prot · GC0973 · 1988-12-31 00:00:00 — Det förutsätter att vi verkligen kan föra en självständigutrikespolitik, att ingen behöver tro att vi går andras ärenden. Detförutsätter naturligtvis också en rimlig ekonomisk självständighet, ett rimligtmått av ekonomiskt oberoende i förhållande till olika maktgrupperingar ivärlden. Här är EG-relationerna viktiga. EG-medlemskap innebär ju total ekonomisk integration. Detinnebär redan nu ett betydande utrikespolitiskt samarbete. Det finns klartuttalade mål om att det skall drivas mycket längre och kanske ocksä kommer attinnefatta säkerhetspolitiska överväganden. Detta gör att det är en ganskaorimlig tanke att skulle bli medlem i EG och sedan försöka ge sken av attvi har bibehållit vår neutralitetspolitik. Den moderata argumentationen i detsammanhanget skapar en viss förundran. är ju traditionellt ettväldigt nationellt sinnat parti, som vill slå vakt om svenskt oberoende ochsjälvständighet. Det märks inte minst i den försvarspolitiska debatten. Men iEG-frågan är plötsligt ett helt annat parti. Där är detparti som visar störst beredvillighet att skjuta frågan om neutralitet ochoberoende åt sidan. talade i utrikespolitiska debatten t.o.m. om attvi visst skulle kunna samordna vär utrikespolitik med EG i viktiga avseendenäven utan medlemskap. Det är någonting som jag har väldigt svårt att få att gåihop men som kanske kan förklara för mig. Prot.1988/89:73 Lika paradoxal är egentligenmiljöpartiets inställning på den andra kanten. När vi talar om EG-relalionerdelar sig gröna färg, som partiet ju delar med oss, upp i sinabeståndsdelar och blir blågul. Någonting mera nationalistiskt än att höra PerGahrton tala om EG-frågan är det svårt att tänka sig. Men när vi diskuterarförsvars- och säkerhetspolitik är det parti här i somnästan överträffar vpk när det gäller att ta lätt på värt behov av att kunnavärna vär självständighet och vårt oberoende. Det här är gåtor som jag hoppaskommer att lösas i den fortsatta debatten. Det viktiga för oss är att vi naturligtvis tar till varade samarbetsmöjligheter som finns pä handelsomrädet och när det gällervetenskap, utbildning och miljövård, men att vi ser till att vi bibehåller enrimlig grad av ekonomiskt och utrikespolitiskt oberoende och att vi intedrabbas av kvalitetsförsämringar och ambitionssänkningar på miljöområdet. Det här är ett väldigt grannlaga arbete. Det kräverframför allt en fri och öppen debatt. Det kräver också en ordentlig delaktighetav alla politiska krafter. Det är här som jag tycker att regeringens hållningskapar en del oro. När vi tar upp dessa frågor i en partimotion får vi snubborav statsministern. Statsministern går ut och säger att vi i störden enighet som EG-förhandlingarna kräver. Locket på debatten - det verkar vararegeringens inställning. Det tror jag vore väldigt olyckligt med hänsyn tillden betydelse som dessa frågor har för framtiden. Man har bildat ett EG-råd, där regeringen sittertillsammans med ledare från fackliga organisationer och näringslivet och görupp dessa frågor, medan det parlamentariska inflytandet är väldigt blygsamt.Det har varit hänvisat till EFTA-delegationen, där inte ens allapartier varit representerade. kan man tänka sig atl utvidga EFTA-delegationen.Men frågan kvarstår: Är regeringen beredd all ge oppositionspartierna verkligamöjligheter att nära följa arbetet i fråga om harmonisering med EG ochförhandlingarna med EG? Är regeringen beredd att ge resurser, gärna i form aven särskild EG-delegation, och tillåta en öppen och fri debatt i dessa frågor? 6 (): Jag lyssnar med viss förvirring på den härdebatten. Är det verkligen realistiskt att tro att vi i vissa frågor, somulrikeshandelsminislern tycktes mena, skall samarbeta med EFTA för attgemensamt stå starkare i förhandlingarna med EG och att vi i andra frågor skallagera ensamma? Det rimmar i varje fall väldigt dåligt med de besked som JacquesDelors har givit. Sedan kan man påstå att vad säger inte betydernågonting; men det är helt orealistiskt. Jag är också förvirrad när det gäller beskeden om hur detskall bli med , huruvida den skall få döma hur skallhandla. väntar tydligen förtjust på de domsluten. Men jag haruppfattat utrikeshandelsministern så, att han menar atl vi inle kommer atthamna under jurisdiktion. När jag itidigare sammanhang har frågat UD:s handelspolitiska avdelning hurundantagsreglerna för människors och djurs liv och hälsa skall tolkas har jag fåttsvaret: ""Det vet vi inle . Det är en öppen fråga. ""Har det nu hänt 68 något nytt på del området som göratt vi i kan säga att vi även i fortsättningenkommer att fä bestämma över oss själva, även om vi har elt nära samarbete medEG? Det var ett bra besked att vi skall samarbeta med EFTA sälångt det gär för att gemensamt med våra EFTA-bröder få en braförhandlingsposition. Men jag uppfattade det som stod i tidningen häromdagenså, att ulrikeshandelsminislern menade alt EFTA inte får bli nägon bromsklossi våra förhandlingar med EG. Även där tycker jag att läget är litet förvirrat.Framför allt är det väldigt märkligt atl man kan tolka samma uttalande, sammatal och samma referat av pä sä helt olika sätt. Är detöversättningarna eller är det förståelsen för vad han faktiskt säger somställer till bekymmer? Jag hoppas, herr talman, att få svar på dessa frågor. 7INGEMAR (): Debatt är meningsfull, och detgäller självfallet också debatten mellan partierna i riksdag om EG.Man skall aldrig överge tron atl man kan öka förståelsen och samhörighetenmellan olika meningsriklningar. Men i den här frågan föreligger grundläggandemenings-skillnader som har att göra med olika ideologier. Jag tror att detdärför är skäl att ha i minnet att de inte kan förenas. Skulle man försöka gesig pä att förena dem, kunde det bli till skada och inte till nytta. De fyra partier som har ställt sig bakom betänkandet förraåret, dvs. socialdemokraterna, , och , vägledsalla i större eller mindre grad och med större eller mindre hetta av bekännelsetill internationalism, marknadsekonomi och frihandel. Vpk gör inte det. Detpartiet har en annan ideologi. Det har uppenbarligen numera ocksä ,även om det är svårt att rikligt veta vad det alltid är för grundläggande idealsom styr dess agerande. Man skall respektera varandras olika värderingar ochideologier, men de skall också hällas i minnet när man kommer lill praktiskabeslut. Enligt min mening finns det i vårt förhållande till den gemensammamarknaden uppenbarligen inga förutsättningar atl få till ständ en kompromisssom omfattar alla de sex partierna, helt enkelt därför att vi vägleds av olikasynsätt. En sådan kompromiss skulle tvärtom kunna bli lill skada för Sverigeoch inte till nytta. Det hindrar inte att Per ställer en del viktigafrågor och gör en del viktiga påpekanden om problem som mäste lösas i vårtförhållande till den inre marknaden och till EG. Det är angeläget att göraklart vad som skall vägleda de svenska diskussionerna, när man brottas med deproblemen. Om vi inte klarar av att lösa dem, vad händer dä? Ja, då kommer viatt fä en sämre ekonomi i . Vi får ett lägre välstånd. Det betyder attvi får mindre resurser atl klara äldrevärden, miljöskadorna, familjepolifiken,biståndet och mycket annat. Om vi inte kan harmonisera oss med en hel del avden inre marknadens regler, kommer vi atl ha kvar en byråkrati som fjärmar ossfrån de marknader som är de viktigaste för svensk ekonomi och svensktnäringsliv. Det betyder att svensk ungdom fär färre möjligheter att studera päkontinenten. Det betyder all svenska medborgare får mindre rörlighet i Europa.Man kan ta de nackdelarna, om man inte tycker att det är viktigt att komma överdessa friheter. Men om man menar att det är viktigt att vi får del 6 protokoU 1988/89:72 - 73 Prot.1988/89:73 av dessa friheter i , då skall man också vara beredd atlgå in och 24februari 1989 försöka hitta lösningar på de svårigheter som Per Gahrtonhar tagit upp, lösningarsom är acceptabla från svensk utgångspunkt. Inte minst gäller det Med nationell självtillräcklighet kommer vi inte heller attklara den svenska miljön. Jag vill bara försäkra om att i regeringensarbete pä att låta bli delaktigt i den inre marknadens fyra friheterhar hon och regeringen stöd. När det gäller samordningen med EFTA i detta arbete harjag heller inte någon annan mening än att vi skall försöka så långt detnågonsin är möjligt att gå den vägen att samordna oss med de andraEFTA-länderna. Vi får ju vid statsministermötet en test pä om detta är möjligt.Man kan emellertid ha sina dubier om det är möjligt att låta detta vara denenda väg som vi skall gä och om det blir tillräckligt effektivt att förhandladen vägen. Jag skulle därför vilja fä veta om utrikeshandelsministern har någonalternativ strategi, för den händelse det inte är möjligt att komma fram EFTA-vägeni den utsträckning som är till gagn för och svenska medborgare. 8 (): säger att utrikespolitiken ochförsvarspolitiken inte skall omfattas av de här diskussionerna omEG-anpassningen. Men ett område som tillhör kompetensområde ärvapenexporten, och jag skulle vilja ställa några frågor kring den. len utredning som gjordes av BengtGustavsson togs krigsmaterielexporten och krigsmaterielproduktionen i Sverigeupp. Där diskuterades bl.a. samarbetsavtal med andra länder och utveckling avvapen. Det blev en stark reaktion i frågan om samarbetsavtal. Sedan visade detsig att det redan existerade samarbetsavtal, som vi inte var helt medvetna omens här i . undrar jag: Hur blir det vid en sådan här anpassning -är diskussionen om samarbete då överspelad, tvingas man dä helt enkelt in i ettsamarbete när det gäller utveckling av vapen och kan vi då inte heller ha någrarestriktioner när det gäller export av vapen? Vi kan ju se hur förhållandena äri i detta avseende och på den politik som t.ex. bedriver. Jagtycker att det är ganska avskräckande om vi skulle tvingas in i en sådanvapenpolitik. säger i svaret när det gäller ochden svenska kronan att det monetära samarbetet måste analyseras både grundligtoch förutsättningslöst med utgångspunkt från vad som är mest ändamålsenligt förSverige och alt elt sådant analysarbete pågår. Dä undrar jag:Vad pågar när det gäller vapenindustrin och vapenexporten? I fråga om och kronan kan slå fastatt det inte finns några planer pä att avskaffa dessa. Vad finns det för planereller tankar när det gäller vapenexporten? Först det formella. Det råkar vara så, att jag är ansvarig för Europafrågornai regeringen och där också har ett samordningsansvar. 70 Självfallet kan statsministern vidolika tillfällen också gå in i debatten. gör han -det skedde inte minst i den allmänpolitiska debatten. Det andra jag skulle vilja knyta an till är attEuropafrågorna är viktiga framtidsfrågor för . Det var ju därför somregeringen lade en principproposition på bord för att riksdagenskulle få möjligheter att ta ställning till alla de framtidsfrågor som det härhandlar om. tog ju också god tid pä sig att handlägga detta. utom försvarsutskottet var involverade. Många utskott gjorde studieresor.Jag tror att detta är viktigt. är ett litet land. Internationellt samarbete är inte något nytt.Internationalisering är inle något nytt. Där har vi intimt samarbete i andraorganisationer som och liknande. Vad var det uttalade? Det tror jag att ocksä PerGahrton måste acceptera, nämligen: skall - det är mandatet tillriksdagen -samarbeta med gemenskapen pä alla områden utom säkerhets- ochförsvarspolitiken. När det gäller de förhandlingar som förestår ärmedlemskap icke aktuellt. Detta menar jag är den plattform som regeringen stärpå. Detta ställde sig de fyra stora partierna i bakom och delta ärutgångspunkten och basen för regeringen och mig när jag leder det här arbeteti diskussionerna i EFTA och med EG men ocksä i andra sammanhang. Jag menar attdet är min skyldighet att göra det, och del är pä detta som samarbetet iSverige mellan regering och riksdag vilar i en sä här viktig fräga. Här har vi arbetat utifrån riktlinjerna att inte baraarbeta med varor utan också vidga frihandelsavtalet till att gälla de andrafriheter som den inre marknaden handlar om - nämligen tjänster, kapital ochmänniskors rörlighet. Det arbetet har vi gjort för att åstadkomma ett närmandeoch för att diskutera med EG alla de friheter som vi nu tar upp med tanke påJacques Delors tal i . Det är helt klart att där säger att detinte gär att förena medlemskap med neutralitetsförbehäll. Jag tror att det ärfrån den utgångspunkten som han säger att det är pä de andra områdena som vinu är villiga atl tillsammans med EFTA-länderna diskutera ett vidgat samarbete.Med tanke på det mandat som vi har från , , ärdetnaturligtvis det andra alternativet som den skall förespråkai de förhandlingar som vi nu har tillsammans med de andra i EFTA. Jag hävdarbestämt att inte har någon läg profil där. Vi arbetar aktivt.Vi har samtal pä olika nivåer för att det skall bli ett bra svar, så att EFTAhar ett förhandlingsmandat när vi kommer . Där finnssjälvfallet också diskussionerna om institutionerna. Hur skall vi se pätullunionen? Räcker det att få den här vidgningen, och på vilket sätt skalldetta gä till? Jag håller med om att det är oerhört viktigtatt vi har en bred debatt, att vi alla känner ett ansvar. När det gäller fråganom hur EFTA-delegationen skall se ut har kammarens ledamöter faktiskt haft möjligheter att själva ta upp en diskussion. Jag hälsarmed tillfredsställelse att jag får möta alla partierna i fortsättningen, om jaghar förstått utrikesutskottets ordförande rätt. I övrigthar regeringen också givit löpande information i utrikesnämnden. Vi skallockså vidga informationen, så att även partiledarna omfattas. Jag och minamedarbetare står faktiskt till utrikesutskottets och de andra utskottensförfogande. Det är bara att kalla på oss. Vi har naturligtvis inga hemligheternär det gäller att tala om hur arbetet bedrivs. Vi är tacksamma för att ocksåparlamentariker arbetar som EFTA-delegationen har gjort - man har ju gjort ettuttalande, som jag upplever som en god hjälp i de regeringsförhandlingar somnu sker om hur man ser på samarbetet EFTA-EG. Slutligen, herr talman! EFTA är naturligtvis inte den endavägen - det stär också i utskottsbetänkandet - utan här kan också nordiska ochbilaterala initiativ tas. 10PER (): Jag välkomnar inlägg. Jagsyftar då på att fortfarande har ett visst behov av att ge oss någonsorts släng. Men det får vi väl bjuda på. Jag tror inte att många längre troratt vår grundsyn hänger samman med någon sorts blågul nationalism. Den grönarörelsen är i ordets djupaste bemärkelse internationalistisk. Vi har dessutom stödav de gröna partierna i hela . Det viktiga är att häller pä att bryta sig ut urde fyras gäng och att närmar sig oss andra gröna. Kanske kan viåterupprätta en segrande front, precis som vi gjorde i kärnkraftsfrågan. Det finnsett starkt behov av det. Jag tycker att det är positivt att inseratt jag ställer viktiga frågor. Dessutom tycker jag att det är avslöjande attNic betraktar frågorna som saker som inte har med realiteter att göra.Men för är inte lösningsmedel, cancerframkallande substanser,arbetarskyddsbe-slämmelser etc. - tidningen kan rapportera omdessa saker -. Det intressanta är att man inte har fåttrapporten från sin egen arbetsgivare, arbetarskyddsstyrelsen. Papperna harnämligen varit hemliga. Pä ledarplats skriver man i tidningen attdet pågår mörkläggning på departement. Man frågar: I vems intresse är det somman på departementen försöker hindra att viktig information om EG-anpassningennår offentligheten? Den frågan ställer jag också nu till . Del är bra atl vi nu skall komma med i EFTA-delegationen.Men det vore ännu bättre om folkrörelser, press och alla andra kunde fä tillgångtill det material som finns om EG-anpassningen. Vi fick tillgång till en delmaterial . Men hade man plötsligt lagt på locket. Vi.harsåledes inte längre tillgäng till del materialet. Ändå handlar det om ettmaterial som tidningen har kunnat publicera, som visar attEG-anpassningen leder till försämringar pä punkt efter punkt när det gällerkonsumentsäkerhet, miljöskydd, arbetarsäkerhel osv. Regeringens les är och förblir-och del är detgrundläggande, del märkliga och det obegripliga i sammanhanget - att vi skallanpassa oss men att del inte fär kosta någonting. Inte på någon enda punktmedger att vi faktiskt måste förändra någonting för att fåtillgång till denna gigantiska marknad. Alla EG-anhängare säger ju att vi måsteanpassa oss. Vi måste avskaffa handelshinder. Kan ge nägot exempelpå ett s.k. icke-perifert handelshinder i fräga om vilket faktiskttänker anpassa Jag är i och för sig väldigt tacksam om det inte blir nägon sädananpassning, och det är ocksä vår målsättning. Men hur skall ni kunna leva upptill riksdagsbeslutet i detta avseende där det sägs att man skall anpassa sighelt? Det finns här en grundläggande motsättning som måste ut. Antingenmåste anpassa sig - och därmed försämra en rad miljöbestämmelser -eller också blir det ingen anpassning. Summan av kardemumman är att om manskall uppfylla löften, blir det ingen anpassning. Är det enriktig tolkning? 1 så fall tackar vi och tar emot. 11 (): Den här debatten blev just så spännande och livgivande somman hade hoppats på. Jag häller med om alt det behövs. Jag skall bara helt kort ägna mig åt statsrådets senareinlägg. Därefter vill jag försöka diskutera med mina andra meddebattörer, fördet tycker jag ger mycket. Först och främst är EFTA inte den enda vägen. Men stårvi inför ett nödvändigt vägval, så fill vida att jag tror att den tid är förbidå det breda anslagets politik innebar att man kunde forma EFTA-grupper,EFTA-nationer, i olika konstellationer i olika frågor. Vi måste alltså idiskussionen i förbereda oss för en framtid inom EFTA-ramen, som är fastoch som håller. Det kommer att ställa stora krav på fasthet när det gäller densvenska politiska profilen i den frågan. Per har en grundinställning som är beklaglig,nämligen att det skulle finnas partier som vill försämra svenska förhållanden.Del är ett grundlöst påstående som inte återfinns i nägot politiskt material,och det gäller i varje fall inte oss. Jag är, Per , alldeles övertygadom atl det är bäst för både den yttre och den inre miljön - och reglerna blirbäst - om formuleringarna görs i det internationella samfundet, så att allanationer antar samma nivå. Dä slipper vi diskussioner om att arbetsmiljön ochkostnaderna för denna skulle vara konkurrensfaktorer. Jag tror tvärtom att detär det internationella samarbetet som möjliggör verklig garanti för god miljö. När jag nu för första gängen i en debatt träffarkommunisten , gör jag det med stort intresse. Jag vill emellertid genastsäga att jag tror att hon har fel på en punkt, nämligen i fräga om att "" skulle vara något slags dokument som möjliggjorde förEG-staterna att driva försvars- och säkerhetspolitik. Det är inte sant. "" var en vidgning av Rom-traktaten, som innebar att detetablerades någonting som har kallats politiskt samarbete, men det finns intealls några majoritetsbeslutsrättigheter i "". Och alla visom sysslar med dessa frågor vet mycket väl att många av nationerna intar enavståndsmässig hållning till säkerhetspolitiska frågor inom ramen för EG. vill jag säga till attsolidariteten med tredje världen kanske är en av de starkaste krafterna i detinlernationella samfundets liv. Det kommer till uttryck pä miljöområdet, där vii främsta rummet har att ta hänsyn till det globala ansvaret. När det gällerbiståndet till utvecklingsländer är det multinationella biståndet det mestverkningsfulla. Bistånd, givet av nationer i tillväxt, kan bli ettverkligt och väl avvägt Prot.1988/89:73 bistånd till den utvecklande delen av världen - mycket bättreän ett nationellt biståndsprogram. Om EG-anpassningen (vpk): Jag skall vända mig till den senaste talarenförst. säger att det inte finns några partier som vill försämrasvenska förhållanden, och då menar han väl att det inte är det moderaternavill. Jag tror inte heller att ni vill försämra svenska förhållanden, men föratt de skall kunna få det bättre som ni vill förbättra för, är del andra somfår det sämre. Så enkelt är det. Vi vänder oss till olika intressegrupper. förinte en politik för alla, och det gör inte vpk heller. Vi tycker att dettransnationella kapitalet kan ge frän sin rikedom till dem som har det sämreställt, enkelt uttryckt - det är därför det finns olika partier och olikaideologisk grund i dessa frågor. Målsättningen för EG:s medlemmar är, , envästeuropeisk säkerhets- och försvarspolitisk union - det kan vi vara överensom, om vi läser alla citat. tror ändå att skall kunnahålla sig utanför det försvars- och säkerhetspolitiska samarbetet,, somregleras i "Single European Act", som jag kallar det - jag vet inteom "" är samma sak, men det är del antagligen. Där står det bl.a. att medlemmarna i EG skall sträva efteratt "gemensamt formulera och tillämpa europeisk utrikespolitik" ochatt detta samarbete kan bli ett viktigt bidrag för att utveckla en europeiskidentitet i utrikespolitiska frågor. Det står också att "parterna ärbeslutna att vidmakthålla de teknologiska och industriella villkor som behövsför deras säkerhet". Del rör t.ex. den kärnteknologiska infrastrukturen,hela kärnvapenproduktionen, kärnkraftsinduslrin och vapenproduktionen. Jag menar att exemplet visar att denna typ avneutralitetsförbehäll inle är möjligt. Jag fick inte nägon kommentar alls fränAnita om möjligheter att hålla sig utanför. säger att vi inte är internationalister i vpk. Dämäste jag säga, att om man kallar sig internationalist när man vänder sig tilltolv länder i , högt industrialiserade och kapitalistiska länder, ochsäger att ""vi är internationalister, för vi vill ha samarbete",har man ett snävt internationellt perspektiv. Jag menar att denna västeuropeiska union inte kommer attfrämja handeln med tredje världens länder- det finns ingenting som tyder pådet. Jag frågade hur hon tror att skall kunna utvecklahandeln med tredje världens länder genom ett nära samarbete med EG, men jagfick inget svar. Jag förstår att är skyldig att följa deriktlinjer som majoritet har fastslagit, och det är bara attbeklaga. Själv är jag glad över att vi i vpk inte deltog i de besluten utan attvi reserverade oss och sade att detta inte kommer att gä. Dä är detmin skyldighet att stä här och säga att jag hoppas att del gär upp för alltfier att detta kommer att allvarligt undergräva neutralitet, vårförmåga till nationellt oberoende, till självbestämmanderätt, till att i 74 demokratiska former utveckla värgemensamma framtid och ett fritt Den möjligheten kommer att försvåras. Det är därför Prot.1988/89:73 som många är oroade över denna utveckling, inte minst i deninternationella fredsrörelsen, som är en samarbetspart som jagtycker att regeringen borde lyssna mycket uppmärksamt på. 13 (): Per tog litet illa vid sig av att blikallad "blågul". Det finns inte någon anledning att ta illa upp - detär en vacker färgkombination. Sammantaget blir det som bekant grönt, som ocksåär en vacker färg. Vad jag påpekade var att denna mycket starkt blågulakaraktär, som jag tycker att Per många inlägg i EG-debatten har, ståri motsats till det ointresse som visar när det gällersäkerhetspolitik och försvarspolitik eller ointresset för att slå vakt ombasen för neutralitelspolitik i de sammanhangen. kommenterade inte min frågeställning om hurmoderaterna egentligen ser på problemen med basen för Sverigesneutralitelspolitik när det gäller EG-samarbetet, i synnerhet mot bakgrund avCarl Bildts uttalande om utrikespolitisk samordning med EG. Det vore nogvärdefullt om också det kunde belysas i denna debatt. Sedan till frågan om de politiska partiernas insyn iEuropafrågorna. Det är riktigt att riksdagsbeslutet gav en plattformför EG-samarbetet - en plattform som jag tror är bra och nyttig, som har denbreda politiska uppslutningen. Men är det ju det som kommer sedan somi stor utsträckning är det viktiga för framtid: Vilka åtgärder vidtarvi? Vilka uppgörelser träffar vi med EG?