prot · GC0911 · 1988-12-31 00:00:00 — Bristerna i arbetsmiljön kan avläsas i en mängd rapporterfrån LO och fackförbunden men också i statistik som visar aftförsäkringskassorna godkände 97 700 arbetsskador. Motsvarande antal1981 var 41 400. Det har alltså skett en brant ökning. Allt talar för aft dettafortsätter. Siffrorna är på sitt sätt falande. Bakom dessa döljer sig mänskligtlidande, och det spränger alla ekonomiska ramar. betaladeförsäkringskassorna till personer som blivit sjukaeller skadats på sina jobb. Prognosen ligger på 7 miljarder kronor.Bara frän 1987 är det alltså en ökning på 2,7 miljarder. Om inget radikalt skermycket snabbt kan utgifterna /91 uppgå till 15 miljarder. Bristerna iarbetsmiljön har ett mänskligt pris men också ett ekonomiskt. Med den nuvarandeutvecklingen måste avgifterna höjas från till . Här finns detett stort ekonomiskt bekymmer som mycket snart mäste få sin lösning. Problemen kan delvis ses mot en ovilja hosregeringarna att satsa på arbetsmiljön. Myndigheternafick heh enkelt inte fillräckliga resurser för att förverkliga lagensmålsättning och för att få fill stånd förebyggande och kontrollerande insatser. Detta medförde att LO lyfte fram arbetsmiljöfrägorna pånytt. Fackförbunden startade då en mängd studier. Från LO sades det aftkostnaderna för en bättre arbetsmiljö måste ses i relation till kostnaderna försjukvård och förfidspensionering. Det är betydligt bättre att förebyggaarbetsskador och ohälsa och reducera mänskligt lidande. Det är billigare atfsatsa på en bättre arbetsmiljö, för därigenom kan sjukvårdskostnaderna hällasnere och utslagningen från arbetslivet minskas. Det är ett viktigt synsätt frånLO:s sida. Det är helt klart aft den snabba tekniska förändringen avarbetet, de ständiga kraven på ökad produktivitet och rafionalisering ocksåhaft sitt pris. Dagens arbetsplatser kräver ofta en total anspänning av deanställda. Den nya tekniken har i en del fall öppnat nya riskområden, och nyaarbetsprocesser har skapat tidigare okända risker. Anhopningen av kemikalierväxer, och deras långsiktiga effekter är okända. Det som sker på många arbetsplatseri dag talar sift tydliga språk. Flera rapporter visar aff de dåliga arbetsmiljöerna ochohälsan i stor utsträckning består trots en rad nya arbetsmiljölagar. dernafinns kvar i människornas uppfattning om sin arbetsmiljö. Det är främstLO-medlemmarna som har de sämsta arbetsmiljöerna och som till följd av defta ärmest drabbade av sjukdomar och skador. Flertalet anmälda arbetsskador hänger ihop med olämpligaarbetsställningar, ensidiga rörelser, tunga lyft, vibrerande underlag ellerverktyg. Arbetet har i många fall blivit mer fysiskt slitsamt och psykisktansträngande och stressigt. Till följd av de dåliga arbetsmiljöerna harrörelseorganens sjukdomar blivit ett av de stora folkhälsoproblemen. Hälften avalla anmälda sjukdomar till försäkringskassorna beror på belastningsfakforer.Därefter kommer kemiska ämnen och produkter som anledning fill ohälsa påarbetsplatserna. Bristerna i arbetslivet är alltså en tungt vägande orsak tillohälsa och mänskligt lidande och därmed fill stora vårdkostnader. Insikten omdetta gör det nödvändigt med en lång rad åtgärder för aft åstadkomma tryggareoch säkrare arbetsmiljöer. Genom aktivt miljöarbete har vi tidigare lyckats besegramänga hälsorisker inom industrin. Kampen mot asbest är ett exempel. Det finnsinget land där kampen mot asbest förts så framgångsrikt som just i . Detvar en kampanj som inte märktes särskilt utåt. Debatten fick fart när LOrapporterade om flera dödsfall på grund av asbesflungcancer. Året var 1975.Därefter har vi fått ett förbud mot atf använda asbest. Med samma beslutsamhet måste vi nu ta itu medbelastningsskadorna. Dessa medför aft många människor inom industrin och vårdenfår bestående besvär livet ut. Det krävs en total genomgång av insatserna påmiljöområdet. Jag tror atf försäkringskassorna genom anmälningar omarbetsskador har en god bild av de sämsta arbetsmiljöerna. Det börvara utgångspunkten för ett utökat arbete på detta område. En del av bristerna i arbetsmiljön kan lösas genomforsknings- och utvecklingsinsatser. Flera exempel kan nämligen anges pä hurproduktionsteknik och teknisk utrustning kan innebära hälsorisker. Det handlaräven om bättre arbefsmiljöutbildning, särskilt för tekniker och konstruktörer. Det behövs också ökade resurser på flera områden, bl. a.gäller det yrkesmedicin och rehabilitering. Om rehabiliteringen byggs ut ochges rejäla resurser skulle flertalet skadade efter vård och behandling samteventuell arbetsanpassning kunna återgå fill arbetslivet. Rehabilitering lönarsig om man satsar ordentligt pä en sådan. Det behövs vidare ett nytänkande inom försäkringskassorna.Vid en försäkringskassa, nämligen i , driver man just nu ettprojekt i samarbete medTrelleborg AB. Projektets syfte är att finna en ny arbetsmetodik förrehabilitering av sjukskrivna. Det visar att investeringar i bättre arbetsmiljöblir lönsamma för arbetsgivarna inom några är i form av lägre sjukfrånvaro,ökad produktivitet och ökad kvalitet. Enligt uppgift har ett trettiotal företaghakat på den här arbetsmodellen med försäkringskassorna. Den måste nu spridasut över hela landet. På det sättet måste kampen mot arbetsskadorna drivas. Det finns, herr falman, stora ekonomiska och mänskligavinster aft göra genom aft man skapar en tryggare och säkrare arbetsmiljö. Vikan avläsa en brant ökning av antalet arbetsskador, och det är oroande.Det kosfar många miljarder, och dessutom medför det mänskligtlidande. Det kräver radikala åtgärder av olika slag. Skall vi lyckas iuppgiften att bekämpa dåliga arbetsplatser behövs en samverkan mellan allaberörda parter. Utgångspunkten när det gäller aft konstruera och projekteraarbetsplatserna måste vara de anställdas förutsättningar i arbetslivet. 55 (): går för fullt . Fler äri arbete än någonsin och arbetslösheten är låg även efter svenska förhållanden.På de flesta håll är brisfen på arbetskraft det mest framträdande problemet ochdet gäller också långt utanför storstads- och universitetsregionerna. I detta läge kan det tyckas onödigt att fa upp kammarenstid med en diskussion om regionalpolitiken. Men jag menar alldeles tvärtom. Detär , när går bra, som de bästa förutsättningarna för en akfivregionalpolitik föreligger. Det är nu som den långsikfiga tillgången påarbetskraft i de utsatta regionerna är en resurs att utnyttja. Det är nu närinvesteringsviljan är god inom näringslivet som det kan vara möjligt aft fåverksamhet lokaliserad fill de utsatta områdena. Det är nu när går brasom vi har resurser att skapa de långsiktiga förutsättningarna för balanseradutveckling i landet. Jag hoppas därför, herr talman, atf den nuvarandesituationen används av alla med ansvar för regionalpolifiken till särskiltkraftfulla insatser. Det är närmast en självklarhet att den nuvarandesituationen bör utnyttjas för utlokalisering av traditionell industriellverksamhet och för tjänsteproduktion. Även för företagen och kommunerna borde det vara en fördelatt lätta på trycket i de överhettade regionerna genom utlokalisering avverksamhet till regioner med bättre fillgång på arbetskraft och långsiktigtbehov av ökad sysselsättning. Men det är också ett bra fillfälle att bygga upp deninfrastruktur som är en nödvändig förutsättning för aff långsiktigt komma fillrätta med problemen i de s.k. stödområdena. Vi kan inte i de områdena bygga vårframtid på en föråldrad indusfri- och tjänstestruktur. Då kommer problemen aftbestå och förvärras. Det är särskilt på två områden som en utbyggnad avinfrastrukturen är en omistlig förutsättning för en balanserad utveckling. Detena är tillgängen till goda kommunikafioner i vid bemärkelse. Det andra är attkunskaps- och kulturutveckUngen sprids fill orter utanför storstäder ochuniversitet. Mot denna bakgrund är det tillfredsställande att ökaderesurser avsatts fill väg- och järnvägskommunikafioner och atf utbyggnaden avtele- och datanät pågår. Det är dock ytterst viktigt aff utbyggnaden avkommunikationsnätet inte bara sker utifrån trafikekonomiska överväganden utanatt trafiknätets betydelse för regionalpolitiken ges ökad tyngd. Det vore intesärskilt välbetänkt ens ur samhällsekonomisk synpunkt att bygga ut kommunikationernaefter frafikekonomiska utgångspunkter och låta bristen pä goda kommunikationeri stödområdena kompenseras av regionalpolitiska medel. Det är dessutom urmiljösynpunkt ytterst tvivelaktigt. Kommunikafionerna bör förbättras utifrånett helhetsperspektiv, där både trafikekonomiska, miljöpolitiska ochregionalpolitiska synpunkter vägs in. Om det skall bli en balanseradutveckling i landefs olika delar, är det nödvändigt aff samhällets utbildnings-och forskningspolitik också får en tydligare regionalpolitisk inriktning. Detskulle vara djupt olyckligt om vissa områden i landet skulle komma i en"kunskapsskugga". Det skall naturligtvis erkännas att betydelsefullainsatser gjorts på utbildningssidan genom bl.a. uppbyggnaden av de regionalahögskolorna. Omdessa i fortsättningen skall kunna delta i en kvalificerad kunskapsuppbyggnad,är det dock angeläget att åtminstone vissa av dem förses med statligaforskningsresurser. Dettaär ingen okomplicerad fråga. Men i syfte aft pröva möjligheterna och för atfvinna erfarenhet bör enligt min mening en försöksverksamhet inledas vid någraav de regionala högskolorna. En av dessa bör vara högskolan i , sommed sitt läge i inland är väl lämpad aff ingå i en försöksverksamhet.Denna skulle fill en början kunna byggas upp genom ett ytterligare samarbetemed . Det är min förhoppning att de överväganden som pågår idenna fråga skall leda fram till ett förslag av den innebörden. Enfråga som inte tidigare lyfts fram i den regiönalpolifiska debatten är fråganom kulturutvecklingen i olika delar av landet. Vihar i Norrlandslänen kunnat se t. ex. att unga flickor i högre utsträckning ochtidigare än unga pojkar flyttar söderut. Ett starkt skäl fill detta har vifunnit vara det bristande kulturutbudet i landefs norra delar. Pojkarna fiskaroch jagar, flickorna söker något annat. Det känns därför också ur enregionalpolitisk synvinkel glädjande med den offensiva satsningen på kulturensom har aviserats från regeringens sida. Ett gott kulturutbud är ett medel atflocka både företagare och anställda atf pröva andra landsändars klimat. Inte minst bland samhällsdebattörer har länge pågått en diskussion omcentrum och periferi. Den har utgått ifrån att en handfull s. k. skorsfensorterskulle svara för utvecklingen och periferin få nöja sig med aff svara förunderleveranser fill det expanderande näringslivet i centrum. Undersenare tid har denna debatt nyanserats i hög grad. Det har kunnat konstaterasatf de expanderande centrumorterna leder fill betydande problem ur flerasynpunkter. Det gäller fätorfsmiljön, kommunikationer, barnomsorg, äldreomsorg,bosfäder m. m. Köproblemenskjuts i förgrunden, och det kan inte uteslutas att bristerna i välfärden ledertill polifisk passivitet. växer intresset för de rikare möjlighetersom den s. k. periferin kan erbjuda när det gäller tillgängen fill god miljö,möjligheterna fill friluftsliv och lättare tillgång fill omsorg och vård, alltsådant som människor har rätt aft kräva närhet fill. Detär också ytterst tillfredsställande att de politiska företrädarna - både icentrum och periferi - numera anser atf en balanserad utveckling är atf föredraframför en ensidig expansion av en handfull tillväxforfer. En dialog mellanföreträdarna för dessa båda områden bör kunna skapa förutsättningar för ettSverige i balans. En fortsatt ensidig expansion av centrumorterna kommer attbli kostsam i flera avseenden. Dettycks också vara så att sforstadstillväxten avtagit och atf en positivutveckling nu äger rum långt utanför centmmorferna. ekonomiskasituationen kan bibehållas, borde förutsättningarna för en balanseradutveckling väsentligt förstärkas. arbetar en parlamentarisk utredning med deregiönalpolifiska frågorna. Direktiven till den utredningen är intressanta,och det är min förhoppning aff den i den nya situation som föreliggerskall finna konstrukfiva förslag fill ett i balans. Här och har jag bara berört några av defrågor som jag tycker bör stå på dagordningen när det gäller regionalpolitiken.Självfallet tycker jag det är mycket viktigt och aft det ligger ett stortansvar på var och en av oss atf se fill och atf utveckla våra egna landsändarutifrån våra olika förutsättningar. Det är glädjande aff ta del av den livligaverksamhet som råder i mänga delar av landet, även i de mest glesa delarna avNorrlands inland. Kreativiteten och kampviljan är stor. Kampanjen har varit ochär till utomordentligt stor nytta för förståelsen av landsbygdens utvecklingoch en sfimulans för de olika initiativtagarna fill olika utvecklingsprojekt.Det är inga dåliga siffror kampanjen kan uppvisa. Några exempel är atf infemindre än 700 bygdekom-mittéer har bildats, och över 35 000 människor hardeltagit i studiecirklar. Just nu är förutsättningarna och möjligheterna stora fören balanserad utveckling. Det gäller aff fa vara på dessa möjligheter för såvälenskilda som kommuner, länsmyndigheter och statliga organ. Går det infe affklara de regiönalpolifiska problemen nu när går för fullt, undrar jagom det över huvud taget kommer aff vara möjligt. 56PER-OLA () replik: Jag har med stort intresse lyssnat påMarianne Sfålbergs anförande. Jag måste konstatera aft hargenomgått en förändring sedan vi senast behandlade regionalpolifiken iriksdagen. Om det är den vackra sommaren eller valet som har påverkat MarianneSfålberg låter jag vara osagt. När hon far upp frågan om den övertro på tillväxforfer somibland har funnits, tolkar jag det som en omprövning av fidigaresocialdemokratiska ställningstaganden. I alltför stor utsträckning har jusocialdemokraterna förlitat sig på fillväxfprofeternas drömmar om aff låtavissa tillväxforfer ta ansvar för aff vara motor i regionalpolitiken. Det ärskönt aff höra atf nu har en annan syn på defta och intelängre har samma filltro fill de stora fillväxtorferna som socialdemokraternafidigare har haft. En annan fråga som fog upp handlade omkommunikationerna. Jag har ingenfing att invända mot påståendet atf vi behöverbättre kommunikafioner som en vikfig del i strävandena fill bättre balans. Menjag vill påminna om atf det är rätt illavarslande att mångalän kommer atf få väsentligt minskade anslagtill vägbyggande och underhåll, även eget län. Detta kommeratf slå hårt mot bygder som behöver goda kommunikafioner. Vi i lade förra mandatperioden förslag iriksdagen som innebar ökade anslag till vägbyggande och underhåll, i förstahand för aft förbättra grusvägnäfets standard. Om jag minns rätt röstade ävenMarianne mot förslagen. En annan sak som tog upp handlade omuniversiteten och de fasta forskningsresurserna. Hon pläderade varmt för attäven de mindre högskolorna på försök skulle bedriva forskningsverksamhet. Jagvill i det sammanhanget påminna om att vi i så sentsom under vårriksdagen lade fram förslag om aft tillföra de mindrehögskolorna pengar för just fasta forskningsresurser. Även det förslagetröstade socialdemokraterna och emot. Det var synd. Hadesocialdemokraterna anammat centerförslagef, hade just högskolan i ,fl, mindre högskolor haft betydligt bättre resurser till forskning. Detär bra om och efter valet har kommit tillinsikt om aft det låg ett värde i förslag. Vi hoppas att hon därmedkommer aft stödja de förslagen dä vi ånyo framlägger dem under den härmandatperioden, 57 () replik: Jag tycker aft ärsynnerligen orättvis mot mig och mot vad jag har sagt tidigare i den härkammaren. Om han läser vad jag sagt förut skall han finna atf jag hade ungefärsamma uppfattning då, även om jag infe använde samma ord som . Jag har mycket noga läst det trafikpolitiska betänkandesom vi diskuterade här i kammaren . representanter åker runt iNorrlands inland och säger aft de anslag som föreslog och sombehandlades i betänkandet skulle ha gått just till inland, men inteen krona av de medlen riktades just fill Norrlandsvägarna, utan de var tänktaaff användas till vägar i , Det var skälet fill att jag interöstade för reservafionen från i den frågan. Vi socialdemokrater har sagt i den här kammaren,precis som jag sade i talarstolen, att vi är villiga atf gå in för försökmed forskning vid ett antal regionala högskolor, Samma uppfattning har jag , 58 () replik: har kanske rätt i att honhar tagit upp den här frågan tidigare. Det är bara synd aft hon inte har fåttsin partigrupp med sig, för då hade vi kanske nått ett stycke längre i den härfrågan. inställning till väganslagen innebar ju etttotalt sett ökat anslag till vägunderhåll och vägbyggande. Om någon väg även imellersta och skulle förbättras med de anslagen hoppas jag affMarianne Stälberg infe hade något emot det. Det finns dåliga vägar även iSmåland och i och i också för den delen. Men det var totalt settett ökat väganslag vi föreslog, som skulle ha kommit Norrlandslänen till godo,vilket också de regionala vägmyndigheferna har efterlyst. Det är fel atf bedriva försöksverksamhet med fastaforskningsresurser vid de små högskolorna. Vi skall inte ha de små högskolornapå försök och infe heller verksamheten vid dem pä försök. Vi skall permanentaforskningsresurserna; det är det som vi i har föreslagit. Den åsiktentänker vi vidhålla även . 11 protokoll 1988/89:10-11 59MARIANNE () replik: Återigen om vägpengarna: föreslog ien reservafion 350 milj. kr. mer fill landets vägar, men samfliga dessa medelskulle anvisas fill vägar i - infe någon väg norr om med i det förslaget. Defta kan finna bevis för i dettrafikpolitiska betänkandet. 60IVAR VIRGIN (m): förra miljöpolitiska debatt pånationaldagen fick egentligen infe alls den uppmärksamhet den var värd.Den försvann i häpnadsväckande labyrinter. Jordbmksufskoffet skärpte på betydelsefulla punktermiljöpolitiken. De borgerliga partierna markerade dessutom i ett antalreservationer en egen miljölinje. Jag tror man kan säga atf om dessa krav uppfyllts hadeSverige fått en unikt stark miljöpolitik. Det är samfidigt viktigt atf slå fastatf enigheten på viktiga miljöområden är stor i riksdag. Defta gälldei varje fall under det gångna riksdagsåret. har degröna kommit in i . I anses den borgerliga miljöministern utgöra det starkaste hotet mot de gröna. Och jag är övertygad om atf enborgerlig miljöminister i i framfiden skulle representera ett likastort hot mot det svenska gröna partiet. Det är väl sannolikt aff endast mycketmarginellt kommer atf påverka svensk miljöpolitik. Från den utgångspunkten skulle det ha varit betydligtbättre om valframgång hade ägt rum i de socialisfiska staternaÖsttyskland, eller i . I de länderna är behovet avmiljöinsatser oändligt. modernaste bmnkolkraffverk i Jänschwaldesaknar de mest elementära reningsanordningar för svavel och kväve. Det har enkapacitet som motsvarar två stora svenska kärnkraftsreakforer. Utsläppen avsvaveldioxid beräknas fill ca och är mer än totalautsläpp. Det är väl något av ödets ironi aft kraftverket har fått namnet"Ungdomens kraftverk". Det kommer aft släppa ut näsfan lika mycket kväveoxidersom all svensk trafik. Verket ligger vid polska gränsen, och kvävet kommer säsmåningom att leta sig ut i vatten och både där och på vägen ditförorsaka miljöproblem. har lovat aft sänka sina svavelufsläpp fill 1993. Utvecklingen tycks gå ät fel håll, ochdet är bara ett fåtal är kvar fill dess målet skall vara uppfyllt. Vi är i värtland starkt beroende av vad som händer i vär omvärld. Vad tänker ta för kontakter med östtyskarnaför aft fä dem aft skärpa sig? Alldeles oberoende av vilken inställning vihar fill kärnkraften måste vi alla erkänna att den betyder mycket för atfminska våra egna luftföroreningar. Om motsvarande mängd energi skulleframställas i olje- kondenskraftverk med olja som innehöll svavel, skulleutsläppen i av svaveldioxid och kväveoxider fördubblas. Även med demest avancerade reningsmetoder skulle utsläppen bli mycket betydande. Miljöpartiefs krav på kärnkraftsavveckling på fre årskulle förutom att det far en merkostnad för folkhushället på ca 13 000 milj.kr. även ge betydande och allvarliga miljöproblem. Om vi antar att hälften av kärnkraften ersätts medsmåskaligt användande av biobränsle, sä kommer kväveoxidutsläppen aft öka medöver per är. Det är mer än vad alla svenska lastbilar släpper ut. Och om alla de ökade krav på bilismen som riksdagenbeslutat genomförs och kraven successivt skärps - oeh det tycks de flestaparfier vara överens om - kommer det inte atf dröja länge förrän det motsvararutsläppen frän all svensk trafik. Miljöpartiefs långtgående krav på en minskad bilismframstår mot denna bakgrund i sin rätta dager. Ökade utsläpp på ett områdemäste kompenseras med minskande utsläpp pä ett annat. Men slutresultatet kommerändå att bli en ökad miljöbelastning. Och i miljöparfiets är det väl troligt atf tåg ochtunnelbanor får drivas med oljekondensbaserad el. Dä är skillnaden mellan denavgasrenade bilen och de kollekfiva frafikmedlen ringa, även om utsläppen skerpå olika ställen. Kravet på snabbavveckling av kärnkraften ger naturligtvishögt betyg i Svenska betygsättning - vilket egentligenär djupt tragiskt, bl.a. därför att människor lätt tror aft föreningensståndpunkter är de rätta. Jag måste också säga aft jag finner tanken atf avvecklaväl fungerande kärnkraft stötande. Genom defta bidrar vi fill en ökadefterfrågan på jordens begränsade fillgångar på fossila bränslen. Har vi rätt atf till säga att vi är så rika aftvi tycker oss kunna göra det valet, trots aft vi vet att som gruppt.o.m. begärt atf i-länderna skall satsa pä kärnkraft för aft i ökadutsträckning friställa fossila bränslen för utveckling? I debatten om kärnkraffsavveckling för man ofta fram attdet är möjligt atf snabbt avveckla genom intensiva sparprogram. Detta är fel.Men om så vore, borde dessa sparmöjlighefer enligt min mening utnyttjas för attminska vär användning av fossila bränslen och därmed våra utsläpp av svavel-och kväveoxider och inte minst koldioxid. Detta måste vara en prioriteradmålsättning. Den kärnkraftsteknik som använder har inteförorsakat några dödsfall någonsfans. Vi har dessutom efter reaktorolyckan iHarrisburg utrustat våra reaktorer med filter som skall förhindra spridning avradioaktivitet även om en härdsmälta skulle inträffa. Centerparfiet kan självfallet ta ät sig en hel del av äranför atf dessa mycket långtgående säkerhefssatsningar har gjorts. I debatten om kärnkraft används ofta moraliska argument:vi skulle infe ha moralisk rätt aff använda kärnkraften. Den katolska kyrkanhar tagit upp den debatten, och påven samlade för inte sä länge sedan sinakardinaler och vetenskapsmän för att studera om det finns något etiskt oriktigti aft använda kärnkraften.Resultatet av överläggningarna blev att kärnkraften är given av förmänniskans bästa, att brukas men ej missbrukas. Defta gäller egentligen den tekniska utvecklingengenerellt. Ny teknik skall ansvarsfullt brukas, inte missbrukas. Detta är ettpolitiskt ansvar, och ett enskilt. , som onekligen var en man av ovanligmoralisk resning, uttryckte ofta sin tro på den fredliga atomenergin som enviktig del i det mänskUga framåtskridande han från sin utsiktspunkt fannabsolut nödvändigt för aft ge en större del av mänskligheten en drägligaretillvaro. Med tanke på hans starka känsla för naturen är det väl också troligtaft han upplevde atomenergins fredliga användning som en möjlighet att skyddaoeh bevara natur. Jag tar mig även friheten att citera från endebatt som rörde kärnkraftens säkerhet. Det kanske inte har såmycket med moral att göra; möjligen politisk moral. säger att"en avveckUng av kärnkraften skulle innebära påfrestningar för det svenskasamhället och leda till effekter för människors välfärd och hälsa som vi intekan acceptera". Jag tycker det var mycket klokt sagt. Men jag är inferikfigt säker på atf delar min uppfattning. Enligt minmening skall avvecklingen av kärnkraften ske med förnuft, när miljövänliga ochbättre alternafiv föreligger. fog ett långtgående beslut omavveckling av freonerna .