prot · GC0981 · 1988-12-31 00:00:00 — Dessa bolag, det gäller både engelska och amerikanska, finner attderas marknad minskar på hemmaplan på grund av en intensiv propaganda motrökningen. Man beger sig då till där det inte finns några lagligarestriktioner för den form av propaganda man får bedriva. Detta tycker tydligenLennart är helt i sin ordning. Jag anser att det är upprörande. Närdet gäller kärnkraften har svenska folket genom en folkomröstning, vilket sedanbekräftats av , uttalat att den skall avvecklas. Bakgrunden ärgivetvis att kärnkraften icke är någon bra energiform. Statsministern, partiledare, har sagt att kärnkraften inte passar in i ettciviliserat samhälle. Det är då inte särskilt rekommendabelt att skallge sig ut och sälja den vara som vi själva tar avstånd från på den Detta är faktiskt något värre än vad som är fallet med spriten,eftersom vi själva ocksä dricker den. Vi har alltså inte något avvecklingsbeslut när det gälleralkoholen, men det har vi när det gäller kärnkraften. Jag tycker att denparallellen var mycket dålig. 144 () replik: vill göra enkärnkraftsdebatt av det här i stället för en, som jag förstår, besvärandealkoholpolitisk debatt. Jag tycker i alla fall att vi skall hålla oss tillalkoholexporten, för det är faktiskt den vi diskuterar . När det gäller alkoholexporten tycker jagutskottsmajoriteten sticker huvudet i busken och menar att det är upp tillandra länder, vad de har för bestämmelser. De får ta vara på sig själva, dellägger inle vi oss i. Detta är en svag undanflykt, tycker jag, när man intevill ta tag i frågan. Alkoholfrågan är ju alltid känslig att ta tag i. kräver av svenska företag i andra länder att deföljer vissa etiska regler i andra sammanhang. Vi är inte sä färfärligtförsiktiga när del gäller att lägga oss i! Det gäller t.ex. hur våra företaghar det med jämställdhet, med barnarbete och med att ge arbetslön i form avalkohol. Visst har och svenska staten uppfattningar, och visst har manriktlinjer som man vill atl våra företag skall leva efter! har visat att man vill veta hursvenska företag beter sig och att dessa bör bete sig pä ett visst sätt, men närdet gäller alkoholfrågorna är man väldigt försiktig och tassar runt omkring. 145 () replik: säger att utskottet främstdiskuterat tobak i samband med WHO, men i betänkandet står "att regeringenskall uppmanas sörja för att inom WHO aktivt söker få till stånd etiskariktlinjer för marknadsföring av alkohol och tobak". Det anser jag börgälla även värt eget monopolföretag. 146 () replik: Först vill jag säga till attdet är en markering att vi trots allt tycker det är viktigt att driva ettinternationellt upplysningsarbete i de här frågorna. Men att ålägga svenskaföretag att i mycket betydande utsträckning gå i spetsen tycker vi ärvanskligare. Dä är det fråga om en sammanblandning av olika företags ochmyndigheters funktioner. Här målas det upp en bild av att de svenskaföretagen när de möter köpmotstånd i kastar sig över värnlösa u-länderför alt kränga sina produkter. Låt oss då konstatera att både Tobaksbolaget ochVin- & Spritcentralen riktar sin export till de mest avancerade länderna ivärlden, som har myndigheter som mycket väl kan tillgodose medborgarnasintressen. Det tror jag gäller oavsett vad vi har för detaljsynpunkter pä ,osv. Nog bör man kunna överlåta ät sådana utvecklade länder att på sinamedborgares uppdrag sköta sin egen alkohol- och tobakspolitik! av alkoholdrycker och tobaksvaror av alkoholdrycker och tobaksvaror ingenanledning - det tycker i alla fall inte jag, och inte heller utskottsmajoriteten- att vi skall gå ut med speciella pekpinnar. Slutligen, herr talman: När jag tog upp frågan omkärnkraflsexporten var det för att jag ville belysa att exempelvis folkpartiethär har talat med dubbla tungor. När det gäller alkoholen är man beredd atttillämpa nägot som man i högtidligare sammanhang betecknar som en exportetik,men när det gäller kärnkraften har men en annan princip. Vad man än kan säga ommiljöpartiet, så för det i alla fall en konsekvent linje i sin politik. Sedankan man ju ha olika uppfattningar om denna politik. Jag tycker det finnsanledning att markera att det är en dubbelmoral - om vi nu skall tala i sådanatermer - som excellerar med i detta sammanhang. Tredje vice talmannen anmälde att , och anhållit att till protokollet få antecknat att deinte ägde rätt till ytterligare repliker. 147CARL (): Den svenska EG-anpassningen kommer attmedföra att vi i ställs inför allvarliga sociala problem. Inom EG harman en mycket liberal syn pä alkoholkonsumtion - man strävar efter att öka denför att kunna få den stora vintillverkningen uppdrucken. En svensk EG-anpassning innebär att vi skall följa deprinciper som har fastlagts i i t.ex. § 13 och 58. I § 13 heterdet: "Exempel på tekniska hinder är de olika standardbestämmelser fördiverse produkter som de enskilda medlemsstaterna har antagit av hälso- ellersäkerhetsskäl eller för att skydda miljön eller konsumenterna." I § 58heter det att "i fall en vara är lagligt tillverkad och marknadsförd i enmedlemsstat finns ingen anledning till att den inte skulle kunna säljas frittinom hela Gemenskapen". Detta innebär atl det kommer atl bli kraftigt sänktapriser på alkoholhaltiga drycker i vid en anpassning. Den svenskaprisnivån skulle betraktas som ett handelshinder, eftersom den är och har tillsyfte att vara konsumtionsdämpande. Att del blir kraftiga prissänkningar visas i en artikelCarl B. i tidskriften . För Absolut rentbrännvin beräknar han prissänkningen till , för en whiskysort till ochför franskt lantvin till inte . Sänkta priser på alkoholhaltiga drycker ledererfarenhetsmässigt till ökad förbrukning, och då blir det svårt att hålla nerevårt redan för stora antal alkoholister. Vi får en markant ökning, tillsammansmed mera kvinno- och barnmisshandel, trafikolyckor, arbetsolycksfall ochutslagning. Hela vår mångåriga och i grunden accepterade alkoholpolitik skulleraseras vid en anpassning till EG. För distribution av alkoholhaltiga drycker av starkareslag har vi i ett statligt monopolföretag. Vin- & Spritcentralen.På senare år har detta företag bedrivit en omfattande, slagkraftig ochaggressiv marknadsföring av Absolut vodka utomlands. Framgångenhar varit stor och givit kraftigt ökad efterfrågan - så stor att en nyproduktionsanläggning har startats under stort mediapådrag och medfinansministern som invigare. Inom företaget är ledningen uppenbarligen stolt överdetta, och del finns anledning att citera huvudledaren i den 23januari 1989: "I den senaste årsredovisningen hyllar företaget sig självtför sin förvandling 'från en monopolaffär pä hemmamarknaden till ettframgångsrikt exportföretag på en av världens hårdaste marknader'. Framgångenberor på en genomtänkt koncept- och produktutveckling i företaget. 'För attkunna lansera nya produkter bäde för export och för den svenska marknadenförstärker vi nu produktutvecklingen i företaget. För att kunna erbjuda rättvaror i rätt fid krävs en kontinuerlig marknads- och efterfrågeanalys, liksomteknologisk utveckling och kreafivt konceptarbete.'" Vilka fantastiska floskler! Vilken rappakalja för att meden massa vackra ord dölja det man håller på med! Det man säljer är faktisktinte en oskyldig produkt. Hade den varit det, hade vi i inte arbetat såintensivt på våra arbetsplatser för att komma till rätta med den och för atthjälpa dem som drabbas av alkohol. Vi hade inte behövt starta alla dessakvinnojourer för att hjälpa kvinnor i nöd. Exporten och den svenska marknaden ses ur sammaperspektiv. Vin- & Spritcentralen betraktar utländska och svenskadryckeskonsumenler endast som marknader att tjäna pengar på. Sociala aspekterpå alkoholhanteringen nämns ingenstans, medan företagets produkter omtalas påett aningslöst reklamspråk. Utan ironi sägs att svenskarnas vodkatradition"är minst lika storslagen som ryssarnas" - ganska fantastiskt! har fattat ett beslut om en anpassning till EG:sinre marknad, där vi skall montera ner stora delar av det mångåriga arbete somvi har lagt ner på att solidariskt hjälpa dem som har drabbats av alkoholen. Ett statligt företag som på detta aggressiva sättmarknadsför alkohol bidrar inte på något sätt till att vi i skall kunnahävda vår mångåriga solidariska alkoholpolitik vid en anpassning. Det statliga monopolföretaget rycker på detta sätt undanmöjligheterna att inför EG hävda att den svenska alkoholpolitiken styrs avannat än snöd statsnytta och inte är till för att kunna sno drickarna på skatt. Att på statlig grund exportera lidanden och socialaproblem rimmar dåligt med de verbala sociala ambitionerna i svensk alkoholpolitik.Det blir inte bättre av att verksamheten har finansministerns uttryckliga stöd.Dessutom har bilrätt WHO-deklarationen om att vi skall minskaalkoholkonsumtionen , och då rimmar detta dåligt med den storaexporten av Absolut vodka. Den moraliska halten hos den socialdemokratiska regeringenhar förbytts i den krämarliberalism som kännetecknar just EG. Den mentalaanpassningen har redan inträffat. Sä här fär det inte fortsätta. En strävan till godaexportinkomster fär pä inget sätt äventyra viktiga svenska långsiktiga socialamål. Det vi behöver i är inte ökad utan sänkt alkoholkonsumtion. Vin-& Spritcenlralen måste få andra direktiv för sin verksamhet, direktiv somstår i överensstämmelse med svensk alkoholpolitik som den uttrycks vidhögtidliga stunder. Därförkräver de gröna att Vin- & Spritcentralen skall av alkoholdrycker och tobaksvaror av alkoholdrycker och tobaksvaror upphöramed export av alkoholhaltiga drycker, att regeringen nu klart skall upplysa EGom att vid en anpassning inte kommer att tillämpa de prisnivåer som nuär aktuella inom EG och att regeringen nu klart skall upplysa EG om att Sverigeinle kommer alt ändra sin socialt mofiverade alkoholpolitik vid en anpassningtill EG. Tack för ordet. 148INGRID (): Att staten försöker dryga ut kassan med enhänsynslös marknadsföring är ingenting nytt. rör det sig om alkohol,tobak och vapen. infördes kungligt monopol på spritproduktion.För att stärka statens skrala finanser drog man i gång en rejälreklamkampanj. Den tidens massmedia, dvs. prästerna, fick order att inskärpahos folket att det var en nationell plikt att dricka sä mycket brännvin sommöjligt. Den s.k. brännvinsepidemin utvecklade sig snabbt och fick katastrofalaföljder. "Hela landet var dränkt i brännvin", enligt en dåtidaresenär. beslöt därför att kraflåtgärder mästevidtas. Bäde prästerna och de styrande handlade förmodligen i god tro när denhär hemsökelsen drogs i gång. "ansåg var och en att brännvinvar en härlig gåfva, den bästa medicin vid alla sjukdomar och oumbärligför arbetare", står det i min skrift . vet vi bättre. Vi vet att minst var fjärdesjukhussäng blockeras på grund av alkoholbruket. av våldsbrotten harsamband med alkoholförtäring, och alkoholen kostar samhället 70-80 miljarderkronor . Framför allt orsakar missbruket ett oändligt lidande både förmissbrukaren och för de anhöriga. Det lönar sig inle för staten atl sälja sprit tillsvenskar. Därför är all reklam förbjuden - inom landet. Vid försäljning iutlandet struntar däremot våra statliga företag. Vin- & Spritcentralen samtSvenska , i alla sociala hänsyn. Affärerna gär strålande med hjälp aven hänsynslös marknadsföring. I yttrandet från Vin- & Spritcentralen till utskottetanges att marknadsföringen kan "anses tillbörlig enligt svenskanormer". Här i landet stoppades Vin- & Spritcentralen som bekantdirekt av när man slog upp sina reklamaffischer och hadegratisutdelning i . är det , och dåkan det vara på sin plats att närmare beröra inriktningen på denkonsumentinformation som våra statliga företag försvarar. I Vin- & 1987 berättas t.ex.med närmast sakral hänförelse "legenden" om vodkaflaskan avritad meden gloria. Det är flaskan som sägs utstråla och symbolisera renhet.Julens budskap är en flaska vodka. Det tonar ut som julsånger i veckomagasinmed hjälp av mikrochips. Här handlar det enligt årsboken om "kvickheter iord och bild" när "nya marknader" skall öppnas, charmeras ochpenetreras". Jag har under mina år som barnläkare sett alltför mängahem där julen varit en brännvinsbutelj på bordet, och jag vet vad det kaninnebära av julsorg i stället för julglädje, inte minst för barnen. Den här marknadsföringen är varken kvick eller charmig.Den är enbart cynisk och beklämmande samt också särande för mänga som uppleverjulens verkliga budskap som något heligt. I det senaste numret av tidningen , organ förSveriges marknadsförbund, finns en entusiastisk redogörelse för denmarknadsföring som enligt Vin- & Spritcentralen är tillbörlig med hänsyntill svenska normer. Man vänder sig till välutbildade höginkomsttagare viaannonser och bioreklam, får vi veta. "När amerikansk ungdom skall supa sigfull dricker de Absolut", står det, därtill lockade av reklamen i filmenS:t Elmos Fire. Av vodka far man inte illa, enligt uppgift från Vin- &Spritcentralens VD och informationschef, eftersom det säljs fill de välbärgade.Det resonemanget är barockt. Skrumplever, förtvining av hjärnceller samtåderförkalkning av hjärta och kärl är inte kopplade till utbildning ochårsinkomst. Rika ungdomars hjärnceller är lika känsliga som de fattigas. Ochäven barn som den välutbildade bär pä fär missbildningar och hjärnskador avalkohol. Man har riktad reklam inte bara till ungdomar utan också till kvinnorvia kvinnotidskrifter. "Export förekommer inte till länder som kan betraktassom ", skrev Vin- & Spritcentralens VD till utredningstjänsteni . Informationschefen säger följande i :"Någon försäljning av Absolut Vodka till länder i tredje världen lär dockaldrig bli aktuell av moraliska och etiska skäl". Andra tongångar var detnär Vin- & Spritcentralen i ett pressmeddelande jubladeöver att man nu också hade gjort en inbrytning på den filippinska marknaden.1987 sålde man visserUgen bara , men redan följande år var mängden dentiodubbla eller . I ökade försäljningen mellan 1987 och1988 från 14 000 till . Man säljer för övrigt till en lång radu-länder, men det är sä känsliga fakta atl Vin- & Spritcentralen bädeförnekar detta och vägrar lämna ut försäljningssiffrorna av s.k.konkurrensskäl. fick i stället vända sig till SCB,för där får man tillgäng till de siffror som vi riksdagsmän förvägras la delav. Svenska Tobaks AB:s VD, , erkänner däremotöppet att bolaget inte har några betänkligheter inför marknadsföringen i tredjevärlden. "Expandera vill vi", sade han i radioekot . Och hanförklarade, att om det går att få en marknad för snus i tredje världen sä ärman naturligtvis villig att sälja. Inte heller tog han avstånd frän den imagesom skapats kring snus, att det är bra för hälsan och viriliteten. Representantenför En rökfri generation påpekade mycket riktigt i ekot vilken ohållbardubbelmoral som döljer sig bakom vår export. Det är en dubbelmoral som viförövrigt inte accepterar när det gäller export av läkemedel och bröstmjölksersättning.Men där är det ju privata företag som tjänar på exporten. Även jag skall avsluta med nägra kloka ord ur en ledare iDN frän . I ledaren påpekas hur ohållbar situationen kommer attbli i samband med EG-förhandlingarna, om vi fortsätter vår export pä deninslagna vägen. Ledaren avslutas sä här: Det lär inte bli lätt att övertyga EG:s förhandlare om attdet svenska monopolet tillkommit enbart för folkhälsans skull. Hur ska vi värjaoss för krav pä att även ska öppna sig för det sydeuropeiskavinöverskottel av alkoholdrycker och tobaksvaror om viutnyttjar vårt statsmonopol som en trygg hemmabas för en sofistikeradmarknadsföring av vodka i och ? Vin- & Spritcentralen omhuldas av finansministerKjell-Olof för sina exportinkomsters skull. Bolaget gör vad som förväntasav det. Ytterst är det regeringen som äventyrar vär möjlighet att föra ensjälvständig alkoholpo-lifik. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 3. 149LARS (): Det var intressanta statistiksiffror somIngrid lämnade beträffande spritexporten till vissa u-länder.Det skulle vara intressant också att höra kommentera detta,mot bakgrund av hans påstående att Vin- & Spritcentralen enbart ägnar sigåt att exportera sina varor till väl utvecklade länder med en god lagstiftningsom tar hand om de eventuella risker som uppstår av vin och sprit. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 14 § Föredrogs näringsutskottets betänkande 1988/89:NU14om statliga företags sponsring. 150 (vpk): Vpk ser på följande sätt på sponsringen ochstödet lill kultur, till idrott etc. Vi menar att man bör ge kraftfullastatliga anslag till kulturverksamhet och lill idrottsverksamhet och att deanslagen bör bestämmas av i direkta beslut. Sponsring är en fråga om företagens vilja atl ge stöd ochderas önskan att få reklampelare som erkänsla för stödet. Vi menar attsponsring är en företeelse som svenska statliga företag inte bör ägna sig åt. Utifrån det synsättet har vi tillsammans med miljöpartietreserverat oss mot statliga företags deltagande i sponsring. Jag yrkar bifalltill den reservationen. 151 (): Det här ärendet handlar om statliga företagss.k. marknadsföring i form av sponsring. Den har av marknadsförare betraktatssom en speciellt genialisk form av försäljningsargument, eftersom den kopplarihop den marknadsförda produkten med nägon populär företeelse i samhället, exempelvisidrott eller konst. Den ger därigenom positiva effekter både för detannonserande företaget och för den understödda verksamheten. Vi i är negativt inställda till allt slagsreklam och vill minska den. Vi menar att reklam i sig är ett slöseri med bädemänskliga och Den drar myckel större resurser än en rimlig produktinformationskulle kräva. Dessutom förför den ofta människor att köpa mer än de behöver,vilket förvisso också är avsikten i många fall. Del leder till ytterligareresursslöseri, och vill bromsa resursslöseriet. Vår uppfattning är alltså att all reklam skall minskas -den är kraftigt överdriven - och del gäller även sponsring. Vi vill inte hindranågon från alt skänka pengar lill konst och idrott, men vi avvisar tanken päatt statliga företag skall ägna sig ål denna form av reklam. Vi är nämligen avden uppfattningen atl när staten driver affärsverksamhet skall det finnasytterligare ett syfte utöver att verksamheten skall ge en rimlig förräntningpä del nedlagda kapitalet. Förräntningen är ett sekundärt mål. Del bör alllid finnasett ytterligare mål för att motivera all staten bedriver industri-, service-eller affärsverksamhet. Detta mål skall vara en samhällsnyttig effekt utöverförräntningen. Detta har uppenbarligen de statliga affärsverken tappat bort. I dagens betänkande kan vi läsa alt varken posten ellerteleverket önskar betrakta sig som monopol. Det betyder att de har tappat bortsin ställning som public service-företag och försummar den uppgift som de engäng tilldelats av staten, nämligen att ge alla invånare i landet en någorlundalikvärdig service. Trots detta fungerar de i realiteten ofta sommonopolföretag. Den enskilde medborgaren har inget val när han vill kommuniceraper brev eller telefon. Ingen vill väl heller återinföra tvä konkurrerandetelefonsystem, inte ens här i , där det en gång fanns tvä sådanasystem som försökte konkurrera med varandra, i början av delta sekel. Vi miljöpartister menar att del är dags för en radikalomprövning av de ideal som har spritt sig inom de statliga verken. Verken måsleinse att hela landet skall leva och att de statliga verken skall betjänasamhället i hela landet, inte bara redovisa högsta vinst äl staten. Kort sagt:De skall bli de monopolföretag igen som de en gång var avsedda atl vara.Monopolföretag behöver en ytterst begränsad reklaminsats, för de har ju ingenkonkurrens. Tyvärr stämmer detta ytterst dåligt med den civilekonomernasideologi som har brett ut sig på alla håll i samhället och som påtagligt kommitalt dominera de statliga verken. Det har byggts upp en s.k. företagskultur, enföretagsfilosofi, som enligt vär uppfattning måsle i grunden förändras. Eltförsta steg vore atl omgående byta ut och motpersoner med en helt annan inställning lill verkens uppgift. Vi kan ta sponsringen som en indikation. Om statligaföretag anser sig behöva ägna sig åt sponsring för all hävda sig pä marknaden,då är del frågan om de verkligen rätt uppfattar sin uppgift. Atl poslen ochteleverket inte gör det framgår av deras utlåtanden i betänkandet. De ärnämligen i mycket stor utsträckning monopolföretag utan att vilja varamonopolföretag. Vär uppfattning är att de måste förbli monopolföretag för attförse hela landet med en rimlig service, där förluster på ett håll fårbalansera vinster pä ett annat håll. Att tro att man kan ha en konkurrerande postutbärningeller två alternativa brevlådsföretag i glesbygd faller på sin egen orimlighet,lika väl 9 protokoU 1988/89:81 som det ärorimligt med dubbla telefonledningar och tvä telefonföretag i konkurrens medvarandra. Del finns, herr talman, skäl att återkomma lill dessafrågor i fortsättningen, i mänga olika sammanhang, för staten mästeuppenbarligen ordentligt tänka igenom med vilka motiv den skall bedrivaaffärsverksamhet. Till dess yrkar jag alt skall ge regeringen tillkänna vad vi anser om sponsring frän statliga organ, i enlighet med vad somanförs i reservationen. 152ARNE GADD (s): 1 näringsutskottets betänkande 14 behandlarutskoltel tvä motioner. Det är dels en motion av i där hanyrkar atl skall begära att regeringen gör en utredning om de statligamonopolföretagens sponsring, dels en motion av , , sombegär lagstiftning som syftar till atl förhindra att sponsring äger rum i dessasammanhang. Näringsulskottet har gjort en genomgång av vad dettagäller och tillfrågat en rad statliga affärsverk och aktiebolag. Den slutsatsnäringsulskottet har kommit till är att sponsringens faktiska nivå i dessasammanhang är i det närmaste obetydlig. har en nivå på av helasin marknadsföringsbudget. Sjöfartsverkethar bedrivit verksamhet av detta slag omfattande . Att ta upp dettasom en stor principfråga är att göra en relativt begränsad verksamhet tillnågonting stort. föreslår alt avslå båda motionerna.När det gäller i motion gör man detta delvis underhänvisning till atl den utredning som utskottet har gjort är elt svar på hanskrav. När det gäller motion N263 frän , som väl inågon mån motsvarar den reservation och avgivit,bör emellertid ett par synpunkter tilläggas. En synpunkt är atl statlig verksamhet,även när det gäller monopolföretag, naturligtvis skall bedrivas så att denmycket väl kan hävda sig mot privat verksamhet. Jag ser inget som helst fel iatt elt statligt företag eller affärsverk går ut på marknaden om man håller sigpå en rimlig nivå. Vi kan ta som exempel. har, som utskottet har angivit, stött en delidrottsföreningar genom verksamhet med s.k. kioskfaddrar, ett system där ungdominom idrottsföreningarna får se till att kiosker inte förstörs ochför delta får en ersättning. Är det något fel att man gör pä det sättet?Utskottsmajoriteten säger att det inte är det. Under hänvisning till den låganivån och den alldeles uppenbara ansvarsfullhet som dessa affärsdrivande verkoch företag har visat tycker utskottet alt det inte finns någon anledning attstödja motionerna, så länge denna verksamhet bedrivs pä ett ansvarsmedvetetsätt och resurserna disponeras på det sätt som sker, inom dessa ramar. Jag yrkar bifall till näringsulskoltetshemställan, vilket innebär avslag på reservationen från vpk och miljöpartiet.Jag vill i det sammanhanget komplettera med en liten lokal information tillherr . Det är inte sä att vpk ute i regionerna tycker som PaulLestander. I län vet vi att vpk medvetet sponsrar . och jagtror att man i Films sportklubb är nöjd och glad över vpk :s insats i detsammanhanget. 153 () replik: Procentsiffror i all ära, men det vidiskuterar här är i nägon män principer. Jag försökte i varje fall i miltinlägg klarlägga att det här är fråga om en utveckling och principer - vart ärde statliga monopolföretagen på väg? Jag menar att det här gäller att mota Ollei grind. Detta är ytterligare ett utslag av den diktatur sombörjar breda ut sig i de statliga verken och företagen.