prot · GC09123 · 1988-12-31 00:00:00 — Om man konslalerar alt della var fel redan från början ochman ändå utökar denna vård med ytterligare , vad är det då som sägerall den nya lagstiftningen och vården i den nya formen skulle så dramafisklförändra LVM-vårdens innehåll, atl det finns anledning alt avvakta utvecklingen,när man redan nu ser vårlåt det lular? Det tycker jag är myckel konsligl. Detfinns ingenfing i den förändrade LVM-vården som lalar för all vi skulle få denulveckling som vill ha. Jag anser all silualionen är så pass alarmerande all manmåsle reagera. Jag vel alt man forlsäller med en ulvärdering av de andraLVM-hemmen i Slockholm, och resultaten av den utvärderingen lär väl kommasnart. Hitfills finns del emellertid, såvill jag förslår, ingenfing som lyderpå all del kommer all se bättre ul. Efler vad jag förstått kommer del att bliendast marginella skillnader. Då förstår jag inte vad del är som moliverar enfortsättning. säger att del är liden del handlar om.Men det är ju en tvångsvård. Hur går del lill när en människa förändrar sittliv? Hur många människor förändrar sitt liv under tvång, ? Jagkänner ingen som gjort det, och ändå har jag under varil socialarbetare.Jag känner ingen som under tvång har förändrat sin livsföring och sitt liv. Lika lilel som man på gmndval av deninställning som har och på grundval av den undersökning som honåberopar redan nu kan säga all de förändringar som fattade beslul omförra årel var felakliga och atl vi därför nu bör göra förändringar igen, likalitet kan man säga atl förändringarna har lett lill åsyftat resultat Inleheller om det kan man ha någon bestämd mening efter så kort lid. Vi känner lillmoliven för beslul, och jag har myckel lält alt ansluta mig filldessa. Vilka förbällringar vi kan uppnå måste alltså bedömas i ell längretidsperspektiv. Prot,1988/89:123 Om vården av missbrukare Prot, 1988/89:12329 maj 1989 Om ökade resurser tid Det finns undersökningar som pekar i en annan riktning änden som talar om. Man har gjorl en undersökning vid LVM-hemmet iRålambshov, Den omfallar samlliga inskrivna klienter under tiden november 1987till , Den undersökningen visar all av klienternafanns kvar i annan behandhng efter LVM-vårdens avslutande. Undersökningen visarocksä atl av klienlerna hade en fungerande kontakt med sinsocialsekreterare i resp. socialbyrå. Det innebär att sammantaget iden här akluella gruppen uppenbarligen har fått sina levnadsomständigheteravsevärl förbättrade. De forlsäller med denna lyp av kontakter och vård eflerLVM-lidens utgång. All använda detta instrument är alltså uppenbarligen inlealldeles sä hopplöst som anser. Och, som sagl, jag lyckerframför allt atl vi behöver avsevärl för att pröva hur de senaslelagändringarna faller ul i praktiken innan vi kan fälla några slulomdömen. 31 (vpk); Vi vet atl del finns klienter som gär in i annanbehandling efter LVM-behandlingen. Men det motsäger inte på något sällsiffrorna i den undersökning som jag hafl som underlag för min inlerpellalion.Vad hade hänl med dessa människor om de fått annan behandling än dennaLVM-behandling? Vad är det som säger atl de inte hade fortsatt med behandlingenulan denna sväng via LVM-hemmet? är spekulationer, och det är inte säkerlall de samband som talar om finns. Vad sägerär inte mer trovärdigt än del jag säger. Man kan diskutera varför människor görvissa val i sitt liv. Jag lycker all den cenlrala frågan kvarstår: Hur mångamänniskor är det som förändrar sitt liv under tvång? Man kan slälla den fråganmed anledning av all moliverar denna lag med all man skallrädda liv och ge människor möjlighet alt förändra sin livsföring. Man måsle dåslälla frågan: Gör de del under tvång? Mitt svar är nej, ärtydligen ja. Del fanns en majoritet i för delta beslul, men vpk varemot del av de skäl jag här redovisat. De uppgifter som hiltills kommit framtyder på alt del var vi som hade rätt Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på interpellation 1988/89:223 om ökade resurser till statens institutför psykosocial miljömedicin har frägal mig när och pävilkel sätt regeringen avser ge IPM de resurser som krävs för del fortsallaarbetet på del psykosociala arbdsmiljöområdel. En huvuduppgift för inslitutel för psykosocialmiljömedicin (IPM) är att genom forskning och karlläggning biträda myndigheteroch andra organ, som arbetar med hälso-, sociala miljö- och arbdsmiljöfrågor.IPM har en viktig uppgift all fylla på del här området. IPM har ibudgetpropositionen föreslagits tilldelning av medel efler har sedan i sill betänkande om vissa anslagtill hälso- och sjukvård m.m. (1988/89:SoU16) tillstyrkt regeringens förslag ibudgelproposilionen om medelsanvisning lill IPM för /90.Riksdagen har följt ulskoltets förslag. säger i sin inlerpellalion all riksdagennyligen i ett tillkännagivande för regeringen betonat viklen av insatser frånIPM för arbetsmiljökommissionens fortsatta arbete. vill ha beskedom när och på vilkel sätt regeringen länker se till att IPM får ökade resurserför delta ändamål. Jag kan inte, som gör, av beslutpå grundval av ulskoltets betänkande utläsa alt IPM bör lillföras medel för altbiträda arbelsmiljökommissionen. Vad utskottet i själva verkel säger är atl del"erinrar om den tillsatta arbelsmiljökommissionen och dess behovav underlag för sitt arbele. Utskottet förutsätter all IPM kan bidra medvärdefulla erfarenheler till kommissionens fortsatta arbete". Utskottetsäger också atl man gör bedömningen att "IPM, om institutet ävenfortsättningsvis skall kunna fullgöra sina viktiga uppgifter på elt effektivtsätt och molsvara de ambitioner som angavs vid institutets tillkomst, behövertillföras ytterligare resurser. Regeringen bör överväga pä vilkel sätt en sådanförstärkning lämpligen bör ske och snarasl återkomma med förslag lillriksdagen." Frågan om resursförstärkning lill IPM för kommandebudgelår får las upp i samband med sedvanlig budgetberedning. När det gäller lPM;s bidrag till arbetsmiljökommissionensfortsalla arbele konstaterar jag alt regeringen har gellarbetsmiljökommissionen uppdraget alt lägga fram förslag lill ålgärder för alländra sådana arbetsförhållanden som skapar skador och ohälsa.Arbetsmiljökommissionen får, enligl sina direktiv, inom givna ramar beslämma omsina arbetsformer, exempelvis om regionala eller andra specialgrupper börinrättas för särskilda frågor eller uppgifter. Sådana specialgrupper, experleroch molsvarande bör enligl direktiven i förekommande fall kunna anlitas för enbegränsad tid. Del är följaktligen kommissionens sak atl avgöra om man harbehov av exierna resurser och vem eller vilka man vill anlita för enarbetsuppgift Prot,1988/89:123 Om ökade resurser till Slatens insutut för psykosocialmiljömedicin 33ULLA TILLÄNDER (c): Jag vill lacka slatsrädd för svaret på min interpellation. , , inrättades1980, För IPM:s myckel omfattande uppgifter har institutet sedan sin tillkomstförfogat över bara åtta och en halv tjänster, I sin anslagsframställning till regeringen för budgetåret1989/90 redovisar IPM sin verksamhet, och den är myckel imponerande, I eltbelänkande från socialutskottet framhölls atl kunskapen omden psykosociala miljöns inverkan på hälsa och välbefinnande behöver utvecklasoch att IPM med sin verksamhet har en viktig uppgift atl fylla på della område.Utskottet hänvisar också till den ulvärdering som en extern sakkunniggruppgjorl under ledning av förre LO-ordföranden . Verksamheten varenligt gruppen imponerande såväl kvantitativt som kvalitativt. Sakkunniggruppenkonstaterade atl IPM;s arbele åtnjöt ett stort interna- Om ökade resurser lill statens instilul för psykosocialmiljömedicin tionelltanseende och var en av världens ledande inom sitt område. Del som IPM begärdebedömdes vara en myckel god investering. Samtliga tre slora arbetstagarorganisationer - LO, TCO ochSACO - har anslutit sig till den här uppfattningen. Tillde viktigaste mottagarna av IPM:s tjänster hör också den fackliga rörelsen ivårt land. I direktiven till arbelsmiljökommissionen framhålls särskiltbetydelsen av insatser för all åtgärda inle bara lält identifierade skadoreller sjukdomar ulan även sädana som sammanhänger med arbetets organisation ochpsykiskt påfrestande inslag i arbelel, alltså den psykosociala arbetsmiljön. I ell beslut faltal av sä sent som i april i årframhålls i betänkandet från socialutskottet följande; "Ulskollel delarbedömningarna i motionerna om alt IPM gör etl angeläget arbete. Utskotteterinrar om den tillsatta arbetsmiljökommissionen och dess behov avunderlag för sitt arbete. Utskollel förutsätter atl IPM kan bidra medvärdefulla erfarenheter lill kommissionens fortsatta arbele. Ulskollel delarockså bedömningen all IPM, om institutet även fortsättningsvis skall kunnafullgöra sina viktiga uppgifter på ett effektivt sätt och motsvara deambitioner som angavs vid institutets tillkomst, behöver lillföras ytterligareresurser. Regeringen bör överväga på vilkel sätt en sådan förslärkninglämpligen bör ske och snarasl återkomma med förslag till ." Mansäger vidare att vad utskottet har anfört med anledning av molionerna frånfolkpartiet, socialdemokraterna, och centerparliel bör riksdagensom sin mening ge regeringen lill känna. Statsrådet säger i svaret atl frågan om en förstärkning avIPM:s resurser för kommande budgelår får tas upp i samband med den sedvanhgabudgetberedningen. Ulgångspunklen i riksdagsbeslutet är för del första, all deambitioner som angavs vid inslilutets tillkomst vad gäller dess uppgiflerskall kunna fullföljas också i forlsällningen. Detta är utskottets uppfattning.Det måste också vara regeringens uppfattning, för någon annan har inte framkommil.Utskottet säger vidare för det andra, atl för all dessa uppgifter på etteffektivt sätt skall kunna fullföljas bör regeringen överväga pä vilket sätt ensådan förslärkning lämpligen bör ske. Utskottet säger för det tredje attregeringen snarasl bör återkomma med förslag till . För det fjärde börriksdagen som sin mening ge regeringen della lill känna. IPM bör kunna fullgöra sina viktiga uppgifter. För dellabehövs ytterligare resurser. Regeringen bör överväga på vilkel sätt en sådanförslärkning skall kunna ske. Regeringenbör återkomma i frågan. Riksdagenger denna sin mening regeringen lill känna. Klarare och mer logiskt kan del knappasl sägas. Riksdagensbeslut handlar om ytterligare resurser för en förstärkning av IPM. Vad IPM står inför är faktiskt en nedskärning. Detta är en ambitionsnivå som liggertvå nivåer lägre än den som socialutskottet avsåg. Om ingenting görs måste manskära ner antalet tjänster, vilkel innebär en försvagning och inle en förslärkning.Del första steget måsle ändå vara atl bibehålla den nuvarande personellastyrkan. Det skulle innebära status quo, elt bibehållande av nuvarande nivå. talar omen förslärkning; del är ytterligare ett steg uppåt Min blygsamma ambition justnu är all ålminslone förhindra en nedskärning av en och en halv tjänster avåtta och en halv befintiiga tjänster. Detta skulle innebära en nedskärningmotsvarande inle . Därför vill jag fråga socialminislern omhan är beredd alt förhindra en försvagning av de personella resurserna - vilketkommer att bh följden om ingenting görs - och i stället bidra till enförbättring av resurserna. 34 (): IPM haralltsedan starten dragils med ekonomiska bekymmer. Bekymren har ökal iomfattning , mycket beroende på atl personalen trivs så bra,den slular inte. Därför har man ell löneläge som inle stämmer med den standardman använder vid budgdbe-räkningarna. Vad IPM nu slår inför är all Ivingas sägaupp personal motsvarande en och en halv tjänster därför alt de resurser IPM hartilldelats inle räcker under hela årel. UllaTilländer har väldigt väl redogjort för IPM:s värdefulla insatser. Alla som larIPM:s tjänster i bruk och har lagil del av deras resultat har unisont ullalatatt IPM utför en högklassig forskning som direki kommer hälso- och sjukvårdenlill del. Ddvi diskulerar är kanske vad man lägger in i ordet snarasl. När vi isocialutskottet behandlade IPM:s budgel menade vi med "snarasl" atlman från regeringens sida skulle komma med förslag om hur man skulle hanlerasituationen så atl man på IPM därmed skulle slippa säga upp personal. Del är jutrist om man nu måsle säga upp personal och sedan, när regeringen har kommitfram lill vilka resurser IPM är i behov av, behöver leta efter ny personal. Minundran är om de anslällda på IPM under det kommande årel, medan regeringenfunderar över innehållet i budgetpropositionen, kan fä en försäkran om atl dekan arbeta i lugn och ro och alt det inle blir nödvändigt all säga upppersonal. En sådan åtgärd skulle enligt min mening vara utomordentligt olyckligi delta skede. Förberedelserna för den budgetbehandling som har pågått i riksdagenunder våren har skett före min lid på . Såvitt jag kanförslå har IPM i och med årets budgetarbete och inte behandlats med någonsärskill kärv attityd, snarare ivärlom. Det har funnils olika besparingsbetingutlagda på de statliga myndigheterna, och detta har även gälll försocialdepartementets verksamhetsområde. Myndigheterna har hafl ell s.k.huvudförslag som innebär all man skall göra rationaliseringar molsvarande 2 %av budgelen för verksamhelen. IPM tillhör de myndigheter som har varilundantagna från detta huvudförslag och har således relativt selt hafl enfavoriserad slällning i jämförelse med många andra myndigheter. Jag villunderstryka della för att man inle skall få inlryckel atl regeringen särskilthar begränsal IPM:s verksamhel. Jag har tvärtom framhållit i interpellationssvaretatl regeringen bedömer IPM:s verksamhet som viktig. På den punklen är visåledes överens. Frågan är alltså vadriksdagen har uttalat och på vilkel sätt man skall gå Prot,1988/89:123 Om ökade resurser till för psykosocialmiljömedicin har slällt sig bakom regeringensbudgetförslag. har sedan gjorl vissa uttalanden som här harrefererats. Om , och då i första hand socialutskottet, verkligen hadeansett att IPM borde få en förslärkning av resurserna , omgående, då hadeutskottet kunnal beslula om det, Den lypen av beslut har lagils i vissa andraärenden, Jag har uppfatlat ulskollsbeslutet så, all man ställer sig bakomregeringens förslag budget. Men man uttalar atl inför framlidenär denna verksamhet så värdefull all regeringen bör överväga en förstärkning avIPM:s resurser. får vi göra i budgetarbetet på sedvanligt sätt Jag vill yllerligare en gång understryka, all omarbetsmiljökommissionen anser all man vill utnyttja IPM är del kommissionenssak alt ta upp den frågan. Man kan begära extra resurser om det ansesnödvändigl, eller man kan använda sina egna resurser på etl sådanl säll alt mankan utnyttja IPM:s Ijänsler. Vi kan inte ha någon annan ordning än atl del ärarbelsmiljökommissionen som bedömer vad som skall göras och vem som skall göradet. Varken riksdag eller regering kan beslula om detta eller ge anvisningar åtkommissionen i den frågan. Under detta anförande övertogiredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 36 (): Små myndigheter har bekymmer vad gäller atl uppnå enIvåprocenlig rationalisering av verksamheten, det är allmänt känt. Man har säall säga inget atl ta av. När del gäller IPM är vi allaöverens om all förstärkningen av dess resurser är nödvändig och del blirnalurligt atl återkomma lill den frågan i samband med budgelproposilionen. Vaddet nu handlar om är den personal som finns vid IPM, och huruvida denna skallsägas upp eller inle. Det som ligger bakom del faktum alt pengarna inle räckerär alt lönelägel för IPM, på grund av att personalen trivs där, ligger högre änden slandard efler vilken man beräknar löner. Jag skulle vilja höra frånsocialminislern atl man , när man lar fram förstärkningar,inle skall behöva säga upp personal. Det vore oerhörl olyckligl. Jag vill hasvar på om personalen skall sägas upp eller inle. 37ULLA TILLÄNDER (c): Är slalsrådel, mol bakgrund av del som harsagls i svaren, medvelen om atl IPM slår inför akuta problem? Del finnsingenting i svaren som ens anlyder om man i regeringen är medveten om den svåraekonomiska situation som IPM befinner sig i. Om IPM inle får yllerligare resurser, måsle minsl en ochen halv av de totalt åtta och en halv tjänsterna varslas om uppsägning fr.o.m.den 1 juli 1989 - som har sagts tidigare av både och mig.Inom IPM råder del nu en myckel stor osäkerhet, trots att vidupprepade tillfällen har gjort kraftfulla uttalanden om behovet avresursförstärkning. Om IPM skall fortsälla del arbele som har uttalatsig för, måsle IPM ålminslone få någon form av signal eller besked om enresursförstärk- ÄvenBarbro efterlyste della. Åtminstone skall IPM få de . sombehövs för all ingen skall behöva avskedas. De akuta problem som IPM nu står inför måste helt enkeltlösas. Skall man gä den ordinarie vägen kan nalurliglvis pengarna anslåsantingen i budgetpropositionen 1990 eller i den forskningsproposition som äraviserad till början av 1990. Är statsrådet beredd alt på någol sätt medverka lill altskingra den oro som råder inom insfilutd? Kan statsrådet tänka ul någon vägatl gå för att skingra osäkerheten och garanlera atl IPM får pengar så atl manslipper varsla om uppsägning eller avskeda någon? lPM:s belydelse framhålls här så oerhörlstarkt En fråga som man då kan ställa sig är, om inle inslitutel kan få uppdragäven från annal håll inom institutets verksamhetsområde. Jag vet inle om demöjlighderna har prövals när det gäller l.ex. forskningsanslag för atl klara demera akuta problemen. Vi kan inte gärna frän regeringens sida gä ut lill våramyndigheter, även om det inte är en så slor myndighel, och säga alt de skallöverskrida de anslagsramar som har fattat beslut om i nästan samma andetagsom besluten faktiskl har fallals. Här har alltså gjort uttalanden omframfiden, men icke bifallit någon höjning av anslagsramarna utöver vadregeringen har föreslagil. Jag uppfattar det inte som någol annat änall släller sig bakom regeringens budgetförslag. Vi får senareöverväga hur det skall bli framöver. Om det pågår en diskussion inom arbetsmiljökommissionen omall man där behöver förstärkta resurser, bör det ge möjlighel för IPM atlbehälla och kanske t.o.m. vidga sina arbetsuppgifter. 39 (); Socialministern föreslår alt man skall söka pengar urandra källor. Det gör man redan. Men det är myckel vikligl alt det finns enbasresurs för en sådan verksamhet så all verksamheten inle slyrs för mycketulifrån. Institulel skall ha en frihet alt ta sig an de problem som vi frånsamhällels sida önskar atl de skall tackla. Socialministern kryper undan sitt ansvar för eninstitution där man arbelar så seriösl, lojalt och med så goda resultat Dethandlar om hur vi tolkar ordel snarasl. I den diskussion som har förts isocialutskottet betyder myckel snart. När del gäller fillskott till verksamheten, utöver altfinansiera basverksamheten, är det rimligt alt framföra del i anslagsframställningen.Men handlar del om att klara hem den personal som redan finns. Skall jaglolka socialministern så, all man nu fär varsla om uppsägning med dekonsekvenser som del fär för verksamheten? Om ökade resurser tid 40ULLA TILLÄNDER (c): och har insettbetydelsen av IPM. Men den fråga som man har anledning atl slälla sig eflerdagens debalt är: Har socialministern det? Om utländska örlogsbesök, m.m. Vi har hell här i hafl exempel på andraverksamhetsområden som har körts i botlen och där regeringen har tvingats lillbrandkårsutryckningar för all hjälpa lill. Dd kan väl inle vara statsrådelsmening alt IPM skall tvingas avskeda för att sedan ålerigen utökaverksamhelen näsla år? Del skulle vara en märklig inslällning lill det vikligaområde som arbetsmiljön utgör, och det skulle också vara ell märkligl ullryckför en anmärkningsvärd personalpolitik. Överläggningen var härmed avslulad. 7 §Svar på interpellationerna 1988/89:215 och 219 om utländska örlogsbesök, m.m. och harinterpellerat om olika aspekter på frågan om rustningar samt päörlogsbesök av kärnvapenmakler. Jag avser att besvara de bådainlerpellationerna i ett sammanhang. För atl de olika frågorna skall få räll perspektiv bör in i etl större sammanhang. Regeringen har med slor oro följl den ökade marinauppbyggnad och aktivitet, som ägt rum i de nordligafarvattnen. Jag vill betona all jag har den största förslåelse för denoro som många känner för kärnvapenmakiernas politik all varken bekräfla ellerförneka förekomsten av kärnvapen ombord på sina fartyg. Både allmänhet ochregering har reagerat Denna praxis skapar naturligtvis ocksä oro och osäkerhethos många om huruvida gäster vid örlogsbesök verkligen iakttar det svenskaförbudel mot kärnvapen. Vad har hänt sedan det socialdemokratiska kongressbeslutet1987 frågar ? Vi har verkat energiskt internationellt, inte minsl iFN, Där har frågan lagits upp av bl,a. statsministern, nedrustningsambassadörMaj Britt , FN-ambassadören och mig själv. De svenska insalserna är främst inriktadepå all söka få lill stånd förtroendeskapande ålgärder och nedruslning på ddmarina områdel. beslöts - på svenskt initiativ - att en särskildFN-studie om den kapprustningen skulle genomföras. Jusl nu pågårdiskussioner i FN om att få i gäng en ny studie om den kapprustningen.Även detta skulle föra den här frågan framåt. Under del just nu pågående mötet med FN;() har , tillsammans med bl.a. , laglfram etl arbetspapper, som tar upp frågan om de rustningarna. Våra förslag begränsas dock ej lill förtroendeskapandeåtgärder. Ambassadör presenterade 1985 i FN ell fempunklsprogram därSverige krävde attfarlygsbaserade kryssningsrobotar med lång räckvidd skall förbjudas, att farlygsbaserade taktiska kärnvapen skall las i landoch inle finnas ombord i rulinsammanhang. attkuststaternas legitima krav på "kustsäkerhet" skall bekräftas, att alla staters oföryllerliga rätt att utnyttja havensfrihet inte inskränks av militära aktiviteter och attsjökrigets lagar moderniseras. Regeringen har också vidtagit andra ålgärder. harSverige som officiellt FN-dokument lagt fram konkreta idéer om ettmultilateralt avtal om förhindrande av incidenter lill sjöss. Vidare har viframförl förslag om etl protokoll om minkrigföring i slällel för den föråldrade8:e Haag-konvenfio-nen . Båda dessa initiativ har presenterats i och båda väckte stort intresse, eftersom de är konkrelaoch genomarbetade. Själv log jag upp de frågorna i milt anförande iFN:s senasle generalförsamhng. Än utförligare drevs de av igeneralförsamlingens första utskott, som behandlar nedrustningsfrågorna. Vi logockså vid förra höslens generalförsamling initiativet fill en resolution, somsyftade fill atl hålla kvar de frågorna som en punkl på UNDC:sdagordning. Jag måste undersiryka, alt det lyvärr inle är självklarl för allaslaler alt de frågorna återkommande skall behandlas och föras framåt. Från svensk sida önskar vi atl konkrela förhandlingar, iförsta hand om etl multilateralt incidenlavtal, kommer i gång. Enhgtmin uppfattning, som jag framfört i , är den permanentanedrustningskonferensen ell lämpligt forum. Vi har föreslagil att konferensentar upp frågan om ett multilateralt incidenlavtal på sin dagordning. är det första land som presenterat idéer såkonkrela som de som återfinns i förslagen om etl multilateralt incidenlavtaloch om etl modernt sjöminprolokoll. De frågorna las också upp i allabilaterala samtal när så är lämpligt. Så senl som träffade jag den amerikanskeutrikesministern . Vi hade då en lång diskussion om örlogsbesöken.Jag beskrev den svenska oron och gjorde helt klart att det är förbjudet förgästande fartyg alt föra med sig kärnvapen in över våra gränser. Och jag troratt han därefter bättre förstod vår oro. Vår diskussion är inle avslulad. En skillnad , när kongressbeslutet logs, är altvi nu också har en pågående och, som det förefaller, bestående avspänning ochförbättrade relationer mellan supermakterna. Del har lell till nedrustningssamlal, som redan har givilresultat när del gäller medeldislansrobolarna - Man har kommitlångt i samtalen om de strategiska kärnvapnen. Diskussionerna om en konventionom förbud mol kemiska vapen pågår och ser ut att kunna ge etl positivtresultat. Samiidigi pågår inom ESK:s ram förhandlingar om en nerdragning av dekonventionella vapnen.