prot · GC0911 · 1988-12-31 00:00:00 — Arbetsförmedlingen, sjukvården, företagshälsovården,och kan alla vara inblandade. Men ingen tar päsig ansvaret, och ofta hamnar det "mellan stolarna". Ett intressant uppslag för atf fä fart på rehabiliteringenhar AMS-chefen tagit upp. Från sida har vi också visat aft bådelidande och pengar kan sparas genom en mer aktiv försäkringskassa. Regeringenhar ännu så länge suttit med armarna i kors och avvisat de här nya idéerna.Saken är under utredning, har man svarat. Ja, det har den fakfiskt varit sedan1985. När rehabiliteringsutredningen tillsattes skulle den vara färdig senastförsta , men den är, efter starten, ännu inteklar. Krisen i rehabiliteringen finns redan och fortsätter att öka. Mot denbakgrunden blir man både fundersam och bekymrad över de färska vallöftena omaft en ytterligare utredning eller kommission nu skall tillsättas - denna gångför aft komma åt arbetsmiljöproblemen. Det finns över 1 000 anställda vid arbefarskyddsverket somredan arbetar med dessa frågor, och man kan fråga sig vad denna kommissionskall göra som infe proffsen klarar av. Jag ser därför med spänning fram emotvad arbetsmarknadsministern har aff säga om den tänkta kommissionen. Jag vill ändå, herr talman, tolka en del i detsocialdemokrafiska förslaget som positivt, dvs. att socialdemokraterna liktvalaffischen säger, aft "nu får det vara nog". Det är bra, men fråganarom det kan begränsas just fill några utsatta arbetsplatser. Är det infesnarare sä att alla arbefsmiljörisker måste bekämpas, såväl för arbetare ochtjänstemän som för egenföretagare? Aff svårare risker ägnas större kraft ochmöda än lindrigare sådana är infe något nytt i svensk arbefsmiljöpolitik. Mendet får infe bli så att man bortser från något område där människor faktisktkommer fill skada också utanför gruppen med de 400 000, Frän folkpartiefs sida är vi beredda aft intensifiera våraansträngningar för aft skapa en säkrare arbetsmiljö. Vad gäller formen fördetta arbete är det inte uteslutet aft en sådan kommission som föreslås kanvara till nytta. Ändå tror jag aft det finns mer att hämta i vad partierna häri gemensamt drivit under hela 80-falet än i en idé som, fill synesföga underbyggd, kastas fram i en hektisk valrörelse. Vi står inför en ny mandatperiod. Arbetet fören bättre arbetsmiljö för alla skulle tjäna pä aff vi mera satsade pägemensamma ansträngningar. Vissa områden behöver mera av forskning ochytterligare insikt, men på mängder av områden vet vi tillräckligt mycket. Detär dags aff gå från ord till handling. 40PER-OLA (): Någon har sagt atf det finns tvä sätt aff sepå framfiden: dels aft välja framtid, dels aff drabbas av framfiden. Enligtmitt sätt aff se bör vi välja framfid. Vi måste välja den väg som skapartrygghet i arbetet, jämlika villkor för kvinnor och män på arbetsmarknaden, ettdecentraliserat näringsliv, en rättvis fördelning av resurserna och en godmiljö. När man under valrörelsen vid besök på skolor m,m, frågadeungdomar vilken som var den viktigaste polifiska frågan fick man ofta svaret:Miljön. Och det gäller inte bara för ungdomar - det gäller oss alla. Underde har mycket av den polifiska debatten tyvärr fokuserats kringekonomi, finanslejon och andra lejon, aktiekurser och budgetunderskott. När detför blev turbulens på fondbörserna i världen blev många bekymrade,och visst har underskottet i statens finanser varit allvarligt. Men de härproblemen är ändå inte de allvarligaste. Detstörsta problemet skulle vara om det blev underskott i miljön, t,ex, iarbetsmiljön. Underskotti miljön ger också underskott i människornas välfärd. Därför måstemiljöfrågorna i hela sin vidd få ett ökat utrymme i polifiken. Miljöhänsynenmåste genomsyra besluten om arbetsmarknads-, närings-, regional- oehfinanspolitiken, för atf bara nämna några exempel. Arbetsmiljönsbetydelse för hälsan har uppmärksammats alltmer under de senaste åren.Arbetsmiljöfrågor har också drivits pä flera områden , vilket ärnödvändigt, Arbefsmiljölagen, som antogs under de icke-socialistiskaregeringsåren, har varit avgörande för atf nä fram fill bättre förhållanden påvåra arbetsplatser. Utbyggnaden av företagshälsovården och yrkesinspektionenhar också haft mycket stor betydelse, liksom vidgade befogenheter för deanställda då det gäller säkerhet på arbetet. Deras inflytande överarbetsmiljön, över arbetets uppläggning är betydelsefullt och måste utvecklas. Trotsdetta finns det mycket aff göra. Vi kan utgå från atf vi aldrig uppnår ensituation där arbetsmiljöfrågorna är slutgiltigt lösta. Nya problem uppkommergenom den tekniska utvecklingen och genom förändrade arbetsformer, t .ex.sådant som leder till ökat ensamarbete. Det finns många arbetsplatser i vårtland där uppgifterna har karaktären av ensamarbete. Det är också angeläget atfde psykosociala miljöfrågorna uppmärksammas parallellt med de mer påtagligaproblemen på arbetsmarknaden. Likaså måste vi se upp med kemikaliesamhällef,som föder nya problem i form av allergier och påverkan på människans hälsa. Iolika industriprocesser släpps det ut många nya kemiska preparat som vi infevet effekten av förrän efter lång fid. Vi måste låta kemikalieinspektionen ochde organ som har till uppgift atf hålla efter kemikaliesamhällets avigsidor fåsådana resurser atf de klarar av sift arbete. 1990-falefmåste bli miljöns ärfionde. Regeringen har, som sade fidigare idebatten, talat om atf kartlägga och vidta åtgärder för de 400 000 mest utsattaarbetsplatserna. Men varför begränsar man sig fill enbart vissa arbetsplatser?Skall infe en god arbetsmiljö gälla på alla arbetsplatser? Åtgärder för affförbättra arbetsmiljön är inte bara ett intresse för den enskildearbetstagaren. Det måste gälla även för företagen och hela samhället. Antaletförtidspensionerade har ökat mycket starkt, liksom antalet anmäldaarbetsskador. Orsakerna till defta är många, men brister i arbetsmiljön tordeha stor betydelse. Den senaste fiden har vi fått larmrapporter om ökadesjuktal. Detta måste vi ta pä mycket stort allvar. Det kräver analyser avorsakerna. Dessa analyser måste omfatta arbetsplatsernas utformning,produktionsmetoder i industrin och strukturen i näringslivet. Jag tror atf visamtidigt även måste uppmärksamma boendemiljön. Det krävs alltså åtgärder påmånga olika områden. Bristfälliga arbets- och boendemiljöer måste byggas bort. Ofta har arbefsmiljöproblemen varit förknippade medindustriella processer av skilda slag. Jag tycker att det är ett för snävtsynsätt. Även andra delar av arbetsmarknaden än tillverkningsindustrin uppvisarmiljöproblem. Jag vill lyfta fram några yrkesområden som måste få störreuppmärksamhet i framfiden, exempelvis vårdsektorn, kontorsmiljöerna ochensamarbefsplat-serna. Arbefmiljön för vårdbiträden är ofta tung, både fysisktoch psykiskt. Arbetsskadorna är många och personalomsättningen inom sjukvårdenstor. De allra flesta orkar eller önskar inte arbeta heltid därför aff arbetetär tungt och stressigt och för aff arbetsmiljön är bristfällig.Detta gäller inte minst de som arbetar inom eller hemsjukvården. Det är ett känt faktum aff det blir allt svårare aftrekrytera kunnig personal till hemvärdsverksamheten. Arbetet innebär ofta fleratunga moment, inte minst när vårdtagaren är sängliggande. Många slutar därför iförtid. De gör det på grund av utslitna ryggar och axlar. Jag tycker atfpolitikerna, såväl rikspolitiker som de polifiker i kommuner och landsfing somhar ansvaret för vården, mäste uppmärksamma detta betydligt mer än som hittillshar gjorts. Om hemvärdsverksamheten skall kunna utvecklas är det nödvändigt meden långsiktig planering, som också inrymmer arbetsmiljöaspekter. Det gäller förövrigt för hela vårdsektorn. Jag vill fråga arbetsmarknadsministern; Vad avserregeringen atf vidta för åtgärder för atf förbättra arbetsmiljön inomvårdsektorn? Få arbetsmiljöområden har under senare fid blivit såuppmärksammade som det som rör bildskärmsarbete. ADB-tekniken är ett exempel påteknikens framsteg, den kan spara fid och ge ökad säkerhet och effektivitet iarbetet. Men om den nya tekniken skall kunna komma fill rätt användning iarbetslivet mäste den anpassas fill människans förutsättningar. har viinfe anpassat tekniken till människans förutsättningar och behov. Människan harfått anpassa sig till tekniken. Eftersom datoriseringen av arbetsplatsernakommer aft utvecklas betydligt talar allt för aff alltfler personer kommer aft syssla med bildskärmsarbete av skilda slag. Därför ärdet nödvändigt atf arbefsmiljöproblemen med t.ex. bildskärmar och ny teknikbättre uppmärksammas. Här krävs det forskning och konkreta åtgärder.Högskolorna, arbefarskyddsstyrelsen och andra organ måste samverka. Dessauppgifter får infe falla mellan stolarna, för att låna ett uttryck av ElverJonsson. Genom strukturförändringar i näringslivet oeh påarbetsmarknaden har vi fått nya miljöproblem som är minst lika allvarliga sommiljöpåverkan frän kemikalier, industriprocesser och tillverkningsmetoder. Jagtänker pä de psykosociala arbetsmiljöproblemen, vilka har ökat. De har ökat påensamar-befsplafserna, men även inom mänga andra delar av samhället. Inomexempelvis jordbruket är detta ett allvarligt problem. Det har mänga gångerhängt samman med den jordbrukspolitiska inriktningen. De som har varitengagerade i oeh som har arbetat inom jordbruket har känt sig pressade av denpolitik som regeringen har förf. Men dessa problem finns inte bara inomjordbruket, utan de förekommer även på mänga andra områden. Därför måste depsykosociala miljöproblemen ägnas större uppmärksamhet i framfiden. Eftersom de regionalpoUtiskafrågorna nu flyttas från indusfridepartemen-fet tillarbetsmarknadsdepartementet vill jag också beröra regionalpolitiken i mittanförande. Jag hoppas atf förflyttningen av regionalpolifiken frånindustridepartementet fill inte innebär aff detenbart blir AMS-polifik av regionalpolifiken. Jag är visserligen litet förvånadöver atf ett så vikfigt avsnitt helt plötsligt flyttas över fillarbetsmarknadsdepartementet. Jag är infe förvånad av den anledningen affIngela är chef för - jag tror att hon klararden uppgiften - utan närmast för atf partierna fidigare var överens om atf detfinns ett mycket nära samband mellan indusfri- och regionalpolifik. För är det självklart att människorna i vårt land,oavsett bostadsort, skall ha lika rätt fill arbete, trygghet, bostad och godmiljö. Regionalpolitiken måste vara ett mycket aktivt instrument fördecentralisering och välfärdsufveckling i hela landet. Det kravet uppfyllerinte den socialdemokratiska regionalpolitiken som den har bedrivits.Den har varit för kraftlös och har mer haft karaktären av"städverksamhef" för att försöka reparera de skador som har uppståttpå grund av en felaktigt förd näringspolitik och ekonomisk politik. Därför harockså regeringen misslyckats och den regionala obalansen ökat. års valrörelse lät den socialdemokratiskapartisekreteraren meddela aft socialdemokraterna skulle inleda enkampanj som innebar en kraftig satsning på storsfäderna. Det var där väljarnafanns. har vi facit i hand och kan konstatera att den socialdemokratiskapolitiken verkligen har haft den inriktningen. Man har satsat på storsfäderna.Det gav infe precis någon utdelning i valet, men det har lett till ökadstorsfadstillväxt, maktkoncentration i näringslivet och enkelriktadekapitalströmmar. Kapitalströmmarna har gått från glesbygdsområden tillexpansiva områden, frän småföretag fill storföretag, bl.a. vialöntagarfondssystemef. Vi mäste nu i ett regionalpolifiskt sammanhang börjadiskutera den ökade frihet som kapitalmarknaden, såväl internationellt somnationellt, genomgår. Hur kan vi med en framfida regionalpolifik stimulera ochunderblåsa den ökade aktiviteten på riskkapifalmarknaden för nyföretagande ochindustriell utveckling i alla delar av landet? Det är en fråga som måste fåsvar. Sedan socialdemokraterna återkom till regeringsmakfen 1982har befolkningen i de tre storstadslänen ökat med rekordfart, närmare bestämtmed 103 000 personer. Det är fler än de som bor i hemkommunBorås. har avfolkningen av skogslänen uppgått fill närmare 20 000personer. fastställde en enhällig riksdag befolkningsmål förlänen inför är 1990. För atf nå defta mål behöver exempelvis de sju skogslänenen befolkningsökning med drygt 36 000 personer fram fill 1990. Det motsvarar ca65 personer per dag. Jag vill därför fråga arbetsmarknadsministern, som äransvarig regionalpolitiken: Är det regeringens avsikt aft uppfylla 1982 årsbefolkningsmäl för skogslänen? Vilka åtgärder avser man att vidta på detarbetsmarknadspolifiska, det regionalpolitiska och det näringspolitiska områdetför att detta mål skall uppnås? Eftersom den ökade maktkoncentrationen,internationaliseringen och fusionsgaloppen inom näringslivet i sin förlängningpåverkar situationen för enskildaregioner och människor borde vi visa större intresse för dessa problem, infeminst socialdemokraterna, vilkas polifik ju i hög grad har bidragit tillkoncentrationen i näringslivet. EG och relafion till EG har varit uppe i debattentidigare , och jag skall något knyta an fill denna debatt. Det råder ingettvivel om att på olika sätt kommer aff påverkas av integrationen inomoch med EG. Det kan förväntas atf svenska företag, som redan är etablerade inomEG-området, får förstärkta incitament att etablera och förlägga verksamhet inomEG-området. Det kan också förväntas atf andra företag får större benägenhet affetablera verksamhet inom EG. För de företag som inte har den möjligheten - detär ganska många, framför allt småföretag - kan det skapa problem. Det är ocksådessa företag som främst finns i glesbefolkade områden. För del är det därför viktigt att förstärka deregionalpolitiska insatserna. Vi får inte göra avkall på rätten aft görainsatser som främjar regional balans genom t .ex. infrastrukturella satsningar,stöd till företagsetablering och -utveckling, reducering av ogynnsammaavständskostnader m.m. Internationaliseringen inom näringslivet ochintegrationsprocessen i mäste mötas med aktiva regional-, närings-och även arbetsmarknadspolitiska insatser i vårt land. Det behövs ett nätverkav småföretag för att balansera beroendet av internationaliseringen inäringslivet. Frän sida har vi under den gångna riksdagsperioden visatvilka åtgärder som kan vidtas på detta område för att nå målet om regionalbalans, och jag vill fråga: År socialdemokraterna beredda aft sluta upp bakomen sådan politik? I en effektiv regionalpolitik måste ingåmånga olika delar, t.ex. åtgärder för bättre infrastruktur, utbildning, godakommunikationer och stöd för småföretagsutveckling. Sänkta arbetsgivaravgifter ingår nu i medelsarsenalen föratt främja en . positiv utveckling i , mitt eget hemlän. Det harvisat sig vara ett bra instrument för aft stärka näringslivet och främjasmåföretagsutvecklingen i länet. är ett län som annars i storutsträckning är beroende av ett fåtal stora statliga företag, även om antaletanställda inom de statliga företagen av olika orsaker har minskat under årenslopp. I en rapport frän statens industriverk hävdas emellertid att sänkningenav arbetsgivaravgifterna infe har haft nägon effekt. Jag ger personligen intemycket för den rapporten. Jag vill fråga , som är ansvarig förregionalpolitiken: Kommer näringslivet i även aff fåbehälla förmånen med sänkta arbetsgivaravgifter som en del i en aktivregionalpolifik? 41 (vpk); Just nu reser politiskt aktiva kvinnor landoch rike runt för att fä in fler kvinnor i de beslutande församlingarna. Det ärett pinsamt faktum att utvecklingen gär med snigelfart - därför dennatvärpolitiska kampanj. Men jag vill gå fillbaka litet i tiden. Vi hade här enjämställdhetsdebatt . Jag beklagade då aft vpk hade en så lågandel kvinnor i sin riksdagsgrupp. Jag var däremot stolt över att vpk var detförsta riksdagsparti som fick en majoritet kvinnor i partiledningen, ipartistyrelsen. då atf vi efter valet skulle ha fler kvinnor i värriksdagsgrupp. Jag fick rätt. Det känns fint. I övrigt finns det mycket atf önska när det gäller lägetför kvinnorna. En av orsakerna till detta läge har redan analyserats. Det heteratt de politiska partierna bjuder fill ganska bra. Men det är i "denprocess där de personliga kontakterna väger tungt" som "kvinnornamissgynnas dubbelt". "Män med kontakter, män pä topposfer beslutar omandra män på topposter". Detta är citat ur delbetänkandef Skall ävenmorgondagens samhälle formas enbart av män. Det är samma mentalitet som ligger bakom uttrycket"kliar du mig på ryggen, sä kliar jag dig". Det patriarkaliskabrödraskapet går på i samma gamla ullstrumpor, inom och över partigränserna. Jag fick ett brev frän en något trött "syster".Hon skickade med en dikt av , som för resten själv för intelänge sedan tillhörde den socialdemokrafiska riksdagsgruppen, för övrigt frånsamma län som . "När kvinnor kräver frihet, sä trorman de är emot männen. Närkvinnor kräver att få deltaga i politiken, så ställerman sig pä täta led och frågar: - Är detmin plats du vill åt? Men när hon sfär snällt därhemma snyter ungarna ochtvättar allas lort Då är det ingen som känner sig hotad. Det är bara närkvinnor höjer rösten och ställer krav som det blir ett helvetes liv." Men de flesta kvinnor har varkenråd ekonomiskt eller lust fill aft enbart stå för markservice pä männensvillkor. Till dikt vill jag därför foga: Och när kvinnordrabbats av förslifningsskador i ackordshetsande arbeten, har män i vitarockar och med arrogant uppsyn talat om "kärringvärk" och"tennisarm". "När jag var yngre försörjde jag ensam mitt barn, ochpengarna betydde allt för mig. är jag ett levande bevis för vadackordssystemet kan göra. Jag orkar knappt bära hem min kongressväskahärifrån", sade från , som var ombud päTräindusfriarbefareförbundets kongress . Hon var en av dem som sägtill att förbundet fattade beslut om aff verka för ett förbud mot ackorden -mot förbundsstyrelsegubbarnas vilja, mot LO:s flathet. Jag vill passa på attgratulera och hennes kämpande bröder och systrar ute i landet, som vågadeen strid mot klassamhällets orättvisor och vann en viktig delseger. Jag känner inte . Men jag känner . Även om honinte har samma möjligheter som att slåss för sina rättigheter är hon enmänniska det lyser om. Jag känner stor respekt för hennes omtänksamhet, införhennes klasskänsla och för aft hon mot alla odds orkat med så många slitsammaår utan att tappa sin posifiva syn på livet. både barn,barnbarn oeh arbete. Men när barnen nu är vuxna är sä utsliten av siftjobb på varuhuset aft hon går med ständig värk. Som brödpackerska har hon settprivata ägare komma och gå i sin jakt på vinster. heter ägaren ,sedan hon - en av få mäktiga kvinnor -har satsat pä varuhusbranschen. och har aldrig träffats. ;sonJohnson vet infe ens hur arbetsmiljön i hennes egen affär i ser ut.Hon har aldrig satt sin fot i denna härda arbetsmiljö. Men , kvinnan somförbrukat sina krafter för aft tjäna sitt levebröd, har däremot haft äran aftse överklassmiljö på TV. För där visas ofta miljardärerupp, som i nyliberal anda fått en helgongloria som vore de nationens hjältaroch hjältinnor. Det är inte bara osmakligt - det är djuptorättfärdigt. De som gör grovjobbet och som tar de verkliga riskerna isamhället osynliggörs. Inte förrän i valrörelsens elfte fimme dök de skadadearbetarna upp i massmediavärlden som ett lämpligt illustrafionsobjekf. De harockså alldeles nämnts från kammarens talarstol. Det står aldrig aff läsa om i ellerandra stora blad. Inte heller har hon tänkt sig atf överlämna nägondebattartikel, sä som hennes rika arbetsgivare gör, så som mäktigasteindustriledare gör. G. bl.a.följande i : "Om vi studerar hur andra folk förhåller sigtill livet, kanske vi även i framfiden kan producera konkurrenskraftigt ochhöja blicken från vår egen vardag." är det ju så aff Volvochefens vardag inte ser likadanut som Emmys eller Aliees vardag gör. Inte heller producerar han som de gör.Men var och en förstår att han infe uppskattar deras syn på livet. Frän sinupphöjda position vill han inte se dem över huvud taget! Vilka "andra folk" är det dä han ser? Är detEG-ländernas arbetslösa? Tänker han på de människor som lever iLissabons slumområden och som enligt "Monitor" lever i"absolut fattigdom"? Eller är det irländarna, som bor i EG:s mestskuldsatta land, där skatterna är skyhöga? Kanske menar han regeringarna iSpanien och , som pä grund av EG-diktat nu tvingas införa moms? I säfall är det själva underdånigheten till det överstatliga EG som är det rättaförhållningssättet till livet. Det är en sådan självufplänandeanpassningspolifik som regeringen och de borgerliga partierna i verkarvara helt överens om. arbetar alla som förbereder nya lagarefter principen aff EG:s politik skall utgöra riktmärke. Det gäller skatter ochavgifter. Det gäller säkerheten för produkter. Det gäller arbetsmarknadspolitikenoch synen pä den offenfliga sektorn. Det är ett dyrt kalas - hur dyranpassningen blir fär vi infe rikfigt veta. Den interna marknadens märkligabibel, EG;s s.k. vitbok, som styr alla departement i det formellt EG-friaSverige, har infe ens översatts till svenska språket. Av regeringsförklaringen framgår aft den valda nukommer aft forceras ytterligare. Jag skulle vilja veta av , vilkapunkter i vitboken som nu arbetar efter. risk för atf nödvändiga förändringar av arbefsmiljölagen påverkasnegativt av anpassningspolitiken?Hårdare krav kallas ju på EG-spräk för tekniska handelshinder, om de hårdarekraven gynnar de svaga i samhället. Arbetslösheten i är jämförelsevis låg. Ingenannanstans i västvärlden arbetar en så stor andel kvinnor. Men arbetsbördornafördelas fortfarande mycket orättvist. Inte mindre än 140 000 kvinnor ärarbetslösa på deltid. De vill arbeta mer men kan inte därför att barnomsorgeninfe fungerar eller för aft jobben som passar dem är för fä. Samfidigt längtarmånga andra efter aft fä slippa ifrån för aff de inte orkar arbeta full tid islitsamma och enformiga arbeten. Jag tänker på , som infe har råd att taut delpension, som längtar hett efter sex timmars arbetsdag med full lön mensom fär höra av LO-topparna att flextider och sex veckors semester är det endasom finns i sikte. "Kvinnor behandlas som en minoritet trots sinmajoritetsställning", säger författarna fill Kvinnors rätt. Parallellt medklassamhället lever könsförtrycket vidare. , ochElvy Wicklund skriver i Kvinnors rätt om de nya könsneufrala regler,jämsfälldhefsreglerna, som vuxit fram sedan 1970-falef; - De är ett budskap om att könen är lika och att det råderen jämlikhet. Men eftersom levnadsvillkoren för kvinnor och män oftast är olikakan den formella jämlikheten leda till ojämlika resultat. I stället för attuppfattas som könsneutrala borde rättsreglerna beskrivas som könsblinda. De"blundar" för könsojämlikheten. För att förstå rättsreglerna och hurde verkar är det därför nödvändigt att veta hur vårt samhälle är beskaffat ochskaffa sig kunskap om hur förhållandena skiljer sig för kvinnor och män. - Detsäger författarna till Kvinnors rätt. Är inte detta en av kärnfrågorna när vi nuagerar tillsammans för atf få in fler kvinnor i statliga nämnder och styrelser?Det är otroligt viktigt aft kvinnor med sin erfarenhet kan påverka de beslutsom fattas på alla nivåer. Det gäller den lokala fackklubben lika väl som detcentrala arbefarskyddsorganet och arbetsdomstolen. Hur ont skall det göra att jobbayrkesmässigt, politiskt, fackligt, innan kvinnornas krav blir tillräckligthögljudda? "Hur ont ska det göra att jobba? ", frågar ocksånågra av de många arbetsskadade kvinnor som sent omsider lyfts fram imassmedia. "Hur kan det fä se ut som det gör på min arbetsplats? "frågade när de träffades före valet. "Jag vetinfe", svarade arbetsmarknadsministern enligt . atf det i varje fall skulle bli lättare för de arbetsgivare som satsadepä en mänsklig arbetsmiljö att anställa folk . är frågan om arbetsmiljöninte först och främst en angelägenhet för arbetsköparna här i landet. De jagpläderar för är de som snart är halvt ihjälslitna därför aft arbetsköparnasmakt ser ut som den gör. Jag tror inte atf det svar som gav Ulrikaräcker. För vpk handlar det både om skarpare lagar och minskad makt för dem somköper arbetskraften.