prot · GC09118 · 1988-12-31 00:00:00 — Det sprider välytterligare ljus över regeringens politik när det gäller inte minst palestinierfrån , Avslulningsvisvill jag säga all del finns etl bekymmer med atl debattera flyktingpolitik, ochdet är all invandrarministrar har en tendens atl komma och gå. Därför vill jaginle heller ställa personligen lill svars fullt ul för många av defall där flykfingar trols dokumenterade lortyrskador har utvisats. Mankan se interpellationssvaret som etl avstamp i en politik från regeringens sidasom går ut på att klart och tydligt slå fast att följertortyrkonventionen och atl vi har för avsikl alt också se lill all alla berördamyndigheter har full information om detta, I och föreslås att man skall kosta på handläggarna en grundkurs i mänskligarättigheter och studier av Amnestys årsrapport Det kan möjligtvis också vara entanke atl fortsätta arbetet med, gör sin tolkning av vad jag ville motivera genom atlläsa upp detta. Jag uppfattade del som all hela interpellationen handlade omhuruvida följer de åtaganden som vi har, bl,a, mot bakgrund avlorlyrkonvenlionen. Jag lycker ändå atl vi skall vara på del klara med hurtortyr definieras och vad vi menar med lorlyr, om vi nu hela liden lalar omtortyr. Jag vill inte på något vis ställa ul i del avseendel.Hon är en kunnig debattör när del gäller dessa frågor. Men vi skulle kanskekunna hjälpas åt atl sprida ljus i den allmänna debalten och med eninterpellationsdebatt kanske också ge bidrag i folkbildningens tjänst Del ärdärför jag lycker all del är viktigt att försöka undanröja myckel av demissförstånd jag ser, inle minsl i massmedia. Överläggningenvar härmed avslulad. 10 §Svar på interpellation 1988/89:230 om villkoren för privat läkarverksamhet har - genom att föra fram treexempel -önskat belysa konsekvenserna av det regelsystem som gäller förprivalläkar-vård och som enligt försvårar villkoren för denverksamheten. Han har mot denna bakgrund frågat om jag är beredd all medverkatill en ändring av dessa regler. De treexemplen på konsekvenser av regelsystemet som tas upp är att privatläkare inte kan genomföraoperationer av någol mer komphcerad nalur, t.ex. äderbräcksoperalioner, att privatläkare inle får anlita vikarier, t.ex. för attsjälv utnyttja föräldraledighet samt alt privatläkare inte har rätt all la ut förhöjd avgiflnär flera sjukdomar behandlas vid ell och samma besök. Del är rikligt alt privatläkarnainle kan få ersättning enligl läkarvårdstaxan för operationer av det slag LarsLeijonborg nämner. Moliven för denna begränsning av ersältningsmöjlighelernaför privatläkare är flera. Läkarvård av mer kompliceral slag som del här ärfräga om kräver speciella och dyrbara resurser i form av l.ex. lokaler,utrustning och inte minsl personal. Med hänsyn härtill har denna verksamhet i första hand ochmot bakgrund av sjukvårdshuvudmännens ansvar för hälso- och sjukvården enliglhälso-och sjukvårdslagen kommit atl bedrivas genom huvudmännens försorg. Jag ärdock medvelen om att prival sådan verksamhet förekommer på vissa håll i landelmen anser att specialistvård av delta slag även i första hand börlämnas av sjukvårdshuvudmännen. Den privala verksamhel som ändå finns påområdet utgör dock elt värdefullt komplement fill den offentliga vården. Jagvill också erinra om alt och för enmånad sedan träffade en överenskommelse angående vissa frågor omprivalläkardablering m.m. I överenskommelsen behandlas även denna fråga, varvidparterna betonar den möjlighet som ges i läkarvårdslaxan, all i de fall ensjukvårdshuvudman behöver komplettera sin verksamhet med kapacitet för någonspeciaKslvårdsåigärd som inle ersätts enligl läkarvårdslaxan kan deltalämpligen ske i form av vårdavial mellan huvudmannen och läkaren. Jag anslutermig lill denna bedömning. påstående alt privatläkare inte fåranlita vikarier, t.ex. för atl själva utnyttja föräldraledighet, är korreklendasl när del gäller vikariat för del av . harskriftligen informerat försäkringskassor och privala vårdgivare om vad som kanutgöra godtagbara hinder vid beslul om tillfälliga vikariat Bl.a. anges all deledighder som följer av lagen om allmän försäkring, l.ex. föräldraledighet,skall anses vara godtagbara hinder. Verket förordar därvid inle någon generellbegränsning av vikariatets längd, utan della får bedömas med hänsyn tillorsaken lill det godtagbara hindret. Vidare bör, enligl verkel, vikariatet avseen sammanhängande period. I praktiken har dock detta inneburil alt vikariatmedgivils för lägst en hel dag. En vikariatsperiod bör också kunna delas upp iflera Om villkoren för prival läkarverksamhet 5 protokoll 1988/89:118 Prot, 1988/89:118 Om villkoren för privat läkarverksamhet kortareperioder, dock med endasl en vikarie verksam per period. Enligt vad jag erfarithar frågan om deltidsvikarial diskuterats vid de avslutadeöverläggningarna mellan och från , Även om parterna inle nu lyckadeshilta en lösning, lorde det finnas goda förutsättningar atl lösa frågan vidnästa förhandlingsfillfälle. När dd gäller del iredje påståendet, alt privatläkare inlehar rätt atl ta ul förhöjd laxa när flera sjukdomar behandlas samfidigt, ärdella hell i överensstämmelse med bestämmelserna i läkarvårdstaxan. Enligt vadLars antyder skulle bestämmelsen ha tillkommit i syfle alt förhindraeventuellt missbruk, eftersom det ibland kan vara svårt att konlrollera ompatienten verkligen har behandlats för flera sjukdomar vid samma vårdbesök.Även om beslämmelsen har en sådan effekl är den i första hand motiverad avläkarvårdstaxans konstruktion. Enligt 7 § läkarvårdstaxan ingår i arvodel lillläkare såväl undersökning av patienten som erforderlig behandling för visstslag av ålgärd. införande av förhöjd avgifl när flera sjukdomar behandlassamtidigt skulle kräva en ulökning av taxan för de olika silualioner som kanuppkomma då det skulle vara motiverat med förhöjd avgifl. En sådandetaljreglering skulle förmodligen medföra tolknings- ochtillämpningssvårigheter. Jag finner mot bakgrund härav all en utökning idetaljeringsgraden av läkarvårdstaxan inle är motiverad. 54LARS (): Jag ber atl få tacka socialminislern försvaret på min interpellafion. Man kan inte säga atl de problem isjukförsäkringen som jag har tagit upp beror på del s.k. Dagmarsyslemel. Ivarje syslem med en kollektivt finansierad sjukvård, som också jag är anhängareav, måste del finnas vissa regler för hur medel från den gemensammafinansieringen skall betalas ul. Även om dd systemet konstruerats från merliberala ulgångspunkler hade del säkerl behövls l.ex. en övre gräns förersättning per behandling. Däremot är del uppenbart för mig när jag hörsocialministerns svar all de problem som jag har tagit upp beror på attregeringen har den grundsyn som också kommer lill utlryck i Dagmarsyslemel.Denna grundsyn innebär för det första en skepsis mot sjukvård i privat regi.För det andra innebär denna grundsyn alt det är genom politiska beslut snarareän genom pafienternas egna val det skall avgöras vilken sjukvård som skallfinnas tillgänglig. Mol detta slår vår liberala grundsyn som innebär atl vivälkomnar privala initiativ och slår vakl om det fria läkarvalets princip och istörsta möjliga ulslräckning vill överlämna till patienterna att avgörasjukvårdens utformning. Trots en del alibiformuleringar om all privat vårdutgör etl värdefulll komplement, som också finns med i dagens svar, är dellydligl att regeringen har en negaliv och njugg inställning lill privatläkare. För alt se på de tre exempel som jag har tagit upp såkonstaterar socialminislern när del gäller privatläkares möjlighet allgenomföra mer komplicerade operafioner att den möjlighel som står lill buds ärall läkarna s.k. vårdavtal med landslingen. I socialministerns ochLandstingsförbundets värld är de här läkarna nägol som man kan ta fill somnödutgång när landstingenmisslyckas med sitt ansvar all åstadkomma denna vård. Men för de läkare somberörs handlar det ofla om ganska stora invesleringar. Och del innebärnaturligtvis en mycket osäker tillvaro alt göra sådana investeringar ochanställa personal på sådana vårdavial. Vi vet ju, vilket framgår avsocialministerns formuleringar, att dessa avtal kan sägas upp så snartsjukvårdshuvudmannen lycker alt han kan bedriva denna vård på egen hand. Vi kanju då och då läsa om atl privata läkare, nu senast gällde det Cilyakuten iStockholm, får besked om all de måsle skära ned verksamheten. Jag tror altmänga människor i tycker all del är egendomligl all myndigheternai vårdkrisens hindrar människor, l.ex. privatläkare, som vill arbeta ivården att göra insalser. Jag undrar om socialminislern kanske har någotbegripligt svar på den enkla frågan. Det andra exemplet som jag tog upp, som gäller möjlighelenlill sex timmars arbetsdag för privatläkare, berör relativt få individer. Detär elt ganska lilel problem. Men trots alll har vi varit överens om attmänniskor på den svenska arbetsmarknaden skall ha den här rättigheten. Varförskall då jusl denna grupp stå ulanför? Socialministern hoppas på en lösning inäsla förhandlingsomgång mellan och Mendet är ju inle som hindrar en lösning av delta problem. Omslalsrådel anser all del vore önskvärl med en lösning kunde statsrådet uppdraål atl gå motparten till mötes på denna punkt. Jag villfråga om regeringen är beredd att ge ell sådanl uppdrag lillriksförsäkringsverket Till sisl vill jag ta upp frågan om tvä behandlingarsamtidigt Jag säger renl ul i min interpellation atl det finns i diskussionenmisslankar om missbruk. Vi vel ju att del i debatten har talats omlaxeglidning, vilket är elt finare ord. Även statsrådet använder finare ord närhan säger att del blir tolknings- och tillämpningssvärighder med ett annatsyslem. Jag lycker inte all vi behöver hymla på del sättet, utan det är klarlalt det är ell problem i della sammanhang. Men jag tror all vanliga människoräven i della sammanhang anser alt det är ganska egendomligl alt en läkare kanfå , eller vilken nivå det nu kan handla om, om han behandlar mig för enåkomma och sedan . om han behandlar mig för en annan åkomma , men att han inle skall kunna få ull.ex. om han behandlar bådaåkommorna . Jag anser alt del finns konlrollinstanser. Om patienterna ärmissnöjda finns . För de fall där man från försäkringssystemettror all del förekommer missbruk finns det ett system med förtroendeläkare somskall göra kontroller. På den sista punkten måste jag fråga statsrådet om hanhar någol all säga lill dem som lycker all det är myckel egendomligt. Prot,1988/89:118 Om villkoren för privat läkarverksamhet säger alt mycket av det somhan uppfattar som hinder för privatläkarnas verksamhel beror på grundsynen iDagmarsyslemel och säger atl regeringen utifrån den grundsyn som kommer lillultryck i Dagmarsyslemel, om jag uppfattar honom rätt, skulle försöka hållalillbaka privatvården. Han lalar om negativism och njugghel. Del är riktigt i och för sig alt vi från den nuvaranderegeringens sida har den allmänna inställningen atl del är samhällel som skallha huvudansvaret och Prot,1988/89:118 svara för sjukvården i det här landet. Det uppfattar vi som enviktig princip, 22 maj1989 Det är inte bara socialdemokralinoch regeringen som slår bakom Dagmar- ., t- . systemet, ulan det är brett förankrat iriksdagen, med flera partier som varma Omvillkoren for privat ' o ' r ,.., , , anhängare och tillskyndare lillDagmaröverenskommelserna, under den lid läkarverksamhet o j b som de harexisterat Del är klarl alt regeringen lar sin del av ansvarel för all del härsyslemel har kommil lill, men vi är alltså inle ensamma. slorafördelar, inle minsl när det gäller atl lillgodose önskemålen om en någorlundarällvis läkarförsörjning över hela landel. Jag tror inle alt man kan skyllapä Dagmarsyslemel all det finns vissa problem. Jag kan inle heller anse allproblemen skulle vara så slora att man inle på elt eller annat sätt skullekunna lösa dem. Vi har emellerfid valt all, utöver atl samhällel harhuvudansvaret för sjukvården, decentralisera den. Landslingen har etl myckellånglgäende ansvar för hur sjukvården fungerar. Därför lycker jag atl det vorefel om jag som socialminister eller regeringen som sådan regeringen i alla avseendengav landstingen detaljanvisningar om vad de skall iräffa för överenskommelserav olika slag med andra parter inom sjukvården. Det får man diskulera pålandstingsnivå och söka sig fram lill de prakfiska lösningar på vårdbehov somman frän område till område och från fall till fall anser vara möjliga. Som jag sade i interpellationssvaret kan man när delgäller operafioner av olika slag iräffa vårdavtal. Enligt avtal är delåtminstone två parter inblandade, och då kan man se till alt inle den ena parlendrabbas av några plötsliga förändringar. Del går att bygga in sådana klausuleri etl avtal. Jag kan inle finna atl det skulle kunna ulgöra elt hinder för altprivatvården skall kunna vara det komplement som också regeringen har uttalatall den anser alt den skall vara till den allmänna sjukvården, som ändå måsteha hand om huvuduppgiften. Ser man på utvecklingen kan man konstateraatt det inte heller är sä atl privatvärden har kommit till någon strykklass,ulan det har under elt antal år skelt ökningar av privatvårdens verksamhet närdet gäller bl.a. antalet besök och konsultafioner av olika slag. Det är alltsåinte alls så att regeringen lägger hinder för den privata verksamhet som finns,utan man har, som sagl, lösl de praktiska frågor i de flesta fall på elt ganskakonstruktivt sätt Så till de konkrela frågorna. Alt åsladkomma sextimmarsdagfår vara en förhandlingsfråga mellan och läkarnasorganisation. Del bör förhoppningsvis kunna lösas i kommande förhandlingar. Jaglycker alltså inle all regeringen skall gå in med elt uppdrag lillriksförsäkringsverket och ulöva styrning på delta område, ulan det bästa är omparterna själva kan komma lill en praktisk lösning. Detsamma gäller frågan om förhöjd avgift, som jag tror ärlitet mera komplicerad atl lösa med hänsyn lill del regelsystem som då måsle byggas upp för alt förhindra alt en sådan ordning missbrukas. Jag är naturligtvis öppen för all lyssna på prakliska förslag lill lösningar i alla avseenden.Såvitt jag nu kan bedöma är del svårt att hilla sådana lösningar. Jag kan inte se alt jag har fåll någon dokumenlalion som visar alt nackdelarna med del nuvarande systemet är så slora atl de har utgjort någol särskill slorl hinder 56 för all den enskilde patientenskulle få den vård som den behöver. Jag vill inle ställa ul några löften om att ändra på detsystemet heller, utan Prot. 1988/89:118 jag hänvisar till mitt skrivna svar. A r c£ T Arx: T r-TT/-M,.rr>/~vTi,- /r N Om Utlämnandet av 56LARS (); Vi skall inte låta delta ulvecklas till en generell Dagmardebatt - - Jagbestrider dock bestämt att systemet skulle ha haft de positiva fördelar förläkarförsörjningen i glesbygd som socialminislern här påslår. Får jag i förbigående ha en lilen språklig synpunkt påsocialministerns inlägg, Socialminislern talar om samhällels sjukvård somsynonym till den offentliga sektorns sjukvård. Min uppfattning är, och dendelas numera av rätt många, alt i samhället ingår även privatläkare och mångaandra. Man bör eftersträva en annan terminologi för tydlighetens skull. Statsrådet lalar om alt del har skett en decenlraliseringlill landslingen på sjukvårdens område. Men poängen med min fråga är all jagvill alt de problem som jag har tagit upp löses inom sjukförsäkringssystemet.Därmed är det i högre grad en rikspoliiisk fråga. Även om jag är medvelen omalt det finns decentralisering från regeringen fill ämbetsverken har välstatsrådet slörre möjligheler att påverka riksförsäkringsverkels agerande. Jag uppskallar i och för sig den allmänna lon somstatsrådet har i sitt svar. Han hoppas på en uppgörelse om sextimmarsdag och äröppen för förändringar i regelsystemet på andra punkter, om det kandokumenteras att det är slora problem. hör till saken all trols den lilla ökning som skelt,som statsrådet också påpekade, av privatiäkarkonsullationerna är de i del storahela forlfarande mycket få. Men jag tror atl i den mån patienter får möjlighetall välja o(;ksä framöver och vi har del svårt på den offentliga sidan medt.ex. personälrekry-tering, kommer irycket på den privata sidan att expanderaatt finnas. Då kommer problemen alt växa. Jag tror att del finns all anledningall man i funderar både på sina grundläggande principen ochpå l.ex. hur de detaljproblem som jag har tagit upp skall hanteras. Överläggningen var härmed avslulad. 11 § Svar på interpellation 1988/89:231 om utlämnandet avstoft efter avliden person 57 Socialminister : Fru lalman!Ingrid har frågat slalsrådel om hon har föravsikl alt la initiativ till en översyn av och en erforderlig komplettering avgällande regler när det gäller ansvaret för och utlämnandet av stoft eflerperson avliden på sjukhus. Arbetet inom regeringen är så fördelal att det ärjag som skall besvara interpellationen. Hälso- och sjukvårdens ansvar för alt omhänderta stoftetefter den som avlidit på sjukhus är inle rätlshgt reglerat Inte hellerfrågan om utlämnandet av stoftet är rättsligt reglerad. Av Iradition har dockden offentliga sjukvården tagit hand om avlidna före och efter obduktion saml i avvaktanpå bisältning och begravning. Frågan om reglering av ansvaret 57 Prot,1988/89:118 Om utlämnandet av stoft efter avliden person Den s,k. lillsynsulredningen, som ser över bestämmelsernaom tillsynen över hälso- och sjukvårdspersonalen, har i uppdrag bl.a. altöverväga sjukvårdshuvudmannens ansvar för omhändertagandel av avlidna iavvaktan på bisältning och begravning. Man kan säga all den fråga som las upp i interpellationen- vem som har räll atl la hand om den döda kroppen - innefattas ilillsynsutredningens uppdrag. När utredningen överväger sjukvårdshuvudmannensansvar för omhändertagandet av avlidna måste den också beröra frågan om närsjukvårdens ansvar slutar och ansvaret övergår till annan liksom också fråganom vem som i tvisliga fall har alt beslula om lill vem den döda kroppen fårlämnas ul. Jag förutsätter alt lillsynsulredningen lar del av den debatt somförs här i kammaren. 58INGRID (): Först vill jag tacka socialministern för svarel. I lillsynsutredningens direktiv står det myckel riktigtalt man skall överväga vilket ansvar sjukvårdshuvudmännen bör ha för allomhänderta avlidna i avvaklan pä bisältning och begravning. Jag har tidigarevarit både landslingsanslälld och landstingsman och minns därför myckel väl dendebatt som med all säkerhet ligger bakom de här formuleringarna i direktiven.Det handlade då om sjukvårdshuvudmännens skyldighet l.ex. när det gäller atlslå lill Ijänsl med transport av en som avlidit i ell annat län och när delgäller att ge tillgång lill bårhus. Jag tror atl del finns en risk för alt utredningenbegränsar sig lill de ursprungliga frägeställningarna, om den inle får klarasignaler all vidga sina överväganden till att gälla även det som jag berör imin inlerpellalion. Del bör alltså inle bara handla om skyldigheten atl ställaupp med service ulan ocksä om vilken rätt sjukvårdshuvudmännen har atl mol deanhörigas vilja förfoga över stoftet. Socialministern avslular svarel med följande ord;"Jag förulsälter att lillsynsulredningen tar del av den deball som förshär i kammaren." Om socialminislern skickar över prolokollel frän dennadebatt lill ulredningen, blir del en tydhg signal om att utredningensöverväganden också skaU inbegripa de här aspekterna. Är socialminislern villigatt göra en aktiv markering för alt den här vinklingen av problemel medsäkerhel skall beaktas av ulredningen? Jag misslänker atl jag själv sponiani som jourhavandeläkare eller helg skulle ha försökl hindra t.ex. en nyanländasylsökande alt direkt la hem stoftet efter en avliden anhörig - exempelvis omde anhöriga skulle kunna tänkas bära hem den döde genom galorna eller placeraden döde i baksätet på en bil - rimligtvis kan de inle känna lill svensk lag omjordfästning. Men ju mer jag har funderat över frågan, deslo mer överlygad harjag blivit om att det vore djupl oetiskt alt ge efler för en sådan här spontanreaklion. Vi svenskar är nog trots alll inte bäst på allling. En sak är videfinitivt dåliga på jämförl med mänga invandrare, nämligen när del gäller attpå ett nalurligt sätt handskas med döden och atl gå in i ochbearbeta sorgen på ett sunt och förnuftigt sätt 1 del avseendet återstår mycketför oss all lära. Jag troralt många av oss inom sjukvården omedvetet och ulan all reflekteraanser del vara självklart alt sjukhuset, när någon har dött på sjukhus, harrätt alt förfoga och bestämma över den avlidnes kropp samt över vad som skallske med kroppen och när denna skall utlämnas fill anhöriga. Det här har blivitsärskilt tydligt för mig sedan jag väckte en molion angående reglerför obduktion. Jag nämnde bl.a. alt obduktion inte borde fä ske mot denavlidnes eller de anhörigas vilja när trolig dödsorsak inte kan anges men mansäkert kan utesluta brott Det kan l.ex. gälla en åldring, där valel slår mellandödsorsaken hjärtinfarkt eller hjärnblödning. De som har hört av sig och protesterat mot min motion -både sjukvårdsanslällda och politiker - har sagl alt de anser alt man bör varaskyldig att slälla kroppen lill förfogande för obdukfion för all därmed bidralill en höjd kunskapsnivå inom sjukvården. är ca 50 religioner representeradei värl land. En del anser alt obduktioner är en form av likskändning. Jagupplever det som djupt oetiskt atl vi inom sjukvärden skulle få räll att skaffakunskap med hjälp av sådana meloder som upplevs som allvarlig kränkning avindividen och som en skändning av den döde. När det gäller obduktioner funderartransplanlationsutredningen över dessa frågor. Men jag tror atl del ändå ärvikligl alt vi får en handlingsberedskap också i de fall där obduktion intefår ske mot anhörigas vilja därför att dödsorsaken är känd - dvs. de fall därfrågan enbarl gäller hur och när stoftet skall lämnas ut lill anhöriga närnågon avlidit på sjukhus. Del är angelägel att socialministern gör ellförtydligande och meddelar utredningen om alt också de här aspekterna börövervägas. Jag förulsälter att ulredningen tardel av de diskussioner som förs i de ämnen som berör utredningen. Men jag skallnaturligtvis aktivt försäkra mig om det genom atl sända över interpellationssvaretoch dagens protokoll - jusl som en anmaning lill utredningens sekretariat omatl de frågor som vi här har diskuterat skall beaklas. När det sedan gäller förfaringssättet vid obduktioner fårvi på detta område, liksom på många andra områden i .samhället, ta hänsyn tillde förändringar som sker i och med att nya grupper kommer till ochbosätter sig här. Genom invandringen har det ju förekommit förändringar pä enrad olika samhällsområden. Man får försöka la hänsyn också i sådana härsilualioner. Exakt hur en lösning kan åstadkommas kan jag för dagen inle uttalamig om. Även den frågan får väl beaklas av berörda ulredningar, mol bakgrund avden respekt för människors integritet, religionsutövning osv. som vi renlallmänt anser atl man skall ha. Överläggningen var härmed avslutad. 12§ Svar på interpellation 1988/89:210 om barnfamiljernas ekonomi har i en inlerpellalionslälll följande fråga till socialministern: statsrådet beredd medverka tillsådana åtgärder Prot,1988/89:118 inomfamiljeslödssystemd som minskar risken för de fatala ekonomiska konsekvensersom föräldraförsäkringen nu kan leda till? Arbetet inom regeringen är så fördelat att del är jag somskall svara på interpellationen. Familjepolitiken måsle ulgå från barnfamiljernas behov ochönskemål. Det stöd som barnfamiljerna efterfrågar och behöver är tillgångentill en god barnomsorg, tid för samvaro med barnen och olika former avekonomiskt stöd. Brister i dessa avseenden begränsar valfriheten förbarnfamiljerna. Regeringen har därför gett reformarbetet på dessa områdenhögsta prioritet. skall barnomsorgen vara fullt utbyggd, så atl allabarn över ell och ell halvt år skall ha räll till plats. Fr.o.m. den 1 juh 1991skall föräldraförsäkringen vara fullt utbyggd och omfalla 18 månadersersällningslid.