prot · GC0920 · 1988-12-31 00:00:00 — De skriver i sitt särskilda yttrande:"En lagstiftning skulle kunna leda till ingrepp i det friaföreningsHvet." Detta skriver man, trots att lagrådet har granskat denföreslagna lagtexten och kommitfram till att den inte strider mot föreningsfriheten. Jag vill därför frågavpk:s företrädare vilket föreningsspöke det är som ni i vpk ser, men som intevårt lagråd klarar av att se. Det vill vi faktiskt ha svar på här . AnL 49 (): Låt mig inleda med några fritt återgivna ordur betänkandet. Utskottsmajoriteten konstaterar här, liksom vid förra åretsbehandling,, att beslut nu har fattats om att kollektivanslutningen till detsocialdemokratiska partiet skaU avskaffas och att anledning saknas att stiftalag i ärendet. Det är, som många påpekat, en gammal känd fråga, som har varitföremål för debatt i . Förra gången vi hade endebatt var . Men debatten om kollektivanslutningen kan nu föras mot enhelt annan bakgrund än tidigare, för, det vill jag upprepa, detsocialdemokratiska partiet har fattat beslut om att upphöra medkollektivanslutningen. Den skall alltså avskaffas och ersättas med enindividuell anslutning. Allt detta skall vara genomfört senast den 31 december1990. Det är alltså ungefär kvar tills beslutet är helt genomfört. Med tanke på att detta är en fråga som diskuterats längetycker vi att det är rimligt med en övergångstid när man bryter uppfrån en mer än 90-årig tradition inom arbetarrörelsen. När vi har diskuteratdetta har vi också påpekat, och jag tror det finns anledning att göradet, att den samverkan som funnits inom arbetarrörelsen, mellansocialdemokratin och fackföreningsrörelsen, har haft en mycket stor betydelseför välståndsutvecklingen i vårt land och framför allt för de vanligamänniskornas frihet och inflytande i samhället. Klassiska frågor som semesteroch ATP, för att ta ett par exempel ur högen, har kunnat genomföras tack varedenna samverkan inom arbetarrörelsen. Jag tror, fru talman, att denna samverkan kommer att varalika viktig om man skall kunna försvara de vanliga löntagarnasintressen och garantera att individernas frihet ökar. Formerna för dennasamverkan kommer att förändras. I fortsättningen - jag vill åter betona det- kommer en medlem i en facklig organisation att kunna bli medlem i detsocialdemokratiska partiet endast genom en individuell ansökan. Någonfingannat kommer inte att förekomma. Därmed borde företrädarna för de borgerliga partierna ochäven för vara belåtna, eftersom kollektivanslutningen nu om två århelt kommer att ha upphört. Men här kan man knappast spåra några glada miner,värken från eller från . Tonläget är ett heltannat. Låt oss också se tillbaka på hur denna fråga harbehandlats tidigare. Det är vikfigt om man skall kunna bemöta de påståenden sombl.a. och har framfört här. Vi vet att moderatasamUngspartiet hela fiden konsekvent har krävt lagsfiftning i denna fråga. Detär ingenting som är främmande för detta slags partier, där man vill gå ganskalångt då det gäller att reglera organisationernas inre liv och inre verksamhet.Folkpartiet och har däremot tidigare ogärna velat ge sig in pålagregleringar, eftersom man från dessa partier också har sagt att det kan fånegativa konsekvenser på det föreningsrättsliga området. vi hade borgerliga regeringar, från mittenav 70-talet till , och därmed också borgerlig majoritet iriksdagen, lades inga lagförslag fram om att kollektivanslutningen skulleupphöra. Trots det parlamentariska överläget värnade man föreningsrätten. Manförlitade sig i stället på åtgärder från partiernas sida i form avopinionsbildning och diskussioner. Men när det socialdemokratiska parfiethar beslutat att upphöra med kollektivanslutningen rusar man plötsligt fram ochvill lagstifta i denna fråga, och man säger att man vill göra det av preventivaskäl. Detta är en synnerligen anmärkningsvärd helomvändning frånframför allt och . Vi påpekade det bl.a. i förra åretsdiskussion i frågan. Denna helomvändning är märklig just med tanke på att bådefolkpartiet och så starkt har betonat just de principiellaskälen för att man inte har velat använda sig av en lagreglering - man var dårädd för att äventyra föreningsfriheten. Det var det argument man förde framunder den fid man faktiskt hade möjlighet att på egen hand genomföra enlagreglering i . Vad man lutade sig mot och i början av80-talet var bl.a. grundlagberedningen. Det var den som föregick vår nyaförfattning 1974. Då sade och att det var nödvändigt attvisa stor varsamhet i fråga om lagreglering av organisationernas inreverksamhet, eftersom en sådan reglering skulle kunna försämra förutsättningarnaför en fri åsiktsbildning. Däremot sade man, att om otillfredsställandeförhållanden uppstår, får man i första hand sätta sin lit till den offentligadebatten och kritiken. Man sade också att ett lagstiftningsingripande kan tesig påkallat endast om kritiken står maktlös inför obestridligamissförhållanden. Till detta synsätt anslöt sig och centerntidigare, och företrädare för bl.a. talade om att det gick enklar rågång mellan mittenpartierna och . Den varsamhet man för bara visade motföreningsrätten har man alltså nu övergivit. är man beredd att gå in ochlagreglera föreningarnas inre liv och inre verksamhet. Jag kan inte fatta annatän att detta är en kraftig omvärdering från dessa partiers sida. Man har nuklart anslutit sig till synsätt och alltså tagit avstånd från deståndpunkter man tidigare haft. Vi socialdemokrater skall nu genomföra ett avskaffande avkollektivanslutningen, och jag vill avslutningsvis också upprepa vad jag sadei förra årets debatt i kammaren: Det är vär förhoppning att samarbetet mellansocialdemokratin och fackföreningsrörelsen även i fortsättningen aktivt skallbidra till att öka den personliga friheten och välfärden för den enskildelöntagaren och dennes familj samt att den skall vara en garant för de vanligamänniskornas trygghet och inflytande i samhället. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan och avslag påreservanternas förslag. AnL 50HANS NYHAGE (m) replik: upprepar gång på gång attsocialdemokraterna beslutat avskaffa kollektivanslutningen. Det är ju intesant. En form avskaffas och ersätts av en annan. SörenLekberg påpekar att vi moderater krävt lagstiftning på området.Detta är rätt, men observera att vi ställde kravet sedan det visat sig attsocialdemokraterna hade nonchalerat riksdagsmajoritetens uttalande motkollektivanslutningen. Vi trodde ju att socialdemokraterna skulle visa respekt för vad uttalat men däri bedrog vi oss. Det är socialdemokraternasjälva som framtvingat kravet på lagstiftning." Hur går beslutet att medlemskap endast kan grundas på individuellanslutning med vad detta uttryck innebär att förena med beslutet om anslutningav en organisation? Vart tog den enskilde individens rätt att själv besluta omanslutning vägen? Sanningen är ju den att socialdemokraterna av makt- ochpenningbegär fullkomligt struntar i att respektera varje enskild människasrätt. Ochslutligen: talar om frihet: Var Ugger friheten i att tvångsanslutaenskilda människor - aUtså mot deras vilja - till ett poUtiskt parti? Det vorejag tacksam att få en uttömmande förklaring till. AnL SI Tredje vice talman ()replik: Fru talman! Det är riktigt att vi länge trodde attsocialdemokraterna skulle rätta sig efter de uttalanden som gjorde.Det var naturligtvis naivt av oss. Det var dumt, kan man säga, för det visadesig att socialdemokraterna inte tar några sådana hänsyn. Det måste tilllagstiftning för ätt de skall böja sig. Jagtycker att det citat som redovisade från den tidigare utredningenstämmer mycket bra: Man får ta till lagstiftning när "kritiken stårmaktlös" - det är precis vad som har hänt. antog det enaiittalandet efter det andra, och socialdemokraterna struntade i dem. Kritikenstod alltså maktlös. Annars är det givet - det är en grundläggande princip - , att man inte skall springa i väg och lagstiftahur som helst om politiska partiers verksamhet. Det skall naturligtvisövervägas noga. Det måste alltså gälla viktiga och grundläggande principer föratt man skall gripa in i de politiska partiernas fria liv. Men här står denenskilde individens rätt och politiska frihet mot övergrepp från kollektivaorganisationer. Där är det enligt min mening helt enkelt vår skyldighet att ståpå den enskilde individens sida. AnL 52 () replik: . Fru talman!Sören Lekberg använder ett gammalt beprövat knep - han flyr , in i historien istället för att tala om det som är problem. Det är helt riktigt attvi.i.folkpartiet tidigare inte har ställt upp för lagstiftning. Vi riktade iriksdagen år uppmaningar till socialdemokratin att själv lösa det härproblemet, vi visade generositet och tilltro tiU socialdemokratins förmåga tillförändringar på det här området. Den generositeten och tilltron kastar SörenLekberg nu i ansiktet på oss som vill ta bort oförrätter för människorna. Vilitade också på att det skulle finnas ett förnuft hos socialdemokraterna. Jagskall vilUgt erkänna - diskussionerna om det på vårt landsmöte har ju skett föröppna dörrar - att det också hos oss fanns folk som trodde att man skulle kunnaupprätthålla goda relationer till de fackliga organisationerna genom att intekräva lagstiftning om förbud mot kollektivanslutning. Men det har aldrigbetalat sig särskilt väl. Vihar i aldrig dragit oss för att driva kampanjer för t.ex. Prot.1988/89:20 grundlagsskydd för fri- och rättigheter för individer, och det ärprecis vad det här är fråga oni. Det har uppstått en mytbildning kring frågan om föreningsfriheten. Jag skall inteutesluta att en och annan också i de borgerliga partierna tidigare gick på denmyten. Men den frågan är klarlagd - det strider inte motföreningsfriheten att säkerställa individuella människors rätt att själva väljaom de över huvud taget skall ha anknytning till någon,politisk organisation ochatt då själva välja parti. SörenLekberg beskrev mycket väl att många människor känner sig totalt maktlösa närde föses hit och dit som medlemmar i politiska organisationer. Om inte detlyckas vill man nu ta av dem pengarna,.så att i varje fall de kommersocialdemokratin till godo - det är vad det nu handlar om. Fackligaorganisationer skall kunna vara medlemmar i det socialdemokratiska partiet! Mansläpper in korporationer i det poUtiska livet. Nästa steg - man vågar nästaninte säga det - handlar väl om att korporationerna skall in direkt i detpolitiska beslutsfattandet. Detär viktigt att se till att det nu blir en lagstiftning - socialdemokratin harinte gjort rent hiis med kollektivanslutningen, och den tar sig nu nya former,som regeringen och socialdemokratin ställer sig bakom, såsom kollektivanslutningtill hemförsäkringar och bilförsäkringar. Det sker precis efter mönster avkollektivanslutningen - man ansluts kollektivt, och man har barareservationsrätt. AnL53 () replik: talade om myter. Men här sprids ju nu en myt om attkollektivanslutningen inte är avskaffad. Jag betonade i mitt anförande fleragånger att det socialdemokratiska partiet har fattat beslut om att avskaffakollektivanslutningen - den skall vara avskaffad senast vid utgången av 1990.1fortsättningen kan man bli medlem i det socialdemokratiska partiet bara genomen individuell ansökan. Motden bakgrunden blir man litet förvånad över att framför allt ochfolkpartiet här överger de principer som man anslöts sig tiU under 1970-taletoch även under de borgerliga regeringsåren, nämligen att man inte skulle gå inoch lagreglera på det föreningsrättsliga området; det skulle man göra iyttersta nödfall. Jag återkommer till det som här sade, nämHgenatt det skulle man göra när man stod maktiös inför obestridligamissförhållanden. Men kan man verkligen påstå det när,det socialdemokratiskapartiet nu har beslutat avskaffa kollektivanslutningen? Då är ju frågan bortafrån dagordningen, men ändå vill man nu gå in och lagsfifta. Dettyderpå att manhar kastat en gammal princip i sjön; man värnar inte längre föreningsfriheten.Vi fick också, bl.a. i anförande och hennes repUk, endemonstration av att hon nu helt har övertagit den vokabulär som moderaternafidigare var ensamma om. AnL54 , () repUk: Vad den socialdemokrafiska partikongressen har fattat beslut om är att avskaffa den individuella reservationsrätten. Det har ju fidigare varit så att inte ens socialdemokrafiska partiet fullt ut har vetat vilka somhar 63 varitmedlemmar - ofta har medlemslistorna funnits på den fackliga organisationen,och det har beskrivits som ett bekymmer att socialdemokratin inte kunnatskicka papper och annat till de kollektivt anslutna medlemmarna. Det har varitett slags kollekfivism där. Men man hade ändå en individuell reservafionsrätt.Den är avskaffad. I stället har man mer formaliserat något som fannsockså tidigare, nämligen att det var organisationen som var medlem i detsocialdemokratiska partiet. Man gör som tidigare: Man skickar över pengar, mennu kallar man det för medlemsavgifter för de människor från den fackligaorganisafionen som sedermera eventuellt kan söka medlemskap. Det är så detskall gå till! Då kan man inte tala om att socialdemokratin nu har gjort renthus med kollektivanslutningen och dessutom påstå att man gjort det på egetinifiativ- vilket här ville försöka göra troligt. Det är ju hotetom lagstiftning och framför allt opinionsbildningen i de här frågorna somdrivit fram det beslut som har fattats av den socialdemokrafiska partikongressen. Det visar hur oerhört viktigt det är att bedriva enkraftfull opposition och opinionsbildning i dessa frågor och avslöja densocialdemokratiska maktapparaten, konglomeratet, sammanblandningen mellanolika intresseorganisationer och partiapparaten, mellan det politiskaallmännintresset och särintressena. Det är vad det handlar om. Här i kammaren ser vi exempel på hur socialdemokrafinstiftar lagar och fastställer regler som favoriserar socialdemokratinnärstående organisationer, hur man skickar särskilda bidrag tillsocialdemokratin närstående organisationer och hur man inte drar sig för attöver hela fältet använda sin makt och sitt inflytande för att stärkamaktapparaten, där socialdemokrafin är ett slags paraplyorganisation fördiverse intresseorganisationer. Det är detta det handlar om. Vi drar oss inteför att gå ut i kamp mot detta, trots att vi vet vilka enorma resurser man hartill förfogande för att försöka krossa oss i denna kamp för människors ochindividers rättigheter. AnL 55 HANS NYHAGE (m) replik: KoUektivanslutningen är inte avskaffad, SörenLekberg. Den byter utseende. Under sken av att man värnar om individuellanslutning till partiet inför man anslutning av organisation. Därmed når mansamma syfte som fidigare, och detta t.o.m. utan den beryktadereservationsrätten. Och hur, , respekterarman den enskilda människans rätt och frihet genom att med tvång ansluta hennetill ett politiskt parti? Jag vore mycket tacksam för att få svar på just denfrågan. AnL 56Tredje vice talman () replik: Fru talman! Den fråga man måsteställa till socialdemokraterna är naturligtvis denna: Om ni nu skulle viljagöra bot och bättring och änfligen ta hänsyn till vad har uttalat idet ena beslutet efter det andra, varför avskaffar ni då intekoUektivanslutningen rakt upp och ner? Varför alla dessa kringelkrokvägar sombara syftar till att uppnå precis samma resultat som förut men med något slagsformellt beslut om att kollektivanslutningen är avskaffad? Vad är det som göratt det socialdemokratiska partiet är så speciellt att det skall fåuppträda som något slags statsorganisation vid sidan om andrastatsorganisationer och bestämma över vilka organisafioner och individer somskall tillhöra socialdemokratin? Har ni ingen som helst känsla för hur detkänns t.ex. för enskilda individer som vid valen röstar på andra partier? Detfinns ju gott om LO-medlemmar i kollektivanslutna avdelningar som röstar påandra partier i valen, det visar våra opinionsundersökningar och de utredningarvi får efter varje val. Har ni ingen som helst känsla för hur dessa människorupplever sin situation att vara tvingade att bidra till verksamheten i ettparfi som de inte vill stötta i de allmänna valen? Så ytterligare en gång till föreningsfriheten. Vad är deti det här lagförslaget som innebär någon otillbörlig inskränkning iföreningsfriheten? Vad är det som är så riskfyllt? Vad det här lagförslaget gårut på är ju endast att det skall vara garanterat att det är den enskildaindividen själv som bestämmer vilket parti hon eller han skall fillhöra. Vadinnebär det för begränsning av föreningsfriheten? AnL 57SÖREN LEKBERG (s) repUk: Jag vill återigen understryka attsocialdemokratin har fattat beslut om att avskaffa kollektivanslutningen. Jagvet inte hur jag har upprepat detta här i kammaren, men sakentycks som sagt vara föremål för en mytbildning på den borgerliga kanten. Ifortsättningen är det så, att en person som är medlem av en fackligorganisation kan bli medlem av det socialdemokratiska partiet endast genom enindividuell ansökan. Någonting annat kommer inte att existera. Sedan föreligger en mängd olika former för samverkanmellan det socialdemokratiska partiet och fackföreningsrörelsen, och jag villunderstryka att det under alla år har rått en väldig öppenhet på det området.När fackliga organisationer bestämmer sig för att stödja det socialdemokratiskapartiet, exempelvis i valrörelsen, offentliggör man detta. Man skickar t.o.m.ut pressmeddelanden om det. Men det upprör tydligen . Vi vet emellertid att det finns näringslivsorganisationersom stöder andra partier, men det offentliggörs inte via pressmeddelanden. Heladen saken reagerar inte emot. Hon har helt adopterat den retoriksom bl.a. ägnade sig åt , då man talade ommaktapparaten osv. Samma språkbruk använder nu . Man har helt kastatloss från de principer som man tidigare ansåg vara så viktiga, nämligen att maninte skulle inskränka på föreningsrättens område utan förlita sig till den friaopinionsbildningen. när man har fått igenom det man har önskat, attkollektivanslutningen skall upphöra, då vill man plötsligt lagreglera detta. Som svar på fråga om varför man skallakta sig för lagstiftning kan jag bara hänvisa till vad grundlagberedningensade . Man skulle akta sig för att stifta lagar på detföreningsrättsliga området på grund av att en i och för sig harmlös lag kanskapa prejudikat. Och när jag hör debatten här, när , och talar om olika saker, undrar jag: Vad är nästa steg?Är det att gå in och i detalj lagreglera vad en förening får göra och integöra? Skall det bestämmas i lag? 5 protokoll 1988/89:20 Förste vice talmannen anmälde att , HansNyhage och tredje vice talman anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. AnL 58 (vpk): Jag är kanske en av de få här i kammaren i dagsom har reserverat mig mot kollektivanslutning. Likväl är jag förvånad över tvåsaker som händer här. Den ena är att de borgerliga fortsätter - nu med stöd avmiljöpartiet - att kräva lagstiftning mot en företeelse som det socialdemokratiskapartiet har beslutat att avskaffa. Den andra är att socialdemokratin å sin sidafortsätter med nya former för att binda fackföreningsrörelsen politiskt tillsitt parti. Jag är mycket förvånad över att diskussionen förs på den nivån. För oss i vpk, som av de somkollektivanslutningen har funnits har bekämpat densamma, är det naturligtvisväldigt tillfredsställande i detta tidsperspektiv att det äntligen blir ettslut på den. Så långt är vi mycket glada över att en individ inte skall tvingasin i ett parti. Vi har verkligen kämpat hårt för att få bortkollektivanslutningen. Kanske Ugger det något i vad Hans Nyhage här sade - närvår princip att inte lagstifta i första hand inte hjälpte sade vi att nu är vitrötta på detta, och det gav resultat. Tyvärr var det i det läget kanske inteförnuftet som segrade utan makthotet. I debatten har det talats om hur socialdemokratin ochfackföreningsrörelsen kan göra. Men om man skulle reglera detta, blev detverkligen inhopp i föreningsrätten. Man ondgör sig över attfackföreningsrörelsen kan anslå pengar. Om fackföreningsrörelsen ärkollektivansluten i andra former kan den ju anslå pengar till vilket parti denvill med majoritetsbeslut. Skall staten reglera det, då har vi trampat långt ini det hela. Om man vill anslå pengar till något politiskt parti, dåverkar man för det inom fackföreningsrörelsen. Vpk har följt den klaraprincipen att fackföreningsrörelsen kan ekonomiskt stödja partier somföreträder dess intressen. Vi har känt oss förfördelade trots attvi har företrätt fackföreningsrörelsens intressen, t.o.m. i denna kammare. Vi bordealltså ha fått ett ekonomiskt stöd för det, framför allt lokalt. ersätter fackföreningsrörelsen principen omkollektivanslutning med organisationsanslutning. Vad är det då för farligt meddet? Jo, det är nästan ännu värre för fackföreningsrörelsen att somorganisation direkt bindas upp till politiskt parti. anslötsindividerna till partiet, medan organisationen inte var ansluten. Det är enavgörande skillnad. Men skall alltså den fackliga organisationen kunnaanslutas till partiet, inte individen. Jag tycker att socialdemokraterna borde ha lärt sig att taansvar även för fackföreningsrörelsen och inte tillåta denna anslutningsform.Man borde veta att fackföreningsrörelsen måste stå självständig gentemotstaten, kapitalet och politiska partier för att kunna hävda sina medlemmarsintressen. Historien i och i omvärlden borde ha lärt socialdemokratindetta. Jag och mitt parti är rädda för att fackföreningsrörelsenpå detta vis slås sönder. Vi värnar om den enhetliga fackföreningsrörelsen ivårt land. Det här kan vara startskottet till att den slås sönder genom attsocialdemokratin eller socialdemokrater i fackföreningsrörelsen tvingar indenna rörelse i den nya anslutningsformen.Jag vet att grunden för detta är den samordnade klassamarbetsfilosofi sombinder ihop det socialdemokratiska partiet med fackföreningsrörelsen. Den tredje vägens politik måste även försocialdemokrafin stämma till viss eftertanke. Tänk efter vilken roll LO spelar.LO och fackföreningsrörelsen i övrigt har i modern tid inte haft en svagareställning gentemot kapitalet än man har . Dess politiska roll är såuppbunden av socialdemokratin att den inte klarar av sina egentliga uppgifter.Det borde vara något för socialdemokratin att tänka på framöver, och då menarjag inte bara den roll som LO skall ha under det närmaste året. Vi i vpk stöderyrkandet om avslag på motionen i fråga. Till Hans Leghammar i vill jag säga så här:Innan man på ett insinuant sätt ställer frågor, bör man nog först läsa på föratt få reda på vad saken gäller. Lagstiftning skall inte kunna leda tillingrepp i det fria fackföreningslivet, och det handlar i detta fall omanslutning av organisafioner. Vill öppna vägen för att bestämma hur landets organisationer, massrörelser, skall ha sinaförbindelser framöver? Det kan bli förödande om exempelvis partier i dennariksdag som har en stark ställning skulle komma till makten. Det vill vi intebidra till med ett enda finger. Vi har deklarerat att vi i första hand vill attdenna kollektivanslutning skall ske på frivillig väg. När vårt tålamod tog slutsade vi ifrån, och det är orsaken till det uppkomna läget. I övrigt delar jag i stort de grunduppfattningar som deborgerliga parfierna har haft om kollektivanslutningens betydelse ochfelaktigheter. Men jag är förvånad över att man fortsätter debatten på dettasätt. En sak är klar, nämligen att man är ute efter att skada arbetarrörelsenoch fackföreningsrörelsen i sin helhet. Vpk tänker inte bidra till det, trotsatt vi är mycket kritiska - kanske mest av alla - till den nyaorganisationsanslutningen. Därmedyrkar jag formellt bifall till utskottets hemställan. AnL 59 HANS NYHAGE (m): ärförvånad över att de borgerliga partierna fortsätter att driva kravet omlagstiftning, när socialdemokraterna själva har beslutat attkollektivanslutningen skall avskaffas. För det första är inte detta sant. Manbyter endast beteckning och utseende på anslutningsformen. För det andra finnsdet inte ett enda skäl för att behålla en orättfärdighet av det kvalificeradeslag som kollektivanslutningen utgör -inte en enda dag till.