prot · GC09123 · 1988-12-31 00:00:00 — Jag måsle säga alt jag som förälder till två småbarnsom skall börja i skolan känner tveksamhet när del gäller all stå införfaktumet all mina barn skall få undervisning i efiska och moraliska frågor viaförsäkringsbolag, försäkringsbolag som uppenbarligen värderar barn ur olikasamhällsklasser på oUka sätt Jag länker på de ersättningar som har gått utbl.a. till trafikskadade barn, då försäkringsbolagen avslöjades. Jag kan intekänna lugn och ro inför en sådan siluafion. Del måsle skolminister förstå. Jag vill erinra om min fråga. Finns dd försök fillförändringar? Finns det försök lill förslärkningar av de samhälleligademokratiska inifiativen när det gäller frågeställningarna inom moral och elik?Avser atl via departementet se över siluafionen? Jag anser altdet är nödvändigl, eftersom går ut med en inställning fillsponsring och privala intressen inom lärarfortbildningen i dessa avseenden somvi nu diskuterar och statsrådet går ut med en annan. Jag vill än en gång lacka för svarel, menjag skulle vilja ha svar på dessa sisla frågor. Jag tycker alt en myckel bältre inställning till dessa frågor än . 12 (vpk): Även jag vill lacka för svarelpå min interpellation, och jag delar uppfattning altinnehållet i del är bra och att dd visar atl skolministern är väl medveten bådeom skolans ansvar och uppgifter och om hur olämpligl del är med reklam iläroböcker. Men när del gäller själva ansvarsfrågan är våra uppfattningartydligen delade. Innan jag går in på dem skulle jag emellertid gärna, även omkammaren är alldeles lom, vilja gå in litet mer på sakfrågan, och på vad delverkligen handlar om. Jag tror all det kan ha gäll lill ungefär på följande sättI några kommuner som har haft dålig ekonomi och svårl atl finansiera verksamheten har man satt sig ner och funderat på hur man skaU göra för alt förbätlra ekonomin. Och påverkad av det samhälle som vi lever i har tydligen något ljushuvud kommil på idén atl man måsle försöka sälja någol och hitta en nisch där man är ensam och som är säljbart och gå ut med del på marknaden. Och vad är del 89 Prot.1988/89:123 skolan är ensam om och kan sälja? Sedan måsle man ocksä hafunderat på vad en möjlig köpare vill ha,eflersom ingen belalar utan all få någol i Om reklam i läromedel, m.m. gengäld,eller hur? Det är ju del vanliga pä denna marknad. Vad är detsom finns i skolan? Alla vet det: Där finns en mängd människor, elever som detär möjligt atl påverka, elever vilkas värderingar och attityder är lätta atlpåverka. Del vel skolan, eftersom detta jusl är en av skolans vikligasleuppgifler. När man kommit underfund med vad man kan sälja och vad folk villköpa, blir resultatet atl man mot betalning låter företag göra reklam för sig ielevernas läroböcker. Man gör affärer med elevernas värderingar och attityder.De som betalar vill ha ut någoniing. Vi kan väl säga alt de vill ha ul någonform av good-will eller liknande, dvs. de vill ha reklamens goda inverkan iform av mottagarnas positiva inslällning. I konsekvens med detta belyder detatl skolan säljer ul det skolan är sall alt värda. Skolan säljer ul någontingsom den absolut inle äger, nämligen elevernas värderingar och attityder, lillhugade spekulanter. Skolan, eller kommunerna som ju har ansvarel, driveraffärsverksamhet med elevernas själar. Uppenbarligen är del vinstgivande,eftersom det inle bara är en kommun som sysslar med detta. När det har blivitkänt, har flera tagit efter. Jag tror att del var viktigt atl göra dettatydligt för att verkligen förstå vad det handlar om. I linje med detta tror jagall vi måsle diskutera ansvarsfrågan litet mera ingående än vad i sill interpellationssvar. För min bedömning är atl de kommuner delhandlar om verkligen agerar oansvarigl, djupl omoraliskt och estetisktfrånstötande och direkt oansvarigl. De lar inte sitt ansvar. De gör inte detderas främsta uppgifl är alt göra -tvärtom. Det kommunala självstyret är långtgående, men vi äröverens om att kommunernas uppgift egenlligen är atl slå för service och någonform av trygghet för invånarna. Skolans uppgifl är som sagl alt undervisa, attfostra och att förmedla normer och värderingar. Tillspetsat skulle man kunnasäga atl kommunernas och skolans uppgifl, samlad till ell uttryck, är alt savetheir souls, och möjligen bodies också. Men vad har hänt? Jo, man har gått överlill uppgiften sell their souls. Vi får ge det gamla nödropet en helt annanbelydelse. frågar jag, och många med mig: Hur myckel skall skolanfå sälja ut av det här i och för sig immateriella som handlar om elevernasattityder, värderingar och själar, innan vi här från och GöranPersson från regeringen tar sill ansvar och gör någoniing, på någol sällmarkerar atl vi inle kan acceplera detta i ? Det går långt utanför delkommunala självstyret och skolans befogenheter och uppgifter. Jag tror all vimåste diskutera frågan. Det finns elt slags moralisk gräns för vad som ärtillåtet, nöjbarl eller gångbart Jag skulle vilja höra vad sägerom detta. Jag har vall alt hålla mill interpellationssvar principiellt av denanledningen alt jag tycker alt frågan är av den storleksordning att den förtjänarden lypen av svar. Dd är också så, vilket inierpellanterna väl 90 känner lill, alt vi här har eltkommunall driftansvar, som är fastlagt efter regler från denna kammareom vilka vi har varil rörande överens om hur de skall se ul. När vi då ser denhär lypen av avarter är jag inte beredd atl för den sakens skull överge heladen fördelning mellan slal och kommun vad gäller driftansvaret på skolansomräde som vi har kommit överens om. Däremol är jag självfallel angelägen omall markera var regeringen slår i frågan och vilken uppfattning regeringen har.Det har jag gjort i mill svar. Sedanlycker jag alt vi skall följa frågan och se hur det helaulvecklar sig. Skulle del visa sig vara en utveckling som accelererar så allallt fler kommuner väljer den här vägen, dä blir det aktuellt med all diskuteraålgärder. Av vilken form är del svårl alt ha någon uppfattning om , därföratt det är, som jag sade förul, också en principiellt viktig fråga hur manfördelar ansvaret mellan slal och kommun. Det är den ena sidan avfrågan. Denandra sidan av frågan rör mera tillgången på läromedel och läroböcker inomområdet. Man klagar på brislen pä bra läromedel. Den bristen har påpassligtanvänts av några slörre kommersiella inlressen som arbetar inom sfären medangränsning till den här lypen av avvägningar och värderingar. Vad gällertillgången på läromedel har vi selt från andra områden av liknande slag atl dettar ell vissl tag, innan läromedelsproducenten har tagit fram material som kananvändas av skolan. Jag vill erinra om att vi har hafl motsvarande debattertidigare exempelvis kring fredsfrågor, miljöfrågor ochintemalionaliseringsfrågor, alltså ämnen med inslag i skolan som griper överfler ämnen och som är svåra att hanlera för lärare direki i klassrummet. Dettar i regel lid alt ta fram den lypen av material när skolans efterfråganuppkommer. I det här sammanhanget ser vi exakt samma ulveckling framför oss. Päden punkten är jag inle särskilt orolig. Vi kommer atl ha bra läroböcker ochbra läromedel ocksä på det här områdel, som inle är knutna till kommersiellainlressen. Men det tar som sagt sin tid. Sedanär jag inle lika dysler som vad gäller barnens skolgång. LiksomBjörn är jag småbarnförälder, och mina barn möter också enskolvardag. Så jag har även det perspektivet, inle bara skolministerns, i dennafråga. Jag är full av tillförsikt vad gäller lärarnas förmåga alt hantera denhär lypen av material och budskap. Vi har bra lärare i . Jag tilltrordem omdöme och kompelens att klara ul situationer i klassrummet. Men denfortbildning som lärarna skall ha för all hantera dessa frågor bör naturligtvisvara fri från kommersiella intressen. Jag är inle på det minsta säll orolig förhur lärarna möter barnen i klassrummet. Del klarar de av bra, och del kommer deatl göra även i fortsättningen. Omreklam i läromedel, m.m. 14 (vpk); Skolministern får mig atl länka på ; Vad då, jagdysler? Sedan tar skolministern ett billigt och retoriskt knep och säger alt viinle skulle ha lilltro till lärarnas kompetens och deras möjligheter all avgöravad som är lämpligl eller inle lämpligt. Del är klarl alt vi måsle ha tilltrotill lärarna i den här frågan. Men när del kommer in starka krafter i skolan ärlärarna också människor och har nalurliglvis mer eller mindre lält för altfalla lill föga och kanske inle i sin pressade arbetssituation orkar slå emotlömska undertoner i värderingar. Om reklam i läromedel, m.m. Vi vet att försäkringsbolag sponsrar moral- ochetikulbildningen i skolan. När jag har gått igenom olika videofilmer ochmaterial för fortbildning från bl,a, har jag märkt att del finnsundertoner. Jag vel att försäkringsbolag värderar barn från arbetarklass lägrenär det gäller ersättning vid t,ex, Irafikskador- del har bl,a, Aftonbladetavslöjat för . Därför kan jag inte känna lilllro och tillit närdessa nasare skall slå för grundmaterial för mina barns ulbildning ochundervisning i moral och elik. Är delta så svårl alt förstå? Jag har inle fått något svar på min fråga, vilken jagupprepar: Avser alt ta initiativ via departementet till en översynav situationen när det gäller sponsring av t.ex, lärarfortbildningen ellerinle? Del är nu lio år sedan en sådan utredning gjordes och del har hunnitrinna myckel vatten under broarna . Är del inte vikligl attföräldrar skall kunna känna full lilltro lill skolan i sä här vikliga frågor? Dessutom är situationen en annan, eflersom samhällelblir mer och mer mångkulturellt. Del förekommer ju inle bara olika klasser iSverige, utan hit kommer också människor som har andra moraliska, sociala,politiska och diska erfarenheter och värderingar. Del här är således ett myckelviktigt område. Avser alltså att se över situationen ocheventuellt att vidta åtgärder? Jag kunde väl ålminslone få ell svar på fråganom statsrådet avser att se över situationen. Del behövs bara elt ja eller nej -för jag är inte dysler. Anf.15 (vpk); Jag nolerar med tillfredsställelse - jag hoppas atl jaghar hört räll - atl skolministern säger att han tänker följa utveckhngen nogaoch atl regeringen, om detta sprider sig, kommer all agera. Visserligen hadedet varit bällre att, som det gamla ordspråket lyder, stämma i bäcken än i ån.Jag frågar mig naturligtvis hur många ytterligare kommuner som skall behövavälja den här finansieringsvägen, som alltså innebär atl man skaffar sig enreklamplats i elevernas läroböcker, för alt skolministern skall anse att dethandlar om en spridning. Sedan förra gången jag frågade om detta har åtminstoneytterligare en kommun gjorl på precis samma sätt som man har gjort iSöderköping. Del är alltså en ökning . Skall det behöva bli 100 %ökning igen innan skolministern gör någonfing här? Men okej, bara del händernågol är jag lacksam. Jag lovar att jag återkommer under höstriksdagen lillfrågan om man dä kan konstatera samma konsekvenser, nämligen atl antaletkommuner som säljer ut elevers värderingar fortsätter att öka. Jag hoppasemellertid att jag inle skall behöva ålerkomma lill frågan ulan allskolministern väljer atl stämma i bäcken. Underlag för åtgärder finns ju. Delär bara alt hämta in uppgifter från och och alt se vad mandär har gjort. Sedan är del ju bara ätt bedöma vad som är rimligt och rikligt.Men jag noterar, som sagt, med tacksamhet alt skolministern i alla fall lovaralt göra någonfing. 16Statsrådet : Prot. var inle bara dyster utanocksä upprörd, Men jag lycker all kan besparasig den upprördheten, T T'. är ingen oviktig person i svenskskoldebatt. Han har hafl . säte iutbildningsutskottet och har deltagit livligt ochframgångsrikt i deballen. Man lyssnar på vad han säger. Därför tycker jag attdel är oförsiktigt av att stå här i talarstol ochsäga all han känner tveksamhet inför att skicka sina barn till skolan, Mol denbakgrunden reagerar jag. Jag har fullt förtroende för dem som arbetar i skolan . De kan hantera situationen. Vi som deltar i debatten skall vara försikliganär vi beskriver problemel - delta sagt med tanke på den beskrivning som BjörnSamuelson har gett Annars kan debatten få hell felaktiga proportioner. Delär också mol den bakgrunden som jag har sagl att jag vill se hur del härutvecklas innan jag vidiar några åtgärder och förändrar den principiellafördelningen mellan stal och kommun. fick redan i mill förra inlägg elt konkretoch direki svar på sin fråga, nämligen alt jag inle länker vidta några ålgärdernu ulan atl jag länker - precis som uppfallade det hela -följa frågan och komma lillbaka om jag ser alt del här breder ul sig. Mot bakgrund av erfarenheterna på andra områden när delgäller framtagandet av läromedelsmalerial har jag anledning all vara opfimistJag är inte orolig för utvecklingen. Däremot är det nalurliglvis allvarligt omnågra kommuner har missat den principiella bedömning som jag har gelluttryck för, och i all ära - men det finns enfördelning mellan stal och kommun som också rör de andra 282 kommunerna ilandet. Inte förrän jag ser alt det ocksä där händer slörre förändringar är jagberedd att vidta några åtgärder på den punklen, 17 (vpk): När det gäller hur människor uppfattar andraär det naturligtvis fritt fram. Det kan väl hända att jag är dyster ochupprörd, I varje fall ser jag väldigl allvarhgt på dessa frågor, särskilt somrisken finns all lärarfortbildningen i fråga om moral och etik säljs ut tillintressen som har vinsten som sin ledstjärna. Från försäkringsbolagens sidasäger man inte det direki ut. Men man säger; Om ni hjälper till medundervisningen i moral och etik, minskar skadorna. Men det är ju någol som vialla vill. Försäkringsbolagen kunde lika gärna säga all det skulle bli en ökadvinst En annan polilisk fråga är hur man kan komma åt dennavinst. Det finns alltså moralisk-diska slällningstaganden från dessaaffärsdrivande verksamheters sida som gör atl jag som förälder inle kännerfull filllro fill skolan när undervisningen kanske baseras på det material somman betalat för. Dd är väl inle så underligt Vi kanske får anledning atl återkomma fill denna fråga.Jag nolerar med fillfredsslällelse, som del sägs på riksdagsspråk, alt statsrådet kommer atl hålla sig informerad om utveckhngen och all statsrådet eventuellt kommer alt vidla ålgärder. Vi kommer väl inle så mycket längre . Överläggningen var härmed avslutad. Prot,1988/89:123 4 § Svar på interpellation 1988/89:216 om har frågat mig om jag hållermed om beskrivningen alt det finns repressiva tendenser inom dagens socialvårdoch vad jag i så fall länker göra för alt stävja dessa tendenser. Om jag inte hållermed om beskrivningen frågar hur jag vill beteckna den verksamhetsom hon refererar lill i sin inlerpellalion. Den verksamhet som syftar på är del s.k,i . Det är en verksamhel som är inriktad påungdomar i åldern med missbruksproblem eller andra sociala problem.Projektet är ell öppenvårdsprojekt med behandling, arbete, utbildning ochfritidsaktiviteter. har pågäll under snarl ell år. Endasl engrupp ungdomar har hiltills deltagit i projektet. Enligt uppgifter imassmedierna måsle samtliga ungdomar i projekiei acceplera anlabusbehandlingoch underkasta sig urinprovskonlroller. Dessa uppgifter, som förnekas avföreträdare för projektet, har föranlell atl göra eninspektion. Projektet har också anmälts till justitieombudsmannen. Såvälsocialstyrelsen som JO kommer således att granska verksamheten. I del lägetvill jag inte göra några kommentarer med anledning av . Jag vill dock allmänl undersiryka det angelägna i allungdomar som riskerar alt utveckla ell allvarligl missbmk eller atl slås utsocialt får adekval stöd i etl tidigt skede. Vi har lyvärr alllför sloraerfarenheter av alt omgivningen reagerar för senl på t.ex. ett begynnande missbruk. Många kommuner har upprättat särskilda ungdomsprogram somkan omfalla ungdomsmottagningar, uppsökande verksamhet eller andra verksamheterrikiade till ungdomar med sociala problem. Enligl uppgifler frånsocialstyrelsen saknar emellertid fortfarande två tredjedelar av landetskommuner sädana program. I en rapport från socialslyrelsen om förändringarinom missbrukarvärden och ungdomsvården bekräftas kritiken all socialljänslensaknar tillräckligt utvecklade öppenvårdsinsatser för utsatta ungdomar.Majoriteten av socialdistrikten har lill uppgett atl de saknarlämpliga behandlingsmetoder särskill när del gäller yngre missbrukare. Detfinns etl slort behov av att utvecklar s.k. struktureradeöppenvårdsprogram som kan fungera som ett komplement till institutionsvårdenoch som innebär atl familjen och den unges sociala omgivning bättre kaninvolveras i vårdarbetet. ger i interpellationen en bild av entilltagande repressiv anda inom verksamhetsfält Det är en bildsom jag inte känner igen. har socialarbetare inom missbrukarvärdenbörjal söka nya former för all nå och motivera såväl ungdomar med sociala problem som missbrukare lill behandling. Socialarbetare har utvecklat elt samarbele med skola, fritidsverksamhet och polis i sitt distrikt eller sin kommun. Man söker upp klienter på polisstationer, häkten och kriminalvårdsanstalter. Resultatet har blivit atl socialljänslen i större utsträckning när ungdomar med sociala 94 problem, liksom missbrukare sominle pä eget inilialiv söker vård och behandling.Under behandlingen försöker socialarbetarna slödja sina klienter så atl de kanfullfölja behandlingen. Man söker upp klienter som uteblir från planeradesamlal eller som oplanerat avbryter behandlingshemsvislel-sen ellerfamiljevården. Jag anser att det är positivt att utvecklarmer aktiva metoder för atl molivera missbrukare till behandling. Socialtjänstenhar ofla intagit en alltför passiv hållning i förhållande till ungdomar meduttalade sociala problem eller missbrukare som inte av egen krafl söker vårdeller förmår upprätthålla en behandlingskontakl. Jag anser t.ex. atl det är räll all undvika former förbislånd som kan underiälta eller befästa missbruk. Att passivt betala utsocialbidrag till en klient som glider alll längre frän utbildning, eller ul urarbetsliv och in i missbruk, kan inte vara förenligt med mål.Del kan också vara rätt all Slälla vissa krav pä ungdomar eller missbrukare föratl de skall få gå igenom ett särskilt behandlingsprogram. Detta får docksjälvklart inte innebära atl den som inle vill underkasta sig kraven skallutestängas från behandling eller från annat bistånd. harfortfarande en skyldighet alt erbjuda de slöd- och behandlingsinsatser som denberörde har behov av. Prot,1988/89:123 19GUDRUN (vpk): Jag ber atl få lacka socialministern försvaret. Jag ser att vi är överens om en del saker, men kanske mindre överens omannat. Jag skall gå in närmare på della. När del gäller beskrivningen att de medel som stårlill buds för att lösa ungdomsproblemen är ganska bristfälliga är vi överens.Det finns brister på många håll, del saknas bra behandlingsmetoder ochuppsökande verksamhet. Det är en allvarlig brist, och den är myckel oroande.Av socialministerns svar framgår inte vad man skall göra åt detta, men vi äråtminstone överens om att situationen är allvarlig. Socialministern säger all han inte känner igen sig ibeskrivningen av en filltagande repressiv anda. Det jag menar med repression ärinte att det finns en mängd socialarbetare som vill vara poliser. Det är infeså jag menar. Jag arbetade själv som socialarbetare fram lill dess alt jag logplats här i , och jag har gjort det i 20 är. Den ulveckling jag harselt inom beror på flera olika saker. Men del är ett faktum atlproblemen över huvud laget har ökal. Inom område har de ekonomiska problemenökal kraftigt i antal under 1980-lalel, och den utvecklingen är inle avsluladän. Detta har gjort att arbetssituationen för socialarbetare har förändrats.Möjligheten atl arbeia med ungdomar i utåtriktad verksamhd har minskat,eftersom man har en sådan arbetssituation som gör del omöjligt att prioriteraden typen av verksamhel. I kombinalion med all slalen har dragit in pengar frånkommunerna har dessa hafl snävare budgetar. Del finns över huvud lagd ellstrikt budgdtänkande hos kommunerna, vilkel också slår igenom på del härområdel. Allt detta gör att del ligger nära till hands med ökade kontrollerinom , eftersom del är den enda åtgärden man kan vidta. Detta ärtendenser som har slagit igenom. är inte del enda Prot, 1988/89:123exemplet, utan det har funnits andra projekl som också varil utsatta för kritik. Dethär projekiei är etl exempel pä alt man ökar kontrollfunktionen, vilket enliglmin uppfattning är jusl del man inte borde göra om man skall arbeta medungdomar i förebyggande och öppen verksamhel, I etl sådanl arbele måste mansalsa alla resurser på att bygga upp ett förlroende och komma i samspråk medungdomar, man måste finnas i ungdomsmiljöerna och göra saker fillsammans meddem, Atl bygga upp ett hållbart förlroende är grunden för verksamhelen, och delgör man inle genom atl skapa den här typen av konlrollinstanser. Socialminislerntog i sitt svar upp alt det utvecklats modeller för samarbete mellansocialarbetare, skola, fritidsverksamhet och polis i olika distrikt. I en deldistrikt har man gjort delta bl.a. under förespegling alt del förekommilnarkotikamissbruk, vilkel del inle alllid har gjort. Man har utvecklat ettsådant samarbete atl man frångått en nödvändig sekretess mellan dessamyndigheter. Delta är verksamheter som jag anlar all socialministern känner lill.och de har blivit kraftigt krifiserade. Jumer man ökar dessa kontrollfunktioner, deslo slörre blir misstänksamheten motungdomarna och svårigheterna atl komma till rätla med de problem som vi äröverens om finns . Jagvill slulligen säga alt jag lycker del är litet konsligl alt socialminislerninle vill göra någon kommentar fill . Det är fler än jag som harreagerat, och frågan skall ulredas av och JO. Uppgifl slår motuppgift i frågan om man krävl all samtiiga måste acceptera anlabusbehandlingoch urinprovskontroller. Vad jag förslår har man gjorl detta, men del är välden frågan som skall utredas. Dethade varil klädsamt om socialminislern sagl: Är detta sanl, och ulredningarnakommer fram lill all man krävl delta, då slrider del mot intentionerna isocialtjänsllagsliflningen. Jag skulle mycket gärna vilja få den markeringenfrån socialminislern, och jag hoppas all jag får den i socialministerns näslainlägg, Anf.20 (): Jag vill understryka det sagl om vikten av atlkommunerna är akiiva i kampen mol drogmissbruk. Det arbelel behöver bedrivas isamverkan mellan t.ex, , polisen, skolan och inte minst de ungasföräldrar. IUpplands , där bedrivs, har vi för många år sedanantagit dl handlingsprogram mol droger där jusl en sådan aktiv håOning är delgrundläggande och i vilken vi understryker viklen av del förebyggande arbelel. Metodernaför behandling av drogmissbruk utvecklas ständigt. Jag tycker atl del är braall en del kommuner prövar alt ge aUt fler behandlingsalternativ på hemmaplan.Del är nära familjen och kamrater som problemen ändå skall lösas, och del ärdär de unga i allmänhet skall fortsätta atl leva. De ungdomar det är fråga omi har missbruksproblem, och projektet är just etthemmaalternativ till behandlingshem och dylikt på 96 annan ort, ARA-verksamhelen innebär alt 8-10ungdomar bereds möjlighelen all lära sigreslaurangarbete på ell av kommunens . När de är färdiga medbehandlingsarbetet skall de komma ul på den öppna arbelsmarknaden. Ungdomarnafär på delta sätt lära sig del som för många andra är självklara saker; atl gåupp , passa tider, uppträda på ett hyfsat sätt mol pensionärer ochandra de möter i sill arbete, ParalleUl med reslaurangarbdel arbelar man iprojektet med ungdomarnas fritid och attityder lill droger och kriminalitet.Allt detta sker naturligtvis i nära samarbele med föräldrarna och ungdomarnasjälva. Förmig är det självklart att verksamheten måsle ske under kontrollerade former.Eftersom hela projekiei syflar till all förändra ungdomarnas inställning tillsill missbruk är drogfrihet och nykterhet självklara krav. Därför används ocksåurinprovstagning och antabus i verksamheten. Men del sker självfallel bara omdel är befogal och i samverkan med föräldrar och de unga själva.