prot · GC0966 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:66 1§ Justerades protokollet för . 2 § Svar påinterpellation 1988/89:106 om flyktingars rätt till bostad i har frågat bostadsministern om han är beredd attmedverka fill att det inte blir svårare för andra bostadssökande i atterhålla bostad än för de invandrare vilkas identitet inte är helt klarlagd.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara påinterpellationen. Enutgångspunkt för interpellation är att många asylsökandekommer fill utan handlingar som styrker deras idenfitet eller färdväg.Den 14 januari besvarade min företrädare en interpellationav om detta problem. framhöll då att det inte varacceptabelt att asylsökande, som under resan haft identitets- ochresehandlingar, kastar, förstör eller på annat sätt undanhåller dessa vidankomsten till . Han underströk dock att det förekom att den som flyrfrån förföljelse kan sakna möjlighet att förse sig med pass. Han redogordeockså för de åtgärder för att motverka dokumentlösheten som finns i förslagetfill ny utlänningslag. Enannan utgångspunkt i interpellationen är den rådande bostadsbristen. I ettinterpeUafionssvar redovisade regeringenssyn på bostadsbristen för flyktingar och de olika åtgärder som vidtagits föratt förbättra situationen. Degrundläggande problemen bakom interpellation är väl kända. Enasylsökande som får uppehållsfiUstånd i , får det därför att hanuppfyller utlänningslagens villkor för att få stanna här. Det är samtidigtgrundläggande för den svenska invandrarpolitiken att utlänningar som lagligenär bosatta här skall behandlas på samma sätt som svenska medborgare. Denenskildes fakfiska behov måste vara avgörande för möjligheterna att få enbostad. Om andra faktorer än den enskildes behov fillåts spela in, när detgäller rätten att få en bostad, riskerar man att hamna i orimligaavvägningssituationer. Enligt min mening är StenAnderssons frågeställning alltså felaktig: Vi Om flyktingars rätt till bostad skall intefråga oss vilka utlänningar som skall få en bostad här, Den relevanta fråganbör i stället vara: Har den asylsökande skäl att stanna här? De som tillåtsstanna måste behandlas som alla andra här i landet, även när det gällermöjligheten att få en bostad. Som jag sagt avser regeringen i sitt förslag tillny utlänningslag att föreslå en rad åtgärder för att komma till rätta meddokumentlösheten. Till detta kommer att regeringen under innevarande budgetårförsöksvis ställer vissa medel till förfogande för genomgängsbostäder förflyktingar med uppehållstillstånd. Försöksverksamheten föresläs ibudgetpropositionen fortsätta även under nästa är. förslag skulle fä som konsekvens att olikabostadsbehö-vande grupper i samhället ställs mot varandra. Sådana lösningar påsociala problem vill jag definitivt och kraftfullt ta avstånd frän. 2STEN i (m): Jag tackar statsrådet för hennes, tror jag,första interpellationssvar och önskar henne uppriktigt lycka till med sittvärv. Låt mig betona att det finns en bred enighet dels iriksdagen, dels utanför bland allmänheten om att skallbedriva en generös flyktingpolitik. Vi har resurser i det här landet som saknäspå mänga andra ställen. Det är därför av vikt och värde att vi kan hjälpamänniskor som har problem och som befinner sig i kris. Det är viktigt att vikan skapa en bred och djup förståelse för den verksamheten. Däremot kan man diskutera om inte den svenska flyktingpolitikenär felinriktad. För en del år sedan gav vi i den största delen av vårflyktinghjälp till sådan verksamhet utomlands. har det skett enhelomvändning. Har pi-oblemen blivit mindre utomlands? Har flyktingarnas antalminskat? Har misären minimerals i världens olika flyktingläger? Svaret är nej. Vi har tvingats in i detta läge på grund av den minst saglnaiva svenska flyktingpolitiken. Vi ger i första hand den största och mestomfattande hjälpen till de människor som har kontakter och pengar att självakunna ta sig till , på bekostnad av dem som iinder enorma umbärandenvistas i världens tyvärr alltför många flyktingläger. Därmed har jag inteförnekat att även människor som är välbärgade och som har kontakter och pengarkan bli flyktingar. Det är i och för sig O.K. Det graverande och besvärande idelta samrnanhang är emellertid att en stor del av dessa människor kastar bortsina pass, döljer sin identitet, inte vill tala om varifrån de kommer, gör alltför att vilseleda svenska myndigheter. Det är här min fråga när det gäller bostäder kommer in.Jag tror att ungdomar och andra bostadssökande på den svenska marknaden förståroch accepterar att de kanske måste vänta litet grand därför att vi har enskyldighet att hjälpa människor som i sin nöd har sökt sig till . Detallra minsta man kan begära i det sammanhanget är uppenbarligen att dessamänniskor skall kunna spela med öppna kort och att inte, som fallet är ,en majoritet döljer sin identitet. är , som' mari säger,personnumrens förlovade land. Man kan snart inte göra någonting utan attuppvisa ett personnummer. Till kommer dock tiotusentals människor somgår före allaandra därför all de har använt oriktiga uppgifter. Om flyktingars rätt till bostad Det finns en del kommuner i som anser att dekan ta emot ett' 14 februari-1989 större antal flyktingar. Till dessakommuner vill emellertid ingen komma. Jag vill fråga statsrådet om det intesnart är dags att säga att den som kommer till och söker asyl ochfristad här måste acceptera, åtminstone tillfälligt, den bostadsort somanvisats och inte bara kunna vägra gäng efter gäng. Statsrådet säger också här att vi skall diskutera dem somefter beslut får tillstånd att lagligt stanna i . När man, som i mångafalli dag, här bluffat sig in i måste ställningstagandet baseras pånågon paragraf. Om det sedan blir paragraf 3,5,6 eller 31 är egalt. Men de hartrots allt bluffat sig in här på bekostnad av de människor som lever underenormt besvärliga förhållanden. Jag skulle vilja ställa två frågortill statsrådet. Vilket räd ger statsrådet lill ungdomar och andrabostadssökande, t.ex. handikappade som skall kunna ha en egen bostad enligt vaddenna kammare har beslutat, som får finna sig i att stå tillbaka i kön därföratt människor har sökt sig till på bedrägliga villkor? Den andrafrågan, och kanske den mest viktiga, är: Är det rätt att man kallas flyktingfientlignär man vill lägga den största delen av den svenska hjälpen på de människor sombefinner sig i flyktingläger utomlands under enormt svåra förhållanden? Jag tycker att spelar på allade fördomar som jag hör i debatten om flyktingar och som jag har fåttmånga bevis på under de tvä veckor jag har haft uppdraget att varainvandrarminister. hävdar att det bara är de välbeställda somhar räd att söka sig till och att det skulle utgöra en orättvisa. Manbehöver inte ha så''stor fantasi för att inse att det ofta är välutbildade,välbeställda, vältaliga människor som blir obekväma för en regim som inte tålatt ha eh politisk opposition i sitt land. Jag tycker inte att det är märkligtatt det i den stora flyktingströmmen också finns ett stort inslag av sädanamänniskor. Vi vet dessutom att de flesta av de allra fattigaste flyktingarnasom finns i flyktinglägren, vare sig de är politiska flyktingar,hungerflyktingar eller flyktingar undan en naturkatastrof, över huvud tagetinte har någon tanke 'på att söka sig till . Dem skall vi hjälpa inteminst méd humanitära insatser, vilket vi också gör. är en av dé absolutstörsta biståndsgivarna när det gäller bistånd till flyktingar. Dem får vihjälpa på annat sätt; det är riktigt. Interpellationen handlar i första händ om tillgängen påbostäder, söm är ett stort bekymmer . Bristen på bostäder är ofta det somgör att vi inte kan ta fill vara den stora tillgång flyktingar och invandrareutgör . Vi har ju en stor efterfrågan på t.ex. arbetskraft. Det finnsegentligen inte något annat sätt att komma till rätta med detta än att se tillatt det blir fler bostäder. 1 och för sig har invandrarverket fått möjlighetatt under detta budgetår på försök ge kommunerna ersättning för kostnader förtillfälliga lösningar, genomgångsbostäder för flyktingar meduppehållstillstånd. Denna försöksverksamhet har pågått sedan den 1 juli 1988.Det är för tidigt att dra nägra slutsatser ännu, Men jag tror att vi skullekunna komma en läng bit på väg om alla kommuner, enskildaoch folkrörelser, alla som engagerar sig i flyktingfrågan, verkligen sätter igång och dammsuger vilka möjligheter till bostäder, fillfälliga ellerpermanenta, som finns. Det finns ingen annan lösning än att se till att ökaantalet bostäder. Jagvet inte om det är någon i denna kammare, förutom , som ställerupp på att vi skall segregera flyktingarna och ställa en grupp av flyktingar åtsidan och straffa dem, för att de har kommit fill landet dokumentlösa, genomatt de får vänta på bostad. Jag tog upp dokumentlösheten i mitt svar.Den är ett problem för sig. Det problemet skall vi angripa. Det skulle finnasmycket att säga om det. Dessutom är det inte alldeles osannolikt att man somflykting kommer dokumentlös, även om vi också vet att en del gör sig av meddokumenten alldeles innan de kommer till . Detta skall vi angripa påannat sätt än genom att bestraffa dem på bostadsmarknaden. De personer vilkasfall prövas enligt vår lagstiftning och som får stanna skall också ha rätt attfå arbete och bostad på lika villkor. Det är en grundläggande princip försvensk flyktingpolitik. Det är mitt svar till ungdomar och alla andra gruppersom också väntar på en bostad. Det är ingen lösning att vi spelar ut dem motvarandra. 4 iMalmö (m): Mycket skall man höra innan öronen faller av. Statsrådet säger att jagspelar på fördomar. Skulle det vara att spela på fördomar, fru statsråd, attdriva en linje där man i första hand vill lägga ned de största resurserna på deflyktingar som lever under enormt svära umbäranden i de tyvärr alltför mångaflyktinglägren runt om i världen? Om det kallas för att spela på fördornar, börordet fördom ges en ny bedömning. Jag sade också i mitt inlägg att jag begriper att även välutbildade ochrika människor kan finna anledning och t.o.m. har befogad anledning att flyfrån en diktatorisk regim. Det har jag aldrig ifrågasatt. Men de andra? De andra,som inte har någon möjlighet, som får vara kvar i flyktinglägren, till vilka visvenskar ger allt mindre av vår totala hjälp till flyktingverksamheten? Jagtycker inte att man skall prata om att de som bedrägligt har kommit in fillSverige inte skall straffas när det gäller bostadssituationen. Jag har vidmånga tillfällen talat om detta och skrivit artiklar där jag betonar att enflykfing inte alltid kan ha pass eller andra handlingar, därför att det liggeri själva flyktingskapets natur att man mer eller mindre hals över huvud måstelämna sitt land. Dessutomhar regeringen själv medverkat till att man i vissa genomfartsländer måstebegära visum för att komma till . Det kan väl i alla fall inte kallasför en generös flyktingpolitik, att man i vissa länder måste uppsöka en svenskambassad för att erhålla ett visum även om man är flykting. Det finns absolutingen rim och reson i det begreppet. Jagvill således inte segregera flyktingar. Vi har dock en friarbetskraftsinvandring från de nordiska länderna. Vi har stoppat arbetskraftsinvandringenfrån länderna utanför . Jag har full förståelse för att en människa sombor i ett land utanför ser en chans att komma hit fill . Men densom inte är så förslagen, den som accepterar att bli kvar i sitt eget land, fåralltså lida för detta. Jag tycker att de åtgärder som vi har vidtagit och desom är på förslag i den nya utlänningslagen när det gäller att hindra depasslösa inte räcker till. De är, herr talman, om man skall ta till ettkraftigt uttryck, inte värda papperet de är skrivna på. De kommer inte attinnebära någonting alls. Detär ett faktum att bedriver den mest naiva flykfingpoliti-ken ihela . Jag tycker att det är skam av ett land som säger att vi skallhjälpa i första hand de människor som har det svårt och besvärligt. Effektenavdennapolifikharblivit att i första hand hjälper de människor som harpengar och kontakter på bekostnad äv de människor som lider svårt i världensflyktingläger. Jag har sett många av dessa flyktingläger ute i världen. Jag påpekade imitt förra inlägg att är en av de största bidragsgivarna när det gällerflyktingbiståndet. Och det är inte bara de direkta 650 miljonerna som Sverigeanvänder till det, utan även mycket stora statliga biståndsbelopp somkanaliseras via de enskilda organisationerna, t.ex. Rädda barnen. Röda korsetoch olika kyrkliga organisationer, går fill hjälp åt flyktingar iflyktingläger. Dessutom tar vi hit en hel del flyktingar inom ramen för dens.k. Jag hoppas emellertid att vi i får ensådan situation när det gäller flykfingärna att vi kan öka även den kvoten. Detvar emellertid inte detta som interpellationen handlade om. Det är ju inte jagsom har hittat på att man skall använda bostadspolifiken som ett medel attkomma åt den s.k. dokumentlösheten, och det är inte jag som har hittat pä skall segregera på bostadsmarknaden, utan detta tas upp i interpellationen. säger i sin interpellafion: "Att vi ger bostäder och upphälle åtverkliga flyktingar borde inte ifrågasättas. Däremot finns det inga skäl attlåta ungdomar i stå fillbaka på bostadsmarknaden för utlänningar sommedvetet vilseleder myndigheterna!" utgår alltså från att alla som harkommit till utan dokument också har vilselett myndigheterna och att deskall stå fillbaka på bostadsmarknaden. Jag vänder mig alltså emot att mananvänder bostadspolitiken, eller någon annan del av politiken, för att kommatill rätta med den s.k. dokumentlösheten. Det förs nu en ganska intensivdiskussion om hur vi skall komma till rätta med denna dokumentlöshét. Det ärflera länder som upplever den som ett växande problem. FN:sflyktingkommissariat har engagerat sig i frågan, och vi i bedriver endialog med . Men det var inte detta sominterpellationen handlade om, och jag förbehåller mig faktiskt rätten att hållamig till ämnet i interpellationen. 6 iMalmö (m): Statsrådet gör en lustig jonglering när hon säger att jag talar om alltannat än det som min interpeUafion handlar om. Sedan talar hon själv om det som vi inte skulle tala om, så det kan vi ju fortsätta med. Den s.k. dokumentlöshetenär allvarlig. 1988 sökte 2 600 Om den rättsmedicinska verksamheten personerfrån ett land i asyl pä . 2 400, dvs. , av dem hade ingadokument, trots att den överväldigande majoriteten av dem måste ha visat pass,biljett och identitetshandlingar vid ett flertal tillfällen under resan tillSverige. Enligt statistiken kan man konstatera att av dem som 1986 sökteasyl inte hade pass eller andra idenfitetshandlingar, trots att de måste havisat sådana handlingar vid ett flertal tillfällen på vägen till . Medtanke på polisens bristande resurser för två kan man på godagrunder misstänka att antalet i verkligheten var betydligt större. Jag har sagt att det absolut inte finns någonanledning att neka de människor som verkligen är flyktingar och som spelar medöppna kort bostad och uppehållsort, frihet och trygghet i . Det tror jagatt en förkrossande majoritet i är överens om. Men accepterar -jag mäste, herr talman, säga accepterar - som enda land i Europapasslösheten, eftersom de åtgärder som man i har vidtagit, tillskillnad mot de åtgärder som har vidtagits i andra länder, är kraftlösa. Låt oss fill sist åtminstone, vara överens om att.Sverigeskall bedriva en generös flyktingpolitik. har i förhållande till andraländer råd med det. Men låt det bli min slutliga förhoppning att dessa resurseri första hand ges till de människor som har det svårt och inte till personersom i första hand utnyttjar naivitet och godtrogenhet. Uttrycket"die dummen " är fortfarande aktuellt. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 1988/89:102 och fråga 1988/89:375om den rättsmedicinska verksamheten har frågat mig om regeringenär beredd att ge tillräckliga resurser för att upprätthållarättsläkarverksamheten i landet och om regeringen är beredd att ta de rättsligakonsekvenserna det medför med en rättsläkarverksamhet som inte kan fullföljalagens intentioner. har frågat mig vad regeringen avser göraför att den rättsmedicinska verksamheten inte skall äventyras. Bedömningen av anslagets storlek har skett i sedvanligordning. Resursramarna för innevarande budgetår har beslutats av . Det ankommer på , som chefsmyndighet förrättsläkarstationerna, att ansvara för hur de medel som anvisats över budgetenanvänds. Inom har detnyligen gjorts en genomgång och granskning av de akuta problemen inomverksamheten. En rapport har överlämnats till socialdepartementet.EnHgt denna avser att vidta en rad åtgärder för att lösa deakuta problemen. Eventuella behov av överskridanden av budgeten fär prövas ivanlig ordning. Anf.8 (): Jag vill först hälsa den nye socialministern välkommentill sitt nya departement. Svaret pä min interpellation är bedrövligt. Del är heltinnehållslöst och ger över huvud taget inget svar på de frågor som jag ställde.Det sägs ingenting om hur och regeringen har tänkt sigrättsläkarverksam-hetén . Det sägs inte heller något om att detta ärett problem, som man måste göra något åt för att komma till rätta med desvårigheter som man har på rättsläkarstationerna. Hela skuldbördan läggs påsocialstyrelsen och dess sätt att handlägga rättsläkarväsendet. Jag vill dä påstå att och regeringenhar skygglapparna pä sig och inte vågar föra en debatt om verkligheten. Dettaär skamligt, nästan skandalöst. Regeringen tar inte pä sig nägot ansvar för denuppkomna situationen. Det sägs inte ett ord om frågan om förändringarna avhuvudmannaskapet, en fråga som man inte har lyckats lösa och som delvis är engrund till den nuvarande svåra situationen på rättsläkarstationerna. Det tarman inte ansvar för. förfrågningar om ökade medel haravvisats. Man har inte kunnat klara sin verksamhet med de medel som riksdagenhar anslagit, men ocksä där har man fått nej. Verkligheten ute pä våra rättsläkarstationer är uppenbartoroande, om man vill att de regler som gäller för rättssäkerheten ocksä skallgälla fortsättningsvis. Vi mäste inse att vi får ändra de lagar som styrrättssäkerheten, för det finns ingen möjlighet att klara av den med tanke påden personalbrist och resursbrist som råder ute på rättsläkarstationerna. Det finns vid alla stationer vittnesmål om hur svårsituationen är . Arbetsbelastningen är oerhört hård. Det finns etttjugotal läkare. Sammanlagt är ca 100 personer anställda på stationerna påolika håll i landet. Den här personalstaben har ett yrke, som det inte ärlockande att rekrytera fill. Än mindre lockande blir det när man behandlardessa arbetsplatser pä det sätt som man har gjort under senare tid.Arbetsbelastningen är som sagt oerhört hård. På våra stationer utförs mellan 600 och 800 obduktionerper år. I är normalsiffran 200 obduktioner . Det här arbetet harstor betydelse inte bara för rättsväsendet utan ocksä för alla anhöriga som ärberoende av att dödsfallen utreds pä ett riktigt sätt. Det finns mångainvändningar mot den metod som man nu tänker använda sig av frånsocialstyrelsens sida för att minska resursbehovet. Det som socialstyrelsenföreslår hotar rättssäkerheten och utgör ocksä ett hot mot den personal somredan är anställd och som överväger att sluta sin anställning därför attarbetsbördan har blivit så väldigt tung. Det talas om rationaliseringar, men päde flesta stationer finns det inte mer att göra när det gällerrationaliseringar. Man kan inte ålägga obducenterna att obducera mer än vad degör , eftersom vi redan nu överskrider det tak som är uppsatt som normalt medöver 200 ä . Det är omöjligt att göra mera. Våldsbrotten ökar och fordrar utredning ochklarläggande. Vi kan inte komma ifrån att obduktioner måste utföras på ettsådant sätt att man kan lita på det resultat som man får. Mänga av de fall därrättsläkare anlitas utgörs av incestfall, sexuella övergrepp på barn ochvåldtäkter. Rättsläkarnas kunskap är ovärderlig. Över huvud taget kan man inteersätta rältsläkarnas kunskaper med andras. föreslås att patologer skall gäin och ta de s.k. enkla obduktionerna. Men ofta visar det sig att enklaobduktioner kan vara Prot.1988/89:66 14februari 1989 Om den rättsmedicinska verksamheten något helt annat. Det kanröra sig om mordfall. Om vi vill bibehålla den rättstrygghet som vi har ,kan vi inte fillåta oss någon sådan förändring. Jag skulle vilja frågasocialministern: Hur skall huvudmannaskapsfrågan lösas och när? Hur skall denhär verksamheten skötas med de smä resurser som man har ? Ärsocialministern nöjd med nuvarande situation? Hurudant vill regeringen harättsläkarväsendet? Vill man ha en försämring eller vUl man bibehålla den högastandard som vi har ? Är man då också viUig att se fiU att vi får behållade människor som arbetar med denna psykiskt betungande verksamhet? 9 BARBROWESTERHOLM (fp): Jag vet inte omjag känner för att tacka för svaret. Jag är väldigt besviken över det, nästanså att jag tar till lipen av frustration över den skrivbordsprodukt, långtborta från verkligheten, som här har presenterats. Man skyller på ,som fattat ett beslut på basis av den verklighet som visats för oss, och manskyller på , som fått nej på sin ansökan om extra anslag. Närsedan genom sitt socialutskott besökte verksamheten ochbörjade gräva i hur det egentligen förhåller sig i verkligheten fick vi se enhelt annan verklighet än den som presenterats för oss, en verklighet med köersom upprör mig ända in i själen. köar vi hela vägen från vaggan tillgraven, inte till BB för där tar naturen ut sin rätt. Barnet föds oavsett omdet finns på plats på BB eller inte. Men sedan köar vi. köar man treveckor till en obduktion i . Sedan dröjer det tillbegravningen. Det här tycker jag är djupt upprörande och kränkande. Det visarbrist på respekt och vördnad för livet. Denrättsmedicinska verksamheten - har beskrivit den mera i detalj- är ju viktig inte bara för att rättvisa skall skipas utan ocksä somförebyggande verksamhet. Många har undgått att skadas eller dödas avmotorsågsolyckor tack vare den rättsmedicinska analysen av varför människordog i motorsågsolyckor i början av 70-talct. Man arbetar med incestfall ochmisshandelsfall. Man tittar inte bara på skadornas omfattning utan ger hjälpoch stöd åt dem som skadats och åt förtvivlade anhöriga som har ställts infördöden hastigt och oväntat, ibland med brott bakom, ibland av naturliga orsaker.Vi skall vara väldigt tacksamma för att det finns människor som vill arbeta idenna verksamhet. Vifick klart för oss vid besöket på rättsläkarstationen i förra veckanvad som motiverar människor att arbeta där. Det är att man känner att man görnytta. Man är med om att bygga och bevara det rättssamhälle som vi har iSverige. Man är med om att stödja och hjälpa människor i kris. Man kanförebygga ohälsa. Men arbetsmiljön är under all kritik. Om regeringen menarallvar med vallöftet att göra någonting åt de 400 000 värsta jobben, tycker jagatt man skall städa framför egen dörr. Personalenpå rättsläkarstationen arbetar lojalt, precis dubbelt så mycket som manförväntar sig av den. Men skär man ner resurserna. skär man nerresursen för återväxten. De unga människor som känner sig motiverade att gå ini denna verksamhet ser ingen framtid. Vad gör vi dä? Man har där en arbetsmiljösom verkar makaber. Man beskrev för oss hur man ibland på obdukfionsavdelningenmåste lägga avlidna skafföttes eller pä golvet. Mankan gråta ät att de som sitter bakom sina skrivbord och skriver om möjligheteratt spara och gneta är så långt ifrån verkligheten. Här handlar det om 5 milj.kr. Det är en struntsumma i den stora budgeten, men det är väldigtviktiga pengar för att bevara en angelägen verksamhet. Jagvill fråga socialministern om han är beredd att omgående skaffa fram de 5miljoner som behövs för att verksamheten skall och det som behövsför att verksamheten skall kunna fortlöpa under det här året. Det är här och nupengar behövs. Det behövs inte utredningar, för sådana kan man göra vid sidanav och parallellt. behövs pengar för denna verksamhet, annars försvinnermänniskorna därifrån, och vad gör vi då?