prot · GC0928 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:28 Förhandlingarnaleddes av förste vice talmannen. 1§ Justerades protokollet för . 2 § Svar påinterpellation 1988/89:45 om bostadsbristen för flyktingar AnL 1 Statsrådet : har frågat mig vad regeringen tänker vidta föråtgärder för att lösa den alltmer krisartade situationen för våra flyktingar,som har uppstått på grund av bostadsbristen? Låtmig först säga alt statsrådet är den i regeringen som haransvaret för bostadsfrågorna. Jag vill vidare poängtera att det är kommunernasuppgift att se till att det finns bostäder för kommunernas invånare. Kommunernahar på grund av den rådande allmänna bostadsbristen inte ansett sig kunna taemot alla dem som fått tillstånd att stanna i . På finns detbara ett verkningsfullt sätt att undanröja detta hinder, nämligen att ökabostadsbyggandet. Kommunerna måste kontinuerligt räkna med invandringen som enfaktor i sina bosladsbyggnadsplaner. Detbyggs nu långt fler lägenheter än . Enligt uppgift ökadebostadsbyggandet , jämfört med sammaperiod 1987. påbörjades nybyggnad av hus medsammanlagt 34 300 lägenheter. Låtmig vidare få säga att behovet av förläggningsplatser inte bara beror påantalet tillgängliga kommunplatser och tillgången på bostäder utan även påantalet asylsökande. har räknat med 1 600 asylsökande imånaden. Antalet asylsökande var över 2 000 permånad. Antalet personer som vistas på förläggning är nu ca 13 000. Av dessa harungefär 3 000 personer fått uppehållstillstånd. finns det ca 1 100asylsökande i kommunerna som väntar på en plats på en förläggning. Jagutgår ifrån att det ökade bostadsbyggandet kommer att kunna undanröjade hinder som finns på bostadsområdet. Regeringen har emellertid bedömtatt det finns behov av mera verkande insatser. 1 syfte att bidratill en ökning av det kommunala flyktingmottagandet och en minskning av antaletpersoner med uppehållsfillstånd vid invandrarverkets förläggningar fick därförinvandrarverket, genom beslut efter förslag i den s.k.kompletteringspropositionen (prop. 1987/88:150 bil. Om bostadsbristen för flyktingar SfU 32,rskr. 379), extra medel för att försöksvis, under innevarande budgetår, gekommunerna viss ersättning för kostnader för genomgångsbostäder för flyktingarmed uppehållstillstånd. Syftet med detta är att övergångsvis underlätta förkommunerna att öka sitt flyktingmottagande. Jag vill emellertid betona att detinte är meningen att sådana tillfälliga lösningar skall bli permanenta.Målsättningen måste vara att flyktingen får en permanentbostad. Det är ännu för tidigt att se några effekter av dennaförsöksverksamhet med genomgångsbostäder för flyktingar. Regeringen kommer attfölja utvecklingen på området med stor uppmärksamhet. Slutligen vill jag peka på att det i regeringensproposition om vissa ekonomisk-politiska åtgärder (prop. 1988/89:47) föreslåsåtgärder som syftar till all underlätta för flyktingar att komma i arbete såsnart deras arbets- och uppehållsfillstånd är klara. Sädana åtgärder bör ocksåkunna främja möjligheten till utplacering i kommunerna. AnL2 (vpk): Som invandrarministern har sagt i sitt svar finns det 13 000 personer i flyktingförläggningar. 3 000 av dessa har redan fåttpolitisk asyl genom uppehålls- och arbetstillstånd. De kan emellertid inteplaceras ut i olika kommuner på grund av den stora bostadsbrist som redovisas.Samtidigt redovisas en ökad efterfrågan på arbetskraft, åtminstone i de mestöverhettade regionerna i landet. Det allvarliga i situationen är att antalet personer somvistas i förläggningar ökar oavbrutet. Det beror delvis på att det och september kom 2 000 asylsökande , samfidigt som 1 000personer slussades ut från förläggningarna. Det innebär således attenbart växte behovet av förläggningsplatser med2 000. befinner sig i en närmast desperatsituation när det gäller att hitta tak över huvudet för flyktingarna. Dennasituation utnyttjas av olika privatpersoner och bolag som ser en möjlighet atttjäna snabba pengar på flyktingmottagandet. Det gäller exempelvis Heruba iStockholm AB, som annars handlar med diamanter. Företagets två ägare harofficiellt utvandrat till . De befinner sig ändock i och verkar iSverige. De har gått in i flyktingförläggningsverksamheten för att tjäna snabbapengar. betalar invandrarverket hundratusentals miljonerkronor till olika privatpersoner för förläggningsverksamheten. Det är ändockden redovisade bostadsbristen som är det huvudsakliga argumentet för kommunernanär de är ovilliga eller tveksamma till att la emot flera flyktingar. Vadtänker regeringen göra ål det? Invandrarministern kommer i sitt svar med de fögaupplysande nyheterna alt det är statsrådet som har ansvaret förbostadsfrågorna och att det är kommunernas uppgift att se till att det finnsbostäder för kommunernas invånare. Ännu så länge är i alla fall invandrarministernansvarig för flyktingpolitiken. Som vanlig riksdagsledamot och medborgareförutsätter jag i alla fall att det finns en viss kommunikation mellan de olikastatsråden och att regeringen i sin helhet är ansvarig för det kommunalaflyklingmottagandel, som kommer att kapsejsa om ingenting görs. Invandrarministern redovisar det som har beslutats isamband med komplelteringspropositionen , nämligen en vissförsöksverksamhet med viss ersättning till kommunerna för kostnader förgenomgångsbostäder för flyktingar. Vi får däremot inget svar på vad regeringentänker göra i den nu rådande situationen. Situationen har påtagligt förvärrats,och för invandrarverket är den närmast desperat. Regeringen kommer samtidigtmed ett förslag om att öka räntan för ombyggnader. Detta förvärrar ytterligarekommunernas möjlighet att bygga om gamla fastigheter till bosläder, exempelvisför flyktingar. Vi från vpk:s sida har tidigare föreslagit kraftinsatserför alt åstadkomma en lösning på den akuta bostadsbrist som vi har ochsom gör att flyktingar - även om de har fält uppehålls- och arbetstillstånd -fortfarande vistas i olika förläggningar. Vi har föreslagit att regeringenborde finansiera tillkomsten av tillfälliga genomgångsbostäder som skulle varatillgängliga för alla. Förutom för flyktingar skulle de också vara tillgängligaför ungdomar, frånskilda kvinnor eller andra som är i behov av enbostad. Dessa tillfälliga bostäder bör ha en godtagbar standard och de börtilldelas frivilligt, dvs. den som tilldelas en sådan bostad skall samtidigtbehålla sin plats i den ordinarie bostadskön. Det är en lösning av konstruktivt slag i den desperatasituation som vi befinner oss i. Om man inte vidtar sådana här kraftfullaåtgärder så riskerar man, invandrarministern, alt omintetgöra förverkligandetav den flyktingpolitik som har fattat beslut om. Del finns många somanser att just detta är meningen, nämligen alt man på grund av en flaskhals iorganisationen tvingar fram en restriktivare flyktingpolitik. Jag vill integärna tro på delta. Men regeringen borde redovisa någon form avkraftfulla åtgärder. Annars finns del risk för att det kommunalaflyktingmottagandel kapsejsar. 1988/89:2821 november 1988 Om bostadsbristen för flyktingar Det är en mycket viktig fråga som AlexanderChrisopoulos har tagit upp. Det är trist att det inle är fler här i kammarensom diskuterar denna fråga, eftersom denna fråga är något av nyckeln tillflyktingpolitiken . Om man inte klarar av mottagningen avflyktingar ute i kommunerna blir det utomordentligt svårt att upprätthålla dengenerösa och ambitiösa flyktingpolitik som riksdagspartierna är överens om. Mot denna bakgrund ställer frågortill mig om bostadspolitiken i vid mening. I detta hänseende måste jagrimligtvis få hänvisa till bostadsministérn. Jag anser inte att jag bör gå in ien diskussion om bostadspolitiken i vid mening. Det förslag som AlexanderChrisopoulos tar upp är just en sådan rent generell bostadspolitisk fråga. Låt mig säga att det beslut som fattade beslutom med anledning av regeringens förslag om genomgångsbostäder förflyktingar på detta område egentligen tillgodoser vad ärute efter. 1 kommunerna har emellertid engagemanget inte varit så stort för altutnyttja denna möjlighet. Men vi får hoppas att den metoden ändå kan utvecklas. De insatser som regeringen nu har föreslagit när detgäller bostadspolitiken har till syfte att man skall få fram fler bostäder. Dåär man inte hjälpt av 7 protokoll 1988/89:26-28 alt bygga om de bostädersom redan bebos, utan då gäller det att få fram nya bostäder. Det är självautgångspunkten för regeringens förslag. Detta förslag ligger nu på riksdagensbord. Det är möjligt att vill göra ändringar i del. Men jag hoppas,utifrån flyktingpolitiska utgångspunkter och utifrån mitt ansvar förflyktingpolitiken, att inte vidtar åtgärder som försvårarframtagandet av fler bostäder genom att i stället ge möjligheter till annatbyggande. , som har ansvar för att administrera dessa frågor, är manganska desperat i denna situation. har allt stöd frånregeringens sida för det arbete som bedrivs för att öka flyktingmottagandet utei kommunerna, vilket bygger på frivilliga åtaganden. Jag är glad över alt deallra flesta kommuner har gått med på ett sådant frivilligt åtagande. Bostadspolitikoch bostadsbyggande är emellertid tidskrävande. ökar bostadsbyggandetkraftigt i kommunerna, vilket jag har redovisat i mitt svar, vilket gerförhoppningar inför framliden. Delär riktigt att del finns privata intressenter som försöker utnyttjakrissituationen för att tjäna pengar på förläggningsverksamheten. Men jag villerinra om den första fråga som jag svarade på här i kammaren i min egenskap avinvandrarminister. I den frågan kritiserades invandrarverket för att hysatveksamhet till privata förläggningar. Frågeställaren försvarade privataintressenter som försökte och försöker utnyttja den marknadssituation som haruppkommit. Jagvill inte vara så pessimistisk som är, även om jag inserproblemet. Flyktingpolitiken och flyktingmottagandet får inte kapsejsa. Jagtror ändå att det ute i kommunerna finns en vilja och förmåga att uppfylla dekrav som ställs och att man där, även om situafionen är svår, ganska snartskall se en ljusning. Sedan tillkommer de planerade reformerna om kortarehandläggningslider alt kunna medverka tiU att situationen ljusnar. Men dessareformer måste kopplas ihop med en ökad insats från kommunerna, så attflyktingarna inte blir kvar i förläggningar. Men förläggningsverksamhetenmåste, enligt min mening, minska. Den kan inte tillålas all successivt öka hurmycket som helst. AnL 4 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): Invandrarministernhar föreslagit en omorganisation av invandrarverket. Detta förslag harvälkomnats, inte minst från vårt partis sida. Vi ser delta förslag som ettförsök att förkorta de ofta omdebatterade långa väntetiderna som bevisligeninnebär en plågsam situation för de flyktingar som väntar i olika kommuner.Detta förslag innebär att invandrarverket skall organiseras om till fem storaavdelningar med fyra stora genomgängsslussar. Detta kommer förhoppningsvis, vifrån vpk tror på det, alt innebära alt väntetiderna förkortas avsevärt myckel.Men vad hjälper det, invandrarministern, om man har en kö medpersoner som redan har fått politisk asyl men som inle har möjlighet att kommaut i någon kommun? Kön med asylsökande kommer alltså att förkortas, medan denandra kön, som består av personer som inte kan placeras ut i olika kommuner,trots alt de har arbets- och uppehållstillstånd, kommer att bU längre. Inserinte invandrarministern att hela det här försöket med en omorganisa-fion avinvandrarverket för att förkorta väntefiderna riskerar att omintetgöras om maninte löser problemet med bostadsbristen? Bostadsbristen är ju dethuvudsakUga argumentet för oUka kommuner att inle ta emot flyktingar, trots attefterfrågan på arbetskraft blir större och större. Nusäger invandrarministern att det på bara finns ett verkningsfulltsätt att undanröja delta hinder, nämligen att öka bostadsbyggandet, och det ärju självklart. Alla polifiker som arbetar med denna fråga vet att detta är denenda lösningen som är verkningsfull pä lång sikt. Men vad skall man göra filldess? Objektivt sett dröjer det nämligen några är, invandrarministern, innanman bygger ikapp den bostadskö som finns i olika kommuner i landet. Det finns 138 kommuner som redovisar en akut bostadsbrist, inte minst avarbetsmarknadsskäl; man har inte fillräckligt med arbetskraft på byggnadssidanför att avhjälpa denna bostadsbrist, åtminstone inte . Frågan är då vad man bör göra när man inser det nödvändiga i alt göranågot för att öka bostadsbyggandet. Ett förslag är fillfälliga genomgångsbosläderför flykfingar i olika kommuner. På vilket sätt tänker regeringen stimulerakommunerna all få fram denna typ av bostäder? AnL 5 Statsrådet : påpekade mycket riktigt att reformarbetetriskerar att misslyckas om man inte får fram tillräckligt många kommunplatser.Men det är ingen nyhet för mig. Jag har stått här i talarstolen gång efter gångoch påpekat just detta. Men jag har hela fiden mötts av enbart de krifiskarösterna som säger att vi borde Uberalisera flykfingpolifi-ken ytterligare ochöka antalet flykfingar som tas emot. Det har varit hopplöst att få i gång enseriös diskussion om hur vi skall kunna leva upp till de åtaganden som vi tarpå oss genom de många tillstånd som vi ger flyktingar. Detta måste vara ettgemensamt ansvarstagande. Jag har länge varnat för denna situation, men jag ärändå inte lika pessimistisk som är. Jag ser ju hur vi nukan öka bostadsbyggandet. Men del är viktigt att tar ett samlatansvar för detta. Här ligger nu på bord förslag om behandling avbostadspolitiken i syfte att få fram flera bostäder. Jag hoppas att det ur denprocess som pågår i utskott, och i synnerhet i kammaren, skall kommafram förslag som faktiskt ökar tillgången på bosläder - inte bara förflyktingar, men även för dem och andra. Jagvet att del finns många hinder på denna väg, brist på byggnadsarbetare och överbrist på annan arbetskraft på en rad områden i samhället. Desom har fått arbetsfillstånd behövs ute i arbetslivet. Kommuner och andraarbetsgivare inser naturligtvis att om man skall få arbetskraft måste man ordnamed bostäder. Det är det samlade begreppet som ligger bakom regeringens förslagtill ekonomisk-poUfiska åtgärder, nämligen att öka fillgången på arbetskraft.Jag hoppas att det skall vara en aktiv drivkraft för kommunerna att öka sinainsatser på delta område. Tilldenna diskussion bör läggas alt det finns ett antal kommuner som harbostäder-inte i någon stor omfattning-att erbjuda flykfingar. Mendet har varitsvårt all placera flyktingarna där. har därför skärpt och Om bostadsbristen för flyktingar markeratsin policy och klart sagt ifrån att bosläder och arbetsplatser i hela landetmåste utnyttjas. Del är inte acceptabelt att flyktingar står halvårsvis i kö iförläggningar för att komma till en viss kommun. De måste ta den plats de iförsta hand blir erbjudna. Därefter kan en flykting med uppehålls- ocharbetstillstånd i på egen hand söka sig till andra orter där han hellrevill vistas. Men det får han göra på samma villkor som alla andra. Ute påförläggningarna håller invandrarverket nu på att öka informationen på dessapunkter och markerar och gör klart vilken situation vi nu står i och vad somkrävs av flyktingarna själva. AnL6 (vpk): Jag tolkar invandrarministerns svar som att regeringen inte tänker vidta några åtgärder för att angripa problemet med den akutasituationen i det kommunala flyktingmottagandet. I stället hänvisar statsrådettiU den allmänna ekonomiska politiken som syftar till att öka bostadsbyggandetpå sikt. I det sammanhanget borde regeringen låta kommunerna undantas frånförslaget om ökad ränta för lån för ombyggnader, så att kommunerna kan bygga omexempelvis ålderdomshem, gamla skolor och fabrikslokaler till bosläder. Gör mandetta underlättar man för kommunerna att möjliggöra ombyggnader för fillfälligagenomgångsbostäder. Även om det stora problemet när det gällerflykfingmottagandet är bostadsbristen, får man inle tolka detta som att man kange efter för svårigheterna och placera flyktingarna var som helst bara därföratt det på vissa orter finns bostäder. Jag vill påminna invandrarministern omatt flyktingmottagandel inte är till för att lösa obalansen ibostadssituationen i landet. Del är föga meningsfullt att placera flyktingar iövre bara för alt där finns bosläder när det inle finns arbetsplatser.Ur samhällsekonomisk synpunkt är del ingen lösning på problemet. Självfalletskall man placera flyktingarna efter de riktlinjer som har fattatbeslut om, bara invandrarverket har möjligheter att välja bland de kriteriersom är lämpliga för placering av flyktingar. Man skall självfallet placeraflyktingar där del finns en arbetsmarknad och tillräckligt medarbetstillfällen. Jag delar inte invandrarministerns uppfattning om att denstrategi för hela som invandrarverket tillämpar, i desperationför att hitta tak över huvudet för flyktingarna, är lämplig på lång sikt förflyktingmottagandel. AnL 7 Statsrådet : Jag tycker all ärmycket orättvis när han i detta läge försöker summera debatten genom att sägaatt regeringen inle vill göra något. Jag har redovisat vilka förslag vi harlagt, och de är ganska många. Delar av dessa förslag ligger nu på riksdagensbord. Jag manar att förvalta dessa förslag väl, så att vi får framflera bostäder även för flyktingar. Frågan är då vad vpk vill göra. geri talarstolen intrycket av att vara utomordentligt handlingskraftig. Men någotförslag som skulle leda fill en lösning på problemet har jag dess värre intefått ur hans hand. I stället börjar nu återigen altkritisera Hela-Sverigestrategin,dvs. att alla kommuner skaU delta i flyktingniottagan-det. Det är ett sabotagemot flyktingpolitiken i i.dag, och.det skulle innebära altflykfingpolitiken skulle kollapsa. Hade vi inte byggt ut och fillämpatHela-Sverige-stralegin hade vi varit i ett omöjligt läge. Denna strategihar inte skapats under de yttersta av . Strategin utmejslades 1984och började tillämpas 1985. Det är en mycket medveten och riktig strategi. Slutligen, , blir jag litetindignerad när ni försöker sprida fördomen att man inte bör placera flyktingari övre Norrjand. Res till övre och titta på.vilket utmärktflyktingmottagande,många av kommunerna där har svarat för. Dessa påståenden ärnärmast en skymf mot de här kommunerna. Påståendena håller liv i fördomen, somockså odlas i förläggningarna, all till övre kan man inte flytta. Har man kommit till som flykting för att få enfristad, måste flyktingen få veta att när vi har brist på bostäder i , , och andra storstadsområden och kan erbjuda bosläder på andra håll i landet, måste flykting faktiskt ta dem i anspråk. Det går inte att föra fram flera alternativ i det läget. Förste vice talmannen anmälde altAlexander Chrisopoulos anhåUit att till protokollet få antecknat att han inleägde rätt till,ytteriigare inlägg., Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på interpellation 1988/89:31 om flyktingpolitiken AnL 8Statsrådet : ....,, Fru talman! har ställt frågor till statsministern angående vår öppenhet och generositet gentemot flyktingar. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på interpellationen. Låt mig inledningsvis konstatera att jag i allt väsentligt kan instämma med den beskrivande delen av interpellation: Visserligen visar en undersökning att den svenska befolkningens' inställning till invandrare har utvecklats i riktning mot'större tolerans. Trots detta förekommer dock främlingsfiehtliga stämningar i . Sådana tendenser måste motarbetas.' Det är eri ytterst angelägen uppgift att bekämpa alla uttryck för rasism och främlingsfientlighet. En klar demonstration av regeringens ambitioner i denna" fråga var tillsättandet av Kommissionen mot rasism öch främlirigsfiéntlighet. Den börjar nu närma sig slutet på sill arbete. ' En framgångsrik kamp mot rasism och främlingsfientlighetär emellertid en angelägenhet också för många andra: alla de politiskapartierna, kommunerna, folkrörelserna och alla de som blir flyktingarnas Ochinvandrarnas medmänniskor. Toleransen och förståelsen måste komma underifrånoch jag är övertygad om att den också finns förankrad i de breda folklagreii.Vad del gäller är att tydliggöra den och lyfta fram den som en motvikt till dethögröstade fåtal som för rasismens och främlingsfientlighetens talan.' 8 protokoll 1988/89:26-28 Utgångenav folkomröstningen i är ytterst beklämmande och en påminnelse om att viinte får mattas i våra strävanden. Det är angeläget att understryka att vad somhänt i inte är representativt för - ett land där 260 av våra 284kommuner frivilligt ingått avtal för att ta emot flykfingar. Den svenskaflyktingpolitiken består traditionsenUgt av tre huvudelement: Fördet första är det ett aktivt arbete för att upprätthålla och stärka respektenför de mänskliga rättigheterna och motverka de orsaker som tvingar människoratt fly. Fördet andra är det ett solidariskt stöd i form av bistånd till flyktingarna itredje världen och mottagarländerna. är både relativt och i absolutatal en av de största bidragsgivarna tiU den internationella flyktinghjälpen,och det samlade svenska bidraget uppgick till . Fördet tredje är det en generös politik, både vad gäller prövning av enskildaasylsökandes ärenden och beträffande överföring till av flyktingarnainom ramen för vår flyktingkvot. Närman talar om roll i flyktingpolitiken bör det understrykas att Sverigei dag tar emot flest asylsökande per capita i hela . Under slutet av70-talet och gavs ca 3 000-4 000 tillstånd , medan vit. ex. gav nästan 12 000 tillstånd till flyktingar och därmedjämställda samt deras anhöriga. var motsvarande antal 16 545. För 1988förväntar vi att såväl antalet asylsökande som antalet uppehållstillstånd medpoUtisk bakgmnd kommer att bli det högsta . När man jämför medandra europeiska länder är det också av intresse att se på hur mångaasylsökande som får uppehållstillstånd. I får av de asylsökandestanna. Motsvarande siffra är betydligt lägre i de flesta andra länder, i endel så låg som . Jagvill efter att ha gett denna bakgrund helt kort svara på trefrågor: Regeringen tog, som jag redan nämnt, redan iseptember 1987 initiativ till att tillsätta en parlamentarisk kommission föratt arbeta mot rasism och främlingsfientlighet. Kommissionens uppgift är attpröva vilka ytterligare åtgärder som bör vidtas för att bekämpa rasism ochfrämUngsfientlighet samt att stimulera till sådana åtgärder. En stor del avarbetet för att bekämpa rasism och främlingsfientlighet handlar ominformationsinsatser av olika slag, bidrag till projekt och insatser av olikagrupper och organisationer som kan engageras i arbetet. För dessa ändamål har12 milj. kr. ställts till förfogande. Sådana insatser beslutas av regeringenefter framställningar från kommissionen, och bidrag har lämnats till ett stortantal projekt. Kommissionen arbetar på sin slutrapport. Jagdisponerar ett särskilt anslag för opinionsbildandeverksamhet, vilket i huvudsak är inriktat på att stödja kunskapsspridning ochopinionsbildning samt aktiviteter som syftar till att öka bl.a. folkrörelsernasengagemang i dessa frågor. Härskall också nämnas den vänskapsvecka som hararrangerats av folkrörelserna som ett led i att förstärka kontakten mellan å ena sidan invandrarnaoch flyktingarna och å andra sidan svenskarna i allmänhet. Slutligenkan nämnas att invandrarverket arbetar långsiktigt medatt genom påverkan förbättra etniska relationer. I detta arbete spelarsamarbetet med skolan en stor och viktig roll. Ett viktigt initiativ i detsammanhanget är även arbete för en internationalisering avskolan. Närdel gäller arbetet i övrigt att främja öppenhet och generositet gentemot invandrare vill jag bara än en gång understryka betydelsen av kontinuitet. Enstaka punktinsatser är av begränsat värde - arbetet måste bedrivas fortlöpande. Målet är att skapa en folklig mobilisering mot rasism och främlingsfientlighet. Jag vill också betona hur viktigt det är att arbetet sker i nära samråd med invandrarnas och flyktingarnas egna organisationer.