prot · GC0960 · 1988-12-31 00:00:00 — Under dennatid var delansvariga för arbetsmarknadspolitiken i detta land. Mendet behövs fortsatta kraftfulla insatser för utbildning, inte bara på områdetför högt utbildade tekniker, utan ocksä när det gäller breddutbildningen. Sedan några är tillbaka går av arbetskraftenigenom någon form av arbetsmarknadsutbildning - och så kommer att vara falletockså - vilket betyder att vi i har enarbetskraft som är mer välutbildad än kanske i någon annan del av i varje fallövriga . En del av denna utbildning är personalutbildning. För att fåbättre underlag för diskussionen skall jag låta göra enkartläggning av personalutbildningen. Jag tror att det kommer att bli ettviktigt inslag i den framtida politiken för utbildning och kompetensutvecklinginom arbetsmarknaden. Sedan vill jag säga, precis som sade alldelesnyligen i sitt inlägg, att det är viktigt att ta vara på de idéer och den kraftsom finns i hela landet. Det engagemang som glesbygdskampanjen har väckt börinte gä förlorat. Jag tänker återkomma till denna diskussion när vi senare tarupp regionalpolitiken här i kammaren. Det är alltså inte så att jag har vägratatt diskutera kampanjens fortsättning. Jag är framför allt inte negativ till deidéer och tankar som satts i verket, eller som Hgger i diskussion för framtidapraktiska insatser. När det gäller kvinnors arbetsmarknad skulle jag viljapeka på det handlingspi-ogram som antog . Det finns oerhörtmycket att göra när det gäller den könsuppdelade arbetsmarknaden, t.ex. när detgäller val av utbildning och val av yrke för kvinnor. Handlingsprogrammetredovisar många vägar som vi kan gå. Programmet är uppbyggt kring mål ochmetoder för att uppnå de målen, och jag vill peka på några av dem: möjlighetenatt bryta in i grundutbildningen, breddning av yrkesutbildningen och - iförslag till den kommande budgeten - användning av sysselsättnings- medel för att komma ifråndelfid och gå över till mertid för kvinnor på arbetsmarknaden. Jag tror att vi också fortsättningsvis kommer att få diskussioner omprinciperna för arbetsmarknadspolitiken. När jag läst igenom de motioner somväckts har jag dock märkt att det finns en mycket stor samstämmighet om olikaförslag till metoder och åtgärder. En kreativ arbetsmarknad är framför alltfill för att stödja dem som står utanför en fast förankring påarbetsmarknaden. Anf.36 () replik: Jag tyckte att det var angeläget att i mitt huvudanförande tala om attden Rehn-Meidnerska arbetsmarknadspolifiken inte bara var socialt befingad,utan också hade betydligt bredare syfte. En av effekterna av den politiken harblivit att de som agerar på arbetsmarknaden har blivit i ökande gradbidragsberoende. Jag tycker att arbetsmarknadsministern kunde visa något litetstänk av oro för framtiden. År1987 uppgick kostnaderna för förfidspensioneringar, arbetsskador ochlångtidssjukskrivningar fill . uppgick kommunernasoch statens samlade kostnader för kontantstöd till 10 miljarder kronor.Fortfarande, i den osedvanligt långa och kraftiga högkonjunktur som vi nuupplever, budgeteras alltså utbetalningarna över arbetslöshetsförsäkringentill inte . Regeringen har prutat ned antaletersättningsdagar per medlem till 6,5 . Som en jämförelse kan jag nämnaatt 1982 var motsvarande siffra per medlem. Vi skall komma ihåg attvi då levde i en av de kanske värsta lågkonjunkturer vi någonsin har upplevt.Säger inte detta arbetsmarknadsministern att allting kanske inte står väl tillmed den Rehn-Meidnerska arbetsmarknadspolifiken? Arbetsmarknadsministernnämnde den könsuppdelade arbetsmarknaden. Det finns sätt att komma till rättamed den. Ett av sätten - och det mest effektiva - är att öppna de stora,monopoliserade vård- och omsorgssektorerna för konkurrens och ge kvinnor möjlighetatt utvecklas och att skapa eget och därigenom skapa en arbetsmarknad som ärattraktiv inte bara för de kvinnor som redan arbetar där utan också för männen.Det är en mycket fin åtgärd som arbetsmarknadsministern borde ställa upp på. 37 ()replik: Skall vi tolka statsrådets "landsbygdsinlägg" på det sättetatt statsrådet nu är beredd att ompröva den attityd hon hade före nyåret mer positiv attityd? beställde ju enhäUigt ett förslag frånstatsrådet. Det skulle vara intressant att redan i denna debatt fä veta omriksdagen snabbt kommer att föreläggas förslag om kraftigt utökade medel föratt utveckla hela vårt land. Nuräcker det inte med statsrådets revir. Den tidigare regionalpolitiskt ansvarigeministern talade mycket om statssekreterargruppen. Jag förutsätter att IngelaThalén har bra grepp om statssekreterargruppen. Vad som skulle behövas, och detsnabbt, är ett paket där det ingår satsningar på vägnätet,distansundervisning, jordbruket, nya grödor osv. Är statsrådet beredd att taett sådant grepp? Vårt lands arbetsmarknad kännetecknas av dels en kraftigöverhettning i vissa regioner, vilket inte är bra om man ser på t.exlöneglidning, dels ledig kapacitet i andra områden. Man har icke lyckats medsitt ämbete om man har stark överhettning i vissa områden och ledig kapacitet iandra områden. Detta får icke lösas med fortsatt flyttlasspolitik, utan detskall lösas med posifiva, riktiga åtgärder. Jag måste notera att statsrådet, mitt under det att denregionalpolitiska utredningen arbetar, gär ut med en uppfattning om att defattiga vattenkraftskommunerna icke skall erhålla en återbäring på /kWh.Det är anmärkningsvärt. anser statsrådet att det är fullt riktigt attge 2,2-2,4 miljarder till facken, som är uppbyggda med 95-procentigt statsbidrag.Men när i och för sig fattiga regioner varje är lägger miljarder till vårtgemensamma bästa, skall de inte få en liten återbäring på . Låt denregionalpolitiska utredningen arbeta i fred! Detta var inte bra. De genomsnittssiffror när det gällerarbetslöshetsförsäkringen som var inne på är korrekta i denmeningen att antalet ersättningsdagar har ökat . Underdet har emellertid den totala kostnaden förarbetslöshetsförsäkringen sjunkit mycket markant. Den dolda arbetslösheten sjunker. Den har också sjunkit mycket tydligt, vilket betyder att såväl en sysselsättningsökningsom en arbetslöshetsminskning är säkerställd, trots att man kan diskuterasiffrorna gällande den öppna arbetslösheten på 1,1-1,som resultatet av AKUvisar. Trots förbättringar av arbetslöshetsförsäkringen sjunker alltsåkostnaderna för själva försäkringen. frågade också om jag inte känner en oro förobalansen på arbetsmarknaden. Självfallet gör jag det. Jag tycker att det ärmycket oroande att det finns stark efterfrågan på arbetskraft i vissa områdenoch brist på arbetstillfällen i andra områden. Jag kommer attkomma tillbaka till detta. Jag kan dock redan nu säga att jag aldrig underlåteratt påpeka för företagare att kapital är rörligt och att man skall nyttjakapacitet i form av arbetskraft där den finns. var inne på statssekreterargruppen. När det gäller frågan om jag är beredd att dra fram ett paket förNorrlandsvägnätet, glesbygdsjordbruket i Norrlandslänen och distansundervisningmåste jag i denna debatt förbehålla mig rätten att vara en aning försiktig medden typen av mycket stora paket som krav gäller. Jagkonstaterar att glesbygdskampanjen har nått en mycket stor del av sitt syfte.Effekterna av den skall inte förslösas. Diskussionen om, skall vi säga beskattning ellerfördelning av eventuella vinster skulle jag vilja ta den dag denregionalpolitiska kommittén har lagt fram sitt förslag. Vissa citat av vad jaghar sagt i pressen är både direkt felaktiga och missvisande, eftersom man i minmun lägger svar på en fråga som inte hänger samman med mitt svar. Den debattenåterkommer vi fill när den regionalpolitiska kommittén är färdig med sittförslag. 39 () replik: Det vore märkligt om inte arbetslösheten ochkostnaderna för densamma sjunker i denna sällsynt kraftiga högkonjunktur. Jagvar kanske litet elak och erinrade arbetsmarknadsministern om vad den dåvarandesocialdemokratiska oppositionen sade 1982 när den borgerliga regeringenbudgeterade för 4,0 dagars arbetslöshet per försäkrad medlem. Den politikenkallades för arbetslöshetsskapande. Jag skall inte göra mig skyldig till sammademagogiska övergrepp, för det är lika orättvist som det var då. Jagifrågasätter inte arbetsmarknadsministerns goda vilja att komma till rätta médproblemen. Däremot ifrågasätter jag om hon har den verkliga förmågan. Arbetsmarknadsministern känner oro för utvecklingen, sägerhon. Hon kan få ytterligare underlag för den oron om hon läser SNS-rapportensom kom ut , där man ju visar på den långsiktigabefolkningsutvecklingen som kommer att ge oss kraftiga problem ochen befarad brist på arbetskraft. 1 rapporten sägs: "Med tanke på att dendemografiska utvecklingen också leder till ökade utgifter för pensioner,hemtjänst och sjukvård innebär den en kraftig statsfinansiell påfrestning. Attförbereda för denna utveckling hör till de viktigaste ekonomisk-politiskauppgifterna och det kräver beslut ." Jag mäste dess värre konstatera attregeringens budget inte har givit oss några svar på våra frågor. Vi väntarfortfarande på förslag till åtgärder, vad regeringen avser göra för att mötaframtidens problem. Vi här i skall ju inte bara lösa gårdagensproblem och tolka den aktuella statistiken månad för månad. Vi skall också seframåt och se vad som möter oss och bygga upp en beredskap. Därvidlag väntar vifortfarande på regeringens förslag. En sådan åtgärd pekade vi på. Det gäller arbetstidsfrågan.Är arbetsmarknadsministern, med tanke på den kritik som förslaget har mött,beredd att bordlägga förslaget om den sjätte semesterveckan? 40 () replik: Det skulle, fru statsråd, vara av stort värdeom man tog ett helhetsgrepp när det gäller landsbygden och landsbygdenssmåorter, för det är vad som behövs. Från sida är vi övertygade om attdet är en mycket riktig lösning ur statens synpunkt - och ur den totala välfärdenssynpunkt. Jag begär inte att statsrådet just skall utlovadetta stora paket. Men det skulle vara mycket glädjande om t.ex.statssekreterargruppen fick klara direktiv att arbeta fram en systemlösning,som måste omfatta ett flertal departement om den skall ge det goda resultat somi alla fall vi från önskar. Sedan till vad som sades om vattenkraften. Skall jag tolkadet sä att statsrådet är felciterad, att statsrådet gärna är beredd attmedverka till att de här kommunerna som har upplåtit mycket stora naturvärden,som bidrar till 1988/89:60 välstånd med mångmiljardbelopp , skall fä en liten, liten återbäring? Vi resonerar nu om just detta i denregionalpolitiska utredning- en.Jag tolkar i alla fall statsrådets inlägg här så, att om utredningenlägger fram den här typen av förslag så må det inte möta något motstånd frånarbetsmarknadsministerns sida. säger att det inte finns en antydan till anvisningar iregeringens politik när det gäller att komma till rätta med den obalans somfinns på arbetsmarknaden med avseende på efterfrågan och fillgång påarbetskraft. Men det finns det ju, . Och har vitillsatt en arbetsmiljökommission, som är mycket vikfig när det gäller utbudetav arbetskraft, dvs. när det gäller människors möjligheter att stanna kvar påarbetsplatserna och människors möjligheter att komma tillbaka tillarbetsplatser som de en gång har tvingats lämna därför att de har skadats.Detta är alltså en mycket viktig fråga. Och det är ett arbetsgivaransvar attse till att arbetsplatserna är sådana att människors liv och hälsa inte kommertill skada. Sedantycker jag att är litet för kritisk när det gäller arbetsmarknadensfunkfionssätt. När man går igenom arbetsmarknadspolitikens olika metoder,finner man att de har utvecklats mycket under de senaste tio, tolv åren. Detkan vi väl notera på kreditsidan - både de som sitter i opposition nu och desom satt i opposition tidigare. Arbetsförmedlingarnahar nu kortare anvisningsfid än vad de hade under förra högkonjunkturen, vilketär ett mått på en mycket hög effektivitet. Det kan vi tacka det heltäckandearbetsförmedlingsnätet för. Man vet t.ex. i vilka arbetsplatser som ärlediga i , och man vet i vilka arbetsplatser som är lediga iKiruna. Det är en mycket viktig tillgång för effektiviteten iarbetsmarknadspolitiken. Jagkommer naturligtvis inte att bordlägga frågan om den sjätte semesterveckan.Detta är en viktig rättvisefråga på arbetsmarknaden för de löntagare som har detyngsta, de hårdaste och de svåraste jobben. Det är de som har den kortastesemestern. Försöken att ställa en generell arbetstidsförkortning och ett merflexibelt nyttjande av arbetstiderna mot denna rättvisa på arbetsmarknadenkommer inte att lyckas. Jag skall under den här mandatperioden ta fram ettförslag till om att införa en lagstadgad sjätte semestervecka. Närdet gäller att öka utbudet på arbetsmarknaden finns det en lång rad förslag,som jag inte skall gä in på i detalj. Nägra av dem har nämnts tidigare här idebatten. Det gäller inte minst möjligheterna för kvinnorna att arbeta mer tid,och möjligheterna till stöd åt kvinnor så att de kan arbeta mer fid. Därvidlagkommer vi in på det sociala området. Jag tänker inte ta en debatt om vad den regionalpolitiska utredningennu diskuterar. Jag återkommer till det när förslaget är framlagt, och jagkommer inte att ge nägra anvisningar åt vare sig det ena eller det andrahållet. I det här fallet behåller jag tankarna för mig själv, men jag skall medglädje ge uttryck för dem när förslaget frän utredningen har lagts fram. Förstevice talmannen anmälde att anhållit att till protokol- Prot.1988/89:60 let få antecknat att hon inte ägde rätt till ytteriigare replik. Debatten om arbetsmarknadvar härmed avslutad. Kammaren övergick fill att debattera näringspolitik. 42 PER (): , , börsintroduceras påStockholms fondbörs. Vi kommer förmodligen att under loppet av den närmastekvarten få besked om hur staten har lyckats prissätta de aktier i som har bjudits ut fill försäljning fill enskilda personer och ettstort antal insfitufioner. Allttalar för att man kommer att få en börskurs som väsentligtöverstiger den börskurs enligt vilken man har sålt aktierna till dem som tecknatsig för desamma. Det talas om överkurser på mellan 50 och100 %, vilket är anmärkningsvärt med tanke på att tvä tredjedelar av aktiernaredan placerats hos institutioner, försäkringsbolag, rederier ochlöntagarfonder. Inte mindre än en fjärdedel av aktierna har placerats hoslöntagarfonderna, hos ett antal insfitufioner och företag, främstrederier, medan endast en tredjedel har gått fill vanliga normala småsparare,som placerar sina sparpengar i aktier. Vi tycker att detta är stötande - av mänga skäl. Vi tycker att det ärbra att börsnoteras och att det därmed blir en riskavlastning förstatskassan. Det är inte rimligt att skattebetalarna skall stå för en stor delav risktagandet i en mycket riskutsatt bransch. Men vi tycker att det är mycketdåligt att man säljer dessa aktier till ett pris som, enligt vad man redan nuborde ha kunnat se, är väl lågt. Jagmedger gärna att var och en, även en statssekreterare eller ett statsråd, kan görafelaktig prissättning - det kan vara mänskligt. Men att man gör det när tvåtredjedelar av aktierna går till förut bundna institutioner, typlöntagarfonder, försäkringsbolag, och rederier, och endast en tredjedel tillvanliga sparare, är inte särskilt skojigt. Ur vår synvinkel kan vi förstå vill ha någon stor ägare i detta företag, eftersom det är mycketriskutsatt. Vi har dock svårt att se att löntagarfonderna är särskiltkompetenta - mer än möjligen penningstinna - när det gäller att kunna skötaUV-Shipping i den mycket besvärliga bransch företaget befinner sig i. Vitycker ocksä att det är fel att man inte låter vanliga, normala människor fåteckna de här aktierna till större del. Det borde inte ha varit en tredjedelutan kanske två tredjedelar som fått tecknas av vanliga människor. Och detskulle ha skett genom lottning eller via utaukfionering, så att varje enskildsvensk skattebetalare, som tidigare fått vara med om att betala kalaset medindustristöd till varv och rederier, också haft en möjighet att få fillbaka endel av pengarna. Sä har dock inte skett, utan det har förekommit ett utpekandeav personer som har fått teckna dessa aktier. Vissahar fått teckna t.o.m. dubbelt mer än vad som har varit avsikten. Jag kan ha överseende med att man inte klarat av denna del, men jag tycker att det är litet skralt att man inte inhämtat den kompetens som finns 41 i en läng rad länder i där statliga företagprivatiserats under en lång följd av år. Vi har alltifrån tillsocialisfiska , , och , för att nämna någraländer där det har gjorts omfattande privatiseringar. Det är just småsparandetoch ägandespridningen som vi ser som de stora delarna i privatiseringen avstatliga företag. Men denna del missar man med det här förfarandet då man istället koncentrerar det till de stora ägarna. På detta sätt får man inteheller en riktigt kompetent ägarkrets, med undantag av de rederier som i daggår in i företag. Löntagarfonderna är inte särskilt kompetenta att göranågonting inom rederierna. De är penningplacerare i första hand och kanmöjligen tillskjuta kapital, men därvid tycks deras kompetens stanna. Trots det tycker vi att det är bra att man genomförprivatiseringar, även om man använder felaktiga metoder. Vi tror att privataföretag har större möjligheter att genomföra rätt saker med rätta ägare. Vitycker att det är bra med en ägandespridning, men man kunde ha gjort den mycketrättvisare och mycket effektivare. Vidare tycker vi att det är bra attstatskassan återfår en del av de pengar som gått förlorade i varvs- ochrederinäringen, för då kan vi dra ner statsskulden och kanske även pressaräntan. Det är bra att vi får en bättre arbetsfördelning mellan regering ochföretag. Jag tycker dock att vi kunde ha gått rättvisare ochsnabbare fram och verkligen sett till att vi fär de en ägandespridning som mannu har haft en mycket stor chans till. I och har detvarit så att enskilda människor har övertecknat sig pä aktier i de olikaprivatiserade företagen, och sä har man minskat tilldelningen till de storaföretagen och de stora institutionerna. Detta har de borgerliga regeringarna iStorbritannien och och den socialistiska i gjort för attsprida ägandet och låta småspararna få större del. Det tycker jag att vi ocksåborde ha gjort här i . 43 (): beslöt att Sverigesenergipolitik skall läggas upp sä, att en reaktor skall tas ur drift 1995 ochen andra 1996. Vidare bestämde man att produktionen av den ersättningskraft sommäste anskaffas ej fick medföra ökade utsläpp av koldioxid. Detta villkor ärutomordentligt allvarligt och inskränker landets handlingsförmåga ienergiproduktionsfrågor. Endast utökad användning av biobränslen, torv,solkraft och vindkraft blir då kvar som koldioxidneutrala energikällor! kan vi - det kan fastslås -från dem få endast små och marginella tillskott till landets produktion avelkraft. Särskilt från biobränslen kan dock goda energitillskott erhållas iform av värme, men knappast i form av prisbillig elkraft. Den dag t.ex. då väraluminiumproduktion skall baseras på elkraft tillverkad av torv bör nogmarknadsföringen av aluminiumprodukterna från denna process överföras tillguldsmedsbutikerna! Koldioxidvillkoret lämnar oss egentligen en enda vägöppen, nämligen en effektökning i de tio reaktorer som fortsätter driften ävenefter 1996. Men är detta verkligen politikernas önskemål, att klara bristen påelkraft genom att hårdare utnyttja kvarvarande atomkraft? Folkpartietavvisade - tillsammans med - stängningen av reaktorerna1995 och 1996. Vi anser inte att folkomröstningen gav nägot mandat till ensådan stängning, och vi anser att tiden fram behövs för attutveckla nya källor till elkraftsproduktion, såsom väte, och fä tid attutveckla sådana nu i barnskorna trampande källor som torv, vind och sol m.fl. Det förhållandet att ej känner sig ansvarigtför dagens energipolitik hindrar dock inte att den är - och i en demokratimåste vara -det rättesnöre som vårt näringsliv har att gå efter i energifrågor.Det är då icke förvånansvärt att svensk industri saknar varje spår avförtroende för regeringens energipolitik. Om man menar allvar med reaktorstängningen och 1996,borde vi nu vara fullt sysselsatta med att bygga ut ersättningskraft! Dennautbyggnad tar avsevärd tid: projektering, erhållande av miljökoncession,byggande och inkörning tar , sannolikt . har beslutatom en "kontrollstation" i energifrågan 1990, men då har vi bara femär kvar till den första reaktorstängningen! Ekvationen gär inte ihop. Sverigedriver handlingsförlamat mot en kris i vär elförsörjning, som t.o.m. kan bliknapp redan före reaktorstängningen. Till protokollet vill jag styrka dettagenom ett diagram från statens energiverk. Näringslivets berättigade farhågorför denna kris leder till många för negativa lokaliseringsbeslut,genom vilka expansion och utvidgningar förläggs till utlandet. För att skingradessa farhågor erfordras ett och forcerat utbyggande av ersättningskraft!Närmast till hands ligger väl därvidlag byggandet i av ett s.k."gaskombikraftverk", vid vilket naturgas först driver en gasturbin Tillgänglig produktionskapacitet av elenegi samt beräknadförbrukning av el vid nu fastställda tariffer . 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 ; och sedan eldas i en ångpanna vars ånga driver en turbin.Naturgasens väteinnehåll gör att koldioxidutsläppet blir mycket mindre än omkol eller olja förbränns, och vi mäste genom en pilotanläggning skaffa osskunskap i det här landet om hur elkraft rafionellt kan tillverkas frånnaturgas. Det viktigaste för landets industri är attdagens totala handlingsförlamning i fråga om ny elkraftskapacitet hävs. Om säej blir fallet, driver vårt land mot en katastrofal brist på elkraft senast vidden första reaktorstängningen, en brist som industrin måste tahänsyn till och tvingas planlägga inför. Den planläggningen är starkt negativför ! 44 (): Vi står snart på tröskeln till 1990-talet.Tiden dit kommer att gå mycket fort. Hur vill vi att näringslivet skall se ut under nästadecennium och inför ? Vilka företag kommer då att skapa resurser?Det är frågor som behöver besvaras, och det är nu som vi bestämmerfärdriktningen. Jag tycker att regeringen i det avseendet saknar visioneroch mål inom näringspolitiken. och början av 1980-talethade vi en aktiv industri- och näringspolifik i det här landet. Då skedde storaomstruktureringar inom industrin. Nya och framtidsinriktade branscher växtefram. Småföretagen fick bättre arbetsvillkor. Menvad händer nu? I stället för att forma en framtidsinriktad näringspolitiköverlåter den här regeringen åt storföretagen att ange villkoren och spelreglerna.Storföretagen gynnas. Klippekonomin har fått gyllene tider. När statligaföretag skall börsintroduceras gynnas ett fåtal redan stora aktieägare.UV-Shipping är ett skrämmande exempel. Jag kan till fullo ansluta mig till desynpunkter som Per tidigare gav uttryck för. Socialdemokraterna har fört enpolitik som gynnat storföretagen. Det här är en oroande utveckling. Denfillfredsställer bara ledande personer inom storindustrin. Men, fru talman, detär inte mer av socialdemokratisk storföretagspolitik som behövs, utan mindre. ligger industripolitiken i träda, vill jag påstå.Vad gör egentligen den nya industriministern? Att döma avpropositionsförteckningen tycks det inte vara särskilt hög aktivitet på industridepartementet.Den enda proposition som är anmäld till denna session handlar om mineralfrågor.Vad tänker ni göra åt den här situationen, Bo Finnkvist? För att få en förnyelse inom näringslivet behövs ensatsning på de mindre företagen. Vi behöver ett ökat nyföretagande. Vi kan inteförlita oss på att det är storföretagen som skall stå för förnyelsen. Därför ärdet tragiskt att se hur socialdemokraterna mer och mer blir storföretagensfångar. behövs en näringspolifik med decentralisering,personligt ägande och sfimulans för de mindre företagen. För att kunnabalansera det ökade beroendet av de internationella företagen behövs mångamindre företag. Småföretagen kan spela en betydelsefull roll för att en sundkonkurrens skall upprätthållas.