prot · GC09125 · 1988-12-31 00:00:00 — I det fallet kan man dock räkna med attallmänheten skulle inse att företagets vinst motsvaras av en förlust någonannanstans, och vår fiktive person skulle inte få fortsätta sin destruktivahantering, ens om han försökte betala för den skada han åstadkommit. är det så med en stor del av industrins vinst, att denär möjlig tack vare att man inte behöver betala någon större summa vare sig förden råvara man tar från naturen eller för den förstöring som man orsakar. I dagfick vi höra på nyheterna hur i genom ett felaktigt avlopp råkatsläppa ut nära bensen, ett cancerframkallande ämne, i naturen. Detär bara en i en sällan sinande ström av händelser, som var och en bidrar tillatt förstöra de förutsättningar under vilka vi lever. När det gäller svensk industri är det främst svenskamiljöproblem som är tydliga resultat av bristen på omsorg om miljön. Det gällerbåde land, vatten och luft. Dock måste vi erkänna att även miljöproblemoch de globala problemen hänger samman med vad vi gör i vårt land. Vi har ettansvar både för vad vi gör och för att söka påverka andra länder att känna sittansvar. Detta är bakgmnden till att vi anser att den vinstskattsom betecknats som "nyårssmällen" bör användas till att bekostamiljösatsningar i vårt land, i Särskild skatt på företagsvinster, m.m. Vi föreslår följande lista påsatsningar för denna engångsinkomst för staten: inköp av ur- och naturskogar i 1,5 miljard bidragtill skydd för regnskogar, global satsning 1 miljard bidragtill en internationell fond för miljöåtgärder i m.fl.länder i där miljöförstöringen har gått mycket Det skulle alltså motsvara de 3,5miljarder som vinstskatten beräknas inbringa. Jag yrkar med detta bifall tillreservation 7. Jag skall kanske också nämna att vi hörde enmassmedial kör av röster som sade: Vi accepterar att ta in denna vinstskatt,och vi skall använda den inom t.ex. vården. Både från och centernhörde man detta. Det varade inte särskilt . Dessa toner har tonat utfullständigt. har man valt att gå samman med och säga nej tillskatten som helhet. Givetvis skall miljöåtgärder egentligen inrymmas inomföretagens normala budget. Det är då helt tänkbart att övervinsterna inte bUrlika stora. Normalt sett skall varken den extra skatten eller de utgifter somär ägnade att kompensera för industrins miljöslarv behövas. I det långa loppetborde man alltså sUppa sådana plötsliga pålagor som inte är ägnade attunderbygga förtroendet för den ekonomiska politiken. Jag yrkar därför bifalläven till reservation 10. Det är klart att vi i delar presenterade åsikt om den tillfälliga skattens olyckliga inverkan påförtroendet för den ekonomiska politiken. Men vi har fogat reservation 10 tillbetänkandet i stället för att ansluta oss till borgarnas reservation 9,eftersom vi vill ha denna miljöprofil. har tydligen inte haft sammaintresse av en miljövänlig profil i sitt uttalande om att fillfälliga skatterinte skall införas utan planering. I detta anförande instämde ÅsaDomeij, och (alla mp). 92 (): Det svenska näringslivet har under senare årkunnat glädja sig åt en mycket god vinstutveckling. Driftsöverskottet nettoökade med ca fill ca 180 miljarder.Konjunkturinsfitutet gör bedömningen att 1989 blir ett Hka vinstgivande år som1988. Dessa vinster sätter naturligtvis sina spår bl.a. i en enastående positivaktiekursutveckling. Det är väl egentUgen bara ett eller möjligen två ländersom har haft en snabbare fillväxt när det gäller akfiekurserna än . Det säger sig självt att denna unika utveckling till stordel är ett resultat av den polifik som har förts i vårt land. Det har varit enpolifik som har haft till syfte att öka sysselsättningen, bl.a. genom attstärka näringslivets konkurrenskraft. Och på den punkten har politikenonekligen lyckats. Mot den bakgrunden är det väl närmast logiskt att en del - idetta fall en mycket liten del - av näringslivets vinster fillfaller samhället. Enannan orsak till de höga vinsterna är att löntagarna under Prot. 1988/89:125 har tagit sin del av ansvaret för svensk ekonomi genom en storåterhållsamhet i avtalsrörelserna. har dessa löntagare inte kunnat undgå att sehur ~ \ ~_ aktiekurser ochakfieutdelningar har höjts i en rasande takt. Det är klart att ' ''' sådant skaparfördelningspolitiska problem. Det skapar sociala och politiska . spänningar i samhället.Och det är naturligtvis inte bra för samhället. Det är inte heUer bra förföretagen. Detta är också en god anledning för samhället att ingripa och kapavinsttopparna. Detstörsta problemet är nog ändå att de rekordstora vinsterna ger företagen enmycket god likviditet och lönebetalningsförmåga. Detta har i sin tur lett tillatt tecknen på överhettning på arbetsmarknaden blivit tydligare, vilket bl.a.visar sig i en mycket stor brist på arbetskraft inom olika branscher,yrkesområden och regioner. Risken för att vi skall fålöneökningar som är oförenliga med kraven på samhällsekonomisk balans är stor.Därför måste de nominella löneökningarna begränsas. Den åtgärd som regeringennu föreslår i detta syfte är att minska företagens Ukviditet ochlönebetalningsförmåga genom en särskild skatt på företagens vinster. Skatten ifråga skall vara tillfällig och utgå vinster. För att undvikatillämpningssvårigheter och administrativa problem har skatten utformats efterförebild av den s.k. vinstdelningsskatten. För att ytterligare begränsa deadministrativa belastningarna på företagen och skatteförvaltningen kommerkretsen av skattskyldiga att minska genom att det fasta fribeloppet förvinstdelningsskatten höjs från 1 tiU 2 milj. kr. Detskall emellertid också sägas att det finns en och annan som har invändningarmot talet om överhettning i svensk ekonomi. Vid den offenfiiga utfrågning somskatteutskottet anordnade hävdade representanter för inte helt oväntat att konjunkturen är på väg nedåt och attåstramningen i form av en särskild vinstskatt kommer . Det ären uppfattning som inte delas av många. En alldeles övervägande majoritet avlandets ekonomer är överens om att den svenska ekonomin är överhettad ochbehöver kylas av. Det framgick klart vid den offentliga utfrågning somfinansutskottet anordnade för . I skatteutskottets utfrågningden framfördes med eftertryck liknande åsikter från de storalöntagarorganisationernas representanter. Vi vet också att fyra av riksdagenspartier anser att åtstramningsåtgärder behövs. Skulle någon trots detta behövafler argument för sådana åtgärder kan vederbörande gå till relativt färskakonjunkturbarometrar som pekar i samma riktning. Envikfig orsak till överhettningen i vår svenska ekonomi är en s.k. löneglidning på . I klartext betyder det att vissa arbetsgivare anser sig kunna höja lönerna kraftigt utöver vad som föreskrivs i centrala avtal. Då inställer sig frågan varför man gör så. En av orsakerna är naturligtvis arbetsmarknadsläget. Det finns helt enkelt inte folk att få tag på, och då stiger priserna på arbetskraften, dvs. En annan orsak är att vissa företag har råd att betala mycket högre löner än andra företag. Och råd har de bl.a. därför att de har så höga vinster. Det finnsalltså ett klart samband mellan vinstnivån och löneglidningen. Ett verksamt medel mot lönegUdning och åtföljande överhettning i ekonomin blir därför att något beskära dessa vinster och därmed lönebetalningsförmågan. Särskild skatt på företagsvinster, m.m. och i viss mån har här ikammaren talat om att regeringen skulle bryta mot något slags spelregler förnäringslivet. den särskilda vinstskatten är ju till för att korrigeranäringslivet och arbetsgivarnas beteende, vilka på sätt och vis bryter motvissa spelregler, nämligen de spelregler som har upprättats i centrala avtaloch som innebär att man inte skall ha någon löneglidning. Regeringen bryteralltså inte mot några spelregler utan försöker helt enkelt korrigera ett felaktigtbeteende. I detta sammanhang vill jag se tillbaka och peka på år1980 när vi hade en borgerlig trepartiregering. Då genomförde regeringen enliknande vinstindragning. fattade beslut med anledning av denborgerliga regeringens förslag om att dra in av vinsten, som skulle sättaspå ett räntelöst konto där pengarna skulle stå . Detta skedde utannågon som helst förvarning, och det skedde i exakt samma syfte som densärskilda vinstskatten nu införs. Jag vill därför ställa en fråga till BoLundgren och : Var inte det en ändring av spelreglerna? Är det såatt det som var högsta sanning och största politiska visdom 1980 är ,1989, är totalt förkastligt? Det skulle vara intressant att få en förklaringfill detta från och . Det jag nu har sagt är en allmän bakgrund tillproposifionen om särskild vinstskatt. Det är också en allmänt hållen kommentartill några av reservafionema i skatteutskottets betänkande och till det som haranförts här i kammaren. Jag skall avslutningsvis kommentera några av de meraspecifika problem som aktualiseras i en del reservationer. I reservation 1 kritiserar de borgerliga partiernaberedningen av proposifionen. Jag vill då bara peka på att riksskatteverkethar tillfrågats, att regeringen har tagit del av skrivelsen från och , att skatteutskottet genomfört en offentlig utfrågningmed representanter för , , , , , , regeringen och och att såvällagrådet som fått yttra sig över propositionen. Ettansenligt antal myndigheter och organisationer har alltså haft tillfälle attavge synpunkter på regeringens förslag om en särskild vinstskatt. Det bör välockså sägas, inte minst med anledning av de påpekanden som har gjorts tidigarehär , att lagrådet och konstitufionsutskottet kort och gott konstateraratt regeringen iakttagit regeringsformens krav på beredning av ett sådantärende. Därmed faller de borgerligas kritik platt till marken. Jag yrkar avslagpå reservationen i fråga. I reservation 2 - också den av de tre borgerliga partierna- ifrågasätts om regeringen respekterat det s.k. retroaktivitetsförbudet iregeringsformens 2 kap. 10 §. Dessa tankar avvisas emellertid kategoriskt avsåväl lagråd som konstitutionsutskott. Det är för mig skäl nog att yrka avslagpå reservationen. 1 två reservafioner av vpk resp. miljöparfiet framförskrav på att de medel som inflyter med hjälp av vinstskatten skallspecialdestineras till vissa angivna ändamål. Dessa ändamål är i och för sigviktiga, men jag anser för min del att anslagen fill dem bör prövas i sambandmed att budgetproposifio-nen arbetas fram. Jag yrkar därför avslag på dessabåda reservationer liksom på övrigatill betänkandet knutna reservafioner. Avslutningsvis vill jag också yrkabifall till skatteutskottets hemställan i dess helhet. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 93 BO (): Trots att reglerna gör att detta är ettanförande, försöker jag hålla mig inom repliktiden. säger att ekonomin är överhettad och behöverkylas av. Låt oss då fundera över: Vad är problemet? Är problemet med svenskekonomi att vi har en kraftig efterfrågeökning och att produktionen, trots attden går på högvarv, inte skulle kunna tänkas fillgodose efterfrågan? Egentligenär problemet det att vi har en efterfråge- och konsumfionsutveckling på enganska rimlig nivå men att produktionsapparaten hindras av brist påarbetskraft. Vi ligger i detta avseende under andra länder. Vi utnyttjar alltsåinte möjligheten att producera tillräckligt mycket för att få en bra ekonomiskfillväxt. Det finns anledning att kommentera något av det LarsHedfors sade sig upplysa om. Han gav sken av att vinstutvecklingen i detsvenska näringslivet skulle vara rekordsnabb jämfört med andra länder. Så ärdet inte. Den ligger tvärtom under andra länders. Det är inte förändringarna ivinstnivån från till ett annat eller som är detväsentliga i sammanhanget. Man kan inte aUs jämföra aktiekurserna, för de harinte med saken att göra. Så säger att på grund av den fördapolifiken är allting ljust. Vi har det så bra i att vi måste kyla avför att vi inte skall få det alltför bra. Ändå klagar människorna på att vårdeninte räcker till, att lönerna inte är fillräckligt höga. Frågan är egentligenfelställd, för det rör sig om skatter. Skatterna är så höga att lönerna interäcker fill att betala både skatter och en ordentlig konsumtion. Under socialdemokratisk polifik i en extremt långvarighögkonjunktur har man lyckats hålla den svenska tillväxten klart under andraländers. Det innebär att vi inte fått del av den standardförbättring som varit. säger att det är logiskt att en del avvinsterna fillfaller samhället. För en socialdemokrat är det logiskt. Det sommänniskor och företag producerar skall gå till samhäUet, det kollektiva somstyrs av , , och en del andra. Attmänniskorna får behålla en större del av sina inkomster är inte väsenfiigt isammanhanget. Det som egentligen är problemet är alltså brist på produktionsförmåga,i det fall vi nu diskuterar på grund av brist på arbetskraft. Det är bristen påarbetskraft som också kan driva upp de nominella löneökningarna och orsaka enlöneglidning. Det har inte direkt med vinstnivån att göra. Oavsett vinstnivånmåste företagen i ett läge med stor efterfrågan försöka skaffa sig arbetskraft.Det försöker man göra genom en löneglidning, som i sin tur kan slå utföretagsamhet. Det viktigaste just nu är alltså att öka arbetsutbudet såfort som möjligt. Det finns en mängd åtgärder som skulle kunna vidtas. Manskulle kunna minska övertidsbeskattning, sänka marginalskatterna, ta bortprövningen av Särskild skatt på företagsvinster, m.m. Särskildskatt på företagsvinster, m.m. extraavdrag förförvärvsinkomster för pensionärerna etc. Men vad gör socialdemokraterna? Jo,man höjer skatter och stramar åt, drar ner produktionsförmågan och ser tiH attdet tvångssparas - därom kommer förslag senare - och stryper vinstutvecklingen.Det är helt fel politik. Det leder bara till att vi minskar förutsättningarnaför företagande i och att vi i fortsättningen också kommer att skapa ensituafion där de svenska hushållen har sämre ekonomisk utveckling än hushållenhar runt om i världen. I stället bör man vidta arbetsutbudsstimulerandeåtgärder. 94 (): Låt mig först besvara den fråga som ställde. Jag tyckeratt anständigheten kräver att man besvarar frågor. Fråganrörde den likviditetsindragning som gjordes av den borgerliga regeringen på sintid. Det finns en väsentlig skillnad mellan den då vidtagna åtgärden och densom nu föreslås. Då rörde det sig om en ren likviditetsindragning, alltså intenågon skatteindragning från företagen till statsverket. Den varföretagsanknuten med återbetalning, dvs. i stort sett idenfisk med vårt imotionen framförda andrahandsalternafiv. Sedanondgör sig mer eUer mindre över företagens vinstutveckling. Jagtycker att vi i övrigt under debatten har varit överens om attvinstutvecklingen behövs i en högkonjunktur för att åstadkomma reserver förkommande konjunkturnedgångar. Jag har väldigt svårt att förstå logiken i LarsHedfors argumentation när han säger att löntagarorganisationerna har tagitansvar i tidigare lönerörelser och därmed påverkat vinstutvecklingen i höjanderiktning och att de nu skulle belönas för denna återhållsamhet genomlönedämpande vinsfindragningar. Det är ju en klåfingrighet som går utöver detmesta som vi i övrigt fått bevittna. åberopar attåstramningsåtgärder behövs och menar att denna uppfattning delas av ett antal partieri denna kammare. Men då skall det naturligtvis vara verkningsfulla åtgärder.Den tiUtron har i varje fall inte vi i när det gäller den nuföreslagna åtgärden. AvslutningsvisviU jag ställa följande konkreta fråga: Tror verkligen motbakgrund av den löneutveckling som vi åtminstone kan se tendenserna fill attden föreslagna vinstindragningen verksamt kommer att bidra fill en dämpadlöneutveckling? Anf.95 (): tar upp problemen med löneglidning, överhettning osv. Mendet finns faktiskt två vägar att gå här. För det första gäller det då den vägsom socialdemokraterna av någon underlig anledning alltid väljer - Kjell-OlofFeldt har ju själv sagt att en marginalskattereform är den absolut snabbasteoch effektivaste vägen när det gäller att komma fill rätta med de svenskaproblemen. Ert val innebär skattehöjningar och åtstramningar samt att människorfår göra försakelser. Fördet andra gäller det den väg som vi i folkparfiet har föreslagit. Vi har juföreslagit att en rejäl del av skattereformen genomförs , såatt människor stimuleras att arbeta. Vi måste se till att de verkliga problemeni svensk ekonomi löses. Tillväxttakten sjunker ju så mycket att vi snart ligger på sista plats blandOECD-länderna. Dessutom är skattesystemet sådant att lönerna drivs upp ochpriserna höjs. Men allt detta kan vi råda bot på genom en skattereform. Men dethandlar då inte om att höja skatterna. Veckoarbetstiden liksom människorsarbetsvilja minskar. Men sådant kan påverkas genom den föreslagna åtgärden.Sjukfrånvaron ökar kraftigt. Men även detta problem kan till viss del lösas medvårt förslag. Såtill frågan om huruvida den här åtgärden kommer i rätt tid, om överhettningenkommer att bestå och om vi kanske kommer att få uppleva att aktiviteten ivärldsekonomin minskar. Här har det kommit intressanta signaler. Häromdagenfick vi t.ex. reda på att man i räknar med att bilförsäljningen under dettaår kommer att minska . Detta är intressant, mot bakgrund av att USAfaktiskt har varit världsekonomins motor . När det gällersådana här signaler måste man vara lyhörd. Anf.96 (): Jag är väldigt besviken över bristen på saklig argumentationbeträffande vår motion. I betänkandet står det att utskottet avstyrkermiljöpartimotionen, eftersom utskottets mening är sådan. Men det uttalandethar ju inget som helst innehåll. gick dock ett steg längre ochsade att man skall återkomma till frågan. Men inte heller det uttalandet anservi vara ett sakligt bemötande. Vad vi säger är ju att industrins vinster kankopplas till att företagen inte betalar tillräckligt mycket när det gäller denmiljöförstöring som åstadkoms. Mot den bakgrunden yrkar vi att vinstskattendelvis skall utgöra en kompensation, eftersom miljöförstöringen kostar en heldel. HållerLars med om att industrins vinster delvis kan förklaras med attföretagen inte betalar tillräckligt mycket när det gäller den miljöförstöringsom åstadkoms? Om så skulle vara fallet, vore det då inte lämpligt att dirigerainkomsterna av skatten på det sätt som vi föreslagit? Anf.97 (vpk): Vi har hört representanterna för de olika partierna redovisa sin synpå vinstskatten. TiU socialdemokraterna vill jag säga: Det är positivt att niåtminstone gör något. Men - som en dansk kung en gång sagt till svenskarna -det var för litet, för sent och för klent. Detborde ha gjorts mera - men inte för att förhindra en löneglidning i vinstrikaföretag, för det skulle vara alldeles för klent, utan för att ta in vinsternaoch dela med sig av det goda. Svenskarna blir ju inte rikare och får det hellerinte bättre bara därför att vissa svenska företagare får det bättre. Vitsen medhöga vinster - dessa kan ibland faktiskt vara en fördel - är attskatteunderlaget bUr gott. Men detta skall också utnyttjas. Ger man kreaturenkraftfoder, må man också mjölka dem. Såtill en annan sak. Ni kunde inte gå med på en höjning av skatteuttaget från 15till . Men ni kunde väl ändå ha gått med på att utsträcka skatteuttaget tUldet kommande . Alh pekar ju på att det även då blir envinstökning om . 1990 blir ett meUanår före den stora Särskildskatt på företagsvinster, m.m. 9 protokoll 1988/89:125 Särskildskatt pä företagsvinster, m.m. Därför ärdet dumt att så att säga skapa en möjlighet till skatteundandragande - eftersomvinsten kan skyfflas över till nästkommande år. Det är ju känt attstorföretagen har utmärkta möjligheter att sprida vinsterna över åren. Manskapar härmed, skulle jag vilja säga, en skatteö med reducerad skatt följandeår. Kontrollproblemen bUr enorma. Dethade varit bättre - och då skulle man också ha sluppit problemen medretroaktivitetsdebatten beträffande det ena året - att åtminstone ha ett systemsom gäller framåt. Där tar faktiskt de borgerliga poäng, som sägeratt det inte är bra att göra snabba kast när det gäller beskattningen. I såmotto vill jag värna om företagen. Dessa skall ju ha åtminstone en viss aning omvad som kommer att drabba dem . Frånde borgerliga partiernas sida sägs det att vinsterna inte är nog höga. Men närblir de nog höga? har företagens räntabilitet inte varit sågod som den är . Därom är alla ekonomer överens. Man hänvisar till atträntabiliteten är bättre i övriga . Men i det avseendet gör man enfelaktig bedömning. Själv är jag lärare. Om jag frågar städerskan i min skola -hon är danska - vilken lön hon skulle ha om hon arbetade i -blir svaretatt lönen skulle vara dubbelt så hög. Men om man bara hänvisar tillförhållandena utomlands, skulle alla lokalvårdare eller anställda över huvudtaget i ha dubbelt så hög lön. Nej, vi måste mäta med svenska mått. Industriförbundetoch Näringslivets Ekonomifakta har presenterat olika siffror och hänvisar tillOECD. Men dessa uppgifter är mycket dubiösa. När det gäller råder intefull klarhet. Man mäter räntabilitet på materiellt kapital. Men det är ingenvedertagen mätmetod när det gäller räntabiliteten inom , utan det är någotsom Näringslivets Ekonomifakta har konstruerat. Vinsternahar ökat med . Dessutom har detta skettunder i följd. De anställda däremot har inte fått motsvarandelöneökningar. Löneökningarna är i storleksordningen 5, 6 eller . De extremthöga vinsterna gör att företagarna inte behöver se om sitt hus. Det är en avorsakerna till den låga tillväxten. Man behöver alltså inte satsa på enstyrning av kapitalet och på utveckling av nya branscher. Man får ju ändå brabetalt för gamla stapelvaror, såsom trävaror, utan nämnvärd förädUng. Såledesär det inte nödvändigt att plöja ned pengar på satsningar på elektronik ochframtidsmarknader. Det här är dock farligt, eftersom det skaparinlåsningseffekter. Det är detta som jag har kaUat för Döbelnsmedicin - ensådan har socialdemokraterna nämligen valt. Påhejade av de borgerliga partiernahar socialdemokraterna valt en mycket enkel väg. Den klassiska retoriken harfått vara förhärskande: Låt vinsterna stiga, för då går allt bra! Men vad vibehöver är vinster som används till förnyelse av det svenska näringslivet. Frånnågot borgerligt parti har det sagts beträffande ekonomin att t.ex. Turkietminsann har högre tillväxt än . Ja, men vilken slutsats kan dras av det?Innebär det att vi måste införa samma lönesystem som man har i ellersamma fackföreningsprinciper som gäller där? Nej, det kan väl ingen tycka.Förvisso kan tillväxttakten vara högre i vissa andra länder. Om jag skullefasta i , skulle den procentuella tillväxten vara gigantisk närjag åter började äta - detta jämfört med om jag hade intagit kost på normaltsätt. Naturligtvisär det något svårare att öka tillväxten i ett land som , som redan ärett högindustrialiserat land. Jag kan dock hålla med om att ökningstakten ärför låg. Men grundorsaken tror jag mig känna till, nämligen att de alltförstora vinsterna har gjort att vi fått inlåsningseffekter i föråldradeindustriella sektorer. Marknadskompetensen har helt enkelt inte utvecklats. Dethar varit fråga om politiskt styrda vinster. Anf.98 (): Till skillnad från svarade på min fråga omhur det kunde komma sig att det som var högsta politiska sanning nu ären förkasfiig politik. sade ungefär så här: Det är skillnadmellan och , eftersom det 1980 var fråga om enUkviditetsindragning. Det är alldeles riktigt, det finns en skillnad. Men detvar inte poängen i det jag sade. Jag påpekade att man på det här viset år 1980ruckade på de s.k. spelreglerna för näringslivet. har inte svaratpå frågan varför man plötsligt och oväntat kunde införa dessa ändradespelregler för näringslivet. Varför kan man inte göra det nu? harinte heller svarat på dessa frågor, och jag vore tacksam om man kunde göra det. BoLundgren kommer sedan in på vinstutvecklingen i i förhållande fill densom skett i andra länder. Han säger att den inte är särskilt kraftig i Sverige.Nej, det stämmer i vissa företag. Men i de stora löneledande företagen, där denstörsta löneglidningen finns, har vi också de största vinsterna.