prot · GC0911 · 1988-12-31 00:00:00 — Eller ärresultaten inte hans utan hans arbetsgivare? Modern forskning kräver oftast högteknologiska hjälpmedel.Forskning kräver därför pengar, mycket pengar. Industri och forskning kopplassamman, forskningsresultaten värderas efter sina ekonomiska förutsättningar. Den nya gentekniken ger exempel på forskningens nya, svåraproblem. Skall vi fillåta att gener patenteras? Patent på liv känns olustigt.Patent kan t.ex. fas på ett visst utseende pä en tomat, men därmed faller entung bevisbörda inför domstol pä den som av en slump fått fram samma utseende isin fomafodling. Atf klippa och klistra i mänskliga gener- vill vimänniskor verkligen ha det så? Är det goda det kan föra med sig verkUgen gott? I diskuterar vi värt önskemål om ett femårigtmoraf orium - ett uppehåll för all genteknisk forskning med vissa undantag -men meningarna är delade. Kan ett moraforium genomföras? Bara i ?Tvingas då vår gentekniska forskning utomlands för att överleva? När tvekade på frågan om genteknik i enTV-utfrågning, anfölls han med förtjust ironi från många häll. Men den som intetvekar inför denna svåra fråga måste vara dåligt påläsf. vill utöka u-hjälpen ytterligare. Medlenskall användas för markvård, trädplantering och andra livsnödvändiga, ekologiskt riktiga projekt.Sådan hjälp behövs i många länder utöver dem som vanligtvis kallas u-länder,t.ex. Ideella föreningar, som visar att de kan hjälpa på ettmeningsfullt sätt, skall få bra stöd. Deras hjälp bör gå direkt till dem somkan använda den utan atf mellanhänder skor sig - till familjeplanering,utbildning, småföretag, råvamförädling osv. Handeln med u-land skall ske på lika villkor, gärna medbilaterala avtal. Storföretagens övertagande av de bästa jordarna och de skogarsom borde fä vara orörda skall förhindras med utbildning och stöd fill böndernai området, med internationella avtal oeh reservatsköp. Vi skall försöka att inte uppmuntra människoratt fa över våra västerländska ideal och värderingar utan i stället understrykavärdet i deras egen kultur oeh deras liv - deras levande musik, deras naturligasammanhållning och inbördes hjälpsamhet, m.m. Vad händer om blir medlem i EG? I det gemensammaEuropa arbetar man för storskalighet, centralisering och fortsatt ekonomisktillväxt efter det gamla vanliga mönstret. ligger i Europasytterområde, vilket infe brukar vara någon gynnsam position i det mönstret.Blir EG:s u-land? Centraliseras våra industrier till hjärta? Vi kommer inte atf få nägon bestämmanderätt så länge viinte är fullvärdiga medlemmar, och även om vi blir medlemmar förlorar vi vårurgamla rätt atf oss själva beskaffa. Vid samtal med en dansk antecknade jag bl.a. följande, urhans bistra erfarenhet framsprungna råd inför framtida svenska EG-diskussioner:Lyssna efter motsägande budskap! Lyssna efter vad som inte sägs! Försök listaut vad som hälls hemligt och varför! Vad förlorar vi i öppenhet och demokratioch vad vinner vi? Vilken bestämmanderätt får vi behålla i exempelvismiljöfrågor? Har folkrörelserna någon möjlighet atf göra sig hörda? Där måste jag göra en kommentar; Aff döda folkrörelsernavore aff sälja själ för en vattvälling oeh några russin. En krifisk granskning av krav och fördelar behövs, enöppen diskussion, infe smyganpassning. Vi i vill också jämsidesdiskutera andra lösningar och se om inte med dem kan bevara sinintegritet men ändå få mänga av de fördelar som vårt land skulle vinnagenom EG-harmoniseringen. Sårbarheten ökar världen över. Teknik och kommunikafionergör det möjligt aft utnyttja natur, råvaror och mänTiiskor i en helt annanomfattning . En världsomfattande omstrukturering av samhälle ochnäringsliv pågår. Storstäderna växer, landsbygden utarmas. Även börjar få sitt u-land, en sårbar glesbygd,som får lämna ifrån sig sina råvaror, sina ungdomar, sina skolor och butiker,sin framtid, och betala för det genom subventioner fill storstädernasbostadsbyggande. ökar rotlöshet och våld, trafik- och bostadsproblemi den alltmer sårbara storstaden. Visst börjar vi observera problemen och laga och lappa,men de grundläggande orsakerna åtgärdas infe. vill arbeta för aftvardagens sårbarhet minskas genom atf göra glesbygden till levande och Utdöende överlevnadskunskaper och denmångformiga kulfuren skall återupprättas. Även militärt minskar sårbarheten med en levandelandsbygd. Ett tomt landskap är svårt eller omöjUgt att försvara. Den levandelandsbygden är det bästa civilförsvaret. Om vi lyckas återge glesbygden ettrikt liv, förverkligar vi till en del vår fjärde solidaritetsregel - solidaritetenmed kommande generationer. , professor vid tvärvetenskapligainstitutionen i , beskrev en samhällsform som jagvill kalla grön -men det är bara en samhällsform, observera det; vi vill inteatt alla skall se ut så här! Han målar upp ett bra samarbete till inbördes hjälp mellanlokalt boende -byn - och närmaste tätort - staden. I byn bor några hundramänniskor; där finns allt som vardagen behöver, cykelverkstad, bageri,diverseaffär, frisör, post, förskola och lågstadium. Grönsaker och rotfrukterodlas, kanske har de litet smådjur, en häst, några kor. Alla vuxna finner inte lönearbete i byn, men i staden. här samarbetsformen lönearbetar de flesta , andra fyra eller åttatimmar eller fördelade pä annat sätt över veckan. Många får tid över, och den blir obetald arbetstid i byn.Obetald, ja, man får betalt genom atf byta varor och tjänster. Läkaren kopplarav med arbete i grönsakslandet, arbetaren i elfabriken gär gärna in någratimmar pä dagis. Men detta är skatteflykt! Ja, men den vägs upp av attkommun och stat slipper utgifter, motsvarande byns väghållning, sophantering,skolor, äldrevård, osv. Och byråkratin minskar. Så skullejag vilja leva mitt gröna liv efter . Var och en av oss mäste, för att kunna ta defta nyanödvändiga ansvar på oss, få mer fid. Tid, defta märkliga, som egentligen baraär en metod aft visa förändring, är något vi har ont om. Vi får mer och mer bråttom för atf hinna förtjäna pengarför att köpa grejor och för aft hinna använda dem, och därför måste vi sättabarn på dagis och farmor på . Och så måste vi betala alla skatter sommåste till för att ge oss de offentliga tjänster som vi måste ha för att vi harsä bråttom aft tjäna pengar. Tid kan vi åter få genom det av föreslagnagrundavdraget på . och genom aff den informella sektorn tillåts växa. Miljöparfiets förslag till kortare arbetsfid, om man såvill, gör det möjligt aft bättre organisera familjeliv och fritidsverksamhet.Tid får vi genom att skatt läggs över frän arbete fill råvaror och energi. Vifär mer fid till egna kulturella verksamheter och till mänsklig gemenskap. Kanske är detta ett antipolitiskt fal - något av det somtjecken , en av männen bakom Charta 77 har formulerat så utmärkt: "Antipolitik är politik, infe som makt- ochmanipulationsteknologi, inte som cybernetiskt herravälde över människor ellersom det effektivas konst, praktikens och intrigens konst, utan polifik som ettsätt att söka och nä meningsfullt liv, att skydda det och tjäna det; politiksom tillämpad prakfisk moral, som sanningens tjänare, som i grunden mänskligoch mänskligt anpassad omsorg om våra medmänniskor. Den inställningen är något ytterligtopraktiskt i denna värld och svår aft tillämpa i vardagslivet. Ändå vet jaginget bättre alternativ." Där slutar Havelcitatet. Jag önskar bara aff ävenhade satt in människan i det större ekologiska perspektivet. Jag skulle vilja avrunda med ännu ett citat, avden österrikiske filosofen . "Varje arbetande människa är en konstnär. Honefterlämnar mer informafion till sin omgivning än vad som tidigare fanns. Detsom skiljer oss från djuren är självtranscendens, frihet och ansvar.Självfranscendens är förmågan aft se sig själv ufifrån och vara medveten omsina motiv och sitt beteende. Frihet är atf kunna avvika från instinktens makt,att inom vissa gränser skapa en egen tillvaro. Friheten aff välja kräver ansvaroch samvetet är det instrument vi har för atf upptäcka de verkligavärdena." Även om vi kan ha delade meningar i sak villjag gärna gratulera till ett välformulerat anförande idenna första allmänpolitiska debatt där miljöparfiet deltar. gick svenska folket till val. Efteren valrörelse där säldöd, skattetabeller och samarbetsförmåga kom aft spela roll i den offenfliga debatten gav väljarna sitt besked: För detförsta: skall ha en handlingskraftig regering. Det innebar fortsatt förtroende för en regering som iprakfisk handling visat sin förmåga atf sanera landets ekonomi och samfidigtgarantera jobben och välfärden. För det andra: skall vara ett land där rättvisaoch trygghet genomsyrar samhällsordningen. avvisade väljarna det systemskifte somskulle ha inneburit att just rättvisan och tryggheten satts på undantag. Dettanej till systemskifte bekräftades i årets val. För det tredje: I skall värnet om miljön vara enförsta rangens uppgift för de politiskt styrande. De partier som ägnade stor uppmärksamhet åt miljöfrågornafick följaktligen väljarnas stöd. Ett nytt parti, som profilerat sig i justmiljöfrågorna, kom in i . Framträdde ett nytt politiskt landskap: Deborgerliga partierna gjorde sitt sämsta val . Det socialdemokrafiska partiet blev, trots en litentillbakagång, större än moderata samlingspartiet, och centerntillsammans. blev det borgerliga parti som klarade sig bäst.Det var också det parti som markerade ett klart avstånd fill sina bådablockbröder. fick 20 mandat i . 19 av dessa komfrän de borgerliga partierna. systemskiftesval kunde man i vissaeftervalsanalyser finna påståenden om atf det borgerliga regeringsprojektetskulle ha stupat på aft varit alltför frispråkiga och tydliga närde redogjorde för sina politiska avsikter. Efterårets val har man i samma kretsar tröstat sig med att de borgerliga idéerna iallmänhet, och de moderata i synnerhet, skulle ha vunnit sådant gillande affsocialdemokrafin - med eller mot sin vilja - kommer aft tvingas genomföra dennaborgerliga polifik. Det som inte avspeglar sig i valresultatet skulle i självaverket redan finnas inplanterat hos väljarna och därmed, åtminstone på litetsikt, pä ett nästan ödesbestämt sätt leda fill atf borgerliga värderingar fårstyra politiken och samhällsbyggandef. Detta är,herr falman, en minst sagt originell och häpnadsväckande analys. Själv görjag en helt annan tolkning av val: Allt färre väljare tror på de borgerliga partiernas idéeroch förslag. Därför avstår också allt fler från aff rösta på de borgerligaparfierna. Årets val blev ett definifivt farväl fill denensam-är-sfark-ideologi som vann spridning i slutet av 70-falef. God miljö,trygghet och rättvisa kräver en politik som ger gott om utrymme för samarbeteoch solidaritet. Miljön mår inte bättre av enbart pläderingar förmarknadslösningar och privat ägande. Tryggheten stärks inte av attacker mot den gemensammasektorn och nedskärningar som drabbar den sociala välfärden. Rättvisanblir inte större av aft man skapar ökade eller helt nya klyftor. Därförfick socialdemokratin fortsatt förtroende att regera landet. I valdebatfen - och i debatten efter valet - harförekommit tvä påståenden som jag vill polemisera mot: Det ena är aft viktigasakfrågor skulle ha skymts av en meningslös sifferexercis. Det andra är att ideologiernaskulle ha lyst med sin frånvaro. Jag villhävda atf båda dessa påståenden är felakfiga. Siffror och tabeller illustrerar i hög grad var ett partisfär. Genom dem kan man få svart på vitt om vilka som är vinnarna och vilka somär förlorarna på ett parfis polifik: Vilka gynnas om man sänkerkapitalbeskattningen? Vilka förlorar om man sänker delpensionen? Samma slags frågor kan man ställa för att pröva påståendetom de obefintliga ideologierna: Skall några gynnas i utbyte mot vaga löften omatt detta skall leda till bättre villkor för fler? Måste vi väljamellan exempelvis låg inflation och låg arbetslöshet, mellan jämlikhet ochutveckling? Eller är det tvärtom så atf social trygghet och rättvisa, liksomgod miljö, i själva verket är en förutsättning för utveckling och fillväxt? Frän socialdemokratins och regeringens sida har vi tolkatvalresultatet som ett bestämt ja på den sista frågan. I enlighet med deftakommer vi också aft verka för en djärvare miljöpolitik, ökad social trygghet ochett rättvisare . Under många är var rovdrift och utsläpp nödvändiga för attöka människors välfärd - trodde man. Under 50- och 60-falen började man pä allvar ifrågasättadenna ordning. har också stora framsteg gjorts pä både miljöns ocharbetsmiljöns område. har svavelutsläppen minskat medtvå tredjedelar, kvicksilverutsläppen i vatten med . Detgår att bada och fiska i vatten som för 20 är sedan var kraftigt nedsmutsade. Även arbetsmiljön har förbättrats radikalt. Steg för steghar vi skapat människovärdigare arbetsplatser. Men nya hot och problem har tillkommit sedan det förstauppvaknandet. Det är därför vi måste höja ambifionsnivån i miljöpolitiken, detär därför vi mäste ta itu med de farligaste arbetsmiljöerna, det är ocksådärför vi vill: kraftigt öka resurserna för miljökontroll, intensifieramiljöarbetet i särskilt känsliga områden, inforamiljöavgifter för vissa utsläpp, skärpa kraven på miljöfarliga produkter. När det gäller den sociala tryggheten vill vi fränregeringens sida stärka allas rätt till arbete, god utbildning och värd, fillen gemensam sektor som går medborgarnas ärenden och ett socialförsäkringssystemsom man kan lita på. Vi vill verka för en offentlig sektor i takt med fiden.Valfrihet och mångfald skall infe vara något som enbart tillhandahälls på denmarknad där den köpstarke allfid fär mest. Vi vill verka för en vård som är både mänsklig ocheffektiv. Den skall bota och lindra - och den skall erbjudas alla människorlika. Den skall anpassa sig till varje människas egenheter och behov.Den psykiskt sjuke skall kunna vårdas pä institution, i hemlik miljö eller ieget boende. Den som är gammal skall kunna vårdas på sjukhus, i hemmet, bo påservicehus eller ålderdomshem. Vi vill verka för en skola, ett utbildningssystem, som geralla en chans-och inte bara en gång i livet. Till vill jag redan nusäga aff en upprustning är i gång, en upprustning som vi stöder. Det gällerläromedel och lokaler. Där såg vi kanske de mest påtagliga bristerna. Vi vill verka för ett arbetsliv som fär människorna attväxa. Vi vill att alla skall kunna se "helheten" i sift arbete, fålära sig nya saker, ta egna initiativ. Vi vill helt enkelt tänjarätfvisepolitiken till att omfatta också arbetets innehåll. Samfidigt kommer viatt engagera oss mycket hårt för aft inventera - och sedan göra något åt - bådenya och gamla miljöhot. Vi vill verka för arbetstider som ger tid och ork över förmer än just arbete. Genom att bygga ut föräldraförsäkringen till 18 månaderkommer småbarnsföräldrar att slippa atf slitas mellan sina dubbla roller. Justnu arbetar vi för att göra den utbyggda försäkringen sä flexibel som möjligt;man skall kunna välja mellan kortare arbetsdag och längre sammanhängandeledighet. kommer vi aft lagstifta om sex veckorssemester. En viktig politisk uppgift under den kommandemandatperioden blir aft försöka åstadkomma en genomgripande reform av värtskaftesystem. Vi har visserligen sänkt inkomstskatterna,genomfört förenklingar, rensat i avdragsdjungeln och bedrivit en hård kamp motfiffel och skatteflykt. Men det har handlat om aft lappa och laga i ett gammaltsystem som har grundläggande och allvarliga brister, som vi nu mäste ta itumed. Grundproblemet med det svenska skattesystemet är aft detsom ser fint ut på papperet helt enkelt inte fungerar i praktiken. De som, omde respekterade systemets regler, skulle betala hög skaft avstår i självaverket ofta mycket mindre i skaft än vad en vanlig industriarbetare ellertjänsteman gör. Som exempel kan jag nämna att förra årets populärasteskatteplaneringsknep. 5 Riksdagensprotokoll 1988/89:10-11 kommanditbolagen, uppskattningsvis ledde till ettskattebortfall på . är vi pä väg atf stoppakommanditbolagen. Följaktligen har något nytt som kallas ufdelningsfonder settdagens ljus. Detta ären ordning som infe kan accepteras. Vi måste skapa ett skattesystem som klarar att mötaverkligheten, ett system som innebär att det kollektiv som fär sina inkomstergenom arbete skall betala mindre i skaft, medan det kollektiv som fär sinainkomster via kapitalägande och kapitalvinster skall betala mer. Regeringens övergripande mål för reformarbetet päskatteområdet kan sammanfattas på följande sätt. Det nya skattesystemet skall stimulera arbete ochsparande. Skattereformen skall stärka samhällsekonomin. Det kommer att krävaaft skaften på arbete sänks, skatten på kapital skärps och avdragsmöjligheternaanpassas och begränsas. Det nya systemet skall leda till ökad rättvisa. Reformenskall innebära högre ambitionsnivå i fördelningspolitiken. Den skall leda tillett effektivare system som fördelar skattebördan efter bärkraft. Det nya skattesystemet skall dessutom vara enklare.Reformen måste innebära färre särregler och undantag, sommöjligheterna fill skafteplanering ytterligare försvåras. 1988 har visat sig kunna bli det bästa ochmest löftesrika året för avspänning och fredlig dialog sedan andravärldskrigefs slut. och har slutit ett avtal omkärnvapennedrustning. Eldupphör råder, och fredsförhandlingar har inlettsmellan och . drar fillbaka sina trupper frånAfghanistan. Det görs framsteg i och . Det pågårförhandlingar om och . Fler exempel kan nämnas. Till radenav goda tecken hör också utvecklingen i - och i . kan , och flaggor återhissas fritt. Våra grannar på andra sidan samlas i väldigamanifestationer för att fala om sin egen historia och sin egen framtid. Detsvenska folket och den välkomnar denna utveckling - infeminst därför att den gör det möjligt att återknyta de ekonomiska och kulturellaband mellan värt land och dessa våra grannfolk som funnits sedan medeltiden. Vi vet infe vart den inledda reformeringen av detkommunistiska systemet i kommer atf föra. Vi vet aff enutveckling som denna kan råka ut för bakslag och leda till misslyckanden. Menvi vet också aff den tillsammans med avspänningen mellanvärldens ledande stormakter har ingeff ett hopp om en framtid som är ljusare ännågonsin . För oss européer gäller det atf ta fasta på dennaavspänning. Huvuddelen av är militärt allierade med den enaeller den andra stormakten. Och de militära pakterna kommer sannolikt att bestålång tid framöver. Men detta fär inte bli ett hinder för en stegvisnedbrytning av förlegade blockgränser i . finns det kanske störremöjligheter än på många decennier att göra radikala framsteg i detalleuropeiska samarbetet. Låt oss göra fill det decennium dä Europafinner vägen till samförstånd och samarbete! I flera östeuropeiska länder har det inletts en utvecklingbort frän förstelnade diktaturer. Det är posifivt, särskilt med tanke päbehovet av ekonomiskt och kulturellt samarbete över ideologiska och militäragränser. Det är därför med särskild bestörtning som vi far del av uppgifternaom utvecklingen i . Där talas det om ett omfattande program, som syffertill atf i grunden förändra den rumänska landsbygdens struktur. Om detgenomförs kommer det aff leda fill ett unikt exempel pä atf just det gemensammaeuropeiska kulturarvet tillfogas obotlig skada. Landefs etniska minoriteterkommer atf drabbas ytterligare. Det är den förhoppning atfdet slags ödeläggelse av ett kulturiand som tycks förestå aldrig skall kunnagenomföras, demokratier har omsatt en strävanefter fred och samarbete i prakfisk handling. De tolv av dem som ingår i denEuropeiska gemenskapen, EG, är i färd med aff genomföra den gemensamma inremarknad som skall fullbordas vid utgången av 1992, Från svensk sida bejakar videtta fortsatta, utvidgade och fördjupade EG-samarbete, Det är vikfigt för affVästeuropa i längden skall kunna hävda sig - ekonomiskt och vetenskapligt - ien värld som präglas av allt starkare konkurrens. Neutralitetspolitiken sätter naturligtvis bestämda gränserför våra möjligheter att ingå en utrikespolitisk samverkan med stater sompraktiskt taget alla tillhör samma försvarsallians. Ett deltagande i EG:sutrikespolitiska samarbete skulle kunna påverka trovärdigheten i vårneutralitetspolitik. Men på de ekonomiska, sociala, arbetsmarknadspolitiska,vetenskapliga och kulturella områdena kan ge väsentliga bidrag till denfortsatta utbyggnaden av det västeuropeiska samarbetet, Samfidigt kan defta gevärdefulla impulser och möjligheter till utveckling i vårt eget land. Vi följermed intres.seEG:s arbete på attutveckla den sociala dimensionen, och vi bejakar framväxten av det som kallasMedborgarnas . Europatanken, som inspirerade initiativtagarna fill detvästeuropeiska enhetsverket, är naturligtvis inte heller begränsad tillVästeuropa. I Europatanken ryms drömmen om ett gränslöst , därmänskliga kontakter, handelsutbyte och kulturella förbindelser infe hindras avkonstlade politiska och militära murar. lett sådant sammanhang kan ocksåSverige-med en neutralitetspolitik som är respekterad i såväl öst som väst -spela en särskild roll. I den här kammaren talar vi ofta om aft rivabarriärer och skapa ökad förståelse länder och människor emellan. I den politiska debatten, i massmedia, i skolor, iorganisafioner och i det kulturella livet står mångfald och gränslöshet förnågot självklart och positivt. Mot den bakgrunden inger det som val inträffadei en alldeles särskild oro. Jag vill instämma med på denpunkten. Här legitimerades rasistiska strömningar. Här erbjöds den hemlösa ochoorganiserade främlingsfientligheten en samlingspunkt. I har vi inte, som i flera andra västeuropeiskaländer, fått rikstäckande och livskraftiga missnöjespartier med klart uttalatfrämlingshat på programmet. Men vi är inte vaccinerade. Vi gär inte fria. Vi kan inteslå oss till ro och blunda för det som hänt i . Mot denna bakgrund har den parlamentariska kommission motfrämlingsfientlighet och rasism, som tillsattes för ett är sedan, en oerhörtviktig och grannlaga uppgift. behöver den självfallet allt vårt stödoch vårt engagemang. Dess uppgift är också vår! I många delar av världen är människor beredda aff ge sinaliv för rätten aff rösta och rösta fritt. I andra delar, i gamla demokratier i och i ,avstår människor i stället frivilligt från denna demokratiska rätt. Inför detamerikanska presidentvalet har man i svensk press bl.a. kunnat läsa atf manräknar med aff bara hälften av de röstberättigade kommer aff säga sin mening omvem som skall styra världens mäktigaste nation. Också här i sjunker valdeltagandet, även om detinte blev fullt så lågt som en första prognos under valnatfen antydde. Frågor man måste ställa sig är ändå: Finns det också iSverige människor som upplever sig som sä ufanförsfällda av samhället aff dehelt enkelt inte känner sig berörda av valen? Tror de sig inte om att kunnapåverka samhällsutvecklingen genom aft använda sin rösträtt? Är vi politikerinfe tillräckligt lyhörda? Handlar det om tillfälligheter, eller är defta enkurva som kommer aft fortsätta falla? En särskild storsfadsutredning kommer aft börjaarbeta med frågor som visserligen koncentreras fill de speciella livsvillkoreni våra storstäder. I anslutning till detta kommer den dock också atf söka svarpä sådant som rör människors delaktighet och då även valdeltagande. arbetarden stora maktutredningen, som vi tillsatte för fre är sedan, vidare med singrundliga genomgång av maktens och vanmaktens väsen. Men precis som när det gäller främlingsfientligheten harnaturligtvis vi som sitter i denna kammare ett alldeles eget, ett alldelessärskilt ansvar. Vi måste agera på ett sådant sätt aft polifik upplevs somnågot fint, som något viktigt och meningsfullt. Vi måste helt enkelt stärkademokratins förankring hos människorna. Detta är en sida av saken; det gemensamma ansvaret ochomsorgen om demokratins grundvalar. En annan sida är debatten; atf låta olikaåsikter brytas mot varandra. Det var demokratins ansikte i valrörelsen, och ärdet här i kammaren . Därmed skulle jag vilja övergå till att direktdiskutera några av de frågor som varit uppe till debatt här fidigare :