prot · GC0947 · 1988-12-31 00:00:00 — har inte riktigt velat förstå att den enorma utvecklingenpå byggmarknaden i storstäderna drar upp kostnadsläget, för över högaprisnivåer på bostadssektorn och genererar ökade kostnader dels för samhället iform av ökade subventioner och ökade bostadsbidrag, dels för den enskilde iform av ökade hyreskostnader. Det är precis detta som har skett. I denprocessen är hyresgästerna de stora förlorarna och byggmästarintressena destora vinnarna. Samhället har ingenfing att vinna på att ytterhgare ge spelrumpå bostadsmarknaden för intressenter som har vinsfintresset som allt avgörandeför sin verksamhet. Jag tror , när han får tillfälle att mediteralitet i sfillhet, kommer fram fill att detta förhållande inte äracceptabelt. Därför tycker jag det är angeläget att betona vikten av de avregeringen föreslagna åtgärderna. KnutBiUing vill inte bara ha en fri marknad. Han vill dessutom dra in mer pengar ände 300 miljoner regeringen föreslagit i sin proposifion. Han vill dra in 1miljard, dvs. det skall vara ännu dyrare. Man skall inte bara ha högtkostnadsläge, baserat på aktiviteter som inte tjänar bostadsintressenterna,utan man skall också vara med och betala 1 miljard utöver de ökadehyreskostnaderna. Det är en fullständig omöjlighet. Jaghade trott att ErHng hade lärt något av sitt umgänge med ochKnut . Även har dåliga kort i denna fråga. Folkpartietföreslår ju vissa försämringar av stödet på bostadsmarknaden. Det handlar dåinte bara om dessa 300 miljoner, utan vill plocka ytterligare300-350 milj. kr. av hyresgästerna, det kan Eriing som är en duktig ekonomtala om. Varken eller är så där riktigt generösa mothyresgästerna. JillLindgren ser utvecklingen i ett backperspektiv. Mycket hade kunnat ändras omman hade kunnat se denna fantastiska utveckling, men svaret till både JillLindgren och är att om det behövs ytterligare åtgärder är visjälvfallet intresserade av att diskutera dem. Vissaekonomiskpolitiska åtgärder, m.m. Anf.46 () replik: Det finns en mycket stor skillnad mellan folkparfiets bostadspolitikoch den socialdemokrafiska. Det verkar som om inte vill lyssnaoch svara på de frågor som ställs. Folkpartiethar redovisat sina besparingar före valrörelsen fill skillnad frånsocialdemokraterna. Vi har redovisat att vi tycker att det är nödvändigt attminska bostadssubventionerna, och vi har föreslagit det på ett mera anständigtsätt än den socialdemokratiska propositionen redovisar. Dettavill inte kommentera. Vore det inte, , ettanständighetskrav att föra samma bostadspolitik före valet som efter valet?Hyresgästföreningarna tycker det. Jag skulle kunna visa tidningsurklipp, somjag har i min bänk och varav framgår hur man protesterar mot sveket frånsocialdemokraterna i den förda valrörelsen om bostadspolitiken. Det vill OskarLindkvist inte heller kommentera.. Men detta är den faktiska sanningen, om manskall summera vad som skett i valrörelsen. Taansvar för era förslag fill nedskärningar och låt bli att vulgärräkna påfolkparfiets förslag! För en saklig bostadspolifik så kanske det finns vissaberöringspunkter för den svåra match som återstår för framtiden, nämligen attbörja trappa ned bostadssubvenfionerna. IOskar första anförande fick jag en fråga om kostnaderna. När detgäller prisökningarna inom byggandet har vi sagt och hävdat att de allt störresubventionerna har påverkat byggprisutvecklingen och byggkostnaderna. Vi har pekat på det här sambandet och sagt att manbör, som ett led i att försöka komma till rätta med de ökande byggkostnaderna,börja att göra en avtrappning av subventionerna. Det har vi framfört i mångapartimotioner, som kunnat ta del av. Det är också mitt svar påden fråga han ställde. 47 ()replik: säger att den minskning av räntebidragen som viföreslår driver upp boendekostnaderna. Ja, visst gör den det i vissutsträckning, för fasfigheter som är byggda för länge sedan, fastigheter somhar mycket låga räntebidrag och som hade mycket låga byggkostnader; Dettycks vara så att våra förslag alltid driver upp hyrorna, men närsocialdemokraterna tar hälften av våra förslag driver det intealls upp hyrorna. får ändå bestämma sig. Sedansäger att jag inte förstår varför kostnaderna ökar. Jag villfråga : Om nu socialdemokraterna trumpetar ut attbostadsbyggandet skall öka kraftigt, jämfört med tidigare låga nivå, genomytterligare regleringar, är det prisuppdrivande eller prissänkande? Tacksam förett svar. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m.m. , har fel när deti sitt brev till hävdar att det framlagda förslaget innebär attproduktionskostnaderna ökar? 48 () replik: Till vill jag säga att om jagser det som hänt i backspegeln, så beror det inte på attjag inte har följt utvecklingen utan på att tiden har gått, tyvärr. har jag följt utvecklingenmycket noga, och jag vet att när man i haft att väljamellan bostäder och kontorslokaler har socialdemokraterna, med hjälp avfolkpartister och moderater, fattat beslut som inneburit attbostadsbyggandet dragit det kortaste strået. Det är problemet, och jag vill försöka komma underfund medom det är lagarna som sätter hinder i vägen eller om det är ett ekonomiskttänkande som säger att bostadsbyggande har vi aldrig råd med. Det får intekosta någonting, och ekonomiskt går det bara att försvara kontorsbyggande.Eller vad är det som gör att bostäderna kommer till korta? Jag är väldigt glad om vill hjälpa tillgenom att han och övriga ledamöter i bostadsutskottet - kanske ocksåbostadsministern vill vara med - sätter sig ned tillsammans med lokalapolitiker och tar reda på vad det egentligen är som gör att bostadsbyggandetgång efter drar det kortaste strået. Är det krokodiltårar vi ser när beklagar sigöver bostadsbristen? Eller är det så att reglerna faktiskt inte tillåterbostadsbyggande? Jag är glad om vi kunde titta på det tillsammans. 49 () replik: konstaterar att när vi driverupp kostnaderna är det inte till nackdel för hyresgästerna, men när moderaternagör det är det alltid till hyresgästernas nackdel. Det beror helt enkelt på attmoderaterna aldrig har besvärat sig med att betrakta bostaden som en socialangelägenhet. Där är den stora skillnaden mellan socialdemokratin och moderatasamlingspartiet. Det är också svaret till , som medger attdet kostar mer pengar med förslag än vad som framgår avresonemanget i utskottets betänkande. Det är intressant att notera hur har svaratför den verkliga praktinsatsen i den här debatten. Han har åberopatHyresgästernas riksförbund som part i målet mot socialdemokraterna ibostadsfrågan. Jag vill bara påminna om att i valrörelsen, den som viblev påminda om i senaste inlägg, fick hyresgäströrelsen på moppeav självaste sedan den hade kritiserat . Hon kalladeHyresgästernas socialistisk kamporganisation. Dennasocialistiska kamporganisation har plötsligt blivit en bundsförvant tillfolkpartiet i bostadsfrågan. Jag skall inte reta upp ytterligare med attläsa vad som står i partimotion, men jag erinrar om att där finnsen lång uppräkning av försämringar för deboende som vill genomföra. Förslagen leder till högre hyror, ochdet blir svårare för många människor att efterfråga lägenheter. Den här debatten har med all önskvärd tydlighet visat att den faktorsom driver upp kostnaderna i storstäderna, till men för boende ochbostadssökande, är de väldiga vinstintressen som länge har fått spela ganskafritt på området. Det är mycket bra att regeringen ser till att det sker enändring. Det förslag som har lagts fram är mycket välkommet. Tillslut vill jag säga till , som tittar sig omkring i backspegeln,att jag faktiskt inte känner igen den bild av , av Stockholmssocialdemokrater och av bostadspolitik som hon tecknade i sittinlägg. Ändå har jag följt bostadsdebatten i under väldigt många år.Jag kan försäkra dem som har en annan uppfattning än den gavuttryck för att bostadsfrågan allfid haft prioritet hos socialdemokratin iStockholm. Vissaekonomiskpolitiska åtgärder, m.m. Andrevice talmannen anmälde att , Eriing och anhållitatt till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt fill ytterligarerepliker. 50 iMalmö (m): Jag skulle värdesätta ifall bostadsutskottets vice ordförande villevara kvar och eventuellt besvara en fråga som jag avser att ställa i mittinlägg. här debatten har det pratats om lyxsaneringar i storstadsområdena. Förvissohar det förekommit sådana, men jag skall ta upp ett praktiskt exempel på vadsom kommer att hända efter det dråpslag som riktas mot möjligheterna attrenovera fastigheter i storstäderna. Jag är kanske själv litet part i målet,därför att jag bor i ett område där de negativa konsekvenserna kommer att blimycket stora. Gullviksborgi består av åtta höghus och tio låghus. pågår dären renovering, och av bostadsbeståndet är färdigre-noverat. Jag villbetona att det inte handlar om någon lyxsanering. De som har velat har fåttsina balkonger inglasade. De som bor på första våningen har kunnat få enuteplats med gräsmatta i de fall det varit praktisktmöjligt. Man har tagit bort den gamla ytbeläggningen, som definitivt varmiljöfarlig, och satt tegel i stället. Hyresgästernai detta område har deltagit aktivt i resonemanget kringombyggnadsverksamheten, och de har fått igenom en del av sina krav. Detta ärabsolut inte, herr talman, något exempel på en lyxsanering, utan det handlar omhederlig, gammal vanlig, behövlig renovering. Jagskulle vilja be att komma ner till och tittapå detta område, där åtta höghus och fem låghus har renoverats, medan fem husinte kommer att renoveras därför att lånevillkoren framöver blir sådana attingen kan eller vill betala en hyra för t.ex. en trerumslägenhet som kommer attstiga med . genom regeringens dråpslag. Jagvill fråga vad svarar de hyresgäster som bor kvar i den del avGullviksborg i där av beståndet inte har renoverats, 7Riksdagens protokoll 1988/89:47 Vissaekonomiskpolitiska åtgärder, m.m. medan har renoverats.Jag förstår att det är dyrt att bygga om och att renovera, men ett så kraftigtoch snabbt slag som den fördyring som tydligen kommer att drivaigenom är det mycket svårt att förklara, framför allt för malmöborna iGullviksborg. Jag är säker på att många andra i kan peka på samma effekter avdetta förslag. Anf.51 () replik: i har frågat vad jag svarar de hyresgäster i Malmösom bor i dåliga lägenheter, som på grund av regeringens förslag nu inte fårnågon ombyggnad. Mitt svar till dem är att orsaken till att ombyggnadsräntornahar ändrats och försämrats är att nyproduktion av lägenheter skall släppasfram. I valet mellan att låta ombyggnaden av gamla fastigheter fortgå och attsläppa fram nyproduktionen är det rimligt att i bostadsbristens släppafram nyproduktionen. Det svaret tror jag att med gott samvetekan ta med sig fill . Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.52 i (m) replik: Jag förstår att inte lyssnade på mitt inlägg;åtminstone inte i början. Det handlar inte generellt sett om hyresgäster iMalmö, utan om ett område som är geografiskt klart avgränsat, där avbostadsbeståndet har renoverats men där renoveringen av återstående kommeratt stoppas. står 100 lägenheter tomma där, just iavvaktan på en renovering. Det svar som gav till mig tror jaginte att han har kurage nog att åka ner till och lämna till dessahyresgäster. 53 () replik: Jo, jag har kurage att både åka till och tala med hyresgästernadär. Men handlar detta om att omständigheterna har tvingat oss att släppafram nyproduktionen. och finansutskottet har emellertidskrivit att det av arbetsmarknadspolitiska skäl eller bostadsförsörjningsskälskall vara möjligt för myndigheterna att göra bedömningar. Jag utesluter inteatt detta kan vara ett område som det bör finnas möjligheter för myndigheternaatt se positivt på. Föratt kunna ge ett bestämt besked måste jag veta mer om projektet än det som StenAndersson har sagt i sina anföranden. Jag tycker alltså att det är värt attpröva de möjligheter som nämns i utskottets betänkande när det gäller attompröva detta projekt. Anf.54 i (m) replik: Jag skall inte fortsätta att polemisera mot . Jagnoterar och tar till mitt hjärta att han gav en öppning i denna debatt. Om hanframöver kommer att sakna uppgifter om området Gullviksborg i , skall jagse till att han får allt det han behöver. 55 (): Vi som har skrivit motion Fi 19 är naturligtvis utomordentligt nöjdamed utskottens behandling av våra krav. Att-satserna om äldreboendet och deregionala bedömningarna av räntesatsen har antagits. Även önskemålet i dentredje att-satsen har fillgodosetts, t.o.m. med en bättre lösning än den som vimotionärer föreslog. Detborde vara uppenbart för var och en att genom dagens beslut läggermycket stor vikt vid att byggsysselsättningen kan upprätthållas och att debostadssociala målen inte sätts åt sidan. Regeringen ges nu möjlighet atthantera höjningen av den garanterade räntan på ett nyanserat sätt. Men detförutsätter också, herr talman, att regeringen är beredd att ompröva sittbeslut , om ett tak för ombyggnadslån på fillsammans 7,2miljarder. Det innebär nämligen en halvering av lånevolymen i förhållande tillföregående år. Om regeringen inte är beredd till detta, handlar den inte iriksdagsbeslutets anda, och effekten kan bli en helt onödig byggarbetslöshet. Vissaekonomiskpolitiska åtgärder, m.m. 56 HANS NYHAGE (m): Så sent som ansåg socialdemokraterna i regering, näringsutskottoch kammare att det var helt nödvändigt med fortsatta importrestrikfioner påtekoområdet. I valrörelsen togs från socialdemokratiskt häll avstånd frånförslaget om en avveckling aV importbegränsningarna, när detta framfördes frånfrämst folkparfiet. Inte minst de tekoanställda bibringades uppfattningen attnågon avveckling av restriktionerna inte var aktuell. Mennär valet väl är över och vallöftena enligt känt maner är till intetförpliktande låter så regeringen meddela att importbegränsningarna är tillbetydande skada såväl för konsumenterna som för samhällsekonomin, varför demåste avvecklas. Det som var nödvändigt, viktigt och värdefullt ännu iseptember, före valet, är till nackdel och skada i samma månad efter valet.Helomvändningen är total, och de socialdemokratiska ledamöterna i näringsutskottetoch finansutskottet följer lydigt med i svängarna. Förbittringen är med rättastor inom tekobranschen för detta svek. Protesterna har heller inte uteblivitfrån såväl arbetsgivare som anställda. Regeringenpresenterar sitt avvecklingsförslag på ett enligt min mening synnerligenbristfälligt sätt. På knappt en halv sida i propositionen förkastas den sedanlänge bedrivna handelspolitiken på tekoområdet, som förts med stöd avinternationella regler i samarbete med andra i-länder. Omläggningen är total,det internafionella samarbetet överges och landets gränser skall stå vidöppnaför import av tekovaror även från länder där det bevisligen sker prisdumpningmed statsmedel. Någonanalys av konsekvenserna av denna helomvändning har regeringen inte mäktat medatt göra. Enligt min mening är riskerna för omfattande företagsnedläggelserstora, vilket i hög grad kan komma att drabba . För flera av deutvecklingsländer som man anser sig vilja stödja genom åtgärden torde effektenbli den rakt motsatta. Från EG:s sida lär man knappast stillatigande finna sigi att ger en signal till omvärlden att öka sina exportansträngningartill vårt land med en minskning Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m.m. imotsvarande grad från EG som följd. Risken är uppenbar för åtgärder från EG:ssida riktade mot . Vad slutligen gäller de förväntade stora effekterna påkonsumentpriserna tror jag att vi alla gör klokt i att något dämpa entusiasmen.Erfarenheterna från den låga dollarkursen talar sitt tydliga språk. Vart togprisraset vägen i det sammanhanget? Såväl regering som riksdag har vid flera tillfällenuttalat sig om nödvändigheten av ett breddat och fördjupat samarbete med EG.Detta skall ske på varje område så långt det är förenligt medneutralitetspolitiken. Från näringslivets sida är inställningen alldelesotvetydig till detta samarbete. Det är således av största vikt att vi i värtland agerar så att vi inte fjärmar oss från EG. Tyvärr innebär den aviseradeavvecklingen av tekobegränsningarna att frågan. om ett samarbete och enharmonisering med EG beträffande handelspolitiken och dess liberalisering på enså utpräglat konkurrensutsatt sektor som teko helt har åsidosatts. Detta ärallvarligt och beklagligt. Det finns ingen anledning att ifrågasätta uppriktighetenbakom de uttalanden som från skilda håll gjorts beträffande nödvändigheten aven harmonisering med EG. I konsekvens härmed borde alla de som förfäktar dennauppfattning rimligen ställa sig bakom kravet på att handelspolitiken påtekoområdet successivt och målmedvetet anpassas till och harmoniseras med EG,vilket jag har dristat mig att framföra i en motion. Men ack, nej då! Enöverväldigande majoritet av ledamöterna i näringsutskottet och finansutskottetyrkade avslag på motionen. Politik och logik går förvisso inte alltid hand i hand! Anf 57LENNART BRUNANDER (c): Hans Nyhage talade ganska klokt. Det finns juen reservation, som i stort sett innebär ett bifall till hans motion. Så hanhar ju möjligheter. uttalar vi oss helt enkelt om vilken politik somskall gälla när vi lägger upp en ny strategi för vår tekopolitik. Regeringenhar ju fallit till föga eller intagit samma ståndpunkt som den som moderatasamlingspartiet och har haft under , nämligen att detviktigaste av allt är att avreglera. På det sättet tror man att man skall kunnaerbjuda konsumenterna lägre priser, så att de skall kunna inbespara pengar. Nuskall vi ha klart för oss att vad det handlar om är en ganska liten volym, eftersomman har tagit större delen av den svenska marknaden när detgäller importerade varor. sade man att det var möjligt atttjäna . per familj, om regleringarna togs bort. har summan krymptmed drygt en tusenlapp. är väl också den tusenlappen borta. Men gör man den aviserade omläggningen, om man inteskriver under ett mulitfiberavtal som innebär begränsningar motlågprisimporten, kommer ju detta att få konsekvenser. Det rör sig här om enlågprisimport som baseras på varor som har producerats i former som vi här iSverige inte på något sätt kan godkänna, varken när det gäller behandlingen avdem som arbetar eller i fråga om de miljömässiga aspekterna. I kommerde ju att få till konsekvens att många företag får bekymmer, framför alltkommer de som arbetar i företagen att drabbas. Jag tror inte att företagen ioch för sig, i varje fall inte de störreföretagen, får så stora problem. De flyttar ju bara sin verksamhet tillutlandet, och då klarar de sig. Men många små och medelstora företag kommer attfå bekymmer. Framför allt har de som arbetar med tekoprodukter all anledningatt vara oroliga. Det betyder också att de bygder som är beroende av tekoindustrinockså kommer att få problem. Det är inte så säkert att det är lätt att få framny verksamhet. För som jag representerar - talar jag förden reservation som avlämnat i finansutskottet - baseras jubygdens struktur i mycket stor utsträckning på att de här små och medelstoraföretagen på tekoområdet finns. Dessa företag håller bygden levande. Även måletlevande landsbygd kräver att vi har en livskraftig tekoindustri. Engrundläggande förutsättning för en bra beredskap på området textila produkterär en egen tillverkning av många av produkterna. Framför allt måste vi ha kvarett kunnande i landet, och då handlar det inte bara om kläder utan om en mängdandra saker som sjukvärdsartiklar och insatsvaror i övrig industri. Dessutomhar tekoindustrin vidgat sitt tillverkningsområde med många nya material. SomHans Nyhage sade är det litet märkligt att vill gå före andraländer i när det gäller de här begränsningarna och inte underteckna ettmultifiberavtal. med sina åtta miljoner invånare kan ju inte konsumeraså mycket mer av vad de ifrågavarande länderna producerar, vilket gör atttrycket på kommer att bli mycket svårare, liksom också konsekvensernaför våra företag. Sker avregleringen i takt med avregleringen i det övrigaEuropa kan det vara bra. Men måste vi också kräva att tillverkningeni sker i acceptabla former. Därför tycker jag att resonemanget icenterpartireservafionen är rimligt, nämligen att man i de avtal som kommer attträffas mellan länderna också får in en socialklausul, som medför något sä närrimliga villkor också för dem som arbetar. är det också mycket viktigt attvi hjälper fill och satsar på svensk teko, så att man får en bättre teknik. Textilindustrinär nämligen en teknikkrävande näring. Man har i många avseenden en långt driventeknik. Det här kräver ganska stora investeringar. Lönsamheten är inte sådaninom näringen att man utan vidare kan göra investeringar. Här finns det allanledning för samhället att satsa. De utvecklingslån som vi har föreslagit ochsom man måste ta ställning till i vår finns det, enligt vår mening, allanledning att införa. Man må sedan kalla det utvecklingslån eller något annat,det kan göra detsamma. Det måste skapas förutsättningar för ökade investeringaroch för ökade satsningar på utbildning, design och marknadsföring. Med det sagdaber jag att få yrka bifall fill reservation 66. Vissaekonomiskpolitiska åtgärder, m.m. 58 (): Miljöparfiet de gröna anser att handeln med varor i princip skall varafri och att den skall bedrivas på lika villkor och med ansvar. Likavillkor kan uppnås genom social- och miljöklausuler, där importen baserad på iSverige förbjudna förhållanden och metoder kan regleras. På detta sätt kan likakonkurrensförhålianden etableras. Ytterst handlar det också om frågan omhuruvida vi skall ha kvar en egen tekoindustri i landet, en tekoindustri somkan slås ut fill följd av en orättvis konkurrens. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m.m. Det produceras tekovaror under fruktansvärda förhållandeni tredje världen och att vi då, som sade , skallimportera dessa kläder hit till för att barnfamiljerna skall kunna köpasina kläder billigare kan inte vara riktigt, om produktionen sker genombarnarbete eller under andra oacceptabla miljöförhållanden. Vem betalar prisetför att vi skall kunna köpa billigare? Jo, det gör barnen som arbetar meddetta. Nuvarande importrestriktioner motverkar en angelägenindustriell utveckling i utvecklingsländerna, det är sant.Handelsbegränsningarna gynnar vissa västeuropeiska ländersexport av tekoprodukter till . de gröna accepterar denaviserade avregleringen under förutsättning att det inte innebär att vistimulerar import av tekoprodukter som fillverkas under oacceptablaförhållanden. Regeringen bör aktivt verka för införande av miljö- ochsocialklausuler i internationella handelsavtal. Innan dessa har förverkligatsmotsätter vi oss avvecklingen av de nuvarande irhportrestriktionerna. Jag upplever att det i denna fråga finns en gemensam grönfront som består av , och vpk samt Hans Nyhage och kanskenägra socialdemokrater - en grön ståndpunkt gentemot de extrema frihandelsvännernainom det socialdemokratiska partiet, moderata samlingspartiet och . När det gäller utskottets förslag kan man säga att det ärnågorlunda balanserat i den bemärkelsen att det finns anpassningsåtgärder,övergångsbestämmelser, som inte moderater och folkparfister kan tänka sig. 59REYNOLDH FURUSTRAND (s): Jag skall kortfattat kommentera det yttrandefrän häringsut-skottet som fogats till detta betänkande. Jag avser då att iallmänna ordalag koncentrera mig pä tekopolitiken. Vi får ju anledning att meri detalj återkomma och behandla detta område när det gäller den kommandebudgeten . Vi kan konstatera att vi har en tekoindustri somkravlat sig upp ur den grop den befann sig i under framför allt 1970-talet.Orsakerna till att vi nu har en tekoindustri som har bättre förutsättningar ochbättre möjligheter är flera: en allmänt gynnsam konjunkturutveckling under desenaste åren, stödinsatser på området och till verksamheter som haft möjHghetatt utvecklas, en bättre teknikutveckling, bättre utbildningssatsningar samtduktiga företagsledare, arbetare och tjänstemän som gripit sig an problemen påett riktigt sätt. Deras insikter har varit vikfiga och utgör självfallet entillgång då det gäller framtida möjligheter och eventuella problem.