prot · GC0940 · 1988-12-31 00:00:00 — Det mest synbara bakslaget är att om nedrustning inle lyckades enas kring etlslutdokument, dvs. att dra upp rikflinjer för det internationellanedrusiningsarbeiet . Flertalet nedrustnigsfrågor kan bara lösas internalioneUloch inte bilateralt. Hur skulle två stater kunna åstadkomma ett fullständigtkärnvapenprovstopp när sex redan har sprängt kärnladdningar och några tillskulle ha tekniska möjligheter att göra del? Hur skulle två stater- oavsett hurmäktiga - kunna befria världen från kemiska vapen när i princip alla stater medmodern kemisk industri skulle kunna tillverka sådana vapen? Därför ärför det multilaterala nedrustningsarbefet särskilt viktigt. Utrikesutskottelsbetänkande ger en bra överblick överläget såväl i de bilaterala som i de multilaterala förhandlingarna och drar uppriktlinjerna för den svenska nedrustningspolitiken. Låt mig därför bara lyftafram några centrala frågor. Kärnvapennedrustning är och förblir den viktigaste fråganför . Därför har drivit kravet på ettfullständigt stopp för alla kärnvapenprov - den avgörande åtgärden för altstoppa kärnvapenutvecklingen och åstadkomma verklig kärnvapennedrusfning. 1dag pågår inga förhandlingar om fullständigt provstopp. I ställetexperimenterar supermakterna gemensamt om kontroll av varandras kärnvpenprov.Någon tidsplan för ett provslopp har man inte angivit. Ett sådant arbetssättleder inte fill målet. fullständigt provstopp kan endast förhandlas frammultilateralt i nedrustningskonferensen i . Jag vill här nämna aft i föreslagit att FN skall genomföra en nyexpertsfudie om kärnvapen för all granska utvecklingen sedan 1980 årsepokgörande skrevs. Den förra blev ett standardverk för 1980-talel,men mycket har hänt på området sedan den genomfördes. Ny kunskap har tillkommitom "atomvintern" och kärnvapnens medicinska och miljömässiga följder.Kärnvapenproven fortsätter, och oron för deras effekter växer. Doktriner förkärnvapenanvändning förändras, och deras förenlighet med folkrättenifrågasätts.. Världssamfundet står nu pä tröskeln fill ett nytt årfiondeoch behöver motsvarande grunddokument inför 1990-talets kärnvapenfrågor.Studien skall vara klar till.nästa granskningskonferens föricke-spridningsfördra-gel 1990. En annan intressant utveckling är atf generalförsamlingeni år på förslag av bl.a. , och jag vänder mig nu fill Per ,äntligen beslutat om en FN-ulredning av internationell vapenhandel. Utrikesutskottels betänkande är ett talande bevis för denbreda enighet som råder i om huvuddragen i nedrustningspolitiken. I alla tunga nedrustningsfrågor är utskottet enigt. I vissaenskildheter är dock utskottet inte överens. Jag skallhär kommentera de sex reservationer som fogals fill betänkandet. Reservation 1 gäller yrkandet om en särskild konferens omförtroendeskapande åtgärder i norra . Slockholmsdokumenlet innebar ett genombrott för förtroende-och säker-hetsskapande åtgärder i . ESK-mötel i drar nu uppriktlinjerna för en uppföljning av . ämnar därfortsätta att spela den pådrivande roll vi spelade i Stockholmskonferensen.Något behov av ytterligare ett förhandlingsforum finns inle. harintresse av att problem som berör vidsträckta geografiska områden också får sinlösning inom samma vidsträckta ram. ESK erbjuder en sådan ram. Förtroendeskapandeåtgärder bör därför diskuteras i ESK. Reservafion 2 gäller kravet om en nordiskparlamentarikergrupp för en kärnvapenfri zon. En gemensam nordisk ämbetsmannagrupp utreder som bästzonfrågan. Gruppen rapporterar regelbundet till de nordiska utrikesministrarna.Arbetet tar sin tid, men det går framåt. Som framgår av betänkandet harämbelsmannagmppen analyserat förekomsten av kärnvapen i närområdet och avslutatdiskussionerna rörande syftet med zonen. Det finns också en preliminär analysav utformningen av existerande kärnvapenfria zoner, liksom ett påbörjat arbetebeträffande och angränsande havsområdens strategiska betydelse. Manhar vidare inlett arbetet på etl avsnitt om zonstaternas förpliktelser och omutlunningszoner. Alt i delfa skede upprätta en nordisk arbetsgrupp medparlamentarisk sammansättning anser utskottet inte motiverat, i all synnerhetsom det redan finns en informell nordisk parlamenfarikergrupp med företrädareför 18 partier i de fem nordiska länderna. Reservation3 gäller garanfier vid utländska örlogsbesök. Reservanterna förordar en skärpning genom atf Sverigekräver besked om att det generella förbudet att medföra kärnvapen vid besök iSverige respekteras i samband med örlogsbesök från kärnvapenmakter. är ell kärnvapenfriil land, och det är förbjudetatt medföra kärnvapen vid örlogsbesök i svenska hamnar. Den svenska politiken ifråga om örlogsbesök bygger på förtroende för att besökare respekterar våraregler och förordningar. När regeringen meddelar ' tillstånd för örlogsbesöklämnar man också följande besked: "Det råder generellt förbud att medförakärnvapen vid besök i . utgår från all delta förbudstrikt iakttages." Ettsyfte med örlogsbesöken är all skapa förtroende mellan stater. Närkärnvapenmakterna inle ger entydiga besked om att de inle har kärnvapen ombordmotverkas detta förtroendeskapande värde. Kärnvapenmakternas hållning altvarken bekräfta eller dementera förekomsten av kärnvapen ombord är förallmänheten både obegriplig och arrogant och borde överges. -Frågan om örlogsbesök kan emellertid inte ses isolerad ulan måste ses motbakgrund av den kärnvapenkapprustningen. har mycket hårt drivitfrågan om kapprustningen till havs. Vitog initiativ till en FN-studie om havskappruslningen och hardärefter följt upp ärendet i såväl FN:s som igeneralförsamlingen. Vi har varit pådrivande när del gäller att få lill ståndöverläggningar om förtroendeskapande åtgärder till havs och har tagU upp fråganom etl multilateralt avtal om all förhindra incidenter lill havs. Vihar i FN fört fram krav på olika rustningsbegränsningar, som begränsningav kärnvapenrobolar, att taktiska kärnvapen inte skall transporteras omkringpå rutinuppdrag utan föras i land, regler för kärnvapenbestyckade fartygsrörelser till havs samt förtroendeskapande åtgärder för all öka säkerheten förcivil verksamhet till havs. Statsministerntog också i sitt anförande vid FN:s specialsession om nedrustning i juni 1988upp frågan om örlogsbesök och framhöll bl.a. alt kärnvapenstaternas politik allvarken bekräfta eller förneka förekomst av kärnvapen ombord på fartyg inte ärförtroendeskapande. Han betonade att därför vill arbeta för en nypraxis frän kärnvapenmaklernas sida på detta område. Lätmig bara påminna om att jag , när vi diskuteradenedrustningsfrågorna, sade att vi gjorde klokt i att inte förvänta ossomedelbara resultat i del internationella arbetet. Det kommer att krävas enkombination av både tålamod och otålighet. Densocialdemokratiska partikongressens beslut är ett beslut i två steg. Dethandlar om att internationellt skall arbeta .för att nuvarande praxisskall överges. Om inle del lyckas skall vi la nästa steg. Men densocialdemokratiska partikongressen har inle beslutat om någon tidsplan sagt alldetta skall vara uppfyllt efter ett visst antal månader. Del kanske är viktigtatt påminna sig detta. Delhandlar inle om något övergivande från socialdemokraternas sida här i av det beslut som är fattat på den socialdemokratiska partikongressen. Enligtutskollets mening måste regeringen nu få möjlighet att fullfölja delinternationella arbetet i enlighet med beslut, för att förmåkärnvapenmakterna att frångå sin princip att varken bekräfta eller förnekaförekomsten av kärnvapen ombord på örlogsfarlyg. Reservation 4 gällerprotest mot franska kärnvapenprov i Stilla havel. uppfattning om riskernamed fortsatta kärnvapenprov är välkänd för både och andrakärnvapenmakfer. Den har framförts till deu' franska presidenten. Jag vill ändåsäga till Per att jag inte tror att det var särskilt pinsamt närstatsministern på nytt påpekade för den franska regeringen vilkeninställning har. Jag kan gärna hålla med reservanterna i deras påpekandeatt den ftanska regeringen på ett utmanande sätt har fortsatt med sinaprovsprängningar och visat bristande känsla för den lokala befolkningensfruklan och farhågor, men utskottet anser inle att en formell protest endasttill en av de testande kärnvapenmakterna är meningsfull i nuvarande läge. Som jag nämnde har föreslagit altFN skall genomföra en expertstudie om kärnvapen där också de medicinska ochmiljömässiga effekterna av kärnvapenproven skall granskas. Reservation5 avser sambandet kärnkraft-kärnvapen. Reservanterna anser inte all det internationellaatomenergiorganet, lAEA, bör ha lill uppgift att främja utvecklingen av civilkärnkraft. lAEA:s verksamhet har , bl.a. lill följd avTjernobyl-olyckan, utvecklats i den riktning mot kontroll och rådgivningbeträffande säkerheten i kärnkraftsanläggningar som reservanterna förordar. Mensamfidigt kräver , som är i majoritet bland 1 AEA:s medlemmar, altorganisationen också skall ge bistånd och råd om den tekniska utvecklingen påkärnenergiområdet. Därför finns det enligt utskottets mening för närvarandeinga förutsättningar för att ändra stadga i den riktning somreservanterna föreslår. Utskottet konstaterar all det utan tvivel finns ettindirekt samband mellan civil kärnkraft och kärnvapen. Vad som enligtutskottets mening nu krävs för att hindra kärnvapenspridning är i första handåtgärder inom ramen för och en heltäckande lAEA-kontroll av decivila kärnkraftsanläggningarna i allai länder. Reservation6 gäller studier för skyddet av civilbefolkningen i krig. Det är obestridligt att civilbefolkningen drabbas allthärdare av moderna krig. Den svenska nedrustningspolitiken är i hög grad inriktad på att motverka och avskaffa sådana vapen som har speciellt förödande och urskillningslösa verkningar, som kärnvapen, kemiska vapen och särskilt inhumana vapen, och därmed i hög grad drabbar civila. En viktig uppgift är också aft öka.respekten för folkrätten och anslutningen till'gällande konventioner. ' Jag kan nämna att i FN:snedrustningsutskotl har lagtfram ett resolutionsförslag om särskilt inhumanavapen som , liksom , antagits enhälligt. Utskottet utesluter inte att specialinriktade studierangående skydd för civilbefolkning skulle kunna vara av värde men är inte nuberett all föreslå regeringen att la initiativ till en studie med den allmännaoch breda inriktning som motionärerna tycks avse. Jag yrkar bifall fill utrikesutskottetshemställan i dess helhet och avslag på samthga reservationer. AnL 30GUDRUN (vpk) replik: Jag här nu fått höra om alla de framsteg somSverige gör i de internafionella nedrusfningsförhandlingarna. Jag tror säkertatt det är ett bra arbete som utförs av. och av andra. Mendet som åtminstone för mig är obegripligt, när jag hör den här uppräkningen, ärvad det är som hindrar att dessa ord också omsätts i praktisk verklighet iSverige. Jag kan infe inse aft våra internationella ansträngningar inedrustningsfrågor skulle minska av att vi också fattade beslut om ettpraktiskt handlande här i . Det gäUer t.ex. vapenexporlfrågan, som har varit uppelitet grand. Vad är del som hindrar att vi fattar beslut om etl nej lill svenskvapenexport och driver de här frågorna på internationell basis,precis som har redogjort för? Det är för mig obegripligt.Samma sak gäller frågan om alt säga nej till kärnvapenbestyckade fartyg. Det finns ingen motsättning mellan att internationelltdriva en fråga och med kraft i handUng visa att man menar allvar medden, genom de ståndpunkter som man intar i sitt eget land. Det är för mig enobegriplig motsättning. Jag tror alt del hela härrör sig från den syn som vitydligen här internationeUt. säger att de stora inle vill haoss små med. Det tycker jag är att definiera sig själv som liten, på etl sättsom jag inte kan förslå är nödvändigt. är etl neutralt land och har möjligheter alt agerasom ett sådant. Vi har stora möjligheter just i nedrustningsfrågor att utifrånvår neutralitet föra en offensiv polifik och la nedrustningssleg själva. Delrubbar ju infe någon balans - vi medverkar inte i några pakter eller makter somskulle komma i obalans genom detta, om man nu tror på den balansfeöri somfinns. Flatheten i frågan om kärnvapenbestyckade fartyg, som företrädesvisär , är anmärkningsvärd, särskilt när man jämför med vilka oerhördakrafter som sätts in på att identifiera de ubåtar som kränker våra gränser. Mendet handlar ju om gränskränkningar också beträffande dessa fartyg, och dethandlar om förtroende. Jag kan inte förstå varför förtroendet är olika åt olikahåll. Inte heller kan jag förstå varför man vid vissa gränskränkningar läggerned oerhörda summor på det militära försvaret för att förhindra dem, medan mani andra avseenden ingenting gör och säger sig utgå från att de stormakter somkommer respekterar våra gränser. Vilken anledning finns det atf utgå från del?Det är enligt min mening nödvändigt att vi i klart lar avstånd från denmarina upprustningen, om det över huvud laget skall få någon effekt på denövriga nedrustningspolitiken. AnL 31 PERGAHRTON (mp) replik: Låt mig först slå fast att alla de vackra ordsom sprider om nedmstningspoUlik på den internationellaarenan är utmärkta. De gör säkert viss nytta, och hon har vårt fulla ochhelhjärtade stöd i det arbetet. Kanske skulle hon dock göra sin egentrovärdighet en viss tjänst, om hon började fundera över om det inte vorebättre alt avstå från att ta på sig rollen av försvarare här påhemmaplan för dubbelheten i regeringens totala fredspolitik. Hon borde kanske istället koncentrera sig på delta fredsambassadörsarbele där hon har vårt stöd. FNutreder den internationella vapenhandeln, och det är utmärkt. Men det hadevarit ännu mer utmärkt om också kunde fullfölja sitt utredningsarbete istället för att tvingas stoppa en del av det, dess värre med stöd av Maj BrittTheorins föregångare . Såtill frågan om kärnvapenbestyckade fartyg. Vi lämnar besked till dem. Ja, menSverige kräver ju inget svar; det är ju det hela frågan handlar om. Varförkräver då inget svar? Det måste finnas något djupare argument än alldet pågår internafionella förhandlingar. känner precis somjag lill de militära argumenten för att man är rädd för all drabbas avrepressalier i form av uteblivna fartygsbesök. Man är t.ex. rädd för alt gåmiste om det tekniska samarbetet med . Är det vad del egentligen handlar om,? Vilka sakskäl finns det annars för aft inle kräva svar på enfråga som man ställer? I det diplomatiska umgänget är det ju vanligt alt besked och kräver svar. Nej, det ligger hundar begravna här, och de måstedefinitivt grävas upp. Svenska folket har rätt att fä veta det verkliga skälettill all man inte vågar göra som fredsrörelsen kräver och som man själv sägeratt man kräver. Hurdet slår lill i det socialdemokratiska partiet är naturligtvis eninterndemokratisk fråga för socialdemokraterna. säger altdel inte finns någon tidsplan för när skall kräva att få vela om fartygsom kommer hit är kärnvapenbestyckade. Hur länge dröjer det innan vi skallkräva det? Handlar det , tvä år, eller ännu längre fid? Var demotionärer som väckte motioner till ute i ogjort väder? Ärdel de som har svikit partilinjen genom att mofionera innan fidsfristen gåttut? Omjag tolkar rätt, så har sensationellt nogframfört en protest fill . Det är i så fall utmärkt. Då måste juriksdagen här, om så i efterhand, så all säga legitimera den protesten. Delvore absurt om vi avslog etl krav på en protest som redan har framförts avstatsministern. Det vore i stort sett ell misstroendevotum mot honom. Jagrekommenderar verkligen de som inte vill ha en regeringskris just nu attbifalla reservationen i fråga. AnL 32 MAJ () replik: Låt mig börja med denna irovärdighetsfråga som Per talar om.Del handlar alltså om en eventuell skillnad mellan min politik internationelltoch den polifik som vi bedriver här hemma. Det finns inga skillnader i de kravsom reses internationellt och de krav som reses här hemma. Del finns inteheller någon trovärdighetskris mellan vad en socialdemokratisk partikongresshar begärt och den politik som den socialdemokratiska regeringen i Sverigeför. ställde etl krav i två steg. Man skall begäretl internationellt arbete för all gällande praxis överges. Därest framgånginle uppnås skall man ställa kravet att fartygen i fråga inle får anlöpa vårahamnar. Densocialdemokrafiska regeringen fullföljer precis vad kongressen har beställt ochuppfyller för övrigt det krav som en bred majoritet i riksdag harställt sig bakom. Vi agerar internationellt. Det handlar i första 4Riksdagens protokoU 1988/89:40 hand omatt få kärnvapenmakterna atf internationellt överge infe bara en arrogantpolitik på detta område utan också en - som jag förstår - militärt ganskaföråldrad politik, nämligen att på rutinuppdrag föra med sig kärnvapen på sinafartyg på alla världens hav och anlöpa hamnar utan att klargöra om man harkärnvapen med sig eller ej. Jag har inte den naturliga läggning för underliga ellerdolda argument som tydligen Per har. Jag kan infe se att det finnsnågra specifika militära skäl, tekniska samarbelsproblem eller annat som skullegöra att vi hade ett speciellt intresse av aft det kom kärnvapenbestyckadefartyg till våra hamnar. Det är klart utsagt att det är förbjudet att föra medsig kärnvapen till våra hamnar. Till både och villjag säga, att del som avhåller oss från att gå ombord och kontrollera om denregeln följs är de internationella lagarna. Vi kan inte gå ombord på ell fartygoch säga att vi vill kontrollera om våra regler följs eller ej. Vi skullenämligen då befinna oss på deras nationella område och inte på vårt egetterritorium. Jag kan inte ange en tidpunkt för när vi internationelltkommer att få gehör för våra synpunkter. Inte heller kan jag ange en tidsplanför när kongressen skall ha genomfört sitt beslut. Kongressen äger som bekantrum . Jag kan infe tänka mig atf kongressen har gett partistyrelseni uppdrag alt verka på detta område . Det är inte alls fråga om något slags dubbelmoral, inteheller när det gäller vapenhandeln. Frågan om vapenhandeln har gångefter annan tagit upp i FN i form av konsultationer. Vi har försökt få fillstånd ett arbete med atf granska den internationella vapenhandeln, fulltmedvetna om vad har sysslat med. har dock inte kunnat fä gehörför sina synpunkter från framför allt tredje världens länder förrän , när desjälva lägger fram samma förslag tillsammans med . kommer frågan omen granskning av vapenhandeln upp till behandling i FN. och vi har ingenanledning att på något sätt skämmas för detta. Jag sade inte att har framfört en formellprotest till den franska regeringen. Jag sade atf just i dessadagar påmint den franska regeringen om den svenska inställningen. Det är infeformalia som är det avgörande, som jag ser det. Synpunkterna är framförda. AnL 33 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får erinra om de debattregler som gäller för replik, AnL 34GUDRUN (vpk) replik: Det är möjligt all man måste vara medlem i detsocialdemokratiska partiet för att inte inse aft det här är enirovärdighetsfråga och för att infe uppfatta regeringens hållning somdubbelmoral. Jag tror att de flesta andra utanför det socialdemokratiskapartiet och - det vet jag - även somliga inom det socialdemokrafiska parfiet uppfattardet här som dubbelmoral. Ä ena sidan talar man i internationella sammanhang omfred, nedrustning, kontroller osv., och å andra sidan medverkar man i deninternationella kapprustningen, där våra vapen finns fullt tillgängliga i dekrig som förs. Vi medverkar också i den kärnvapensirategin, somstormakterna bygger upp. Det går inte alt komma förbi detta. Jag förstår inlehur socialdemokra- ternalyckas med det, men det är tydligen något speciellt med det partiet i dettaavseende. Det är klart aft förbudet mot aft ta emotkärnvapenbestyckade fartyg blir ett slag i luffen, om man infe kan följa uppdel med någon form av sanktioner. säger att det är omöjligtför oss. Men har då lyckats. Man har vänt på bevisbördan och sägeratt man inte släpper in några båtar förrän de kan bevisa att det inte finnskärnvapen ombord. Alla känner till - och jag vet att även gördet - att vissa fartyg som kommer till hamnar är kärnvapenbestyckade.Jag tror att precis som jag och många andra också vet attfartygen inle kan släppa av kärnvapnen bara därför alt de träder in överSveriges territoriella gräns. Var skall de göra av dem ? Inte tror väl MajBritt alt de släpper av kärnvapnen ute i innan fartygen går intill hamn? Jag kan försäkra att ingen annan tror det. Den samlade fredsrörelsen och opinionen, såväl utanför sominom socialdemokratin, tyckeratt vi för en djupt omoralisk politik. Den vittnarom en dubbelmoral, där tilltron lill politiken sätts i fråga. Del tycker jag ärallvarligt, . AnL 35 PERGAHRTON (mp) replik: Att inle är medveten om aftdet finns en dubbelhet i del jobb hon har är i och för sig självklart, för hadehon varit medveten om det skulle hon inte kunnat ha det jobb hon har. Detligger så all säga i del begrepp som brukar kallas förträngning. Man måste heltenkelt förtränga obehagliga delar av verkligheten, om man skall stå ut meddubbla roller. Det är jobbigt nog för ett parti att behärska den lypen avdubbelhet. Det måste naturligtvis vara ännu jobbigare för en människa att bärahelt motstridiga poUfiska principer inom sig. Den ena är all man skall nedrusta på bortaplan, den andraatt man skall upprusta här på hemmaplan. Den ena är att man skall inte säljavapen ute i världen, den andra att man skall sälja vapen från fill istort sett alla jordens krig. Den ena är aft man infe skall åka runt i världenmed kärnvapenbestyckade båtar över huvud laget, den andra är alt vi här iSverige skall ta emot de kärnbestyckade båtarna- i varje fall skall vi nöja ossmed all säga: Aja baja, ni får inle ha bomberna med er, men vi begär ingetsvar. Vi litar på er sä myckel alt vi ber er inte ens svara. Det finns ingen dubbelhet i del, säger behöver inte ens ha läst första förberedande, ettbelygskursen, i psykologiför alt se dubbelheten i detta. Sådant kan vara ganska allvarligt. Det äringenting all leka med att bära omkring på sådana förträngningar, vare sig iprivatlivet eller i del politiska livet. En annan sak, som är mer allvarlig för hela landet än försocialdemokratins och själsliv, är frågan om argumenten. MajBritt säger att det finns inga militära argument, men det är attmissbruka utrikesutskottets sekretessbestämmelser. bör vela likaväl som jag att det har fill utskottet frän militär sida framförts att ettargument för alt man inte vill ha skärpta bestämmelser är att det kan påverkadét tekniska samarbetet med och detmilitära utbytet med kärnvapenmakterna. Jagtar risken aft bryta mot utrikesutskottets sekretessbestämmelser, eftersom detförnekas att detta skulle ha framförts från miUtärt håll. Då måste jag ha rättatt fråga utskottsmajoritetens företrädare: det detta det beror på? Ellerhar miUlären fel? Vad tänker ni i så fall göra? Militären har ju dessaargument. Skall ni byta ut de militärer som framför de argumenten eller vadtänker ni göra? Det är ganska allvarliga saker om det pågår sådant bakomkulisserna men vi får höra helt andra argument. Den stolta proteslen krymper till aft harsagt: Aja baja, mon cher, jag har-ju påmint dig! Detbevisar att om regeringen skall komma loss här, behövs det tydligen etl rejältbeslut i . Det var ju synd att inte hade rätt i detförsta referatet. AnL 36 MAJ () replik: Jag kan hålla med Per om en enda sak: Mitt själsliv är tämligenointressant för riksdag. Jagkan förstå om inle har vetskap om vad riksdag har sagtom den svenska vapenexporten, eftersom hon är ny här. Men riksdag hartämligen fattat ett beslut om en stor utredning som har till uppgiftatt komma med förslag om hur regler och tillämpning skall bli väsentUgt vassareså att vapenexporten begränsas. Utredningen skall vidare belysa de ekonomiskakonsekvenserna av en neddragning av vapenexporten, tiU fullo eller till vissadelar. har alltså tagit konsekvenserna av de stora vapenexporlaf-färerna, intebara det socialdemokratiska partiet, där bl.a. jag har deltagit i diskussionen. Dettaär för mig ingen som helst dubbelmoral. Vi tar de politiska konsekvenserna.