prot · GC0932 · 1988-12-31 00:00:00 — Det är viktigt att denna kommission har representationfrån olika delar av arbetsmarknaden. Därför har det också varit regeringensambition att se till att människor med kunskaper från alla möjliga områdenfinns med i kommissionen. Den skall bestå av kloka gummor och kloka gubbar. Detär dess uppgift att vara den samlade klokskapen. Landstingssidan kommer att vara företrädd genom VernaRydén, som är politiker inom i . LedamotenChrister är ordförande i 5,, Han är huvudskyddsombud vid Kallax Betong och ,och han är också regionalt skyddsombud. Den sjunde ledamoten av kommissionen är ,som är kommunalråd i . Hon kommer attvara överförmyndare. Hon har lång erfarenhet av de handikappades situation påarbetsmarknaden, men självfallet också en lång erfarenhet av hur det är attarbeta inom kommunens värld. Den här sammansättningen enligt regeringensuppfattning för ett brett kunnande över hela fältet, men självfallet kommerkommissionen också att till sig knyta det kunnande som finns inom våra myndigheteroch institutioner, både genom experter inom myndigheterna och genom myndigheternasgeneraldirektörer. Kommissionen skall arbeta skyndsamt och aktivt. Uppdragetomfattar och skall alltså vara avslutat senast den 1 juli1990. Men det betyder inte att den enbart skall lämna en slutrapport vid dentidpunkten. Om den planerade arbetsmiljökommissionen Prot.1988/89:32 utan avsikten är att den successivt skall lägga fram förslag tillåtgärder som kan beredas och handläggas . Jag delar den framförda uppfattningen attarbetsorganisationen har mycket stor betydelse. Jag vill poängtera attkommissionen skall se över hela skyddsorganisationen. Så tillnågra av de kanske mera speciella synpunkter som har förts fram. tog upp kravet på en särskild översyn avsemesterfrågorna för dem som arbetar inom områden med påverkan av naturligstrålning. Del har redan lämnats ett uppdrag till strålskyddsinstitutet, som isamråd med arbeiarskyddsstyrelsen och skall se över frågor somgäller både naturlig joniserande stålning och strålning från apparatur. Detblir sedan regeringens sak att ta ställning till de förslag och åtgärder somkan komma med anledning av denna översyn. Jag delar de synpunkter som och andra harfört fram när det gäller organisationsfrågorna på arbetsplatserna. Jag menar attdessa frågor med det uppdrag som kommissionen har fått kommer att få en mycketstor betydelse i kommissionens arbete. Beträffande de synpunkter som har förts fram av AnitaJohansson, , och i frågorsom rör arbetstagare inom vårdområdet, byggområdet och en rad andra områdenvill jag säga att det är viktigt att man tar hänsyn till belastningsskador ochatt man ser till att arbetsorganisationen förebygger ohälsa. Slutligen vill jag säga att det iregeringens beslut också ingick att vi förutom en arbetsmiljökommission skalltillsätta ett råd för arbetsmiljöfrågor. Till detta kommer partieratt inbjudas att delta. AnL 15KJELL (): Jag tackar för de ytterligare upplysningarsom vi har fått av statsrådet. Jag tror att del är bra alt man organiserardenna kommission i två steg, inkl. ett råd. De namn som här är nämnda borgarför att det kommer att bli ett kraftfullt arbete. Det är fråga om människor somhar respekt inom sina organisationer och som kan driva idéerna i kommissionensarbete på ett mycket effektivt sätt. Jag tror att det här kommer att bli bra. AnL 16 (): Också jag vill tacka för den ytterligareinformation som vi fick. Det är glädjande att organisationsfrågorna skallprioriteras, och jag hoppas att så blir fallet ända ned till den nivå därmänniskorna arbetar, speciellt inom vården. Det är väl ofta inom denna somarbetstagarnas inflytande är minst och som man har de största problemen. Några av mina frågor fick jag inle svar på. En av demgällde förläggningen av och inflytandet över arbetstiden. Jag är medveten omatt frågan om kvinnors totala situation kanske ligger litet utanförarbetslivet, men hänger dessa frågor i hög grad ihop. Vi måste heltenkelt ta hänsyn till kvinnors situation i livet när det gäller att undvikaarbetsskador. Det är faktiskt den verklighet som vi lever i, även om en del avden ligger utanför arbetslivet. Del skulle vara intressant att få en kommentartill den frågan. AnL 17BRUNO POROMAA (s): Också jag tackar för det besked som jag fickpå min fråga. Det kan dock även vara av intresse att få höra om inte statsrådetkunde puffa på myndigheterna, så att de prioriterar denna fråga mera änhittills. Såvitt jag vet har frågan varit aktuell under en lång följd av år.Jag tror att gruvarbetarna och deras fackliga organisationer vill få besked påden här punkten. AnL 18 (): Också jag vill lacka arbetsmarknadsministernför synpunkterna i det senaste inlägget. Jag vill bara påpeka att man inle fårglömma bort den sociala arbetsmiljön. Frågorna på arbetsmiljöområdet hängersamman med varandra. Jag hoppas också att arbetsmarknadsministern delar minuppfattning att arbetsmiljölagen måste ses över och att vi måste stärkaskyddsombudens ställning på arbetsplatsen. Det tror jag är oerhört viktigt. AnL 19 Arbetsmarknadsminister : Till vill jag säga att avsiktenär att strålskyddsinslitutet skall lämna redovisningen av sitt uppdrag undervåren 1989. Till och vill jag sägaföljande. Jag har av tidsskäl inte kunnat läsa upp direktiven tillarbetsmiljökommissionen i deras helhet. De är visserligen kortfattade ochmycket snärtiga och har ett gott språkligt och sakligt innehåll, men deomfattar ändå nio sidor. Av arbetsmiljökommissionens uppgifter framgår attkommissionen inte bara skall utgå från sådana faktorer som ger upphov tillrelativt lätt identifierade skador eller sjukdomar utan även från förhållandenav mera sammansatt natur. Det kan handla om en kombination av fysiskarbetsmiljö, arbetets organisation och psykiskt påfrestande inslag i arbeteteller om otillräckligt inflytande över den egna arbetssituationen. Jag tror att jag därmed har besvarat just det som bådeMarianne och framfört på den punkten. När det gäller arbetstiderna har vi en arbetstidsutredningsom arbetar ytterligare . Jag menar att det i arbetsmiljökommissionensuppgifter ingår att samråda med andra utredningar som är relevanta på området. AnL 20 (): Jag sitter faktiskt med i arbetarskyddskommiltén,och vi diskuterar där dessa frågor. Jag tycker naturligtvis att det är viktigtmed ett samråd i detta sammanhang, men det är också viktigt att man har meddessa frågor från början, eftersom de har en oerhört stor betydelse. En arbetstidsförkortning blir kanske svår att genomföra,men en stor del av möjligheterna att få människor att åta sig arbete ärberoende av deras inflytande över sina arbetstider. Det är viktigt att denfrågan tas med i arbetet. Om den planerade arbetsmiljökommissionen Överläggningenvar härmed avslutad. 5 protokoU 1988/89:31 -34 Om statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelsevid myndighetsutövning 4 §Svar på interpellation 1988/89:50 och fråga 1988/89:252 om statensskadeståndsansvar vid fel eller försummelse vid myndighetsutövning AnL 21 Justitieminister : har i en interpellation ställtföljande frågor till mig: Avserregeringen alt genomföra förändringar i skadeständslagstiftningen, så attenskilda medborgare kan erhålla rimliga skadestånd till följd av felaktigmyndighetsutövning? Avserregeringen all lägga fram förslag om rätt till skadestånd vid felaktiga beslutom betalningssäkring? Avser regeringen alt lägga fram förslag om ersättningför processkostna der i skalteprocessen, då den skattskyldige vinner ett mål, och möjlighet till ersättning även i övrigt? har frågat finansministern vilka åtgärderhan avser att vidta för att underlätta för enskilda all få skadestånd närstaten har gjort sig skyldig till felbedömning i skatteprocessen. Arbetet inomregeringen är fördelat så, att det är jag som skall svara på . Jag besvarar interpellation och fråga i ettsammanhang. Allmänna bestämmelser om statens och kommunersskadeståndsansvar mot enskilda finns i skadeståndslagen. Enligt dessa harstaten och kommuner skyldighet att ersätta person- och sakskador som anställdavållar genom fel eller försummelse i tjänsten. Om felet eller försummelsenutgör brott, skall även ren förmögenhetsskada ersättas. För fel eller försummelser särskilda bestämmelser. Staten eller kommun skall i sådana fallersätta personskada, sakskada och ren förmögenhelsskada. Ersättningsskyldighetföreligger dock bara om de krav har blivit åsidosatta som med hänsyn tillverksamhetens art och ändamål skäligen kan ställas på dess utövning. Det finnsockså vissa andra begränsningar. Självfallet är det också så, att en skadelidande bara kanfå ersättning för sådana ekonomiska förluster som han kan visa att han haft. Frågan om statens och kommuners skadeståndsansvar för feleller försummelse vid myndighetsutövning har uppmärksammats påsenare tid, bl.a. här i . Orsaken har varit vissa fall där enskildagjort ekonomiska förluster på grund av felaktiga myndighetsåtgärder. Min principiella uppfattning är att enskilda som drabbasav ekonomiska förluster till följd av fel eller försummelser som begås avföreträdare för myndigheter skall få ersättning för det. De nuvarande reglernainnebär i princip att den skadelidande har rätt till sådan ersättning. Reglernainnehåller emellertid vissa begränsningar. Jag vill inte utesluta att dessabegränsningar i en del fall kan medföra mindre tillfredsställande resultat förden skadelidande. Bl.a. kan det finnas rättsområden som företer sådana särdragatt en utvidgning av skadeståndsansvaret på dessa områden kan vara motiverad.Ett sådant område kan vara betalningssäkringslagen. Till den frågan återkommerjag strax. Enligt min mening finns det därför anledning att på dessapunkter granska skadeståndsreglerna närmare. Jag kommer att låta minamedarbetare i departementet göra det. Med ledning av vad som därvidkommer fram får man sedan bedöma om det finns skäl att göra några ändringar iregelsystemet. Vad sedan särskilt gäller rätten till ersättning för skadasom drabbar någon till följd av beslut om s.k. betalningssäkring kan jag nämnaatt betalningssäkringsutredningen lade fram ett förslag om attsådan ersättning under vissa förutsättningar skall kunna erhållas, även om feleller försummelse inte kan läggas det allmänna till last. Förslaget övervägsför närvarande i . Resultatet av dessa överväganden beräknaskunna redovisas för . Även frågan om ersättning för processkostnader i skattemålövervägs inom . Till grund för detta liggerett delbetänkande i ämnet från skatteförenklingskommittén. Också i denna frågaberäknas regeringen kunna redovisa sina överväganden . Om statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelsevid myndighetsutövning AnL 22 BOLUNDGREN (m): Balansen mellan den enskilde medborgaren ochstaten har efter hand förskjutits kraftigt till den enskildes nackdel. Statenstiftar lagar, tolkar lagar och tillämpar lagar. Vi har haft en utveckling därstaten och övriga delar av den politiska sektorn har tagit över alltmer av denenskilde medborgarens ansvar - för övrigt också inkomster, även om den sakeninte direkt hör till denna debatt. Ganska naturligt är detta följden av ettlångvarigt socialdemokratiskt regeringsinnehav, med tanke på att den ideologi somman bygger sin praktiska politik pä präglas av kollektivism, av ett övertagandeav ansvar från den enskilde. Misstag och fel görs inom alla sektorer, och så kommer detalltid att vara. Ju större den offentliga sektorn är, desto fler misstag kommerdet naturligtvis att göras där - exempelvis när del gäller felaktigmyndighetsutövning. Konsekvenserna kan, med tanke på omfattningen, bli mycketmera vittgående. Det grundläggande måste naturligtvis vara att sträva mot enminskning av antalet misstag och mot en begränsning av verkningarna.Självfallet är det dock nödvändigt att också ge de enskilda människorersättning som har råkat ut för fel och misstag. Det skall även gälla dem somkommer att råka ut för detta framöver. Den nuvarande situationen är helt oacceptabel. Det är rentav löjeväckande att personer som har haft långvariga processer och som sedanhar fått rätt i dessa kan erbjudas skadestånd i storleksordningen 5 000 kr.Detta är fullkomligt orimligt och, som sagt. näst intill löjeväckande! Justitieministerns synnerligen otillfredsställande svarpräglas av den avvägning mellan den enskildes och statens intressen som liggeri den kollektivistiska politiken. Det som jag har tagit upp i mininterpellation har även tagits upp i andra frågor här iriksdagen - ofta med hänvisning, som justitieministern sade, till enskilda fall- är inga nyheter. Visserligen har vi en ny justitieminister. Men handläggarnapå departementet har i varje fall ofta kunskap om problemen. Detär rimligt att anta att den nuyarande justitieministern har kunnat följa ipressen vad som har hänt med enskilda medborgare. Det är alltså inle fråga omnågra nyheter, utan det är fråga om väl kända problem. 1 har vi kunnatpeka på fall Om statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelsevid myndighetsutövning efter falli detta sammanhang. Ändå har inga åtgärder vidtagits. Vi i moderata samlingspartiet har alltsedan 1984presenterat sammanhängande motioner här i i syfte att stärkarättssäkerheten för den enskilde på skatteområdet och på andra områden. Därmedhar vi velat åstadkomma en tillfredsställande skadeståndsskyldighet. På senaretid har vi tillsammans med och också väckt den här typen avmotioner. Det finns alltså en klar inriktning från oppositionens sida i dettaavseende. Om man studerar vad justitieministern egentligen säger isvaret, finner man att detta, som jag sade tidigare, minst sagt ärotillfredsställande. I princip anser justitieministern att enskilda som drabbasav ekonomiska förluster till följd av fel eller försummelser som begås avföreträdare för myndigheter skall få ersättning. Men det är ingen unik princip.De flesta torde ha den uppfattningen. Det intressanta är vad justitieministernfaktiskt tänker göra, med utgångspunkt i den princip hon har. Litet senare i svaret säger justitieministern: "Denuvarande reglerna innebär i princip att den skadelidande har rätt till sådanersättning. Reglerna innehåller emellertid vissa begränsningar. Jag vill inteutesluta att dessa begränsningar i en del fall kan medföra mindretillfredsställande resultat för den skadelidande." Tala om kanslisvenska!Människor har alltså drabbats och människor har mått dåligt, och kommer attfortsätta att må dåligt med nuvarande politik - tala om understatement! Vidare säger justitieministern att det finns rättsområdendär man kanske skall utvidga skadeståndsansvaret. När det gäller de allmännareglerna säger hon att det finns anledning att på dessa punkter granskaskadeståndsreglerna närmare. Men varför har man inte redan gjort det? Dessaproblem har ju varit kända . Justitieministern säger också att man sedan får bedöma omdet finns skäl att göra några ändringar i regelsystemet. Men varje människa somföljer vad som händer i det verkliga livet inser ju att regelsystemet måsteändras. Jag skall därför ge justitieministern chansen att faktiskt försöka åstadkommaen politisk viljeförklaring, för annars måste man ju dra slutsatsen att den härregeringen är totalt ointresserad av de problem som enskilda människor ställsinför när de råkar ut för felaktig myndighetsutövning. Skall ett för denenskilde skäligt skadestånd utgå vid felaktig myndighetsutövning? Skall ett förden enskilde skäligt skadestånd utgå vid felaktiga beslut om betalningssäkring?Skall en skattskyldig få ersättning för sina kostnader i de fall han vinner ettskattemål och alltså redan från början hade rätt mot de myndighetskrav somställts på ett eller annat sätt? AnL 23BRITTA BJELLE (fp): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Vi i har generösa regler när det gäller attanvända tvångsmedel mot enskilda, och till viss del behövs naturligtvis dessaregler. Men reglerna är också utformade så att det i ett inledningsskede av enutredning kan vara svårt all avgöra hur mycket tvångsåtgärder som skalltillgripas. Vissa beslut kan vara riktiga från början men sedan visa sig varafelaktiga. I del perspektivet är det angeläget att framhålla att en viktig delav den enskildes rättsskyddär möjligheten att få ersättning äv stat och kommun för skada som den enskildelider på grund av felaktig myndighetsutövning. Man får inte heller glömma bort att staten kan förorsakaskada också utanför begreppet myndighetsutövning. Det är inte heller ovanligtatt beslut kan vara riktiga men ändå förorsaka skada för utanförstående tredjeman. Tyvärr har statens skadeståndsansvar emellertid försetts med en radinskränkningar, och det betyder att det allmänna i prakfiken går fritt från skyldigheteratt ersätta skador. JK, som företräder staten i dessa fall, tillämpar dessutomen praxis som kännetecknas av stor återhållsamhet både vad gäller att medge attskadeståndsskyldighet föreligger och vid beräkning av skadeståndens storlek.Den numera välkände bilhandlaren i är ett skolexempel pådelta. Han har varit anhållen två gånger. Det gjordes husrannsakan i hansbostad. Det hölls en presskonferens, vilken gjorde att hans situation blevkänd, och länsrätten beslutade om betalningssäkring. Sedermera blev Alvgardaldrig åtalad, och ärendet avskrevs. Men hela Alvgards affärsverksamhet gick ikras, och hans anseende blev skamfilat. När han då vände sig till JK och ville ha ersättning avstaten därför att staten förorsakat honom stor skada fick han . för atthan varit anhållen - det var allt. Det är inte nog med alt . är ettlågt belopp för en som oskyldigt anhållits, utan till detta skall också läggasatt den som varit anhållen inte får någon ersättning alls,trots att även ett kort anhållande i vissa fall kan åstadkomma skada för denenskilde. Alvgard var inte nöjd med sin utdelning utan stämdestaten, och då konstaterade domstolen helt följdriktigt att någon tjänstemaninte hade gjort sig skyldig till sådant fel eller försummelse somskadeståndslagen kräver för att staten skulle bli ersätlningsskyldig. Alvgardfick ingen kompensation för sina förluster. Vidare konstaterade domstolen presskonferens som hölls i polishuset angående Alvgard inte ulförts avåklagaren i hans myndighetsutövning och därför inte kunde vara grund förskadeståndsanspråk. Alvgards situation visar att skadeståndsansvaret när detgäller skada som vållats av staten är föråldrat och oacceptabelt. Ett annat exempel som pekar på samma sak var närkonsumentverket sände ut pressmeddelande av vilket man fick intrycket attpolymervaxmedel var oanvändbart eller i varje fall underlägset traditionellabilvaxmedel. Del var ett oriktigt påstående. Företaget som tillverkadepolymervaxmedel fick en kraftig nedgång i sin försäljning i anledning avpressmeddelandet och krävde staten på ersättning. , somslutgiltigt prövade målet, menade att pressmeddelandet inte varmyndighetsutövning och att företaget därför inte kunde få någon ersättning. I går redovisade Ekot ett liknande ärende, som handlade omföretaget . Där skulle staten genom slarv ha förorsakat attfiskeristyrelsen smittklassat laxodlingen och därigenom gjort det nästintillomöjligt för företaget att överleva. Företaget har stämt staten på skadestånd.Förmodligen får det inte heller någon ersättning. Det finns alltså mångaenskilda individer och förelag som drabbats av skada som förorsakats av staten,men eftersom reglerna är så restriktiva är det svårt att få någon ersättning. Om statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelsevid myndighetsutövning Om statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelsevid myndighetsutövning Här menar vi i att det är angeläget attreglerna ändras så att enskilda och företag, som lider skada genom slarv ochokunnighet från myndigheternas sida, fär ett fullgott skydd. Statsrådets svar på denna punkt är, såvitt jag förstår,ordagrant hämtat från JK:s yttrande till lagutskottet. Yttrandet är enhelomvändning från regeringens sida, vilket vi naturligtvis välkomnar. Numeraerkänns alltså alt en utvidgning av skadeståndsansvaret kan vara motiverad. Mot den bakgrunden vill jag fråga statsrådet: dåinte tillsälta en statlig utredning som får i uppgift att försöka åstadkommaett bättre skadeståndsskydd för enskilda och företag, i stället för att, somstatsrådet säger, denna fråga skall behandlas inom departementet? Vi ifolkpartiet tycker att det är en alldeles för viktig fråga för att stanna inomdepartementet. AnL 24BENGT (): är det debatt angående skadeståndsfrågornaigen, och jag noterar med tacksamhet att justitieministern är här - i eninterpellationsdebatt är hon härtill nödd och tvungen. Jag kanske samtidigtskall säga att jag tänker mera på ett annat talesätt: Bättre sent än aldrig. Denna debatt är angelägen. Jag noterar också medtacksamhet att justitieministern nu bekänner sig till den huvudprincip sominnebär att staten skall ta ett ansvar för sin felaktiga myndighetsutövning.Det är bra, men det förpliktar också. Begränsningarna för statens skadeståndsansvar är många.Jag noterar att justitieministern själv är kritisk till dessa begränsningar. Dåkräver logiken att hon kommer med några konkreta ändringsförslag, men de lyserverkligen med sin frånvaro. För att få en anknytning mellan den debatt som vi höll ionsdags och debatten här skall jag upprepa fyra angelägna frågor, som däinte fick något svar men som rimligen bör få svar av justitieministern. 1, Vad är det för fel med engenerös rättsregel när det gäller att ersätta oskyldiga vid felaktig myndighetsutövning? Varför skall staten vara skadeståndsskyldig endast vidgrava felbedöm ningar av myndigheterna? 3, Varför skall en oskyldig företagare behandlas sämre änen annan skadelidande medborgare? Varför skall en oskyldig kunna sitta anhållen ellerhäktad utan att få en enda krona i ersättning från staten? Dessa frågor kräver positiva svar,annars blir justitieministerns tal bara vackert tal och fagra löften. Jag ser i interpellationssvaret att justitieministernaviserar någon delöversyn på vissa områden, där det skulle vara särskiltangeläget att förbättra förhållandena. Det är oklart och diffust, och detkräver en konkretisering: Vilka områden tänker justitieministern på? Om honplockar fram dem kan vi titta på dem - jag är säker på att jag kan lägga tillytterligare några. Slutsatsen i detta sammanhang är att det bör tillsättas enparlamentarisk utredning. Det här är ett typiskt lämpligt ämne därparlamentariker går in och serhur staten skall la ansvar för skador som oskyldiga medborgare har drabbats av.Många departementsutredningar är bra - det är en sak - men det är fel att taupp detta ämne den departementala vägen. Låt mig till slut rikta en angelägen vädjan tilljustitieministern, som har chansen att verkligen visa sin positivainställning till den här saken, inte bara i ord utan även i handling. Inför ensäkerhetsventil, skadeståndsrätlsligt! Det innebär alt det, i de fall det kankonstateras att den lag vi har, med de begränsningar som gäller, leder till etträttsligt nej till skadeståndsansvar, faktiskt finns en möjlighet att skapa ensäkerhetsventil som ger ett, jag kan kalla det socialt ja. Med det menar jag,att om situationen har blivit sådan till följd av det felaktigamyndighetsbeslutet, att den skadelidandes - företagare eller enskild person -möjligheter att försörja sig har allvarligt äventyrats av denna skada ellerersättningsbehovet annars, med hänsyn till hans ekonomiska villkor ochomständigheterna i övrigt, framstår som särskilt angeläget, skall man kunnasäga ja. Det är inte svårt, justitieministern, att införa en sådansäkerhetsventil. Det skulle visa att det finns realiteter bakom en positivinställning från justitieministerns sida när det gäller skadeståndsansvaret vidfelaktig myndighetsutövning. Om statens skadeståndsansvar vid fel eUerförsummelse vidmyndighetsutövning Jag delar uppfattning att ingafel skall begås vid myndighetsutövningen och alt effekterna av de fel som kanuppstå skall undanröjas. Däremot är påstående att den skadelidandei princip inte har rätt till någon ersättning fel. Det förhåller sig precistvärtom. I princip har de skadelidande i alla de fall nämner rätttill ersättning.