prot · GC0959 · 1988-12-31 00:00:00 — Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Anf.66 (): I en rad motioner till årets riksdag beskriver oHkakonkreta miljöproblem och lämnar förslag till hur vi steg för steg skall kommatill rätta med de problemen. Denförsta motionen behandlar miljö och utveckling. Den andra beskriver hur vi villförbättra miljölagstiftningen. Den tredje gäller problemen kring luft och hav.Den fjärde behandlar de stora miljöproblemen i öst. Den femte rör åtgärder motmiljögifter och kemikalier. Den sjätte är vår naturvårdsmotion. Den sjundehandlar om avfall och återvinning. Den åttonde gäller trafik och miljö. Dennionde behandlar åtgärder för att skydda odlingslandskapet. Den fiondebeskriver älvskyddet. Den elfte behandlar bistånd och miljö. Jagvill börja med att kommentera ideologiska syn på miljöförstöringoch tillväxt. Vi har utvecklat dessa tankegångar i den första motionen jagnämnde, nämligen den som handlar om miljö och utveckHng. Detfinns alltid gränser för människans verksamhet. Om man släpper ut hur storamängder gift som helst i en flod dör allt liv. Vattnet förgiftas, marken kanbli obrukbar, växt- och djurliv hotas och utrotas, luften kan bli skadlig attandas. blir skadorna bestående, ibland kan de repareras. Gränserna förmänniskans verksamhet måste alltid utgå från att jorden skall vara brukbar förkommande generationer. Ikontrast mot synsättet att människan har rätt att fritt utan inskränkningarnyttja jorden har uppstått s.k. gröna rörelser, som driver utvecklingen åt raktmotsatt håll. Naturen är allfid överlägsen det som människan kan skapa, ochsamhället måste helt utformas efter sådana rikfiinjer, säger man. Det synsättetkan upplevas som sympatiskt, men det innehåller också många faror. Vi är redanför många människor på jorden för att kunna leva utan att nyttja den teknik ochutveckHng som människan skapat. Föross frisinnade och liberaler är det naturligare, fru talman, att människansförhållande till natur och miljö kopplas till vad som brukar kallasförvaltarskapstanken. Den tanken har sin grund och sina rötter i ochhumanistisk idétradition. Förvaltarskapstankeninnebär att människan har ett moraHskt ansvar att bruka sitt förnuft och sinkreafiva förmåga att skapa bra livsvillkor både för människan och för alla deorganismer som lever på jorden. Det synsättet innebär en positiv värdering avmänsklig fantasi, nyfikenhet och vilja att förändra sina villkor. Förvaltarskapstankenstår i kontrast fill den miljöpolitiska fundamenta-Hsm som i praktiken visatsig medföra både utvecklingsfientlighet och nafionell självtillräcklighet. Förvaltarskapstankenstår i skarp kontrast till den krassa nyttoinställning som vi har sett så mängaexempel på och som leder fill att stora miljövärden åsidosätts där de inte fåttväga tillräckligt tungt vid avvägningen mot andra intressen. Det är därför vifrån är haft så många debatter med miljöministern ombehovet av en skärpning av miljölagarna, av att utgå från vad naturen tål istället för att utgå från vad företagen tål. Detär därför vi från inte kompromissar, när oersättliga naturvärdenhotas i fjäUskogar och våtmarker och när växter och djur hotas 'av utrotninggenom människans hantering av naturen. Detär därför som vi, djupt in i ryggmärgen, känner oro varje gång miljöministernantyder att det finns skäl att utreda utbyggnad av de få orörda älvarna. Det ärdärför vi i känner så starkt för att skydda naturen mot rovdrift. Denoptimism som genomsyrar förvaltarskapstanken ser möjligheterna - detär viktigt att framhålla det - att genom teknisk och ekonomisk utveckling skapastörre resurser för att leva upp till det ansvar som vi har. Medtillväxt menar vi då inte den strävan till ständig produkfionsmaxime-ring sompräglar kommuniststaterna. UtveckHngen där har till stora delar inneburit ettoerhört slöseri med människor, naturresurser och kapital, utan att någonegentlig utveckling skett. Utvecklingmåste medföra en produktion med mindre arbetsinsats och lägre utnyttjande avnaturresurser för varje producerad enhet. Utvecklingen ger också resurser föratt på ett avgörande sätt minska utsläppen av förorenande eller giftiga ämnen. Jagskall , fru talman, kommentera några av förslagen i de motioner frånfolkpartiet som jag nämnde i inledningen. Ivår motion om en effektivare miljölagstiftning begär vi en samlad översyn avlagstiftningen. Lagarna är sinsemellan dåligt samordnade; vissa frågor hamnarmellan lagarna, de innehåller inga generella krav på miljökonsekvensanalyser.De ger inte de ideella organisationerna besvärsrätt och de utgår inte från vadnaturen tål. Minfråga är nu: Ställer socialdemokraterna upp bakom kravet på en genomgripandeöversyn av lagstiftningen, bakom kravet på obligatoriskamiljökonsekvensanalyser? Skall jag till slut äntligen få ett svar på den frågajag ställt till statsrådet så : Skall de ideellamiljöorganisationerna få samma besvärsrätt som de fackliga organisationernahar? Imotionen om kemikalier och miljögifter tar vi åter upp frågan om förbud motmiljögiftet PCB. har i TV lovat att ställa uppbakom förslaget att förbjuda PCB. frågar jag: Kan vi lita på attmiljöministern håller det löftet? Socialdemokraternagav stora löften i valet om granskning av Sverigenya ämnen. ärberett att av budgetmedel ge kemikalieinspektionen de medel den behöver. ÄrBirgitta beredd att ställa upp på detta och redovisa de anslag som behövs?En granskning av de nya ämnena var ändå ett vallöfte. tredje motion säger vi att aktivt bör gå in i samarbete ommiljöproblemen i . Miljöministern har inte varit särskilt positiv till attSverige skall verka för den internationeUa luftvårdsfond som beslutatom. Är det inte tid att gå in i ett aktivt samarbete med miljörörelsen i ?Folkpartiet visar en bra modell för detta. Imotionen om trafik och miljö tar vi bl.a. upp behovet av att ytterligare skärpaavgaskraven och höja skrotningspremierna. Min fråga är: Är socialdemokraternafortfarande kallsinniga fill att höja dessa ? I motionen om avfall ochåtervinning berör vi behovet av en återvinnings- lag och skärpta regler förmiljöfarligt avfall. Vi har väntat mycket länge på avfallspropositionen. TiUmin stora sorg har jag inte hittat den i propositionsförteckningen i årheller. När kommer propositionen om avfall, miljöministern? Imotionen om älvskyddet begär vi att de fyra orörda älvarna skall få bUnationalälvar. Är det inte tid att ställa upp bakom det kravet , miljöministern? Änglamarkenkallade den natur som vi fått överta från fidigare generationer, ennatur som vi förvaltar och skall föra vidare. Frågan är i vilket skick viöverlämnar den. Detär bra att anslaget för markinköp höjs till 100 miljoner, men i deförstärkningar av miljöbudgeten på nära 200 miljoner som föreslårgäller många frågor naturvården. Det handlar om skydd av hag- och ängsmarker,vård av naturreservat, skydd för flora och fauna, skydd för urskogar ochvåtmarker samt skydd för änglamarken. Minsista fråga till miljöministern blir: Är den här höjningen av anslaget för marktill naturvården en engångshändelse, eller är den ett tecken på en spirandeförhoppning att miljöministern äntligen - jag säger äntligen, för vi har väntatlänge på posifiva signaler - tar naturvårdsfrågorna på allvar? Naturvården,miljöministern, är ingen lyx. Det finns inte mycket som vi svenskar är såstolta över och så rädda om som vår natur. Skyddetför änglamarken, som en gång skrev om, måste äntligen tas påallvar. 67 (): På en del skär längs vår ostkust lever en fågelart som kallas förmellanskarv. Den har den otrevliga vanan att förorena sin miljö så kraftigt attall den natur på den holme där fågelkolonin finns dör . Fåglarnatvingas då att flytta till ett annat ställe. Kvar blir en död ö. Tyvärrvisar människan vissa tendenser att uppträda på samma sätt. Vi kunde för inteså länge sedan i en av våra större dagstidningar här i läsa om vadsom hände på för sedan, hur förutsättningarna för enhög civilisation försvann på grund av en alltför hård exploatering. Runt om ivår värld kan man se liknande exempel på platser som är öde och öken men därtidigare höga kulturer har existerat. Längeräckte det med att människor ägnade sig åt miljöförstöring i begränsade områdeni världen. Det fanns alltid gott om plats att leva vidare på andra håll. harvi nått en situation där vi är så många och där vår exploateringsförmåga är såomfattande att vi med vår miljöförstöring hotar hela jordensnaturförutsättningar. Det är tyvärr inte svårt, fru talman, att komma meddomedagsprofetior. Exemplenpå förödande hot mot livsbetingelserna på vår jord är många. Det ärförsurningen som dödar våra skogar och sjöar samt hotar att leda till attgrundvattnet förgiftas. Det är ozonskiktet, som tenderar att krympa och som göratt den dag kan komma när man inte kan vistas utomhus utan att haskyddsglasögon och utan att se till att all hud är ordentHgt täckt. Vikänner till problemet med växthuseffekten på grund av höga halter av koldioxid,som kan leda till dramatiska förändringar av klimatsituationen. Jag tänker vidare påkemikaliecirkulafionen i värt samhälle, vilken vi har dåligt grepp om men varsspär i form av ökad cancerfrekvens och ökade allergier tydligt syns.Skogsskövlingen i stora delar av världen innebär att de tropiska regnskogarna,den artrikaste delen av vår natur, kan vara utplånade inom ett par årfionden.Skövlingen av vegetafionen i öknarnas randområden på bergssluttningarna lederfill ökenutbredning, jordförstörelse och översvämningskatastrofer. Uppräkningenkan naturligtvis göras lång, och situationen är alarmerande. Dessa exempelvisar att miljöfrågor inte kan behandlas som ett politikområde bland andra.Det är någonting som måste vara övergripande för allt vi gör i samhället, ochdet måste också vara något som präglar vårt samarbete globalt. Miljöproblemenkänner inga gränser. Jagskulle gärna vilja säga, fru talman, att vi i för en miljöpolitik somär relativt hyfsad, i synnerhet om vi jämför med vad som förekommer i andraländer. Men den förda polifiken är långt ifrån tillräcklig, om man ser till vadmiljöproblemen egentligen kräver av oss. Vi kommer snart att fåhöra miljöminister tala här i kammaren. Jag gissar att det blirett starkt och engagerat anförande. Det brukar det vara när hon talar. Men ändåfrågar man sig vad som har gått fel. Jag tror inte att det räcker med att skapaett miljödepartement, som dess värre hör till de mindre aktiva iregeringskansliet, om man mäter i antalet förslag till . Det räckerinte heller med att tillsätta en aldrig så engagerad miljöminister, så längemiljöfrågorna får bH en nisch i regeringspolifiken, så länge övriga ministraroch övriga departement samt övrig politisk verksamhet rullar vidare som om detinte hade ljudit några larmklockor alls. MUjöhänsynen mäste prägla all poHtiskverksamhet som vi bedriver. Miljöpolitiken måste ha högsta prioritet i vårutrikespoHtik, eftersom miljöfrågorna är så övergripande. Vi måste få ettbättre nordiskt samarbete än vad de urvattnade förslag som sä småningom kom utav konfrontationen mellan de nordiska miljöministrarna och Nordiska rådetinnebar. Vimåste få en gemensam lagsfiftning som bygger pä den lagsfiftning som är bästoch mest långtgående i vart och ett av de nordiska länderna. Vi måste få ettbra samarbete med . Vi måste naturligtvis utnyttja vårtsamarbete med EG för att driva miljöfrågorna men samfidigt se fill, att inteEG-harmoniseringen leder till minskad ambitionsnivå. Vi borde försöka få etticke-spridningsavtal med så många länder som möjligt när det gäller spridningenav föroreningar. Och vi borde kämpa för den stora internafionella miljöfondsom har föreslagit och som skulle innebära att vi fick en fond med tUlatt börja med 100 miljarder för internationella miljöinsatser. Dethär är exempel pä hur miljöfrågorna bör prägla vär utrikespolitik. Men detsammagäller andra områden. Vi har energipolifiken, som ju finns i departement. Vi upplever där hur samhällets möjligheter att satsa påenergihushållning och nya energikällor har rustats ner under de gångna sexåren, och vi väntar fortfarande på en verklig avvecklingsplan för kärnkraften. Centernhar i förslag visat hur man kan avveckla kärnkraften och ersätta den medhushållning och miljövänliga energikällor. Det gäUer trafikområdet,där vi verkligen behöver en rejäl satsning på kollektivtrafik, inteminst på järnvägar. Där verkar regeringen inriktad på en ny våg avjärnvägsnedläggningar. Vi bör satsa på en näringspolitik, som skaparutveckHngsmöjligheter över hela landet för att minska belastningen påstorstäderna. Vi borde uppmuntra företag att satsa på miljövänlig teknik ochmiljövänliga produkter också som exportartiklar, men vi märker väldigt litet avaktivitet från regeringen sida. Detgäller naturHgtvis jordbrukspolitiken. Vi behöver en politik som skaparekonomiska förutsättningar för utveckling av miljövänliga produkfionsmetoder,för vaktslående kring odlingslandskapet och för att ta vara på jordbruketsmöjligheter att förse oss med förnybara råvaror för energiändamål ochindustriändamål. Regeringspolitiken verkar att gå ut på att vi skall få ny fartpå skogsplanteringen på och ännu hårdare rafionaliserings-krav på degårdar som kommer att finnas kvar. Dethär är några exempel på hur regeringens politik på område efter område stridermot de miljöambitioner som om kommer att geuttryck för i den här debatten, och detta är det allvarliga. Vi har fråncenterns sida försökt visa konkret hur man kan låta miljöhänsynen prägla våraolika polifikområden. Vi upplever att valet i är gav ett klart och tydligtbesked att detta är vad väljarna begär av oss politiker. är det för ettnytänkande och uppvaknande, inte bara i miljö- och utanockså i , i , iindustridepartementet och - varför inte - rent av i . Anf.68 (vpk): Det finns ingen speciell miljöfråga. vet vi att det vi kallatmiljöfrågor i själva verket berör all vär mänskliga aktivitet. Det handlar omvårt sätt att forma våra samhällen i relation till andra levande varelser ochtill naturens eget kretslopp. Jorden har funnits i 5 miljarder år. i detperspektivet har människan existerat bara ett kort, kort ögonbHck. Men på dettakorta ögonblick har människan lyckats så förändra och manipulera naturens egnaprocesser att själva grunden för livet är hotad. Omuppgiften var att skapa medvetenhet om miljöproblemen, så ärden att på alla plan omvandla den medvetenheten till aktiv handling, ochdet är bråttom. Medan naturen skriker: "Gör något , genast", mumlarvi i våra utredningar och kommittéer om det långa perspektivet på 10, 20 eller30 år. Våruppgift som politiker är att komma med förslag till de aktiva handlingar sombehövs för att rädda framtiden. Bakom de förslagen ligger en vision av denframtid man vill skapa. Den vision som vpk står för är enkel. Den skiljer siginte nämnvärt från det som arbetarrörelsen en gång angav som mål för densociala utvecklingen: Åt varje människa som föds till jorden mat, tak överhuvudet, kläder, utbildning, sjuk- och hälsovård, ett meningsfullt arbete,demokratiska fri- och rättigheter. Detta kan bara bli möjligt om vi utnyttjarjordens resurser med varsamhet. Det borde vara en självklarhet attmänniskor hade det så, men det är en lyx för en liten del av jordensbefolkning. Vi är ljusår därifrån, men vi skaU dit. Vikan inte diskutera miljöproblem utan att beröra den skamliga snedfördelningenav jordens resurser. Och vi kan aldrig skapa en miljövänlig framtid utan attdessa orättvisor hävs. Tredje världens länder måste ges möjligheter att skapaen konstruktiv framtid åt sina folk. Skuldbördan måste hävas. Internationelltstöd för miljöinsatser måste till. Vpk lämnar i årets motioner många förslagtill en sådan utveckling. fungerar tredje världens länder som en flödande källa för vinsthungrigaföretag från i-länderna. När miljömedvetenheten ökar hos oss och i andrai-länder, flyttar man tillverkning, försäljning och slutligen ocksåavfallshantering till tredje världen. Vi kan inte komma till rätta med dettautan att bryta med den s.k. fria marknadsekonomin. Därför hade det varitklädsamt, om den verserade eller någon av hans partikamrater, t.ex., utöver sin kritik av socialismen också hade haft något atttillägga om kapitalismens misslyckande. Om vi skall klara miljöproblemen så ärdet inte tack vare kapitalismen utan trots den. Socialism i meningensamhälleligt styrda processer är mer nödvändig än någonsin . Den sominte inser det är inte bara blind på vänsterögat utan måste leva i totaltmörker. Därmedinte sagt att vi önskar oss en utveckling som den i . Vi är från vpk:ssida kritiska mot . Det har gällt deras bristande demokrati, och detgäller också i hög grad miljön. Det är ingen överdrift att påstå att det finnsekologiska katastrofområden i . I t.ex. har mansvaveldepositioner på meUan 130 och och hektar. Det finns jordarså bemängda med tungmetaller att de är obrukbara. Hos människorna ger detförhöjd dödlighet och sjuklighet i olika cancer- och luftrörssjukdomar. Mentill den nödvändiga kritiken av samhällsskicken i dessa länder bör man irättvisans namn också foga en kritik av de länder som gjort sitt allra bästaför att förhindra en utveckling i , genom handelsblockader, genomembargon på teknik, genom att över huvud taget isolera dessa länder. Det harinte precis gagnat miljöskyddet i att man betett sig så. Detmåste till ett internationellt samarbete för att lösa miljöproblemen. Vi stödermed glädje det s.k. och anser att man bör arbeta efter Hknandemodeller även i relationerna med andra länder. Iblandkan man få höra att vi nu har kommit så långt med miljöförbättringarna härhemma att det i stort sett inte finns mer att göra. är det de andras sak attgöra sitt. Det är inte sant. Jagvill beröra tre områden - energipolitiken, jordbruket och trafiken. Om vi menarallvar med att vi vill komma till rätta med miljöproblemen måste det fåkonsekvenser på dessa områden. När vi ser hur socialdemokraterna vill utnyttjasitt regeringsinnehav, kan vi bara tolka det som att socialdemokraterna tyckssakna denna vilja. Energipolitikenär ett tydHgt exempel på viljelösheten. Det är inte trovärdigt att säga sigvilja avveckla kärnkraften och bygga ut den. Det blir intelättare att avveckla ju senare vi startar, tvärtom. Man kan inte som i åretsbudgetproposition föreslå investeringar på 1,7 miljarder i kärnkraften, när manborde avveckla den. Man borde ha påbörjat avvecklingen av kärnkraften redan förlänge sedan. som vihade en folkomröstning. Man borde också för länge sedan ha gjort en kraftfullsatsning pä de alternativa energiformerna, i stället för att som när det gällervindkraften sätta bocken till trädgårdsmästare, dvs. Resultatet harockså blivit därefter. Några ynka försöksanläggningar är allt vi har fått. Påsamma sätt har man misskött satsningen i övrigt på andra energialternativ, påenergisparandet och på utnyttjandet av energisnål teknik. Jag kan förstå de företrädare för energikrävandeindustrier i det här landet som ser med oro pä utvecklingen inom energiområdet.Vad skall de tro när det kommer dubbla budskap? Enkärnkraftsavveckling är fullt förenlig med en fortsatt industriell utveckling.Vpk har lämnat sådana förslag i årets motioner. Det måste dock göras på ettgenomtänkt sätt och med én satsning på de verkliga alternativen. Man måstefaktiskt fråga sig om regeringen över huvud taget menar allvar med talet omkärnkraftsavveckling. Även när det gäller jordbrukspolitiken kan vi höra dedubbla budskapen. Läpparnas bekännelse till ett ekologiskt anpassat jordbrukhar förekommit, men i praktisk handling gär det mycket trögt. Den alternativaodlingen måste äntligen gynnas pä det konventionella jordbrukets bekostnad. Detskall inte ske med ett temporärt treårigt stöd som regeringen har föreslagit,utan med ett kontinuerligt omfattande stöd som vpk har föreslagit. Det finns sammanlagt sex rådgivare i alternativ odling i landet. En rådgivare i varjelän borde väl ändå vara ett minimum. Det behövs ocksä satsningar pä forskningoch utveckling, och det behövs ökade naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet.Det behövs också skärpt livsmedelskontroll. Vi måste självfallet ställa sammakrav på importerade som pä inhemska livsmedel. De partier "den friamarknadens vänner igen" som inte har förmått sig till att stödjasådana krav här i borde faktiskt komma med självkritik eller försökaförklara sitt märkliga beteende. Trafiken är också ett oerhört viktigt område urmiljösynpunkt, eftersom trafiken ger upphov till så stora utsläpp av skadligaämnen. Här, liksom pä andra områden, måste utgångspunkten vara att man ger ettkraftigt stöd till det som är positivt och lägger restriktioner på det man villbegränsa. Kan vi säga att trafikpolitiken i värt samhälle är sådan ? Nej,det mäste faktiskt till en kraftig utbyggnad av framför allt den spårbundnatrafiken. Det finns ingen annan väg att gå. En satsning på järnväg måste ocksåinbegripa en satsning pä av- och ilastningssystem. Vad hjälper det om järnvägeni sig är energisnål och miljövänlig om av- och ilastning till järnvägen görs såirrationellt och med sä gammal uttjänt teknik att vinsterna gär förlorade? Varannan ny bil säljs till en privatperson. Det betydersåledes att varannan ny bil troligen säljs till ett företag, eller på annatsätt blir någon typ av tjänstebil. Den sortens bilism är inte så känslig förökade pålagor. Bensinskatt är alltså ett trubbigt instrument. Från vårt partissida har vi sagt ja till principen att höja bensinskatten . Vi hardock inte sagt ja till en urskillningslös höjning av den typ som miljöpartietföreslår. Någon talare har tidigare i debatten sagt attmänniskor känner sig maktlösa. Det är inte sant. Människor är maktlösa, vilketär mycket värre. Trots att vi lever i en politisk demokrati har de flesta inteens möjlighet att 8 protokoll 1988/89:59 påverkasitt eget arbete. Ge de fackliga företrädarna möjligheter att stoppa arbetensom är skadliga, inte bara de som innebär en akut livsfara, utan också ' de somvi vet bevisligen skadar . Ge dem också makten att ingripa mot sådanproduktion som skadar den yttre miljön. Till de påtagliga hoten mot vår framfid, måste vi läggaännu ett, uppgivenheten. Det är det största hotet enligt min mening. När viradar upp de problem som vi står inför kan de verka oöverstigliga. Vi måsteemellertid alltid komma ihåg att det inte är naturlagar som har skapat denmiljö vi lever i. Den är skapad av människan. Människan har därför också maktenoch möjligheten att förändra samhället . 69 (): Vi har haft ett miljöval där det svenskafolket har givit ett klart besked: miljöfrågorna är de centralaframtidsfrågorna. Om vi inte klarar miljön, klarar vi inte heller framtiden föross eller våra efterkommande. Årets "nådiga lunta" vittnar inte om dennafolkliga kunskap. De styrande har inte förstått budskapet. De förnekar denkunskap om situationen som finns. När man förtränger verkligheten och dess klara vittnesbördanalyseras inte orsakerna till det dåliga läget och de usla framtidsutsikterna. Flertalet av de partimofioner om den ekonomiska polifikensom har avgivits förtränger också situafionen och hänger sig åt resonemang ompengar och hur de skall arbeta för att vi skall kunna konsumera ännu mer än vigör . Att det är illa ställt med miljön kan ingen läs- ochhörkunnig person undgå att känna till. De skadade skogarna, de döende haven ochsjöarna, de kväveläckande åkrarna, det förgiftade vattnet och den giftsprutadematen, de sura regnen och bilismen med allt vad de ställer till med talar sitttydliga språk. Det beror på vår livsstil, det är vårt sätt att leva iindustrivärlden som är roten och upphovet till de pågående ekologiskakatastroferna. Vårt samhälle har som främsta mål att ständigt öka förbrukningoch tillverkning. Välfärd definieras i ekonomiska termer som BNP och framförallt som ökningen i denna. "Baragenom att blunda" kan vi tro att allt är välbeställt. Den ökande förbrukningen fordrar att ständigt störremängder malm och fossila bränslen transporteras upp ur jordens inre. Debearbetas och konsumeras i komplicerade processer, som ger upphov till ochfrigör mängder av farliga ämnen. Medvetet gör vi det ofarliga farligt.