prot · GC0911 · 1988-12-31 00:00:00 — Jo,regeringen lovar sänkt företagsbeskattning och sänkta marginalskatter, som vivet främst gynnar de högavlönade. Det heter aff skattesystemet skallreformeras, för aft stimulera till arbete och sparande. Men inget sägs omkommunalskatterna, om de växande ekonomiska orättvisorna. I stället uppreparman talet om lönetak inom den offentliga sektorn. Jag måste fråga IngvarCarlsson och : Hos vilket parfi söker ni nu stöd för erskattepolitik, när och har förklarat aft allabroar är brända? Med vilket parfi skall ni genomföra marginalskatfesänkningen? Finansministern är mer bekymrad över löntagarnasrättmätiga lönekrav, än av de stora fördelningspolifiska orättvisorna.Löntagarna uppmanas ständigt atf visa samhällsansvar genom atf hålla tillbakasina lönekrav. Eftersom det infe finns någon existerande ekonomisk kris atfvarna för. försökerman i stället atf skrämma med den kris som kan komma atf uppstå. Utvecklingen iSverige jämförs med utvecklingen i vår omvärld, i de länder som vi handlar ochkonkurrerar med, och det påstås atf vi förlorar i förhållande fill den. Menbland olika tillgängliga fakta väljer man med envishet de som passar de egnaslutsatserna oeh förslagen bäst. Jag skall bara ge ett exempel. Igårdagens kunde man läsa följande; "De sex största västtyska företagen fillsammanstjänade 1987, på en omsättning av 800 miljarderkronor. De fem största svenska industriföretagen tjänade 1987 lika mycket, 20miljarder kronor, trots aft de bara sålde för . Mellan1982 och 1987 har lönernas andel av den svenska industrins förädlingsvärdesjunkit markant, frän , medan vinstandelen stigit i motsvarande män. visserligenlönerna- i svensk indusfri, men vinsterna med över 11procent-- ." Jag citerar infe ur någon egen artikel, utan ur en artikelskriven av ekonomijournalisfen . Detta är fakta som jag sällan hör regeringen bekymra sigöver. Det är fakta som infe antyder dålig lönsamhet eller dåligkonkurrenskraft. Ändå varnar man just för förlorad konkurrenskraft och pläderarför fortsatt återhållsamhet. Varför är det alltid löntagarnas lönekrav, menaldrig företagens omättliga vinstkrav, som är huvudproblemet i svensk ekonomi?Varför fogs infe defta upp i regeringsdeklarationen? Jag tror att regeringen, LO, och de borgerliga med för dendelen, skall vara försiktiga med aft underskatta missnöjet bland löntagarna,bland arbetare och tjänstemän, med den ekonomiska politik som förs ochmed den fördelningspolitik som stakas ut. Det finns ett missnöje med aft låg-och medelinkomsffagarna inte bara uppmanas hålla tillbaka sina lönekrav, utandessutom skall acceptera aft de högst avlönade skall fä nya storamarginal-skattelättnader. Inte minst valutgången visar atf det, trots de senasteårens intensiva marginalskatte- och "satsa på dig själv"-kampanjer,finns en utbredd känsla för och uppfattning om vad som är rättvist ochorättvist i det svenska samhället. Infe ens kunde få väljarnaatt förstå det rättvisa i folkparfiförslaget atf hans partistyrelseledamofAntonia skall fä . i skattelättnad, vilket motsvarartio årslöner för en kvinnlig anställd i det av henne ägda Åhléns. Samfidigtskall samma anställda få vara med och betala på . Det gick infe ihop för och folkpartieti valrörelsen. Regeringsförklaringens avsnitt om den offentliga sektornär även den märkligt tunn på konkreta löften. Litet pliktskyldigt nämnerregeringsförklaringen vård, omsorg, kulfur och utbildning, utan atf komma mednågra konkreta förslag för aft lösa de akuta problemen pä dessa områden. Detkan väl infe bero på atf regeringen har glömt diskussionen om vårdenoch omsorgen, om aft personalen flyr sina arbeten på grund av låga löner ochorimliga arbetsvillkor? I deftasammanhang vill jag också ta upp en fråga som var inne på.Varför är det, , sä viktigt för er att slopa det avgiftsfriasjukhusåref för pensionärerna? Det spar sä litet pengar för staten, men skaparoro och vrede bland landefs pensionärer. Jag tycker att ni skall ompröva ertställningstagande till detta förslag. Jag delar uppfattning,och vi kommer atf göra på samma sätt, gå emot förslaget när det behandlas här ikammaren. Jag vill också påminna om ett avgivetlöfte. Jag far de tre borgerliga partiledarna och alla människor som såg på denavslutande TV-debatten i valrörelsen till mina vittnen. Jag frågade underdebatten om var beredd att fillsammans med vpk göra en offensivsatsning på skolans och kulturens område. Eftersom hans tid var slut bjöd jagpå min återstående tid och svarade ett mycket klart ja. Dettavar vi alltså överens om aft göra. anser jag aff löftet från den debatteninfe är infriat. Jag hade väntat mig mer i regeringsförklaringen. Jag är i ochför sig beredd att vänta fill budgeten , och jag lovar atf vi självaskall komma med förslag. förändras, sä också vår omvärld ochvi med den. Den internationella situationen har förändrats drasfiskt bara pänågra få är. Det är infe länge sedan vi säg hur man trots en folklig fredsrörelsesstora ansträngningar placerade ut missiler i riktade mot Sovjetunionen-och hur svarade med att placera ut sina SS-20. Det var pessimisminom fredsrörelsen efter de besluten. monteras dessa missiler ner. Mycketåterstår visserligen aft göra när det gäller nedrustningen. Men från hopplöshetgick man fill hoppfullhet. I kan vi se hur förhållandet mellan de bådatyska staterna ständigt förbättras. Mellan det socialdemokratiska partiet iförbundsrepubhken och SED i DDR har t.o.m. ett flertal överenskommelserträffats. Staterna i har med något undantag utvidgat sinaförbindelser pä flera plan med länderna i . Långt borta i öster harförhållandena mellan och förbättrats. Det råder i vilket fall infealls samma spänningar som på 70-falef. I iakttar vi enutveckling mot demokratisering och modernisering av samhället. Vi tycker kanskenu atf defta är självklarhefer, men vi mäste betänka attallt detta har skett under en enda svensk valperiod. Vem trodde pä en sådanutveckling ? Och vem är beredd att sia om de kommandeårens fortsatta utveckling? Den morgondag som vi i så många är gått och väntat pä närdet gäller en förändring av världspolitiken, av läget i ochÖsteuropa, när det gäller avspänningen och mycket annat, håller kanske på atfgry. Vad gör vi oss för bild av de nuvarande militärblocken och deras existensvid ? Det är bara dit. Ingen vågar ha en alldeles bestämduppfattning. En sak vet vi med säkerhet : aff samhället håller påatt omstruktureras och det allt snabbare. Det räcker med att erinra om hur detsäg ut i värt land för 10 eller . I fanns då stora skeppsvarv i våra fre störstastäder. I de flesta större städer fanns det flera verkstadsindustrier, somsysselsatte tusentals arbetare. Det fanns en vital gruvindustri i norr, som varframgångsrik och Det fanns levande brukssamhällen, det fanns stålindustri. I dagoch under 70-talef har de flesta brukssamhällen fått benämningen krisorfer. Den bild vi nu har av är annorlunda. Efter ett70-tal dominerat av kriser, företagsnedläggelser, arbetslöshet, utslagning,talar vi om datorisering, ny teknik, automatisering, robotisering ocht.o.m. Hela näringslivet häller på aft omvandlas. Enekonomisk omstrukturering är i full gäng. ekonomiska grundvalar håller på atf bli heltandra än vad de varit. Det är uppenbart atf i socialt avseende hällerpå atf skiktas om. Kulfur, sociala relationer, språkbruk och ideologiskaföreställningar söker sig nya former och nya vägar. Det kommer atf uppstå enstörre social uppdelning och individualisering av det sociala livet. Skalldenna utan vidare föra fill fragmentisering och perspektivlöshef eller kandenna utveckling förenas med samhällssolidaritef? Vilken form skall moderniseringen av det svenska samhälletha? Skall det bli en modernisering på kapitalefs villkor eller skall det bli enmodernisering på arbetarrörelsens och folkmajoritetens villkor? Vilken framtiderbjuder vi våra ungdomar? behöver föra en djup diskussion om vårt samhällesframtid. Vi behöver en öppen, framåtsyftande och utåtriktad debatt om vilkenpolitik som skall drivas. Arbetarrörelsen måste forma och utveckla en strategioch en polifik för framfiden, för en socialistisk framfid i . Menfrågeställningarna om framtiden rör inte bara arbetarrörelsens partier, somvill förändra världen, utan också de borgerliga partierna. Alla parfier harskyldighet atf diskutera och precisera sig när det gäller dessa frågor. Det svenska samhället måste utvecklas, förändras ochförnyas. Riksdag och regering mäste arbeta mer samlat och långsiktigt med vårtids stora framtidsfrågor. kommunisterna sätter tre uppgifter iförgrunden för de kommande fre årens arbete i : - insatser för ensocial tillväxt för rättvisa, jämlikhet och trygghet, - samladeåtgärder mot den ekologiska krisen, - åtgärder förutvidgad demokrati och försvar för den nationella suveräniteten. är fortfarande ettklassamhälle med en långtgående koncentration av makt och förmögenhefer. Vårtparti vill verka för en radikal demokratisering av det svenska samhället ochför att skapa ett demokratiskt och socialistiskt . Vi anser miljön vara en maktfråga. Det finns också enannan maktfråga, och det är storfinansens makt. Den måste brytas till förmånför ett ökat inflytande för löntagarna och för flertalet människor. Arbetsmarknadslagarna, som handlar om arbetsrätt ocharbetsmiljö, måste ersättas av nya lagar som ger löntagarna ökat inflytandeöver produktion, arbetsvillkor, yttre och inre arbetsmiljö. Även om det är ettsteg i rätt riktning räcker det inte att man skall undersöka de 400 000 sämstaarbetsplatserna i landet sett ur arbetsmiljösynpunkt. För attskapa nationell samling i arbetet för den som regeringenföreslagit och för aff pröva förutsättningarna för en radikal svensk miljöpolitikföreslär vi att regeringen snabbt tar inifiativ fill en nationellmiljökonferens. Vi föreslår atf denna nationella konferens skall få filluppgift att ta ett samlat grepp som gäller hela den ekologiska krisen, dessorsaker och vad som måste göras. Vårt förslag mäste självfallet utvecklas - detär inte på något vis färdigt - och vi är öppna för andra förslag filluppläggning av en miljökonferens. Vi har föreslagit statsministern atf hanskall ta initiativ till att inbjuda intresserade parfier och organisationerfill överläggningar för att utröna intresset för att delta i uppläggningen aven miljökonferens, och vi är intresserade om även andra vill komma medsynpunkter. Den svenska ekonomin har pä senare år präglats avmisshushållning och felfördelning av landets ekonomiska tillgångar. Löntagarnasreallöner har under lång fid urholkats - nu är man pä väg att fa fillbaka endel - och företagens vinster har ökat. De ekonomiska, sociala och regionalaklyftorna har växt. Bristerna inom vård och omsorg, skola och kultur, är akutai dag. Därför anser vi aft ekonomin måste inriktas på en ökad social tillväxtoch på en rättvis fördelning. Kravet pä en rättvisare fördelning är inte bara ett kravpå ständiga löneökningar, som mänga tycks tro. Visst skall de lägst avlönade isamhället få lönehöjningar, de som arbetar med tunga och ofta underbemannadearbeten och dessutom på obekväma arbetstider, de som har förlorat iavtalsrörelserna och som kommer att förlora med den skatteomläggning somregeringen föreslår. Vi förordar låglönesatsningar, målmedvetna åtgärder föratt hålla fillbaka pris- och hyreshöjningar, rättvisa kommunal- ochinkomstskatter. Momsen på maten bör avvecklas. Men vinsterna och de ökade ekonomiska resurserna måsteockså avsättas för den gemensamma offenfliga sektorn, för en regionalutveckling och fill miljövård. Resurser måste avsättas för att bygga merbostäder, rekrytera vård- och omsorgspersonal, avskaffa köerna på sjukhusen ochdaghemmen, förbättra utbildningen och stärka kulturens ställning. Vpk vill också inleda en arbetstidsförkortning med siktepå sex timmars arbetsdag, vi vill förlänga föräldraledigheten till 18 månaderoch besluta om sex veckors semester. är en del av , ett som är åtskilligtstörre än den nuvarande europeiska gemenskapen. Vpk är för ett brettinternationellt utbyte, och därför säger vi nej till ett svenskt medlemskap iEG, vars s.k. inre marknad reser murar och hinder mot det övriga ochinte minst mot den tredje världen. Vpk arbetar för en helt ny ekonomisk världsordning, föratt riva dagens ekonomiska och polifiska hinder som förtrycker världens små,fattiga och' mindre utvecklade länder. Målet är likaberättigande, nationellsuveränitet och rättvis fördelning av jordens resurser. Gränskränkningarna fortsätter uppenbarligen,och försvaret dras med ekonomiska problem på grund av brister i det senasteförsvarsbeslutet och, inte minst, en otidsenlig organisation. Därför säger viatt under den kommande valperioden måste det svenska totalförsvaret omstruktureras,sä aft man främjar övergäng från militär till civil produktion. Den omtaladevapenexporfbyken måste äntligen tvättas färdig och hela den svenskavapenexporten måste omprövas! Ansträngningarna för fred, säkerhet och nedrustning måsteintensifieras, och har, och måste ha, en viktig roll i detta arbete.Den tilltagande kapprustningen måste bromsas. I en värld som svälter måstevärldens militärutgifter minskas och styras över till den tredje väridensfattiga länder och folk. En plan för ett fördubblat svenskt bistånd och för engenerösare och humanare svensk flyktingpolitik måste därför utarbetas. 5ANNA (): Ansvaret vilar tungt på mig att somriksdagsgruppens oldfru få förmedla det viktigaste av miljöparfiets politiskavisioner och vilja. Det är min personliga premiär i plenisalens talarstol ochdet är vårt partis premiär i den allmänpolitiska debatten. Efter bara avpolifiskt liv har vi tagit oss igenom fre spärrar: 4-procentsspärren, denekonomiska spärren och den fröghetsspärr som byggs av rädsla och motvilja motnya, ur fiden vuxna, men frygghetsstörande idéer. Defta snabba genombrottkommer efter sju gånger fio är, under vilka inget nytt parti av egen kraftkunnat och orkat ta sig in i riksdag. Inte att undra på att vi fylldaav glädjens energi tar oss an våra uppgifter. Vi bärs också av en annan energiform, av den heligavredens energi, genererad ur människans bristande öppenhet för nya insikter ochidéer, av oförståelse för naturens lagar och inbillad överhöghet över ochäganderätt till jordens rikedomar och överhöghet över'alla våra medvarelser.Ekologins lagar är uråldriga, framvuxna under ett långsamt och prövande samspeloch inbördes hjälp. De är generösa och tänjbara, men inte hur långt som helst.Dagens ekonomiska lagar, som tillåter och framtvingar överuttag, nedsmutsning,sjukdomar och artutrotning och som t.o.m. ibland kräver aft vi skall fortsättaanvända dem fill det bittra slutet, de lagarna är av förhållandevis ungt datum. Vi har en tilltro till att människans hjärna, dennafantastiska skapelse, är kapabel aft med hjärtat som kompanjon ändra dagensofullkomliga ekonomiska lagar. Kanske behöver vi en helt ny ekonomiskberäkningsgrund - tid, energi eller något annat - i stället för fiktiva värdeneller dollarns, markens eller rubelns berg- och dalbana. Ja, det finns ju redannågra gröna ekonomer, som prövar nya idéer, som kommer aft fåstormvarningssignalen atf hissas i topp. Vi i är väl medvetna om att detta, vårt stegöver tröskeln, aldrig hade kunnat ske om inte fiden och världssamhället varitmogna för en genomgripande och för vår överlevnad nödvändig förändring - ettpolitiskt paradigmskiffe, ett mönsterbyte, en synvidga. Jag lånar Einsfeinsbeskrivning för att göra begreppet synvidga tydligt: Att skapa en ny teori är infe så som aft förstöra engammal lada och i dess ställe bygga en skyskrapa. Det är snarare som attbestiga ett berg, fä allt vidare utsikter, upptäcka oväntade förbindelsermellan vår startplats och dess innehållsrika omgivning. Men vår startplatsexisterar fortfarande och kan ses fastän den förefaller mindre och bildar enliten del av den vida utsikt, som vi fått genom att bemästra hindren pä våräventyrliga färd uppför berget. Sådana lägerplatser har det funnits gott om i människanshistoria. Den lilla världen blev allt större tills den omfattade hela jordensplatta pannkaka, som sedanändrade form fill ett klot. Ännu större och mer omvälvande och svårförståelig blevden synvidga, som satte solen i centrum och degraderade vår jord fill hennesdrabant. Vi blev sä små. Ännu mindre blev vi när solen och hennes drabanterförminskades fill några stoftkorn i utkanten av en av oändligt mänga galaxer iett universum utan slut. Einsfeins startplats - som i det här sammanhanget kansägas vara våra äldre politiska partiers ofta framgångsrika arbete med attbalansera mellan rättvisans och frihetens poler- finns kvar, men vi har allaklättrat uppåt, in i den framfid som är dagens nutid och ser, det alla intevill se, ett nytt panorama där mänsklig rättvisa och frihet fogas in i nyasammanhang. Dagens övermodiga människa blir liten och ödmjuk om och när honlever sig in i den nya synvidgan, som är livets helhet. Ekologins synvidga, därekologiska lagar är riktningsvisare, avlöser den västerländskautvecklings-synvidgan. I det föregående mönstret fanns en glad tilltro till attekonomisk tillväxt skulle lösa räftviseproblemen och ge oss alla alltmerfrihet. Frihet till vad? Indusfri och storskalighet var tvä vikfiga redskap iskapandet av denna sköna, nya värld. Redskapen har prövats, men befunnitsofillräckliga. Vi har i stället hamnat i en förvirringens värld, där t.o.m.föregängslandet upplever ökande otrygghet och råhet, affärer ochmiljöförsförelse. Vi får trösta oss med aft kaos och förvirring anses vara ennödvändig grogrund för något nytt i vår utveckling- ordning ur kaos. Den högrablå friheten och den vänstra röda rättvisan på sin linjära skala måste sättasin i ett flerdimensionellt system, där låg-hög-energiskalan och detdecentraliserade-centraliserade samhällets skala eller ekonomisk tillväxt iolika former kombineras och bearbetas. Naturligtvis finns det ännu många fler faktorer aft prövamot varandra i ett sysfem som är vårt komplicerade samhälle. Det är ett sättatt närma sig den helhetssyn som vi allfid måste sträva efter att nå, menaldrig lär nå eftersom den ständigt förändras. Miljöparfiet kommer alltid atfpåpeka nödvändigheten av aff analysera konsekvenserna för miljö och sårbarhetav varje allvarUgare ingrepp i samhällsplaneringen. Det som övertygat oss miljöpartister om nödvändigheten attgrunda ett nytt parti var naturligtvis det som sedan kallats vår enda fråga, enenda, men en som griper in i samhällets alla vrår - miljöförstöringen. Skogen sjuknar och dör. Av torka, säger de som inte villerkänna människans ingrepp som orsak. Men skogen dör inte enbart av torka. Dessförsvarssystem skulle rädda många träd genom aff de skickar ner rötterna tilldjupare, vattenbärande skikt. Men i den av föroreningar försurade jorden lösesaluminiumjoner ut, som skadar rötterna i djupet. Och i ytlagret råder torka. Av valpsjukevirus, säger de som inte vill semänniskan på den anklagades bänk. Men ett virus slår onekligen hårdare motlivet i ett förgiftat hav, där födounderlaget försämrats och salarna visaröppna hudsår, tandlossning och inre skador som hopväxt livmoder. Den totalabalansen i havet är störd. Var fjärde art av högre svenska växter är hotad.Artbalansen har alltid förändrats, säger den som vill svära sig fri frändelaktighet. Men har sä mänga och så allvarliga hot frammanatsmot allt vad livet heter - i vatten, i luft och på mark och mot människansjälv. Därför kommer de gröna att kräva attriskufsläppen minskas kraftfullt, även om skördarna blir kvantitativt mindreoch reningstekniken blir kostsam. kommer det att löna sig - geindustriella besparingar, exportinkomster, mer mångfaldigt och långlivat djur-och växtliv och friskare människor. För aft klara detta måste natur- ochmiljövård få ett starkare stöd och utökad personal, som får fortlöpandeutbildning. Detta behövs på mänga håll i de snabba förändringarnas tid - iskolan, på universitet och lärarhögskolor, i arbetslivet, r politiken. När vi alla blivit medvetna om atf vår politik måsteinriktas på denna ekologiska varsamhet, märker vi hur denna medvetenhet fårföljdverkningar långt utanför naturresursområdet. Lät mig citera vår LarsNorberg: - Det nyaekoparadigmet får konsekvenser på skatteområdet - det är uttag avnaturresurser, som främst bör beskattas, inte mänskligt arbete. - Påjämställdhefsområdet - kvinnor har större förståelse för livets krav ochnaturens okränkbarhet än män. Det är ett skäl till att de måste fä minst likastort inflytande på politiken som männen. - Pånäringslivets område - storskalighet leder fill större avstånd mellan ansvaroch konsekvens. Storskalighet gör det svårare att överblicka och förstå; den ärförödande för självtillif och självbestämmande. Den ökade produktiviteten äroftast inte värd det priset. Därför verkar den gröna politiken fördecentralisering och småskalighet. - På politikensområde ~ den centraliserade storskaliga makfen är en fara för miljön. Där kanfeknokratin göra sig bred. Med decentraliserad makt och småskalighet minskarriskerna och ökar den vanliga människans kontrollmöjligheter. Därför de grönaprinciperna; begränsade mandattider för de förtroendevalda, förbud motmångsyssleri i politiken, stort lokalt självstyre. - Sä kan manfortsätta med aff konstatera hur det nya paradigmet får konsekvenser på områdeefter område: energipolitik, hälsovård, skola, forskning, kulfur, invandrar-och fredspolifik. Några av dessa områden vill jag - av tidsskäl kort ochofullständigt -beskriva utifrån den nya synvidgans höjd, där många gröna frånolika parfier och gröna utan partibeteckning skådar ut över panoramat och talarom det de ser. är världen villrådig inför valet av framfidensenergi. Kol och olja, som vi vant oss vid, visar sig ge oroväckandemiljöeffekter för människor, natur och material. Naturgasen är mindre skadlig,men behövs bättre än hos oss i fattiga brunkolsländer, som ochTjeckoslovakien. Den redan utbyggda vattenkraften skall vi naturligtvis användaoch effektivisera, men våra fyra något så när orörda älvar skall lämnas vidaretill kommande generationer. I skyddar man 55 älvar! Att vi inom miljöparfiet är kärnkraftsmofståndare lär intevara någon hemlighet. Med kärnkraftens användning bryter vi mot miljöpartietsalla fyra solidariteter - solidariteten med vårt eget land, med världensfattiga, med naturen och med kommande generationer. Kärnkraftens användning äromoralisk pä alla användningens nivåer - i de områden där uran bryts och invånarnashälsa och land förstörs, i de områden där kärnkraften är i gång genom aftreaktorer och den mänskliga faktorn inte allfid är överens, avsiktligt elleroavsiktligt; inte heller naturkrafterna garanterar för driftens säkerhet. Japanbygger, planerar - båda länderna ligger i jordbävningsområden.Sannolikheten aft olyckor skall inträffa överträffas av verkligheten. Förutomde offentliggjorda olyckorna finns okänt hur mänga hemlighållna: ,Mururoa, , , Brocksdorf, , Tjernobyl,. Vi lär oss geografi. Det tredje steget, avfallshanteringen, är inte mindreomoraliskt. Slarvet vid hanteringen, plutonium på drift, osäkerheten förradiaksmitta i grundvatten, växter och djur, hemgjorda atombomber, hemligdumpning, utnyttjande av behov av pengar och deras okunnighet omriskerna. Den renaste energin är den sparade. Vi kan isolera, vi kansänka inomhusfemperafuren och må bättre därvid och vi kan använda datorer ochstyrteknik i energibesparingens tjänst. Vi kan tänka oss för - energimotsvarande en medelstor reaktor slängs i skolmatsalarna! I supraledarfekniken ligger stora drömmar omenergibesparingar, men hur det nu är har teknikdrömmarna ofta visat sig varaofredens mardrömmar. En tröst är aff tekniker och forskare inom olika områdenhar börjat diskutera oeh formulera efiska regler. Miljöparfiet rekommenderar fortsatt forskning om denbiogenererade energin - vätgas, biogas, etanol m.m. - och om sol-, vind- ochvattenenergi i småskaliga och mångfaldiga former - något som vi borde ha satsatpå för länge sedan. Forskningen är i sig varken ond eller god, men vi börkräva av forskaren att han i samarbete med andra gör en konsekvensanalys avsina resultat och far ansvaret för det han kommer fram fill.