prot · GC0971 · 1988-12-31 00:00:00 — Det är därför vi har förhandlingar.Det är därför vi vill undvika att bli diskriminerade, vilket vi också sade i1988 ärs riksdagsbeslut. Dessutom talar inte någon av riktigttydligt om att EG är en förfärligt centralistisk apparat. Lägg märke tillDelors uttalanden! Så fort han ensam säger något som president i kommissionenskall alla uttolka vad han har sagt. Där talas det inte om någon folkligförankring. Om detta har man lätt att instämma med parlamentarikerna frånEuropaparlamentet och deras liv i i . 17GUDRUN (vpk) replik: Jag vill först säga till attjag är besviken. Han talar inte medmig-jag vet inte varför. Han sägersamtidigt att det är nödvändigt med en öppen dialog men att han helst talar meddem som har en annan åsikt än han själv. Jag fär väl tolka detta sä att haninstämmer i allt det som jag har sagt . Det är faktiskt inte sä dumtresultat av den här debatten. Jagfår tacka för det, och jag fär hoppasatt allaandra har uppfattat de positiva beskeden. Till skulle jag vilja säga att det kanske inteär en dum idé att utsträcka den där pusstävlingen utanför kammaren. Det ärmöjligt att det går litet lättare då. Jag är öppen för alla initiativ. När säger att en förutsättning för en positivutveckling i världen är ett avskaffande av kommunismen, tycker jag att CarlBildt visar en mycket inskränkt och odemokratisk inställning. Han bortser heltfrån det kapitalistiska systemets avigsidor, som jag redogjorde för på ettkonkret sätt och som jag inte tror att kan säga emot. Jag menar skall ha ett kritiskt förhållningssätt till världen och till regimernaöverallt. Vi har inte något facit på vad som är rätt och rikfigt. Vi står , , inför en situation med stora ödesfrågor, med globala problem,som vi faktiskt mäste hjälpas åt att lösa. Om vi skall kunna göra det krävs detrespekt för varandras olika åsikter och tankar, för nationellt oberoende,respekt för att vi kan ha olika syn på hur politiken skall utvecklas och undervilka ekonomiska system. Den respekten tycker jag att borde värnaom, han som sä ofta talar om frihet. säger att nationens gränser är för snäva, attde nationella gränserna är för trånga. Dä måste man fräga sig: För vem, CarlBildt? Jo, för det transnationella kapitalet. Det är där drivkraften ligger , och det motsätter vi oss. Vi motsätter oss atl det är det som skall varadrivkraften i att spränga gränser. Jämlikhet, solidaritet och en fredligutveckling i samarbete är vad vi vill ha. Sedan skulle jag vilja säga någonting till IngemarEliasson om . Vi har tydligen helt olika uppfattning om hursituationen ser ut där. Vi i vpk menar att allvarliga brott mot de mänskligarättigheterna pågår där . kräver i en motion att landet medhänvisning till en demokratisk utveckling skall bli ett biståndsland. Vi sägeratt den måste agera men på ett helt annat sätt. Vi säger attSverige skall ta upp frågan i FN:s kommission för de mänskliga rättigheternaoch kräva att en FN-rapportör skall utses i just för att bevakakränkningarna av de mänskliga rättigheterna. Det är litet olika sätt att se päsamma verklighet. Jag trorinte att jag hade mer att säga. 18PER () repHk: påstår att nägon sorts"vi" skulle ha uppfattat att jag i min inledning skulle ha utpekatKhomeini som civiliserad och krävt marinchefens fängslande. Jag tror att det ärett missbruk av pluralis majestätis. Jag betvivlar att någon annan har kunnatuppfatta någonting så felaktigt, och jag hyser fullt förtroende för altstenograferna har nedtecknat vad jag ursprungligen sade. Det här har en viss likhet med påstående ivalrörelsen, att vi skulle vilja förbjuda tägluffande för att vi är kritiskamot EG, Del är ocksä ett sätt att helt vända upp och ned på begreppen ochförvränga motståndarens ståndpunkt för att ha någonting att slå på. deltog i en demonstration om . Jag tycker det är utmärkt. Jag sadei mitt anförande att det var mycket länge sedan. Jag instämmer i att ett ochett halvt år knappast är mycket länge sedan - det är inte så hemskt längesedan, skulle jag vilja säga, och det är utmärkt. Jag hoppas att senare debatter, då han har mer tid, skall lyckas bevisa att jag pä sammasätt har överdrivit när det gäller de franska kärnvapenproven, besöken avkärnvapenbestyckade båtar i svenska hamnar, hela EG-politiken, vapenexporten,dispenserna till och alla dessa andra konkreta utrikespolitiskahandlingar som jag här i debatten har kritiserat. Möjligen gör det felet att han av detfaktum att jag i debatten här ibland, delvis pä direktiv av talmannen, använderett högt tonläge drar slutsatsen att skulle ha denutrikespolitiska uppfattningen att utrikespolitik generellt bör drivas med högttonläge och att demonstrationer därför skulle vara det viktigaste inslaget iutrikespolitik. Det är en allvarlig feltolkning av grön utrikespolitik. För ossär det handlingarna som är viktigast. Vi är därför fullt beredda att medverka ityst diplomati, om den är effektiv. Vi har gjort det från förstainformationsögonblicket när det gäller , Om det t.ex. närdel gäller östra nu pågår en tyst diplomati frän svensk sida för att lösaden konflikten pä ett rimligt och för östtimorianerna acceptabelt sätt och attdet är bakgrunden till ett lågt tonläge, reservdelsförsäljningar osv. tillIndonesien, så informera oss! Jag lovar att vi i värt offentligaagerande skall uppträda på ett fullständigt ansvarsfullt sätt för att i så fallinte störa pågående tyst diplomati. Det är mycket viktigare med de konkretaresultaten. Om det på samma sätt pågår tyst diplomati med FrangoisMitterrand för att han skall sluta att med sina kärnvapenprov spränga sönderatoller i , så informera oss! Jag skall iutrikesutskottet stödja det sannolikt kommande avslagsyrkandet på en radmotioner från socialdemokratisk sida, om vi bara är informerade om alt härpägär en tysl diplomati, som kanske fär till resultat att Stillahavsöarnasbefolkning får behälla sina öar och slipper att få dem radioaktivt nedsmutsade. Gör inte misstaget att tro att jag är någon sortsmegafonpolitiker! Det här är en talarstol. Här skall ibland tonläget vara högt.Del är inle delsamma som att politiken generellt skall föras i demonstrationensformer. Till slut nägra ord om . Jag tycker nog inte attSten riktigt lyckades visa att mitt omnämnande här av varetl uttryck för oförskämdhet. Jag har aldrig betvivlat att kändeOlof i oändlighet mycket mer än nägon av oss inom . Men vihar ju inte, som fick för sig, talat ett ord om somperson. Vi hartalat om synliga och bedömbara utrikespolitik. Vi harockså lagt in reservationer, men vi har sagl att del i denna utrikespolitikfanns positiva drag som vi sedan har saknat. Men vad är det för ett konstigtland om omnämnandet av en av våra f.d. statsministrar i.o.m. i positiva termerskulle vara tabubelagt! får liberalerna nämna. ochtidigare partiledares namn får centerpartisterna nämna. Per nämner alla.inte bara socialdemokrater. Det gäller även . Men man skulle intefä åberopa , som ändå var den i särklass mest kände svenskepolitikern, antagligen under detta århundrade och kanske för evärderliga tider,som gjorde mänga saker som vi kritiserat och kommer att fortsätta attkritisera, om det finns nägon anledning till del, men som också placeradeSverige som fredsland och solidaritetsland på världskartan. Nog är det någotmärkligt med den tystnad som gäller hans politik också frän hans eget parti. Fru talman!Del är klart att man får nämna fränkammarens talarstol och även karakterisera hans gärning. Det behöver ingenavstå frän. Vad jag har någonting emot är om man gör det för att komma åt andraoch inte för att berömma och om man gör det på ett felaktigt sätt.Ta t.ex. detta att vi inte skulle hänvisa till hans politik eller nämna hansnamn. Jag vill minnas atl jag i valrörelsen höll åtminstone tre tal, där jaghelt och hållet utgick frän och hans politiska gärning. att hans bästa tid hade varit , då relationerna mellan stormakterna harförbättrats och dä vi skulle ha behövt hans konstruktiva politik. Det är lika galet att säga att vi inte fortsätter den. Densocialdemokratiska utrikespolitiken har varit mycket konsekvent och har långkontinuitet, från tid. Det faktum att jag som svenskutrikesminister kunde göra en insats i berodde naturligtvis mycketpå den politik som har fört. Vart man än kommer i världen -till djungler, till eller vart som helst - möter man enuppfattning om , som är fantastisk och som inte alltid motsvararverkligheten. har allså ett utomordentligt gott renommé, just pä grundav sin utrikespolitik, och det ger oss möjligheter att agera. har mina meddebattörer inte rätt till fler repliker,och jag skall därför inte polemisera. Men jag skall ändå berätta nägra saker -pressen har väl dessutom gått, så jag kan vara litet frispråkig. Det är klart att det i vårt agerande när det gäller Iranockså finns inslag av tyst diplomati. Jag finner det högst angeläget att medpartiledarna fä diskutera den tysta diplomatin och de fakta som den tystadiplomatin innehåller. Jag är ganska övertygad om att vi skall ta oss fram gemensam uppfattning. har jag inte träffat på tidigare - det varen trevlig bekantskap. Det var en skicklig turnering hon gjorde: Det faktum attjag inte hade svarat på hennes frågor och tyckte att det var så bra att fådiskutera med dem vilkas uppfattning jag inte alls delar tydde hon så att jaginstämmer i allt hon har sagt. Det är värt en puss - om hon nu inte tar det somett straff; det kan man ju inte avgöra förrän efteråt. Jag skall svara på ett par frågor. En gällde om vi skallerkänna staten . Den dag vi får tillfälle atl göra det kommer det attglädja mig väldigt mycket. Det är nämligen den dag dä gränser ärfastställda och dä del finns en regim som behärskar och kontrollerar området.Vi kommer alltså dä det gäller att benhårt hålla fast vid deprinciper i det här avseendet som alltid har tillämpat. Det är möjligt alt man kan göra någonting liknande som mangjorde med , då man höjde statusen till någonting som kallas delegationgénérale - jag har inte fått riktigt klart för mig vad det innebär, men det ärett snäpp högre. Men där är vi inte . Det viktiga för PLO och det palestinskafolket är det vi gör i handling. Det kan vi också få tillfälle att diskutera. var inne pä en världskonferens ommiljöfrågorna: Förstörelsen av atmosfären, koldioxidutsläppen, osv. Det är ettutmärkt förslag. Det har redan tagits ett initiativ: Det blir en konferens den11 mars i . Det är , och som har tagit detinitiativet, dä 20 regerings-och statschefer, bl.a. den svenska, möts för attdiskutera de problemen. Jag delar den uppfattning som framförts av bl.a. OlofJohansson att det nu krävs mer konkreta och handfasta grepp dä det gäller detinternationella miljösamarbetet. Det är ju ett faktum att vi där måstesamarbeta. Vi kan aldrig lösa våra problem ensamma - vi måste göra det tillsammansmed andra. Dä krävs det helt andra insatser än dem som vi gjort. Därpägär nu ett arbete i och UD som kommer alt mer konkret slåfast vad det är som behöver göras. När jag var i diskuterade den polskeutrikesministern och jag en , där just miljöproblematikenskulle ligga främst men där man ocksä mäste ta in ekonomi och annat som hardirekt att göra med miljöfrågorna. Om vi har den uppfattningen - och det har vi - att det somredan har åstadkommits när det gäller EG-samarbetet, nämligen att haren starkare förhandlingsposition därför att vi har skapat enighet, är av storbetydelse, skall man vårda sig om den enigheten, om man bedömer den somvärdefull också i fortsättningen. Därför menar jag att man mäste kunna hitta enform som sträcker sig litet längre än utrikesnämnden och den parlamentariskaEFTA-delegationen för att se till att parlamentarikerna, partierna, får deinformationer sorn krävs för att man skall kunna följa med och bilda sig enuppfattning. Det är den enda grund man kan bygga det fortsatta samarbetet på.Jag vet att utrikeshandelsministern delar min uppfattning på den punkten. Jagskall svara på ytterligare en av har tid till det. Den gällde vapenexport och nedrustning: Kan manexportera vapen och ivra för nedrustning? Mitt svar är ja. Om värfrihet och vårt oberoende är hotade anser sig ha rätt att försvaradenna frihet och detta oberoende med vapen. Den rätten mäste vi ocksåtillerkänna andra länder. Men om vi skall kunna klara den uppgiften om vihotas, måste vi ha vapen anpassade efter svenska förhållanden och säsofistikerade alt de kan möta angriparens vapen. Det kan vi inte få utan enviss vapenexport. Jag vet att det utreds. Nägra tror att vi kan klara detsvenska försvarets försörjning med vapen utan vapenexport - jag tvivlar starktpä det. Om man följer strikta regler kan man bäde exportera vapen och kämpa förnedrustning. Sedan skall jag besvara en fråga som jag har fält av enriksdagsledamot som inte alls har anmält sig till den här debatten - jag vetinte om det är möjligt. Jag fick nämligen frågan: Varför har du inte iutrikesdeklarationen tagit upp betydelse? Det är naturligtvisinte ett förbiseende - det är mycket som inte fär rum i en ulrikesdeklaration.Jag vill bara nu ha sagt att jagbetraktar det nordiska samarbetet som utomordentligt viktigt, inte bara förrelationerna mellan våra länder utan också när det gäller vårt agerandegentemot omvärlden i övrigt. Jag vet att kan uträtta mycket. Jag vet attde centralamerikanska vicepresidenterna, som har i uppdrag alt utveckla ettcentralamerikanskt parlament, är utomordentligt angelägna att få kontakt medNordiska rädet, eftersom det är likartat uppbyggt utom vad beträffarutrikespolitiken. Jag vet vidare alt är inställt pä att göraen ännu kraftfullare insats för att komma till rätta med apartheid i . Därmed är Nordiska rädet ändå nämnt i utrikesdebattenockså frän vär sida. Nägon tog upp frågan om en kärnvapenfri zon-var det OlofJohansson?-och att vi hade sagt att det fär ta sin tid. Det är klart att detmåste det fä göra. Men vi har ocksä sagt att det kan bli en förtroendeskapandeåtgärd. Om tre NATO-länder och tvä neutrala stater diskuterar denfrågan, är del möjligt att åstadkomma någonting först dä debåda militärpakterna är överens om att en kärnvapenfri zon kan bli eltvärdefullt steg för att skapa ökat förtroende. Det är detta som fär lov att tasin tid. Och därmed var tiden ute. Dessutom ber jag att fä tacka för en, som jag tycker,väldigt trevlig och uppiggande debatt. Det omfattar ocksä Per . Förste vice talmannen anmälde att Per och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 20STIG ALEMYR (s): Det finns en oskriven regel som säger att närdebatten mellan regeringen och oppositionspartierna är avslutad och allaviktiga frågor är diskuterade, dä skall utrikesutskottets ordförande hälla ettanförande. Jag skall försöka plocka upp några punkter som jag vill kompletteradiskussionen med. har i är fått dubbelt så många motionersom nägot år tidigare. Det finns knappast en fläck på jordklotet som inteomfattas av motionerandet. Vi upptäckte att den enda konflikthärd som inte ärmed är . I övrigt har det motionerats om precis allt, och det krävsav regeringen att skall engagera sig. Jag tycker atl det är bra, fru talman, för det visar päett aktivt utrikespolitiskt intresse, och det har jag alltid pläderat för attriksdagen skall visa. Men det finns ett problem förknippat med detta. Om vi tittar på budget och lar bortbiståndet, där vi i stort sett har varit överens om att anvisa avbruttonationalinkomsten, finner vi att vad UD därutöver fär av föratt lösa alla problem i världen med - för att klara påhemmaplan, alla våra beskickningar runt om i världen, de internationelladelegationerna, resandet osv.- är , detta av den jättelikasvenska statsbudgeten pä 375 miljarder. Det gårinte i fortsättningen att med så små resurser kräva utökad verksamhetpå alla dessa olika områden. fär ta konsekvenserna av de krav manställer på en aktiv svensk utrikespolitik. Jag hörde någon - jag tror att det varcenterpartiets ordförande - som föreslog att man skulle inrätta miljöattachéervid våra beskickningar. Det kan vara en alldeles utmärkt idé, men det finnsinga förutsättningar att göra det inom de utgiftsramar som utrikesdepartementetför närvarande har. Jag vill gärna säga att många av utrikesdepartementetstjänstemän gär nästan på knäna, om uttrycket tillätes, i arbetet. De har såoerhört stora krav på sig och gör ett otroligt bra arbete. Jag vill gärna sägadetta, därför att kommer att tvingas ta konsekvenserna av kraven påen mera aktiv utrikespolitik som den har markerats i alla årets motioner. Låt mig vidare säga att jag i mitt uppdrag som ordförandei utrikesutskottet ofta får besök av delegationer och enskilda från andraländer. Jag vill särskilt nämna tre besök som just nu är ganska aktuella. För sedan var vice utrikesminister pä besökhos mig. Det var ett älskvärt samtal. Han inbjöd en svensk riksdagsdelegationatt resa till för att förvissa sig om hur man där verkligen är beredd attslå vakt om de mänskliga rättigheterna. Just nu tycker jag att det är synd om viceutrikesminister. Det andra besöket jag minns var . Enparlamentsdelegation frän kom till för alt berätta om dendemokratiska utvecklingen i landet och om demokratiseringsprocessen iLatinamerika. Delegationen uttalade ocksä sin oro för myckel som inle är braoch bad om svenskt stöd bl.a. för att lösa skuldkrisen. Skuldkrisen har det inte talats särskilt mycket omhittills , och den får vi diskutera när biståndsdebatten kommer, men detfinns anledning att i utrikesdebatten ändå påtala att den är elt av de storaövergripande problemen i världen som måste angripas på bred front. Det tredje besöket var i går, och det har fortsatt iriksdagen . En liten grupp från den västsahariska harkommit hit för att be om stöd för sitt folks rätt att bilda en egen stat, enliten liten folkgrupps rätt till att leva ett liv i värdighet. Det väntar sigockså insatser av och jag är övertygad om att på de vägar det ärmöjligt kommer svenska folkrörelser, svenska politiska partier och ocksåriksdagen att medverka till att den lilla folkspillran skall få bättrelivsvillkor. Det har talats om i dagens debatt. Jag skallinte föregripa det utskottsbetänkande som kommer om biståndet , menjag skulle ändå vilja säga att i frågan om ligger ett avbiståndspolitikens allra besvärligaste problem, nämligen: Skall vi bara gebistånd till länder där man visar en acceptabel respekt för mänskligarättigheter? I sä fall skulle inte många länder fä svenskt bistånd. Vi kan inte kräva ständigt ökade medel till bistånd ochsedan ställa krav på att bara de länder vars regimer vi gillar skall hapengarna. Det går inte. Kom ihågatt oavsett vilken regim som styr iFilippinerna eller pä andra ställen, gör det precis lika ont i ett sjukt barnsom om barnet bor i . Ytterst handlar det inte om stöd till regimer, utan delhandlar om hjälp till människor som är sjuka eller hungriga. tona bortbilden av de smä barnen med de uppsvällda magarna! kommer att i vår presenteraetl belänkande om EG. Jag noterar frän dagens debatt att företrädare för deflesta partier har uttalat att man även eftersträvar en bred samling kringEG-frågorna. Jag kan försäkra att det kommer att vara ett mål för ordföranden iriksdagens utrikesutskott att nä fram till en likadan enighet som den vi hadeförra året. Jag vill i sammanhanget säga att vi är i utrikesutskotteteniga om att informationen till partierna om vad som pågår i förhandlingarnamed EG mäste förbättras. Det pågår nu en procedur i om detta.Riksdagen kommer att få ett enhälligt förslag från utrikesutskottet om attEFTA-delegationen skall förstoras, sä att alla partier fär plats i den. Jag harredan satt i gång en process som skall leda till att görde konstitutionella förändringar som är nödvändiga, sä att vi kan fä en bredarerepresentation i EFTA-delegationen och därmed ge information och möjlighet attdelta i diskussionen åt alla partier, så som man har önskat. Jag vill i detta anförande, som var avsett attbli kort, för alla vill äta lunch , till slut också säga något omEuroparådet. firar sin 40-årsdag nägon gäng i tidiga maj.Rådet har varit ett forum för kampen för mänskliga rättigheter som har varit avyttersta betydelse, men det är ocksä ett forum för ett vidare , för endiskussion om att fä kontakter även med de länder som inte har ett statsskicksom ger dem möjlighet att vara medlem i . Jag vill betona, som fleragjort , att det vore mycket olyckligt om av ossbetraktades som bara det som omfattas av gemensamma marknaden ochEFTA-staterna. Det måste vara ett mål att - hur långt bort itiden den ligger vet vi inte - dä har rivits och järnridån ärborta, samarbeta på bredast möjliga basis med hela , där det finns såmycket av gemensam kulturell bakgrund och gemensam historia. kommer inte bara att fira sitt 40-årsjubileumulan kommer ocksä att få uppleva hur träder in som medlem. Jag harmånga gånger frän denna talarstol uttryckt önskemål om att den enda återståendepluralistiska demokratin i , , skulle komma med i . Nuär beslutet fattat, och vi hälsar varmt välkommet som medlem i dennastora europeiska samarbetsgemenskap, för att kunna utnyttja godaerfarenheter och stora kunskaper på sä mänga olika områden. Det är sä mycket annat av intresse ivärldspolitiken, men jag avstår från detta av framför allt det skälet, att allade vikliga frågorna återkommer till i form av betänkanden fränutrikesutskottet. Det motionsrekord som jag nämnde tidigare måste ju avspeglasig i betänkanden från utskottet till kammaren, och då återkommer vi, minadamer och herrar och fru talman, till många av de viktiga frågor som dennadebatt har handlat om. 1988/89:7122 februari 1989 5 protokoU 1988/89:71 21MARGARETHA AF (): har alldeles rätt i att när denstora debattrundan är över blir det litet stillsammare här i kammaren. Men detskall väl ändå inte förskräcka oss från att framföra våra inlägg? De mänskliga rättigheterna har redan spelatstor roll i dagens utrikesdebatt. Hotet mot , domen mot -intoleransen och hatet ger sig till känna också , när så mycket ter sighoppingivande i de internationella relationerna. framträdde premiärministerRocard inför FN:s kommission för mänskliga rättigheter i . Detiögonenfallande med detta framträdande var inte framträdandet i sig, utan detfaktum att det var första gången en premiärminister talade inför just dennaförsamling. Det visar både att arbetet för de mänskliga fri- ochrättigheterna inte tillhört de mest högprioriterade av FN:sarbetsområden av medlemsländerna och - och detta är det hoppingivande - att enomsvängning i attityden kanske nu är på gång. har detta år som en av 43 nationer tagit säte iMR-kommissionen. Detta borde nu ge oss utomordentliga möjligheter att ipraktisk handling ge uttryck för vårt engagemang för de mänskligarättigheterna. FN-systemets möjligheter att följa upp, bevaka och främjasituationen för de mänskliga rättigheterna måste stärkas och förbättras. Att insikten om uppföljningens betydelse ökar ocksä iFN-sammanhang visar arbetet pä . Denna konvention skall kopplastill ett system för uppföljning och bistånd på ett konstruktivt sätt. Den bör i FN ta upp situationen iEtiopien. Medan mänga av de regionala krigen tycks gä mot en lösning,fortsätter tragedin på . Det är en besvikelse för oss att densvenska regeringen ser så små möjligheter att göra något konstruktivt förEtiopiens och befolkning. Den hotande utrotningen av gamla bondekultur,med det mänskliga lidande detta medför, blir något av ett testfall förFN-systemets förmåga att agera och reagera. bör vara en av de nationer-Frankrike har redan gjort det - som tar upp situationen i inför för de mänskliga rättigheterna. Om detta har vi tidigare varitöverens i denna kammare, och jag vill ställa frågan om sä också har skett frånsvensk sida. Kurdernas situation mäste få en lösning, vilket kräver ettengagemang från det internationella samfundets sida. bör verka för attfrågan om kurdernas mänskliga rättigheter tas upp till behandling i FN. uppgift är inte bara att kritisera och reagera.Lika viktigt är att genom vår utrikespolitik stärka och utveckla respekten förde mänskliga rättigheterna. Detta kan ske både bilateralt och inom FN-systemetsram.