 av och , delsreservafion 46 av - med acklamafion. Härefter biträddes reservation 43 av m. fl.- som ställdes mot reservation 45 av m.fl. - genom uppresning. SlutHgen bifölls utskottets hemställan - som ställdes motreservation 43 av m.fl. - genom uppresning. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. finansutskottetsbetänkande /89:FiU21 om anslag till 1988/89:100 delvis). sparfrämjande åtgärder m.m. (prop. 1988/89:KU23 om presstöd m.m. (prop. 1988/89:100 delvis)samt 1988/89:KU19 om anslag till de kungl. hov- och slottsstaterna (prop.1988/89:100 delvis). Tredje vice talmannen meddelade att betänkandena skulledebatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt. Först upptogs till behandling finansutskottets betänkande21 om anslag fill sparfrämjande åtgärder m.m. Anslag till sparfrärrgande åtgärder m.m. 43 (): Moderata samlingspartiet och hari en gemensam reservation föreslagit att spardelegationen skall avskaffas ochdess anslag inbesparas. I har vi - i sällskap endast med - detsämsta hushållssparandet bland de industrialiserade länderna i världen. Enväsentlig orsak till detta är utan tvivel de senaste årens upprepadeskattehöjningar, genom vilka skattetrycket i vårt land stigit från 51 till 56 %under sju år. Hushållen har helt enkelt inte fått några pengar över att spara!Inflationen har tagit hand om de lönehöjningar som utgått, och de höjdaskatterna har ätit upp vad som förut fanns över för sparande i hushållensbudgetar. Det som förut sparades i hushållen sparas nu i det offentligas regi -fast det totala sparandet i landet blir ändå för litet, vilket ett underskott ibytesbalansen runt 15 miljarder utgör ett allvarligt bevis på. Det vore likväl fel att skylla vårt starkt negativahushållsparande - som nådde ett bottenläge av-3,-enbart på landetshöjda skattetryck! Ett utomlands ofta viktigt incitament för sparande -nämligen trygghet vid sjukdom och på ålderdomen - har vi i i storutsträckning eliminerat genom vårt väl utbyggda socialförsäkringsnät. Desenaste årens borttagande av alla restriktioner för landets kreditväsende harbidragit till ett minskat sparande, eftersom många familjer dragit nytta avmöjligheten att låna pä sädana tillgångar som förut förblivit obelänade. Ävenden svenska älderspy-ramidens förändring - mot större mängder studerandeungdomar och pensionärer - kan anses ha bidragit till att minska sparandet. Men säkra och stabila spelregler för sparandet behövs - fåaktiviteter är sä beroende av en filltro till den egna ekonomin och tilllandets ekonomi som just långsiktigt sparande! Och här har vår regering ettstort ansvar: man har fingrat pä spelreglerna, till spararnas nackdel! Denbegränsade skattelättnad för mindre aktieutdelningar som infördes under de borgeriigaregeringsåren togs bort. Än värre var alt pensionärerna genom ett med ett fåtalrösters majoritet genomfört beslut i berövades hela 16 miljarder i"engångsskatt" - ett tilltag som till yttermera visso var retroaktivttill sin karaktär. Nyårsafton presenterades en ny"engångsskatt", som villkoren för aktiesparandetförsämrades på ett oväntat sätt. Viljan till det för landet så värdefulla,långsiktiga försäkringssparandet torde dessutom redan ha försämrats genomtillkännagivandet av att försäkringsbolagens obeskattadevärdetillväxt på enskilda försäkringar kommer att beskattas varjeår medlen förvaltas av försäkringsbolaget. Det är inte rimligt att tro att försyndelser som de häruppräknade kan repareras genom atl tilldela en spardelegation 18 miljoner förupplysning om sparandets värde! Många minns fjolårets av nägon reklambyrå påuppdrag av spardelegationen genomförda annonskampanj till förmån för sparandet.De slogans som där marknadsfördes retade lika mycket som de roade, och det ärföga sannolikt atl något som helst ökat sparande åstadkoms genom denna kampanj.Den forskning som spardelegationen också ordnat om sparandets villkor kundelika gärna utföras på nägot av våra universitet eller vid någon av Anslag tiU sparfrämjande åtgärder m.m. Prot.1988/89:76 våra högskolor, där man ofta söker efter meningsfylldaforskningsuppgifter. 8 mars1989 Herr talman! Mot bakgrund av vadjag här anfört yrkar jag bifall till Anslag till sparfrämjande åtgärder m.m. och reservation nr 1, i vilkenföreslås att spardelegationen skall avskaffas och anslaget till densammasåledes inbesparas. 44ROLAND (): Vi kommer att ta uppsparandefrägorna i ett större betänkande med anledning av att det finns ettantal motioner med förslag om hur framför allt hushällssparandet ute i landetskall öka. Det betänkande som vi nu behandlar tas endast nägra mindre delar uppt.ex. en mindre justering i lagen om ungdomsbosparande och frågan om rätt tillextra insättning på vinstsparandet . Som berörs också anslaget till spardelegationen för sparfrämjande åtgärder. Med undantag av frågan om anslag till spardelegationen ärutskottet enigt. och yrkar avslag på anslaget tillsparfrämjande åtgärder. De vill att spardelegationen skall avskaffas.Argumentationen i reservationen är mycket underlig. Det sägs där att det inteär statens uppgift att bedriva sparpropaganda. Det tycker jag är ett ganskafantastiskt argument. Om man vill att sparandet i samhället skall öka, måste manväl på olika sätt vidta åtgärder. Bland dessa åtgärder kan ju ingå det somspardelegationen arbetar med. Spardelegationens arbete går ut på att informeraom hur viktigt det är att spara och om olika motiv för sparandet. Delegationenskall på det viset försöka ändra attityder och beteenden. Spardelegationenarbetar inte enbart med annonser. Varje kvartal ger man ut skrifter som handlarom sparandet och på vilka områden det är att spara. Man ger också konsumentupplysningom vilka avgifter som finns när det gäller sparande i bank och annat sparande.Det kanske viktigaste arbetet, som också förbrukar de största resurserna, ärdet arbete som utförs i skolorna. Vid den utskottsutfrågning vi hade i finansutskottet förnågon månad sedan om sparandet var man i alla fall frän experthäll i stort settganska överens om att det kanske inte går att öka nysparandel sä mycket medolika sparstimulanser, eftersom det bara leder till en omflyttning av sparandetoch till mycket litet nysparande. Däremot ansåg man att en viktig insats föratt öka hushällssparandet på lång sikt var just spardelegationens arbete medatt informera om olika motiv för sparandel och inte minst att man därigenomocksä förändrar attityder och beteenden. Det är ytterligare en sak som jag tycker är riktigt attnotera och som jag hoppas att som är en klok man skall tänka påtill nästa är. har detta nämligen varit en borgerligtrepartireservation. har emellertid upptäckt värdet med spardelegationen.Det är min förhoppning att ytterligare information om spardelegationen ocksåskall innebära att vi får ett enigt utskott i den här frågan nästa gång. Jag yrkar bifall till hemställan i finansutskottetsbetänkande nr 21 i sin helhet. 45LARS DE (): Det är alldeles riktigt som att vid en offentlig hearing om sparandet som finansutskottet hade förnågra veckor sedan så underkände experterna tillfälliga sparstimulanser. De fårbara till effekt att spararna flyttar pengar frän ett konto till ett annat, ochnågon ökning av det totala sparandet blir det inte. Jag tror inte heller, herr talman, att det blir någonökning av det totala sparandet på grund av spardelegafionens arbete. Detarbetet märks mycket litet utåt. Det är viktigare att staten upprätthällerstabila spelregler för sparandet och undviker att komma med engångsskatter ochför aktiesparandet negativa lagändringar, än att man har en spardelegation somförsöker upplysa medborgarna om hur klokt det är att spara. A nslag tiU sparfräm -jande åtgärder m. m. 46 (): Jag tror att en av de bästa exemplen påsparpropaganda som vi har haft i detta land var införandet av engångsskatten.Efter det att engångsskatten infördes och alla blev medvetna om hur lönsamtförsäkringssparandet var så ökade detta sparande faktiskt ganska kraftigt. Detvar en mycket bra sparpropaganda. 47 (): Engångsskatt skall enligt bestämmelsernatillgripas vid krig och krigsfara och vid nationell fara. Engångsskatt skallunder normala tider egentligen inte ingå i regeringens och arsenalav åtgärder. Att engångsskatten inte bara är en engångsskatt framgår ju av attden har tillgripits tvä gånger . Vi i underkännerengångsskatten som finansiellt instrument. 48 (): Det är kanske framför allt beroende på denframgångsrika ekonomiska politik som har förts under dessa år och som har fåtten del konsekvenser som ur fördelningssynpunkt inte har varit så riktiga. Detgäller bl.a. att försäkringssparandet kraftigt har ökat sin avkastning genom deplaceringar man har kunnat göra. tänker kanske pä densenaste engångsskatten eller möjligtvis på den extra vinstdelningsskatt som vii snart skall ta upp. Den har sin grund i att man i vissa förelag färkraftigt ökade vinster. Många har reagerat mot att man inte ser till alt dra indessa vinster, ur fördelningssynpunkt, men framför allt också med tanke på dä skulle få en lugnare avtalsrörelse. 49LARS DE (): Begreppet engångsskatt tycker jag tyder päatt man menar att det är en skatt som man skall tillgripa en gäng. Om mantillgriper den två gånger sä är det inte längre någon engångsskatt. Jag tycker dessutom till skillnad från attdet faktum att med hjälp av en stark internationell konjunktur har haften framgångsrik ekonomisk utveckling inte kan 1988/89:76 utgöra något motiv till enretroaktiv skatt pä pensionärernas sparande, vilket engångsskatten på pensionerfaktiskt var. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslutfattades efter debatten om betänkande 19.) Kammaren övergick till att debatterakonstitutionsutskottets betänkande 23 om presstöd m.m. 50 HANS NYHAGE (m): När behandladepresstödsfrågorna, kunde vi konstatera att dessa då var föremål för utredninggenom dagstidningskommittén, vars uppgift bl.a. var att utvärdera erfarenheteroch effekter av det rådande stödet till dagspressen och föreslå ändringar ireglerna. Mot den bakgrunden fanns det då ingen anledning att företa någraförändringar i stödets struktur. betänkande Reformerat presstödföreligger nu och remissbehandlas . Kommittén föreslåren radförändringar med inriktning mot stöd till investeringar, omorganisafion ochutveckling i stället för som bidrag för förlusttäckning. Detnuvarande produktionsbidraget, som baseras pä tidningarnas pappersförbrukning,föreslås omvandlas fill ett driftstöd beräknat på upplagan och antalet nummerper vecka. En höjning av samdistributionsrabatten föreslås, och ett särskiltutvecklingsstöd införs gällande just stöd för investeringar i ny teknik ochorganisation. Kommittén avvisar propåerna om moms på tidningar. Enligt kommitténskall de föreslagna åtgärderna leda till att tidningarna skall blimindre beroende av stödåtgärder än . betänkande remissbehandlas såledesnu, och resultatet härav skall givetvis föreligga innan några beslut omförändringar i presstödets konstruktion kan tas. I budgetpropositionen aviserasockså att regeringen senare kommer att förelägga ett samlat förslagom presstödet. beslutade attproduktionsbidraget skulle höjas . Vi moderater reserverade oss motdetta och föreslog i stället en sänkning av bidraget . att kostnadsutvecklingen i samhället var sådan att det fanns anledningatt visa återhållsamhet i anslagsbeviljandet. Det finns givetvis all anledningatt vidhålla detta ställningstagande. Allfort mäste vi alla vara bereddaatt medverka till att kostnaderna på skilda områden hålls nere, vilketnaturligtvis måste ske med beaktande av att viktig och nödvändig verksamhet inteomöjliggörs eller allvarligt försämras. Den av oss föreslagna besparingen påpresstödet kan enligt vär mening rimligen inte fä nägra sådana negativakonsekvenser för dagspressen, sä mycket mer som genomgåendekännetecknas av en mycket god annonskonjunktur, som medfört mycket bra resultatför dagspressen.Detta måste givetvis beaktas och vägas in i sammanhanget. Grunden församhällets stöd på skilda områden måste vara att ett sådant slöd krävs för atten verksamhet skall kunna äga rum, fortbestä och vidareutvecklas. Däremotskall det inte utgä där detta kan ske genom verksamhetens egen kraft med dessegna resurser. Nägon anledning atl göra undantag för dagspressen från dennagrundregel kan rimligen inte finnas. 1 reservation nr 1 vid KU:s föreliggandebelänkande föreslår de moderata ledamöterna en besparing på pä utgåendeproduktionsbidrag, motsvarande . Med det anförda yrkar jag bifalltill denna reservation och i övrigt till utskottets hemställan. 51 (): Pressen går ovanligt bra. Vi kan nästandagligen i tidningen läsa rapporter frän årsberättelser, som talar om vilkenvinstbransch tidningspressen utgör. I vår motion har vi refererat till vad koncernchefen förA-pressen sade i en kommentar till bokslut. Han karakteriserade delåret som "ett historiskt vinstår". Han sade vidare att "resultatutvecklingen1987 och det förväntade resultatet 1988 innebär att huvudägarnas ursprungligainsatskapital på 120 milj. kr. kommer att finnas kvar i A-pressen praktiskttaget ograverat. Den tidigare nödvändiga förlusttäckningen och en omfattandeomstrukturering har A-pressen alltså klarat med egna vinstmedel." Han borde naturligtvis ha tillagt att denna omstruktureringklarats med egna vinstmedel och statsbidrag. Ägarna har således inte satsat enenda krona. Denna utveckling har fortsatt 1988. Vi motsatte oss redanförra året en höjning av stödet , därför att den inte behövdes. Det somhände var mycket uppseendeväckande, att utskottet tog ett eget initiativ tillatt utöver den 5-procentiga höjning regeringen föreslog lägga på , trots att vinstutvecklingen var så god. Jag kan inte tolka detta som annatän etl utslag av främjande av egenintresse. Man försvarar sina egna tidningar istället för att ta till vara allmännintresset i denna kammare. uppfattning är att det med lätthet går attminska presstödet till den nivä del hade före den 10-procentiga höjningen ulanatt det pä nägot sätt hotar mångfalden. Vi föreslår också att den långivninglill och som tidigare beslutats nu avslutas. Vihar tidigare motsatt oss detta län, därför att det går att fä lån pä marknaden.Det betyder en besparing på 62 milj. kr. Det finns många mycket mer angelägnaposter i vär budget där vi skall ägna oss ät att främja inte minst kulturen.Där gör dessa pengar väsentligt större nytta. Jag yrkar bifall till reservationerna 2 och 4. 52 BOHAMMAR (vpk): I ett läge då dagstidningskommitténs utmärktabelänkande är ute på remiss känns det inte särskilt meningsfullt att diskuterapresstödsfrågor här i kammaren. Jag kan i stort sett begränsa mig till atttyrka bifall till reservationerna 3 och 5 i betänkandet. Merpartenav de tidningar som uppbär presstöd är endagstidningar. Men endastca av det totala presstödet tillfaller fyrtiotalet endagstidningar.Totalt handlar det faktiskt inte om myckel mer pengar än de fria 'marknadskrafternas främste apologet i svensk press fär ut i statsbidrag. Ack,vilken lycka att inte tvingas leva efter de principer somtidningen så stolt predikar och stundligen på sin ledarsida, för dåskulle inte överleva många dagar. Och ack, vad tursamt, HansNyhage, att är sä klok att den ärligen röstar ner moderatasamlingspartiets krav på kraftiga nedskärningar av presstödet. Var skulle viannars få läsa alla panegyriska arfiklar om statsmannen eller denaturlyriska betraktelserna av förre statsmannen ? Det börjar, herr talman, bli litet tröttsamt medmoderaternas årliga och mekaniska reservationer för en 20-procenfig nedskärningav presstödet och med ett , som i vanlig stil traskar patrull ochkräver mindre. Det är riktigt, som sade tidigare, attförra året var ett ganska hyggligt år för dagspressen, men resultaten var mycketojämna. Många tidningar har det fortfarande väldigt svårt. Var finns logikenbakom politiken att om det går ganska hyggligt , då straffa tidningarnagenom att minska presstödet? Bättre är väl att ge pressen möjligheter attanvända de ganska goda konjunkturerna för att sanera sin ekonomi och satsaoffensivt. Men tillbaka till endagsfidningarna. hartidigare enhälligt fastslagit att dessa tidningar spelar en stor och värdefullroll för mångfalden inom pressen och för den fria opinionsbildningen.Dagstidningskommittén har lika enhälligt kommit till samma slutsats ochförordar ett ökat stöd till dessa tidningar. Det handlar ju om ett ganskamarginellt stöd i förhållande till det totala presstödet. Vi i vpk tycker kunde genomföra det förslaget , omgående, eftersom det finns en såstor uppslutning bakom det, och därav vår reservation 3 till betänkandet. Avslutningsvis vill jag säga följande.Planerna på att belägga dagspressen med moms utgör ett allvarligt hot mot mängatidningars överlevnad. Vpk kommer aldrig att vara med om att momsbelägga detfria ordet för att möjliggöra marginalskattesänkningar för miljonärerna. Ensådan beskattning skulle i ett slag rasera hela vårt presstödssystem. Finansministerngör nog klokt i att lyssna på vad en enhällig dagstidningskommitté tycker omplanerna på att lägga moms på dagstidningarna. 53 HANS NYHAGE (m) replik: Det är tyvärr återigenalldeles nödvändigt att erinra om att ett beslut som harfattat skall tillämpas och att dess konsekvenser givetvis skall respekteras. BoHammar har en fullkomligt ogrundad uppfattning om vad konsekvenserna skulle bliom skulle bifalla förslag. 54 BOHAMMAR (vpk) replik: Nej, Hans Nyhage, jag har nog ingen ogrundaduppfattning om detta, eftersom jag vet mycket väl. Jag har tillhörtdagstidningskommittén under , och vi som tillhört denna kommittéhar besökt många fidningar och studerat deras situation. Läget är prekärt förmånga av våra landsortstidningar. Det är alldeles uppenbart att vi ommoderaternas förslag skulle gåigenom skulle få en situation, som innebär att ytterligare ett antal orter ivårt land skulle ha bara en monopoltidning, vilken ofta är en högertidning. Jagkan därför förstå att perspektivet möjligen kan tilltala Hans Nyhage. Men jagber honom ändå att betänka vilka konsekvenser polifik skulle få irikets största stad, i vår huvudstad . politik skullenämligen innebära att fick slå igen portarna, och tidningenskulle inte kunna fortsätta sin utgivning. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 55 HANS NYHAGE (m) replik: Jag upprepar att det i och för sig inte finnsnägon anledning att polemisera mot i detta ärende. Jag vidhåller atthan drar helt felaktiga slutsatser om vad resultatet skulle bli, om det avmoderaterna framförda förslaget skulle bifallas av . 56 BO (vpk) replik: Det är litet svårt att polemisera mot HansNyhage, eftersom han säger att han inte behöver ange några argument. Enligthonom får det inte några konsekvenser om en 20-procentig nedskärning avstatsstödet fill pressen genomförs. Däremot skulle det uppenbarligen få enormtpositiva konsekvenser för statsfinanserna. Det är ju därför harlagt fram detta förslag. Men, Hans Nyhage, man kan inte förneka något utan attkomma med några sakargument. Vi som ingår i dagsfidningskommittén har nämligennoga studerat dessa frågor, och vi vet vilka konsekvenser de skulle få.Jagtroratt , som kommerefter mig i talarstolen, och som hartillhört samma kommitté som jag, kan bekräfta slutsatsen att en 20-procentignedskärning skulle få oerhört allvarliga konsekvenser och helt förändra bildennär det gäller den svenska dagspressen. vice talmannen anmälde att Hans Nyhage anhållit atttill protokollet fä antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 57 BENGTKINDBOM (c): Först vill jag något kommentera påståendetatt pressen går bra. Om man ser pressen som ett kollektiv och ingenting annat,dvs. alla ägg i en korg, har en god annonskonjunktur och en god ekonomiskutveckling för tidningarna bidragit till att vissa tidningar gör vinster. Mendet är ju inte alla tidningar som befinner sig i den situationen. I så fallhade vi kunnat resonera på ett helt annat sätt, och då kanske vi idagstidningskommittén inte hade behövt lägga fram våra förslag utan i ställethade kunnat koncentrera oss på annat. Men är det inte pä det sättet. Jagsade redan i förra årets debatt om presstödet att vissa tidningar gär bra ochandra gär dåligt. Och om vi ur presspolitisk synpunkt vill ha flera språkrörför den fria debattens och för demokratins skull krävs det också presstöd. I den del av A-pressens verksamhetsberättelse som BirgitFriggebo hänvisade till och citerade ur tycker jag i och för sig att A-pressensledning drar endålig slutsats. Men har man inle med noggrannhet påpekat vilka insatser somgjorts från ägarnas sida och vilken andel av presstödet som ligger i dennavinst, blir resonemanget ganska teoretiskt. Det är ju en fiktiv vinst i såmåtto alt situationen hade varit en helt annan om man inte hade haftpresstödet. En slutsats som jag inte förstår är att man inle skall fä presstödom man inte har förbrukat ägarnas insatser. Det är detsamma som atl säga attalla företag gär bra tills de har förbrukat . I dagens debatt kanske intresset inte är sä stort för vadsom fanns i budgetpropositionen och vad som finns i detta betänkande. Intressetgäller de regler som vi förhoppningsvis fär fr.o.m. nästa är. Jag instämmer iBo Hammars slutsats om att det är ett utmärkt betänkande som är ute påremiss. Förhoppningen är, vilket är en hälsning fill , att enproposition läggs fram , i vilken det föresläs att de tidningar somär beroende av presstöd vet hur de skall planera . Vissafådagarstidningar och vissa andra tidningar har en så utsatt ekonomisksituation att de om de inte fär detta besked inte vel vad de skall ge ägarnaför besked, om utgivningen skall fortsätta eller inte. Det är en realitet.Detta måste finnas i bakgrunden när det sägs att tidningarna har gått sä bra. På en punkt har och jag varit mycket överens iutredningen, nämligen när det gäller att förbättra stödet till fädagarstidningarna.Det kan tyckas vara en stor uppräkning som vi föreslår, från 1,1 milj. kr. till1,4 milj. kr., men det är ändå en begränsad uppräkning med tanke på denmångfald och den betydelse som denna grupp tidningar har. Därför skulle jagkunna instämma i det som säger om att man skulle kunna gå frånutredningen nu och räkna upp detta stöd, men jag tycker inte att det ärriktigt. Jag anser inte att man skall plocka ut den ena gruppen. Jag ståralltså fast vid utredningens förslag och tycker att det skall remissbehandlas. Möjligen innebär denna förskjutning på etl år en rättarenivå i fråga om endagstidningarna. Det kan vara en hälsning till . Den rätta nivån för endagstidningarna nästa budgetår är den som jaghela tiden har hävdat i utredningen, nämligen 1,5 miljoner. 1 betänkandet behandlas ocksä taltidningarna.Centern fick rätl. Hade anslutit sig till vär reservation ,hade vi redan då varit i det läge som vi nu är i. ändras anslagsformen tillett förslagsanslag och det ges fritt fram för taltidningar. Men del är ocksäviktigt att man både från tidningarna och från myndigheterna följer upp dettaoch ser till att det blir fart på denna utgivning och att man inte bara tecknaravtal. Utökningen och förstärkningen av stödet till taltidningarna är alltsåpositiv. Jag skall därför inte orda mer om detta. Det är annat som vi i ställetbör bli överens om. Vi har från sida, med hänvisningtill en kommittémotion frän utbildnings- och kulturkommittén, yrkat på enhöjning av bidraget till nyhetsinformation ochlitteratur. Människor med begåvningshandikapp är en grupp i samhället som detär svårt att nå med marknadsinformation, om jag fär kalla det så, och det ärsvårt att tillfredsställa deras behov i detta avseende på normal väg.