prot · GC0912 · 1988-12-31 00:00:00 — Det vikfigaste när vi talar om regionalpolitik ochlandsbygdspolifik är att få folk att bo och verka pä landsbygden. Det är infesäkert aff de skall ägna sig åt lantbruksproduktion, utan det kan vara andrasaker också. Något som jag har stoff på - och jag tycker aff defrågorna har trängt på mer i den senaste valrörelsen - är aft den socialaaspekfen betonas ute i glesbygderna. Ensamheten, barntillsynen och den socialaomsorgen, som har diskuterats inom det föregående ämnesområdet i den härdebatten, spelar en allt större roll, och jag tror atf vi måste uppmärksammaden situafionen betydligt mer. Jag konstaterar också aff kommunikationerna ochtransporterna är av utomordentligt stor betydelse. Lantbruksnäringarna är ipraktiken en fråga om transporter. Både jordbruket och skogsindustrin är enfransporffråga. Om vi skall hålla landsbygden levande fordras ett bravägsystem och vettiga priser på drivmedel. Skall man bo och verka pålandsbygden, fordras det goda kommunikationer, bra vägar och möjligheter affpendla för atf kunna klara sin försörjning. Det är några av de reflekfioner jag gör - det finns mängafler - när jag försöker fa ställning till jordbrukspolitiska frågor. Regeringen säger i sin regeringsdeklaration atf man villfördjupa samarbetet med EG på alla samhällsområden. Det är bra. Vi ställer upppå det. Men jag frågar; Gäller det även svenskt jordbruk? Näringen har sagt aff den är beredd aff konkurrera medEG:s jordbmk om den får konkurrera på Uka villkor. Jag ställer en direkt frågatill minister : Är minister beredd att uttala sig i fråganom regeringen är villigatf låta jordbruket konkurrera på lika villkor? Många lantbrukare skulle säga: Äntligen! Äntligenhar jordbruksministern ett lämpligt tillfälle atf bringa klarhet om vartregeringens jordbrukspolitik syftar. I det underlagsmaterial som presenteradesinför de samtal som regeringen förde med de polifiska partierna, näringen ochkonsumentintressena fick vi en förvarning om vad som skulle komma. Under valrörelsen gav regeringen och jordbruksministerndåliga besked, över huvud taget inga besked om vad som skulle hända. Iregeringsförklaringen anges däremot att jordbrukspoUtiken är ett av de områdensom regeringen tänker åtgärda under den här mandatperioden. Man säger atf manvill ha ett livskraftigt jordbmk utan inverkan på miljön - där kan vi köpaprincipen. Regeringen talar om rnindre intensitet, regional fördelning,omställning av stödet, minskad protektionism, dämpad prisutveckling och skärptlivsmedelskontroll. Kort därefter presenterades en rapport fill omalternativ i jordbrukspolifiken. Jag vill säga rned detsamma aff rapporten harvissa förtjänster. Dess beskrivning av den förda jordbrukspolitiken är tillvissa delar sann, men de åtgärder som föreslås för att lösa problemen är integångbara. När jag läser rapporten och försöker se vilken påverkanden kan få på UtveckUngen, erinrar jag mig faktiskt hur det var en gång på60-talet då det också fanns förslag som man ville genomföra. Jag vill säga aftdet här förslaget innebär ett gigantiskt experiment i planhushållning underbl.a. Jag minns som sagt hur det var pä 60-falet, när ekonomiskateoretiker och samhällsplanerare på allvar föreslog atf det skulle startasskördetröskdivisio-ner, som skulle börja fröska i och sedan arbeta sigvidare norrut genom landet. Man hade fått för sig att jordbrukefskapitalinsatser på maskinsidan var för höga, och här fanns lösningen på detproblemet. Teoretiskt sett var det en jättefin idé, men styr klimatoch sådant, så teorin fungerar inte i praktiken. Men det fanns förespråkare förett sådant system. Om jag vill vara drastisk, kan jag säga aft rapporten geren framtidsbild av hur stora kreaturshjordar kommer aft drivas fram ochtillbaka över landskapet. Förslaget, om det genomförs, innebär en övergång frännuvarande högprislinje, där konsumenten betalar över produktpriset, fill enlågprislinje där statliga medel destineras fill olika regioner och olikaföretag och företagsgrupper. Jag konstaterar aff fördelningspolitiskt mäste förslagetvara svårt atf genomföra. Det finns nämligen inte två lantbruksföretag i dethär landet som är Uka. Administrafionen och byråkratin måste bli enorma. Ett avskälen till förslagets genomförande skulle ju vara aft man ville ha enavreglering av svenskt jordbruk. Jag säger: En eventuell avreglering kommer affersättas av en politisk styrning, som är vida värre. Vad betyder det här för näringen? Det betyder, som jag serdet, ett jordbruk där brukarna upplever sig som bidragsmottagare, och detkommer aff bli ointressant. Den nya politiken slår hårdast mot de jordbrukaresom har de bästa personliga förutsättningarna atf genomföra den politik som manegentligen önskar. Ett livskraftigt jordbruk fordrar verkligt kunnigautövare. Vilka kommer aft lämna näringen? Det är defta som är det storaproblemet. Jo, det är definitivt de brukare som är akfiva och konstrukfiva. Detär brukare med utbildning och idéer. Det är de som vill äga, skapa och utvecklaoch försörja sig som företagare. Går dessa initiativrika människor till ettföretag som finansieras genom arealbidrag eller brukarstöd? Engagerar sig dessaunga företagare i ett bidragsföretag? Definifivt är svaret nej. Ministern har fidigare vid olika tillfällen sagt atfjordbruket subventioneras med 14 miljarder. Det är en orimlig jämförelse. Detär när man jämför med internationella dumpingpriser. I talas om atf ersätta gränsskyddet medtullar, och regeringsförklaringen talar om minskad protektionism. Vi vill imoderata samlingspartiet slå vakt om gränsskyddet. Det skall sänkas i takt medjordbruksstödet i andra länder, och målet är ett internationellt avregleratjordbruk. Vi anser aft effekfiva jordbruksföretag är bästa skyddetmot konkurrens utifrån och konsumenternas enda garanti för ett lågtlivsmedelspris. Jag vill hävda - och det har utvecklats fidigare i debatten här- att dessa företag är lika bra ur miljösynpunkt som ett lägintensivt jordbruk. Vi anser också aft staten bör fortsätta att fa sittbidragsansvar för den överskottsproduktion som behövs för atf upprätthålla enrimlig livsmedelsberedskap. I så fall är vi också beredda aft verka för atfett fortsatt stöd till jordbruket i skall kompenseras avregionalpolitiska skäl. I regeringsförklaringen sägs aft livsmedelskvalitef ochlivsmedelskontroll skall skärpas. Det är bra. Den senaste tidens affärer inomlivsmedelsindustrin är inte bra för vare sig näring eller indusfri. Men, herrminister, kommer vi aff klara kontrollen av den ökade import av livsmedel somblir en följd av gränsskyddefs avskaffande? Kan vi garantera konsumenternaprodukter som är producerade enligt samma krav som ställs på den svenskaprodukfionen? Jag förutsätter atf svenskt lantbruk skall konkurrera pälika villkor, och aff svenska konsumenter skyddas för det vi klassar somolämpliga produktionsmetoder. Det har gått en serie i TV som hette "Ja visst, herrminister!". Jag har roUgt åt den för den är mycket mänsklig. Där har vi enminister som styrs av sin statssekreterare och sitt departement. Men jag villvarna jordbruksministern: sig, ! Risken är stor afthistorien kan bli verklighet! Frågeställningarna hopar sig. Den optimism som under senasteåret verkat komma inom jordbrukarkåren är på väg atf brytas av pessimism.Lantbrukarna har klarat animalieproduktionen. återstår spannmålsproduktionen.Vi är beredda medverka fill att finna något system som gör attmarknadssignalerna kan tränga fram även till jordbrukarna. Det vi nu vill och det näringen väntar pä är besked om hurregeringen tänker driva de i regeringsförklaringen nämnda jordbruksfrågorna. Jag villavsluta med två frågor; Tänkerregeringen driva en ensidig svensk sänkning av gränsskyddet? Tänker regeringen gä före våra konkurrentländer ochuflämna svenskt jordbruk fill en konkurrens med i världshandeln förekommandedumpingpriser? 25BENGT (): Rapporten från expertgruppen för studier ioffentlig ekonomi, , inom betitlad "Alternativ ijordbrukspolitiken", som här har hänvisat till, harväckt berättigat uppseende. När innehållet blev känt kopplades det samman medstatsministerns uttalande i regeringsförklaringen om en omställning avjordbruksstödet fill former som innebär minskad profekfionism. Rapporten angeren total omsfällningsfid på ca 5 är, och regeringsförklaringen tar sikte påinnevarande valperiod. En fotalomläggning av jordbrukspolitiken genomförd påså kort fid skulle utsätta de människor som den berör för utomordentligt storapåfrestningar, och reakfionen från lanfbrukarled har därför blivit stark. Jag önskar, herr falman, i inledningen av mitt anförandelägga fast atf jordbruk är en långsikfig verksamhet av stor betydelse för helavärt samhälle. Den tål inte några tvära kast. Lantbrukarna har anpassat sigefter den politik som har förts och har precis som andra människor ett behov avaft känna trygghet i sin verksamhet. När man i massmedia kritiserat priser ochkvalitet på livsmedel, kemikalieanvändningen i det moderna jordbruket och dessmiljöpåverkan m.m., så har bönderna ofta fått känna sig utelämnade atf ensammastå till svars. Det är därför förståeligt om bönderna uppfattar ESO-rapportensom ytterligare ett påhopp på dem som yrkesutövare. Av massmedia uppfattades rapporten som ett kommanderegeringsförslag, och eftersom i tidigare parfimotioner påtalatbehovet av en förändrad jordbrukspolitik förutsågs en snabb uppgörelse. Detföranledde folkpartiledaren atf i en artikel, som var införd iSvenska , redovisa syn på jordbruket.Jag önskar citera följande avsnitt: "Vår grundinställning är atf det ärangeläget aff värna om ett livskraftigt svenskt jordbruk, dels därför att detproducerar livsmedel för vilka vi kan påverka kvalitet och produktionsmetoder,dels för aft jordbruket tillför samhället en rad nyttigheter utöver attproducera livsmedel. Det har stor betydelse bl .a. för vär beredskap, förmiljövården och regionalpolitik, turism och friluftsliv." vill alltså ha kvar ett svenskt jordbruk somsvarar för vårt behov av livsmedel. Och det är för aff stärka vårt jordbruk ochförbättra betingelserna för lantbrukarna som vi vill lägga omjordbrukspoUtiken. Vi har dock i alla sammanhang där vi förf detta på talframhållit aff en sådan omställning av jordbrukspolitiken mäste förberedas aven parlamentarisk jordbmksufredning. Jordbruket är så viktigt för värt landoch påverkar så många samhällsområden aff arbetet måste ske med helhetssyn ochunder medverkan av företrädare för jordbruket. Vår nuvarande jordbrukspolitik med gränsskydd ochadministrativt fastställda priser och avsätfningsgaranti pä huvuddelen avprodukterna leder bl.a. till överproduktion, som fill samhällsekonomiskaförluster avsätts på världsmarknaden. Det ger prispress för lantbruksnäringen,som är med och betalar exportförlusterna tillsammans med konsumenterna, somdärmed får högre livsmedelspriser, och vidare miljöbelastning genom attsystemet stimulerar till hög användning av handelsgödsel och bekämpningsmedel. Sverigedeltar i GATT-överläggningar, som har till syfte atf minska subventioneroch tullar på jordbruksprodukter. Intill dess vi nått internafionellaöverenskommelser behöver vi ha kvar värt gränsskydd. Vi tror, precis sommoderaterna, aff det är farligt att, som det föreslås i , ensidigtsänka vårt gränsskydd, fy därav kan omvärlden dra slutsatsen att vi skulle varaberedda atf sälja uf vårt jordbruk för att uppnå fördelar för vårexportindustri. Föratt komma fill rätta med överskoffsproblemen och avveckla huvuddelen avjordbruksregleringarna behöver vi marknadsanpassa jordbruket genom aff fa bortavsäffningsgarantin och släppa prisbildningen fri inom landet. Vi tror aft detär möjUgt om vi inför en arealersättning. Detfrämsta mofivet till en arealersättning är aff i särskild ordning betala för denyttigheter som jordbruket tillför samhället utöver att producera livsmedel.Det kan vara svårt aft värdera dem men vissa jämförelser kan ge vägledning. Turismenär en ökande näring, och den drar nu in iutländsk valuta, Det är fre gånger vär malmexport. Det är svårt aff tänka sigturism i nuvarande eller ökande omfattning utan den landskapsvård som vårabönder gör. betalade staten och kommunerna fillsammans ut ganskaexakt för aft underhålla parker och grönytor i våratätorter. Ombönderna ersätts med . per hektar och år - vidlantbruksuniversitetet har i en enkät visat atf en majoritet av det svenskafolket tycker aft det är rimligt - blir kostnaden härför ca 3 miljarder kronorper år. Enarealersättning möjliggör en prissänkning på baslivsmedel, vilket stimulerarkonsumtionen av dessa. Det skulle gynna produkfionen av vegefabilier ochmjölk/kött som vår kriskost bygger på. Dessa produktionsgrenar kompletterarvarandra, och de kan bedrivas över hela landet. De är dessutom särskilt lämpadeför familjeföretag och kombinationsjordbruk genom atf stordriftsfördelarna ärmindre än för annan produkfion. Eftersomlandskapsvård kosfar lika mycket över hela landet bör arealersättning utgå medsamma belopp till de ca som brukas i värt land.Arealersättning gynnar de regionalpolitiska strävandena och är positiv förmiljön och naturvården, Sänkta spannmålspriser innebär t,ex, aft det infe blirlika lönsamt aff producera på marginalen genom ökad användning avhandelsgödsel. Ersättningen kan inbegripa naturbefesmarker av stort intresseför flora och fauna. Arealersättningger vidare den nafurenliga odlingen större möjlighet aff hävda sig liksom olikaalternativ till den för stora spannmålsodlingen. Den förbättrarförutsättningarna för den extensiva befesbaserade djurproduktionen iförhållande till den intensiva krafffodersbaserade, s.k. djurfabriker. föresläs ett selektivt brukarstöd i stället för arealersättning.Det tycker vi i är ett sämre alternativ. Det innebär, som påpekade, ett rent bidrag som leder fill stor byråkrati och tillstörningar i enskilda lantbrukares integritet. Kärnkraftsavvecklingenoch höjda energipriser och miljökrav bör leda till att stora arealer kommer affmed lönsamhet kunna tas i anspråk för odling av energigrödor och energiskog,även om vissa forskare är Inför dessa framtidsmöjligheter känns det särskilt angelägetatf genom avreglering frigöra lantbrukarna som företagare. Då far vi vara påden kreativitet och utvecklingskraft som enskilda lantbrukare bär på och vistärker konkurrenskraften i svenskt jordbruk inför en ökandeinternationalisering. Det är angeläget atf regeringen tillsätter en nyjordbmksufredning. 26LENNART BRUNANDER (c); Debatten om det svenska jordbruket har underde ofta varit alltför negativ. Den har handlat om besvärligaöverskott, och den har ofta handlat om negativ miljöpåverkan. Man har påståttatt de svenska livsmedlen är dåliga. När landskapet växer igen får jordbrukarenen känga. senast är det rapporten från som oroar. Menjag vill hävda aft denna debatt är orättvis och i de allra flesta fallfelaktig. Den kritik som framförs drabbar, enligt min uppfattning, fel adressat.Det är inte jordbrukaren som är skuld fill aft vi har fått använda för storamängder gödsel och kemikalier. Nej, det är ett resultat av den fördajordbrukspolitiken som utstakats av socialdemokrafin och som i sin tur harblivit ett resultat av de krav som ställts på effektivitet och billigarelivsmedel. Enligt uppfattning är det svenskajordbruket en stor tillgång för värt land, och det skulle kunna bli en ännustörre fillgång om de förslag vi lagt fram fick majoritet här i . Varför inte göra jordbruket till en offensiv satsning imiljöarbetet? Genom aft byta uf olja och kol mot biobränslen skulle vi besparamiljön stora utsläpp av svavel, kväve och koldioxid. En stor del avkärnkraftsavvecklingen kan med energi frän jord- och skogsbruket. Detskulle kunna innebära en stor miljöinsats. Stadsmiljön skulle snabbtförbättras, om man i bussarna använde etanol i stället för diesel somdrivmedel. Etanolen kan då tillverkas på jordbruksprodukter. Ja, listan skullekunna göras mycket längre. Genom aft skapa förutsättningar för sådan produkfioninom jordbruket skulle man också ge jordbruket möjligheter att minska läckagefpä näringsämnen frän åkermarken. Men skall vi kunna gå en sådan utveckling tillmötes måste vi ha en ny jordbrukspolitik. En sådan jordbrukspolitik har densocialdemokratiska regeringen dock visat sig vara oförmögen att föra.Eller, är det sä att man inte vill? Jordbrukspolifiken måste vara långsiktig. Vi måste fattalångsikfiga beslut, eftersom det handlar om stora och långvariga investeringar.Det måste också finnas en konsekvens i besluten. Jordbrukspolitiken måste varasådan att den skapar optimism och framtidstro hos människor som överväger atfbli jordbrukare. Svenskt jordbruk förvaltar omistliga värden. Värt vackrakulturlandskap vittnar om generationers odlargärning. Landskapet vittnar ocksåom det samspel som finns mellan människan och naturen. Felakfiga beslut fattadei dag fär infe förstöra denna viktiga naturresurs. Mot denna bakgrund är detviktigt för oss atf slå vakt om den svenska åkerjorden. Den svenska åkerjorden behövs av mänga skäl. Från detsvenska jordbruket får vi som konsumenter livsmedel av mycket god kvalitet. svenska produktionen använder man infe generellt medicinering för att få en Vianvänder inte heller tillsatser av andra ämnen som kan ge restsubstanser i våralivsmedel. Det är enligt vår uppfattning viktigt och självklart aff vi iSverige ställer samma krav på de importerade livsmedlen som på dem somproduceras inom landet. Allt annat är, enligt min mening, atf lurakonsumenterna. I tron aff man köper rena livsmedel får man kanske i ställetvaror som är producerade med hjälp av mediciner eller t.o.m. med hjälp avhormoner i uppfödningen. Det blir allt vanligare ute i världen aff man gör det.Det är också orättvist mot den svenska bonden, eftersom användandet av defrämmande preparaten ger en billigare produkfion. Aff jämföra svenska livsmedelmed livsmedel producerade med hjälp av mediciner oeh hormoner kan infe varariktigt. Vihar i ett mål att minska användningen av såväl handelsgödsel sombekämpningsmedel. När det gäller handelsgödsel är det för att läckagef tillhavet skall minska. Vi importerar exempelvis vete och råg från , ochdär använder man minst så mycket kväve per hektar som jordbrukarengör i . Det läckage som blir följden av denna produktion rinner uf isamma hav som de svenska läckagen skulle ha runnit ut i. Någon miljövinstuppstår inte på det sättet, snarare tvärtom. Detsamma gäller bekämpningsmedlen.I importerade hvsmedel är det regelmässigt mer restsubstanser än i våra egnalivsmedel. Om vi nu tycker aff det är fel eller skadligt aft svenskakonsumenter skall äta livsmedel som innehåller eller behandlats med kemikalier,är det infe heller nägon vinst med att importera, utan det är en förlust. Minslutsats är atf vi skall fortsäfta våra ansträngningar aff minska användningenav såväl bekämpningsmedel som handelsgödsel i , men det är också viktigtatt vi ställer samma krav på de livsmedel som importeras. Svensklivsmedelsproduktion är också viktig ur beredskaps- och sårbarhetssynpunkt. Vimåste i alla situationer kunna försörja oss, även i ett krisläge. Skall vikunna göra det mäste vi ha kvar den åkerareal vi har . Om detta finns deti oeh för sig olika åsikter. Men enligt vår uppfattning behövs defta, eftersomvi i en krissituation inte har samma tillgång till tillsatsmedel som vi har . Då behövs minst den areal som vi har. Somjag fidigare har sagt är jordbruket viktigt ur miljösynpunkt, eftersom detodlas produkter som kan utnyttjas i vår energiförsörjning. Men det är ocksåmöjligt atf genom odling av nya produkter minska de läckage som jordbruketsjälvt sfär för. Utöver energiproduktionen handlar det dä om odling avindusfrirävaror. Det är möjligt att förse massaindusfrin med fibrer fränolika gräsarter. Vi kan också förse den petrokemiska eller biokemiska industrinmed råvaror, men detta ligger kanske längre fram i fiden. På det sättet skullevi få en naturlig odling, varigenom näringsämnena i marken fas om hand, sä atfde inte läcker ut till omgivningen. För atf stimulera till en sådan produktionkrävs nu i början troligen atf det utgår arealbidrag, ett krav somcenterpartiet ställt i flera är. Jag tror också aft det är nödvändigt att manfrån samhällets sida försöker påverka industrin i denna riktning, eftersom deninte varit särskilt intresserad av just detta. Men det skulle vara ett bra sättaft utnyttja den svenska åkerjorden. Öppnalandskap vill vi ha, det är nog alla överens om. I detta sammanhang görjordbrukaren en mycket viktig landskapsvårdande insats. förutsätteraft vi har jordbruk i hela vårt land. Det förutsätter framför allt attjordbruksdriften behälls i våra skogs- oeh mellanbygder. För aff detta skallvara möjligt är det viktigt att djurprodukfionen får stanna kvar där, eftersomdet är det enda möjliga alternativet för fortsatt jordbruksdrift i dessabygder. har också föreslagit ett kraftigt stöd tilldem som håller betes- och hagmarker öppna utan atf använda kemikalier. På detsättet bevarar vi på ett effektivt och bra sätt det öppna landskapet och florasom håller på atf dö ut. Också detta är viktigt. Många människor i vårtsamhälle, såväl konsumenter som producenter, önskar aft den s.k. alternafivalivsmedelsprodukfionen skall öka. Efterfrågan på produkter som har produceratsutan användning av kemikalier och handelsgödsel ökar. Det är viktigt att vi kantillgodose den efterfrågan. Men det är infe så lätt för en jordbrukare attövergå från ett system till ett annat. Det krävs framför allt kunskaper. Dessakan jordbrukarna naturligtvis få genom rådgivning från lantbruksnämnden ochandra. Men atf byta sysfem innebär också ekonomiska påfrestningar förjordbrukaren. Vi har därför föreslagit atf det skall ges ett bidrag till demsom övergår frän konventionell odling till alternativ odling. Detta bidragskulle efter hand kunna trappas ner och utgå under . För defta ändamålkan man använda de medel som har tagits ut på handelsgödsel och bekämpningsmedel.Dessa medel används infe i sin helhet fill åtgärder som skall förbättramiljön, vilket var avsikten. Regeringen har medverkat i kampanjen eller "En levande landsbygd", som den ocksåkallas. Men om regeringen menar något med denna kampanj måste den också satsapä och slå vakt om det svenska jordbruket. Jordbruket är ryggraden inäringslivet i de flesta landsbygdsområden och har dä också stor betydelse förutvecklingen i många små orter på landsbygden. Fler människor, infe färre,måste få sin utkomst på landsbygden om defta mål skall kunna uppfyllas. Regeringen är, som jag upplever det, passiv. Den gör infesärskilt mycket för jordbruket. En oeh annan för jordbruket negativ åtgärd hinnerregeringen dock med, men den gör inget som kan ge jordbruket den framtidstrosom är nödvändig, om vi i fortsättningen skall få ett levande och livskraftigtjordbruk. senast är det en rapport frän somoroar. Rapporten är gjord av och är en teoretisk betraktelseöver jordbruksregleringen och det skydd som det svenska jordbruket, i likhetmed jordbruket i de flesta andra länder, har. Som sådan kan rapporten kanskevara intressant, men den saknar verklighetsanknyfning. Man kan inte isoleradebatten fill att gälla billiga livsmedel och möjligheten aft flytta överarbetskraft och kapital fill andra näringar. Som framgår av vad jag har sagtförut måste landsbygdsutveckling och långsikfig miljö- och resurspolitik vara andraviktiga utgångspunkter i denna diskussion. I rapporten antyder man att det ur samhällets synpunktvore bra om en betydande del av de resurser som nyttjas i jordbruketfördes över till andra näringar. Men det skulle vara ödesdigert för landsbygden.Det skulle också stå i direkt motsats till vilja aft jordbruketskall producera energi- och industriråvaror. Affjämföra de svenska livsmedelspriserna med världsmarknadspriserna gär infe.Dessa priser är inte produktionspriser utan ett resultat av en kraffigdumpning. En friare världshandel är naturligtvis bra, men vi i kan infegå fortare fram än omvärlden. Den svenska livsmedelsprodukfionen utgör bara ettpar promille av världens livsmedelsproduktion.