prot · GC0971 · 1988-12-31 00:00:00 — Uppriktigt sagt tycker jag att denna del är densvagaste och det som man saknar mest när det gäller slutsatser iregeringsförklaringen. Detta förutsätter helhjärtade insatser för att iinternafionella sammanhang kunna åstadkomma ett miljöföroreningarnasicke-spridningsavtal. Arbetet mot kärnvapenspridning måste följas av stopp förmiljöhot, och den orimliga dubbla målsättningen för måsteskyndsamt förändras sä att kontroll av kärnkraft blir dess enda mål ocharbetsuppgift, inte som att dessutom sprida denna energikälla över världenoch därmed undergräva icke-spridningen av kärnvapen. Tack vare den självständiga utrikespolitiken har Sverigekunnat tala med öst och väst, syd och nord. Vi har kunnat driva på för fred ochavspänning och för en rättvisare ekonomisk världsordning. Den stora utmaningenför oss, om vi vill fullfölja den politiken, är att lyfta fram miljöfrågorna iett globalt perspektiv. har föreslagit-och också i ett första skede fattriksdagens bifall till - ett svenskt initiativ till en internationellluftvårdsfond. Det har inte hänt så mycket på det internationella planet. Inför lägger vi nu konkret förslag om en globalmiljöfond. Fonden skall byggas upp av industriländerna genom att varje land,till att börja med, bidrar av bruttonationalinkomsten, BNI, Inom enfemårsperiod kan fonden successivt byggas . Det skulle i kronorräknat betyda en utveckling frän ca 100 miljarder till ca 500 miljarder kronorper är. Pengarna skall satsas pä att skydda regnskogarna, hindra ökenutbredningenoch hejda luft- och vattenföroreningar och på att utveckla miljövänlig teknikoch förnybar energi. Fonden kan inordnas i FN:s miljövårdsprogram, UNEP.Förslaget ligger nu på bord, och det är bara att ta ställning ochagera internationellt. Den internationella konkurrensen skapar i det kortaperspektivet olika produktionsförutsättningar i länder med miljökrav och iländer utan eller med låga sådana. Därför krävs internationell samverkan,parallellitet och solidaritet. Det är inget tvivel om att mänga länder uppleverden internationella konkurrensen som en hämsko på sitt eget internationellaengagemang på miljöområdet. måste stärkas på miljöområdet och desvenska ambassaderna tillföras miljöattachéer. Jag villnämna ytterligare några inslag i vär globala miljöstrategi. måste entydigt klargöra att vårt land inte skalldelta i exploateringen av . Denna jordens sjätte världsdel bör istället bli. en internationell naturpark, som krävts frånmiljöorganisationernas sida, och en gemensam tillgång för jordens folk. Utvecklingen av biotekniken öppnar hisnande perspektiv,som förvisso rymmer både möjligheter och risker. Inga ytterligare utredningarbehövs dock för att ange vidden av de science fiction-artade hot som användningav bioteknik i offensiva militära syften för med sig. måste med storkraft verka för ett förbud för utnyttjande av bioteknik för offensiva militärasyften. Konventionen om förbud mot biologiska stridsmedel måste dessutom få eneffektiv kontrollfunktion. 1 övermorgon, , kan våragrannar i , sedan republiken införlivades medSovjetunionen, lagligt fira sin självständighetsdag. Den blä-vit-svarta flaggankan hissas och det egna modersmålet brukas, ocksä som officiellt språk. Det ären seger för förnuft och anständighet. Det visar också kraften i en nationellidentitet, som har överlevt alla de gångna årens påfrestningar, med dess kulturoch historia som fästpunkter i tillvaron. Kanske har vi något att lära också avdetta: att inte se vår självbestämmanderätt som given - denmåste ständigt erövras - och att inte bortse från det nationella som förenar ien tid av internationell samverkan utan tidigare motstycke. 5 (vpk): Inför det här anförandet ställde jag migfrågan: Vad är egentligen utrikespolitik? Vad är det för innehåll iutrikespolitiken, och vad har den för mål? 1 föregående års ulrikesdeklaration hittade jag etl svar.Där uttryckte sä här: "Det yttersta syftet med värutrikespolitik är att värna säkerhet och oberoende. Detta gör vi genomatt föra en fast och konsekvent neutralitetspolitik." Men görregeringen det? Jag anser att det finns delar i regeringens politik somallvarligt försvagar tilltron till vär neutralitetspolitik, och jag tänker ägnaen stund ät att utveckla den kritiken. Anledningen till att frågan om Sverigesneutralitet är en av de viktigaste frågorna är att neutraliteten skullekunna vara vårt effektivaste verktyg i en aktiv fredspolitik, i värt arbete föratt skapa internationell avspänning och militär nedrustning. Och vi borde varaöverens om att detta är det absolut viktigaste arbetet . Pä vilkapunkter är jag dä kritisk? När det gäller de rent militärpolitiska frågorna vill jagpeka pä del ensidiga vapenteknologiska samarbetet med väst och pä Sverigesvapenexport. Enligt folkrätten är neutraliteten en rättslig status,byggd på att staten avstår frän allt deltagande i krig mellan andra stater ochhåller sig opartisk till krigförande staler. Den neutrala staten har alltsårätt att inte bli indragen i krig. Men det innebär inte alt vi som neutralt land kan göra vadsom helst i fredstid. Vi måste hela liden handla pä elt sätt som inger förtroendei omvärlden, för att vi i en krigssituation inle bara kommer all säga att vi ärneutrala utan också i praktiken kommer att kunna hävda vår neutralitet. Både iöst och i väst mäste man vara övertygad om att vi inte kommer att anpassa ossoch ställa resurser till förfogande för någotdera blocket. är helt beroende av importerad teknologifrån eller något annat .NATO-land för att kunna tillverka flera av våra"svenska" vapensystem. Om eller NATO skulle vilja pressa Sverigei någon särskild fräga så är teknologivapnel mycket effektivt - ocksä i andrasammanhang än de rent militära. Ett exempel är Robot 70-tillverkningen i . Enligtuppgifter skulle den tillverkningen bara kunna upprätthällas utankontinuerliga leveranser från , Ytterligare ett exempel är JAS-planet, ettrent samarbelsprojekt mellan och NATO, Utan NATO-teknologin ingaflygplan. Man kan naturligtvis ha äsiklen att den här utvecklingenär oundviklig. vill ju ha den mest avancerade tekniken, och den kommerfrän eller andra NATO-stater. Men vi kunde ju dä försöka balansera detta ifredstid med nägon typ av beroende eller samarbete österut eller, ännu hellre,överväga alt anpassa försvarstekniska profil till vad vi faktisktklarar av att producera själva. Det skulle i sä fall betyda att vi får avstäfrån den allra dyraste vapentekniken - men den kanske också är onödigtavancerad för våra behov? Sä till frågan om vapenexporten, och då tänker jag inte iförsta hand pä den illegala, som ju är generande för vär trovärdighet överhuvud taget, utan jag tänker pä den legala vapenexporten, den som är"undantagen som bekräftar regeln", dvs. den regel som säger attexport av krigsmateriel är förbjuden. Den regeln är ätskilligt tummad pä, ja.sä till den milda grad att fingeravtrycken frän de ansvariga ministrarna ochkrutdirektörerna flyter ihop i en enda stor soppa. Listan på utredningar somskall bringa klarhet i frågorna kan göras lång, och del finns nog anledning alltvivla på att intresset för alt nå klarhet är särskilt stort. Vpk kräver att all svensk vapenexport skall förbjudas ochdetta av flera skäl - av moraliska och nedruslningspolitiska inte minst. Vi kaninle tala om fred och sälja vapen. Men även av neutralitetsskälkräver vi i vpk att inte skall göra det. gär den svenska vapenexporten i huvudsak tillu-länder och till NATO-länder. Ingen export gär till . Varjevapenaffär föregås av omfattande samarbete med utvecklingsarbete, kontakter medutländska företag som skall leverera delar, utbildning osv. Den svenskavapenindustrin blir på det här sättet alltmer indragen i västvärldensmilitärindusiriella komplex, och beroendet ökar ju mer avancerade vapensystemenblir. Till det kommer att de svenska vapen som innehåller utländskakomponenter, vilket alltså en hel del gör, bara får exporteras till stater somUSA godkänner. AHt detta rimmar illa med, för all inte säga strider mot, densvenska neutralitetspolitiken. Prot.1988/89:71 ' Tyckerinle utrikesministern det också? Sä till något som vid första påseendet kan tyckas vara enrent handelspolitisk fräga, men som i sin föriängning har storasäkerhetspolitiska konsekvenser och som därför, om den drivs på det sätt somregeringen nu förespråkar, är ett av de allvarligaste hoten mot Sverigesneutralitet. Det är frågan om EG, den Europeiska gemenskapen, som det sävackert brukar kallas. Först vill jag säga: EG är inte . består av34 suveräna stater och många olika regioner. EG består av 12 västeuropeiskaföretr-ädesvis högt industrialiserade, kapitalistiska länder, de flestamedlemmar i en och samma militärpakt. Det är värt att hålla det i minnet närman lyssnar till allt vackert tal om att skall bli en del av Europagenom samarbetet med EG. Jag har alltid trott att var en del av ,om än en nordlig del. EG är inte och EG är inte heller bara den inremarknaden. Den inre marknaden är bara första steget. Steg nummer två är engemensam valuta och en gemensam centralbank, och steg nummer tre, det slutligasteget, är de utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetena. Det finns fastslageti ett formellt avtal, "Single European Act", den europeiskaenhetsakten. Det avtalet måste alla EG-medlemmar skriva under. Där kan man läsa att medlemmarna i EG skall sträva efteratt "gemensamt formulera och tillämpa europeisk utrikespolitik" ochatt detta samarbete kan bli ett viktigt bidrag för att utveckla en europeiskidentitet i utrikespolitiska frågor. 1 enhetsakten står ocksä att"parterna är beslutna att vidmakthålla de teknologiska och industriellavillkor som behövs för deras säkerhet". Detta rör exempelvis den militärakärnteknologiska infrastrukturen som kärnkraftverket iStorbritannien, som också är engagerat i kärnvapenproduktionen. Det rör heladen europeiska rustningsindustrin. Att det finns en uppriktig vilja att förverkligaenhetsaktens intentioner är inte att ta miste på. före dettaordförande i den "civila" , har alltid hängivetpläderat för gemensamt EG-försvar, gemensam säkerhetspolitik och gemensam vapenproduktioninom EG. Förre förbundskanslern förespråkar en integrerad europeiskarmé , och i har både konservativa och socialisterföreslagit att man skall ha en gemensam europeisk försvarspelare och en förEG-länderna bindande försvarsstadga. Och NATO:s generalsekreterare har talat ombehovet av en europeisk försvarsidentitet. I den västeuropeiska ekonomiska, politiska och militäraintegrationens slutända kan vi se konturerna av en tredje kärnvapenrustadsupermakt, kallad förenta stater, dvs. ett nytt militärpolitisktblock. riktigt hör jag hur argumenten radar upp sig i huvudetpå de andra debattdeltagarna. Herrar Bildt och tycker säkert att jagmålar fan på väggen och tänker nog försvara sig med att det de talar om ärekonomisk integration och ingenting annat. Dä vill jag att ni studerar exemplet , det endaneutrala land som är medlem i EG. När det var dags för allskriva pä enhetsakten fanns det de som hävdade att detta skulle strida mot denirländska författningen. I en historisk rättegäng, där en enskild person stämtstaten, fann att del fanns passusar i den europeiskaenhetsakten som faktiskt stred mot författningen. Vad gjorde dä den 1 stället för att kräva omförhandling av enhetsakten försökte denändra författningen, och man lyckades. Genom en folkomröstning, som gav detpsykologiska intrycket av att de som motsatte sig den europeiska enhetsakteninte var Europasinnade, lyckades man driva igenom en förändring avförfattningen så att den passade enhetsakten. Fallet visar att EG inte kan och inte kommer atttolerera någon form av neutralitet i sina led, och den sägerockså att det är av just det skälet som det inte är aktuellt att diskutera ettmedlemskap för del. Det handlar således inte om nägot direktmedlemskap men väl om ett så nära samarbete som möjligt. Då vill jag fråga utrikesministern: inte den materiellagrunden för vär neutralitetspolitik den ekonomiska politiken ochhandelspolitiken? Vär förmåga till oberoende och självständighet är väl ingetfritt svävande bergrepp utan förankring i övriga delar av politiken? Med risk för att låta som en tjatigt uppfostrande förälder- det är litet genant i förhållande till en så vuxen man som -vill jag säga följande till utrikesministern: kan inte bäde äta upp kakanoch ha den kvar. Ett närmande, som innebär att fä alla fördelar men undvikaalla nackdelar, håller inte. Förutsättningen för den"vi-ska-närma-oss-sä-myck-et-vi-kan-politik", som regeringen vill ha,är att det är möjligt att skilja ut säkerhets- och utrikespolitik frän allaandra typer av politik. Men det är enligt vår uppfattning en omöjlighet. EG handlar inte bara om länders integration ulan också ompolitikens integration. Det är den långsiktiga inriktningen även om det tar sintid. Därför finns det inget halvt medlemskap eller en halv väg till EG för deneutrala europeiska länderna. Neutralitetsförbehället har kanske en annan funktion förregeringen, nämligen att hålla de obehagliga sidorna av EG-frågorna utanfördebatten så länge, så att de sedan, om nägra är, kan presenteras som"priset" som vi måste betala för de fördelar vi fält av EG-ländernapä andra områden. Fortsätter anpassning lill EG i samma läkt somhittills är del nog inte alltför fantasifullt att tro att den dag kommer dåregeringen lägger fram en utredning, som argumenterar för att det nu är ellerhar blivit förenligt med svensk neutralitet att ansöka om fullt medlemskap. Detskulle om inte annat passa bra. Trycket pä att neutrala länder skall med i EG ärhäri, Samma diskussioner om EG som pågår här pågår ocksä i bäde ochSchweiz, Många är oroade, inte minst inom den internationella fredsrörelsen.Och det är inte konstigt. Om neutraliteten som politik och strategi förlorarstöd, om fier och fler neutrala länder börjar ansluta sig till EG, då kommernämligen fredsrörelsen att förlora en av sina viktigaste stödjepunkter. Då fårvi ännu svårare att bygga upp ett fritt från kärnvapen, fritt frånförtryck och fritt från militära block! Mot EG:s övernationella myndigheter, som är totaltbefriade frän all demokratisk kontroll och insyn, men helt dominerade avkommersiell ideologi och oförmögna all ge lösningar pä såväl miljö- somkrigshot, vill vpk sätta elt alleuropeiski perspektiv, ett fredens, samarbetetsoch folkförsoningens . Men elt sådant alleuropeiskt perspektivförutsätter att vi accepteraroch respekterar att olika nationer kan ha skilda ekonomiska system och kanrepresentera olika politiska, sociala och kulturella åskådningar. Samverkanoch harmoni mellan nationer kan bara bygga på att vi ser varandra som jämlikar,inte pä att vi pressas in i konstlade gemenskaper, vars ledande motiv är dekommersiella krafternas marknadsbehov. En trovärdig neutralitetspolitik ärförutsättningen för att skall kunna föra en politik i solidaritet med tredjevärldens länder. Vi vet att villkor har försämrats drastisktunder 80-talet. Flertalet länder har inte längre råd att ta emotutvecklingsbistånd utan måste hållas vid liv med katastrofhjälp, importstöd ochandra akutinsatser. Det är inte längre tal om att höja de fattiga ländernaslevnadsnivå utan om att neutralisera de värsta effekterna när den nivånsjunker. Följden blir att de ekonomiska och sociala klyftorna växer. När den internationella valutafondens rådgivare flyttar ini finansministerier och deras centralbanker övervakas avbankkonsortiernas utposterade inspektörer, ja, då finns del inte mycket kvar avde ländernas oberoende. Demokratiska rättigheter som pressfrihet och strejkrättavskaffas, undantagstillstånd införs, mark och vatten överexploateras för attländerna skall kunna öka exporten och betala sina skulder. Nya miljö- ochsvältkatastrofer blir följden. Vad vi bevittnar är en utvecklingskris. Det finns oroväckande tendenser i den svenskabiståndspolitiken. Landprogrammeringen överges och en ständigt större del avbiståndet går till särskilda program, katastrofinsatser osv. Regeringen talar alltmer om tillväxt som självaförutsättningen för att de fattiga folkens levnadsnivå skall kunna höjas,tillväxt som ett mål överordnat de övriga. Men tillväxt och utveckling är intealltid samma sak. Än mindre är tillväxt alltid liktydig med en hållbarutveckling. visar dubbla ansikten mot tredje världen. Sverigearbetar för nedrustning men subventionerar export av vapentill . försvarar de mänskliga rättigheterna, somsvenska handelsdelegationer reser pä löpande band till diktaturer som ,och . stiftar Sydafrikalag, företagenkringgår den. SIDA planterar skog på elt håll, ""avverkar den på ett annat. bistånd mäste enligt vär uppfattning öka, men detmäste också ändra karaktär. Vi måste bl.a. inse att det till största delen äru-ländernas kvinnor som tvingas bära världens skuldbörda. Av dem som lever iarmod har de fattiga landsbygdskvinnorna det allra värst. De är överansträngdaoch undernärda, arbetar ofta arton timmar , producerar mer än hälftenav livsmedlen i den tredje världen och ända av familjernaslivsmedel i jordbruksområden, 1 många regioner har dessutom kvinnornaensamansvar för familjens försörjning, eftersom männen tvingas flytta in tillstäderna eller till andra länder för att hitta arbete. Insikten om kvinnornas centrala roll har ökat, men trotsdet fär inte kvinnorna på långt när lika stor del som männen av satsningar påbistånds-och utvecklingsprojekt. Kvinnorna har till stor del varitföremål för preventivmedelsforskning och barnbegränsningsprojekt. måste detvara dags att "höja blicken från kondomens nivå och underlivets region föratt betraktakvinnan i hela hennes gestalt", som en gynekolog med långu-landserfarenhet sä träffande har uttryckt det. Ett annat område som kastar en minst sagtdyster skugga över vår värld är frågan om mänskliga rättigheter. TrotsESK-möteis positiva förhandlingsavslutning i för nägra veckor sedan ärverkligheten fortfarande både grym och fasansfull för mänga människor. I fortsätter mullorna sin klappjakt pä dendemokratiska oppositionen. Brutala avrättningar av politiska fångar som suttitfängslade hör till vardagen. Sä styr de despotiska mullorna. , nären känd författare hotas till livet, har regeringen protesterat. Det är bra,och är man välvillig kan man förstås säga "bättre sent än aldrig",men frågan är om det inte är litet väl sent. I , med en formellt folkvald regering, dessutomsocialdemokratisk, "försvinner" människor spårlöst. Under 1988försvann 200 personer. Tortyr och summariska rättegångar mot politiskamotståndare och fackliga ledare är vanligt förekommande. Vad har den svenskaregeringen gjort för att protestera mot detta? Vad har den svenska regeringensagt till den peruanska socialdemokratiska regeringen, herr utrikesminister?Jag efterlyser ett svar, I härjar dödspatrullerna fritt, och påFilippinerna härskar samma polis och samma militär som under diktatornMarcostid, Dödspatrullerna opererar skoningslöst, tortyr förekommer dagligen.Och delta land har mage att föreslå som svenskt programland förbistånd, med hänvisning till att landet utvecklats till en demokrati! Ärdetlandets polifiska system som är avgörande för om skall beivra brottmot mänskliga rättigheter, dvs. om det är ett socialistiskt ellerkapitalistiskt land? Det vill jag fräga . För klarhetens skull vill jag säga att vpk protesterar motbehandlingen av regimkrilikern Väclav med samma kraft som alla andrapartier i den här församlingen. kommer senare att i sitt anförande merutförligt ta upp frågan om mänskliga rättigheter. Jag vill övergå lill att beröra situationen iMellanösiern. Vpk hälsar bildandet av den palestinska staten med stor glädje.Den förtjänar allt stöd i sin viktiga kamp för ett fritt . 90 stalerhar erkänt den nya staten, och min fräga till utrikesministern är: Närtänker sälla sig till denna stora skara? Det är beklagligt alt fortfarande biter sig fast ien redan överspelad politik, men förr eller senare kommer all tvingaserkänna den palestinska staten och vara tvungen att sälta sig ner och diskuteramed PLO. Ett stort hopp är nya attityd till PLO, som fär ses som ett resultatav den tysta diplomati som inte minst och sä framgångsriktdeltagit i. Hoppet har tänts om en lösning av den gamlaPalestinakonflikten. Ocksä i södra kan vi skönja en strimma hopp.Uppgörelsen om bör ocksä innebära ett hopp för och Mogambique -två länder som sargats svårt av och dess mördarhand, representeradeav UNITA i och MNR i Mogambique. I det sammanhanget skulle jag vilja säga att jag tycker del är 3 protokoU 1988/89:71 en skamatt det i riksdag finns ledamöter, från moderata samlingspartiet, sompläderar för svenskt bistånd till det vita lakejer, nämligen tillUNITA. För att fä fullständig fred krävs att det förhatligaapartheidsystemet utplånas för evigt. ANC, UDF och andra progressiva krafter iSydafrika måste därför ges ökat stöd, både ekonomiskt och moraliskt. En viktigåtgärd är att alla ekonomiska förbindelser med bryts. Men trots atten massiv opinion i stöder sådana åtgärder fortsätter de svenskaföretagen att genom sin verksamhet stödja den rasistiska regimen. I har vi nu sett utmarschen av de sistasovjetiska trupperna. Vi i vpk hälsar det med tillfredsställelse. Det var inteen dag för tidigt, utan . kvarstår uppgiften att gemensamt arbeta för att nägonform av fred också kan skapas mellan de olika parterna inne i föratt undvika att landet slits sönder av rivaliserande grupper. FN är denorganisation som bör ta ett stort ansvar för detta arbete. Ingendera sidan i har rätt att förhindra attinternationella hjälpsändningar kommer fram, oavsett på vilken sida manbefinner sig i den pågående konflikten. Hur det än är så är det ettobestridligt faktum att människor sväller. Efter den här ganska dystra och allvarligauppräkningen vill jag tala om att jag har sparat del bästa . Jag villsom avslutning lyfta fram den hoppingivande och positiva utveckling som ändå ärden alltigenom överskuggande: Avspänningen och nedrustningen i världen! Plötsligt skrivs fredsavtal. Fiendeskap, avlat iskyttegravar och på slagfält, förbyts nu i försoning. De härda orden tystnar.Viljan att nå lösningar, fredliga lösningar, pä konflikter har växt sigstarkare än kanske . Vi kan se på konflikten mellan Vietnamoch , mellan och , och , och ,och , och , och , och . Alladessa relationer präglades ända tills av i bästa fall diplomatisk kylaoch i sämsta fall av krigshandlingar. På dagstidningarnas utrikessidor läser vi inte längre"gick till hårt angrepp mot" eller "nya strider utbröt"utan allt oftare fär vi läsa om historiska första toppmöten mellan ländersledare. Bilderna visar handskakande stalsledare och diplomater. I många fall ärdet historiska bilder som skulle ha varit otänkbara för bara nägra är sedan. Avspänningen mellan och har spridit sig somringar pä vattnet till stormakternas förtrogna och allierade runt om i världen.Den internationella stämningen har berikats med samförstånd och ömsesidigtförtroende. En förlösande faktor i den här utvecklingen har varitSovjets förändrade politik. Vi kan naturligtvis tycka vad vi vill om ,men i det här fallet tror jag nog att vi är överens. tal i FN idecember bröt med gårdagens militära tänkande. I stället för alttala om militär jämvikt, dvs. den klassiska terrorbalansen, talade ometl militärt försvar baserat pä principen om tillräcklighet. Han talade om altSovjet var beredd att ensidigt reducera sina trupper med en halv miljon man,bäde i och i . Flera avde vapen som skall tas hem skall förstöras, och militära industrier skallkonverteras för att kunna användas civilt. Nägra vapenfabriker skall t.ex.tillverka barnvagnar, några skall tillverka cyklar och andra tvättmaskiner. Ijanuari spädde utrikesminister på med att förklara att Sovjetunder skall börja förstöra sina lager av kemiska vapen - ulan attinvänta någon inlernationell överenskommelse. Glasnostpolitiken har ocksä näll flera av de övrigaösteuropeiska länderna. i är förklarade DDR, och attockså de är beredda att minska sina militärbudgetar och att göra ensidiganedskärningar i sina militära styrkor.