prot · GC0919 · 1988-12-31 00:00:00 — Närdet gäller den kooperativa idén borde vi ha en hel del att lära av varandra.Jag vill ändå som en vinst inhösta tanken på att det är en bra form. Jag hoppasatt man för den form man väljer får det samhällsstöd som man förväntar sig.Föräldrapenningen är en av de stödformer som man kan arbeta vidare med. Överläggningenvar härmed avslutad. 14 § Svar påinterpellation 1988/89:8 om arbetsvillkoren i den offentliga sektorn har i en interpellation frågat mig dels på vilket sättregeringen avser att överbrygga de stora löneskillnaderna mellan privat ochoffentlig sektor, dels vad regeringen avser att göra för att därutöverförbättra arbetsvillkoren i offentlig sektor och få människor att vilja arbetainom vården, polisen, barnomsorgen, m.m. Låtmig först konstatera att den beskrivning av tillståndet i den offentligasektorn som lämnats i interpellationen enligt min mening är alldeles förpessimistisk. Vi har dess bättre inte det elände - "den ofärd ivälfärden" -som beskriver. Igmnden fungerar den offentligasektorn bra. Vi har en mycket engagerad och kompetent personal som utför ettutmärkt arbete. Jagvill framhålla att den omtanke och omsorg om vår gemensamma sektorsom avspeglas i interpellationen glädjer mig. Den skiljer sig markant från denonyanserade kritik av offentlig verksamhet som i andra sammanhang brukarframföras från en del håll. Jagdelar alltså grundsyn att vi alla är beroende av den trygghetsom en bra fungerande offentlig sektor utgör. Jag håller också med om att viständigt måste analysera verksamheten och möjligheterna till förändring ochutveckling. GörelThurdins bedömning av villkoren för de offentligt anställda kan jag inte tillalla delar instämma i. Det är inte sant att det finns stora generellalöneskillnader mellan offentlig och privat sektor. För många yrkesgrupper ärlön och anställningsvillkor betydligt bättre än för jämförbara yrkesgrupper iprivat verksamhet. För andra yrkesgrupper är beskrivning merrelevant. Detta har lett fill problem att rekrytera och behålla personal. Riksdagenhar lagt fast att den statliga personalpolitiken måste utformas så attverksamhetsintresset tas till vara. Detta har också varit en av de viktigasteutgångspunkterna för de statliga arbetsgivama i de senaste avtalsrörelserna. Vissaresultat har uppnåtts. Utformningen av de statliga löneavtalen 1986-1987 och1988 har bidragit till att lösa många personalförsörjningsproblem ute påmyndigheterna. Det arbetet måste drivas vidare, förhållandena påarbetsmarknaden förändras kontinuerligt. Den offentliga sektorn är inteoberoende av vad som händer på övriga delar av arbetsmarknaden. Omvi skall finna former för att ta till vara de anställdas vilja och förmåga tillutveckling och förnyelse av den offentliga sektorn krävs att vi öppet kandiskutera bl.a. produktionsformer, arbetsorganisation och styrsystem. Det finnsenligt min mening goda förutsättningar för det. Vi har en mycket engagerad ochskicklig personal i den offentliga sektom. Jag tror också att personalen ärberedd att medverka till de förändringar av verksamheten som kommer att blinödvändiga. Omarbetsvillkoren i den offentliga sektorn AnL 51 (): Först vill jag tacka statsrådet för svaret. Svaret är dock ett bevis påden ordpolitik som nuvarande regering bedriver. Svaret är ett konkret uttryckför den lamhet och passivitet som vi kan utröna. Regeringen ägnar sig åt attmed sin ordpolitik bygga upp ett slags livslögn såsom ett skyddande nät runtsin egen politik, medan förhåUandena i den offentiiga sektorn blir alltmerbesvärliga. Det är regeringens krampaktiga tag om gamla dogmer som kanske ärdet största hotet mot offentlig sektor, inte den kritik som riktats motdensamma. Jaghade väntat mig en mera offensiv attityd från regeringen, när ett av degrundläggande samhällsproblemen tas upp. Människor är inte oberörda avlarmrapporter om hundratals vakanta polistjänster i , om stängda dagispå grund av personalbrist, om hot om massuppsägning bland brandpersonalen pågrund av dåliga villkor, om svårigheter att rekrytera och behålla skickligajurister i offentlig tjänst. Senast var det invandrarverket, men jag har möttsamma sak inom rättsväsendet. Rättspsykiatrin har långa inhumana väntetider.Försäkringskassans anställda har en situation som till slut gör det omöjligtför dem att fullgöra de åligganden som majoriteten lägger pä dem -för att intetala om bristande resurser i vården och omsorgen. Allt detta drabbar tillsyvende og sidst den enskilda människan. Imin interpellation har jag inte sagt ett ord om att personalen inte skullevilja göra ett bra arbete. Jag vet att den vill göra det, och jag vet att detfinns många som i grunden tycker om sina jobb. Vad jag har sagt är attmöjligheten att göra ett bra jobb blir alltmer naggad i kanten, och på vissahåll är möjligheten i princip borta. Jag vet att vi har en mycket engagerad ochpå många håll kompetent personal, men kompetensen hksom engagemanget Omarbetsvillkoren i den offentliga sektorn krymper i takt med vakanseroch en hopplös situation. Jaghar frågat vad regeringen avser att göra för att överbrygga storalöneskillnader mellan privat och offentlig sektor. Statsrådet hänvisar tillgamla löneavtal men också till löneavtalen 1988, som skulleha löst många personalförsörjningsproblem. Skulle statsrådet vilja vara vänligoch ange exakt vilka, och dessutom ange hur många vakanser som har försvunnit?De statsanställda tycks inte känna till det här, eftersom det enligt tidningenStatsanställd står 210 000 medlemmar bakom min fråga. Lönernahar inte alltid avgörande betydelse för rekrytering, men de får allt störrebetydelse ju sämre personalen mår. Vi har en stor personalomsättning som kostarväldigt mycket. Det leder till sämre effektivitet på lång sikt om detfortsätter. Om inte utbildningsvillkor till slut kan uppfyllas och om även denäldre arbetskraften med den fina erfarenheten försvinnner, ja, då minskarkvaliteten i verksamheten. Förskollärarnaorkar inte med sitt arbete, därför att inga vikarier finns vid sjukdom ellerfrånvaro. Jag har mött anställda inom landstingen som fått nöja sig medfleråriga vikariat, trots att de arbetar full tid och är behöriga. Vikarier ärsällsynta inom de flesta områden. Hurhar regeringen tänkt sig att lösa problemet när det gäller lönerna med tanke påatt utgifterna skall hållas nere, som vi har en storarbetskraftsbrist och en hög inflafion? Det står ingenfing om det i svaret. Jagär övertygad om att vi är många som med spänd förväntan avvaktar besked. Hurtänker regeringen agera under rådande omständigheter? AnL 52 Civilminister : Det verkar som om det är nödvändigt att peka på en ganska fundamentalsak, . Vi har självstyrelse i det här landet, och därmedär det inte som skall fastställa löne- och personalpolitiken inomkommuner och landsting, utan det är ett ansvar för kommunerna och landstingensjälva. Det måste vi respektera, och därför skall jag inte, , gåin i en diskussion om enskildheter som rör den kommunala sektorn och deutbildnings- och personalfrågor m.m. som berör kommunernas och landstingensverksamhetsområde. Detandra jag har anledning att beröra är att vi har brist på arbetskraft inom denoffentliga verksamheten i stat, kommuner och landsfing - det är rikfigt. Mendetta är inget unikt för den offentliga sektorn. Och om man beskriver brist påarbetskraft allmänt sett som en kris, då skulle det innebära att vi har envärre kris nu än , eftersom bristen på arbetskraft är mycketstor i många områden. I så fall har jag en annan syn på detta än . Densvåra krisen hade vi i när vi hade stor arbetslöshet. Då fanns det visseriigenmänniskor att rekrytera, men varken kommuner eller andra hade ekonomiskamöjligheter att engagera fler medarbetare därför att hela ekonomin höll på attkapsejsa. Det är viktigt att inte blanda samman våra ambitioner, som innebäratt vi vill mer - beta av vårdköer och göra mera -och att vi genom ett högttempo i den svenska ekonomin har en brist på arbetskraft. Men det gäller intebara staten utan också i hög grad industrin och en rad andra områden. EftersomGörel Thurdin tar upp det skall jag faktiskt beröra några ting som jag menarhar åstadkommits genom avtal som har träffats under de senaste.åren. Polisenhar sedan polisreformen 1985 varit ett prioriterat område i löneavtalen. Vidgenomförandet av den reformen genomfördes särskilda löneförhandlingar somavsatte ungefär 70 milj. kr. för att förbättra framför allt befordringsgångenför polismän. 1 avtalet 1986/87 avsattes en stor del av löneutrymmet förmarknadsutsatta grupper. I avtalet 1988 avsattes 95 milj. kr. för extrasatsningar inom polisväsendet, framför allt i , och ,där personalläget varit särskilt besvärligt. Domstolarnahar också varit ett prioriterat område. Avtalet 1986/87 innebar att ett utrymmeavsattes motsvarande en genomsnittlig löneökning för rådmän på . 11988års avtal är rättsväsendet ett högt prioriterat område. Mer än 25 milj. kr. haravsatts för lokala förhandlingar inom . Det motsvarar en stor delav lönesumman inom domstolsväsendet och bör därför kunna leda till ansenligalönepåslag. Försvarethar också fått del av särskilda satsningar. Avtalet 1986/87 innebar att viktigagrupper inom försvaret - specialister, tekniker och truppbefäl - fickgenomsnittliga löneökningar som översteg . finns det ocksåprioriteringar inom försvaret. Jaghar velat säga detta bara för att beröra några områden som ofta har varit uppei diskussionerna om problem med vakanser. Vi har vakanser, men det har ocksåvidtagits åtgärder under de år som har varit, . Omarbetsvillkoren i den offentliga sektorn AnL 53 (): Regeringen har ett övergripande ansvar för den ekonomiska politiken,och där ingår också lönepolitiken. Civilministern har, vad jag förstår, ansvarför verksamhet i kommunerna ute landet. Vi har alldeles lyssnat fill endebatt om arbetsmiljön ute i det privata näringslivet, och då måste vi ocksåkunna diskutera arbetsmiljön i den offentliga sektorn. Igrunden fungerar den offentliga sektorn bra, säger statsrådet i svaret på minandra fråga. har jag farit land och rike runt och mött mångamänniskor i den offentliga sektorn, men ingen har faktiskt sagt så, även om desäger att de tycker om sitt jobb, t.ex. därför att de vill hålla på med vård avmänniskor. De flesta är förtvivlade. Kriseni den offentiiga sektom var egenfligen från början en storstadskris, på grundav den överhettning som den nuvarande regeringen till stor del har rått för,därför att man inte har gjort något som helst för att stävja den . Manhar inte heller haft beredskap för den situation som man skapade i deöverhettade områdena, där köbildningen började och där det inte fanns människorsom kunde ta hand om det behov som uttalades från folket i de områdena. Bristenpå arbetskraft kan även härledas till det samhälle som främstsocialdemokraterna har byggt upp. Vi har ett illa planerat samhälle, därmänniskor sliter ont t.ex. på grund av långa resor mellan bostad och arbete,mellan hem och skola, mellan daghem och bostad. Om två, tre eller fyra timmarom dagen går åt till resor, då förstår var och en att många inte orkar 9Riksdagens protokoll 1988/89:18-19 Om arbetsvillkoren i den offentliga sektorn jobbaheltid och att många kanske inte orkar arbeta med full kapacitet, med tanke påvad som går åt för resandet. Föräldrar tvingas arbeta långt från sina små barn, vilketger bristande koncentration, och man får mindre tid för barnen, vilket ger oro. Samhällsuppbyggnaden har också bidragit tillarbetskraftsbristen och till ökade kostnader i samhället, och med dem harregeringen att göra. Jag är besviken över svaret. Jag tycker det skriftligasvaret var rätt intetsägande. Var finns de konkreta förslagen? undrarman om regeringen sitter och väntar på att oppositionen skall tvingas läggafram konkreta förslag, som regeringen sedan kanske efter utredande kommer framtill. Statsrådet säger att verksamhetsintresset skall tas tillvara i den statliga personalpolitiken. Då vill jag veta: På vilket sätt skerdet? Sedan säger statsrådet att vi öppet skall diskutera produktionsformer,arbetsorganisation och styrsystem. Det har alltså med andra ord inte skettunder de sex s-åren. Då kan det vara , och då frågar jag också: Vilkethandlingsprogram har regeringen upprättat? säger att regeringen har ettövergripande ansvar för den ekonomiska politiken. Ja, det kanske man kan sägaatt varje regering har. Jag är ganska stolt över vad vi har åstadkommit som vi kan redovisa. Jag är på motsvarande sätt grymt besviken över vadsom hände med som vi hade borgerligt styre. Det har vidiskuterat i en rad andra sammanhang, men det är, , ganskabetydelsefullt att försöka särskilja vad som är kris, vad som är önskemål ochvad som är olika typer av problem. säger att bristen på arbetskraft nog kanhärledas till det samhälle som socialdemokraterna har byggt upp. Ja, det kanskeman kan säga. Vi har en mycket hög ambition när det gäller sysselsättningen. Vihar en utomordentligt hög nivå i fråga om sysselsättningen - den högsta ivärlden. Det har inneburit att vi har kunnat erbjuda arbete till både män och kvinnori det här landet. Vi är ganska stolta över det. Men detta tar somintäkt till att säga att vi har en mycket djup kris. Vi har också den mest offentliga sektorn i jämförbaraländer. Det skulle då också vara ett uttryck för en kris, när vi alltjämt harbrist på arbetskraft inom den sektorn. Jag kan inte se det så. Jag är litetbesviken över att gör det så enkelt för sig och menar attförekomst av köer och arbetskraftsbrist skulle vara ett mer allmänt kristecken,medan det uttrycker en mycket stark ambition som vi har atttillgodose önskemål och krav som människor har i det här landet, där vi i höggrad har nått mycket långt. Man kan naturligtvis konstatera att ur den aspekt somGörel Thurdin uppenbarligen tillmäter vikt, nämligen att det inte skall finnasnågon brist på arbetskraft alls, var vi i ett mycket lyckligt läge ett antal åri , när arbetslösheten steg väldigt kraftigt. Men jag tyckerinte det. Då gick det visserligen att få arbetskraft på de allra flesta håll ilandet när man skulle rekrytera - ocksåtill den offentliga sektorn. Men det var oerhört många människor som led nödoch inte kunde få ett jobb, och det tycker inte jag var tecken på ett brasamhälle. GörelThurdin frågar vad vi har för handlingsplan. Jag har redovisat mina intentioneri den allmänpolitiska debatt som vi hade för ungefär en månad sedan. Därför harjag ingen anledning att upprepa det här i kammaren , utan jag får hänvisatill kammarens protokoll på den punkten. Men om nu är besviken påmitt svar, så vill jag uttala en viss besvikelse över att vi inte kan sorterafram problemen och vara ense om vissa ting i den här debatten, nämligen att detär oerhört betydelsefullt att vi kan erbjuda så många jobb till människori det här landet, inte bara i storstäderna utan i hela landet, och att vi dåkanske också får acceptera att en del vakanser uppstår både inom industrin ochi den offentliga sektorn. Omarbetsvillkoren i den offentliga sektorn AnL 55 (): De sex borgerliga åren återkommer man till litet då och då. Det ärganska märkligt att vi blir så attackerade för de åren, då vi mycket bättre änomvärlden lyckades hålla arbetslösheten i schack. Under de sex borgerliga årenbedrevs en bättre politik - en politik som lyckades bättre - än i omvärlden,medan man under de sex högkonjunkturåren i princip har lyckats sämre, om viskall se på parametrar. Föräldrarsom måste fara hem från sina jobb därför att man ringer från daghemmet ochsäger att "nu kan vi inte ta hand om ditt barn längre", patienter sominte får den hjälp de behöver, de gamla som faktiskt inte alltid har en braäldreomsorg, de som får vänta på beslut långa fider och därigenom hamnar ikläm, inte tycker väl de att det här svaret från statsrådet är särskiltposifivt, när man nästan får ett intryck av att det är bra med arbetskraftsbrist. Omlönerna på vissa viktiga områden i den offentliga sektorn är betydligt lägre äni den privata sektorn och det råder stor arbetskraftsbrist också inäringslivet, så tycker jag att man borde kunna erkänna att det faktiskt är enganska svår nöt att knäcka, med den utveckling som vi har haft på denoffentliga sidan . Jagtycker inte att man skall slå sig för bröstet för att man har hafthögkonjunktur - för det är ju vad ni faktiskt har haft. Denhögkonjunkturen döljer t.ex. regionala obalanser som fortfarande finns och somnaturligtvis kommer upp fill ytan det inte ser så ljust ut i ekonomintotalt. Centerpartiethar år ut och år in försökt få gehör för tankegångarna om det decentraliseradesamhället, därför att det samhället tar större hänsyn till människorna. Detkoncentrerade samhället, där man t.ex. har så långa arbetsresor, tar intehänsyn till människorna - och det tar inte heller hänsyn till miljön. Detmedför ju att människor inte orkar delta i arbetslivet på det sätt som manannars skulle ha velat göra - och inte heller hinner därför att arbetsresornatar . Jagtycker att det är viktigt att peka på att otryggheten växer; den minskar inte,än så . Omarbetsvillkoren i den offentliga sektorn AnL 56 Civilminister : Om man påstår, , att vi skulle ha lyckats sämre änomvärlden som vi kan redovisa, så är det faktiskt inte allssant - det finns många uttryck för det. Och skulle vi väl inte vara i densituationen att vi har en arbetslöshet i på , medan andraindustriländer i har 11 eller . Det är bara, , om manhar den uppfattningen att det är bra att det finns så pass mycket arbetslöshetatt man aldrig får några vakanser, som man skulle tycka att en sådan situationvore mycket gynnsam. Vadsom är viktigt, , är att vi har fått till ståndproduktion och reallöner, som har gjort den ekonomiska situationen för bådelöntagare och kommuner annoriunda. Kommunerna har råd att efterfrågapersonal, de har råd att fullfölja sina mycket ambitiösa utbyggnadsplaner - ochman gör det också inom barnomsorg, äldrevård och sjukvård. De problem medrekryteringen som uppkommer skall ses mot bakgrund av de ambifiösautbyggnadsplaner som finns. Det är bristen på reala resurser i form avmänniskor som det handlar om, och den bristen finns både inom industrin, inomhandeln och i staten och kommunerna - inom vård och omsorg. Vad vi i så fallskall diskutera är om den är värre i den offentliga sektorn än på andra håll. Nugörs det ganska mycket också inom vård och omsorg. Jag har avsiktligt avståttfrån att redovisa det, för jag tycker att det i första hand är landsting ochkommuner som skall göra det - inte jag. Men jag har iakttagit den väldigaambifion som man har när det gäller att förbättra sina insatser på det området. Omlöner och arbetsvillkor inom offentlig sektor skulle utvecklas sämre än inomprivat sektor, då skulle vi få verkliga problem. Men jag har i mitt svarredovisat, , att vi inte har den utvecklingen. Vi har problem påen del områden, och jag har redovisat en del förslag fiU åtgärder som statensarbetsgivarverk i förhandlingarna har drivit för att råda bot på de problemen.Men har vi förbättrat situationen på en del andra områden, och dethar jag också redovisat i mitt svar på interpellationen. Överläggningen var härmedavslutad. 15§ Anmäldes och bordlades 1988/89:55 omreavinstbeskattning av andelar i handelsbolag, m.m. 16§ Anmäldes och bordlades 1988/89:9 Riksdagensrevisorers förslag angående stödet till fiskerinäringen 17 § Anmäldes ochbordlades med anledning av prop.1988/89:23 om produktsäkerhetslag 1988/89:L9 av MartinOlsson m.fl. (c) 1988/89:L10 av . 1988/89:L11 av RolfDahlberg m.fl. (m) 1988/89:L12 av . 1988/89:L13 av GudrunNorberg (fp) 1988/89:L14 av ElisabetFranzén m.fl. (mp) medanledning av prop. 1988/89:33 om avgifter för pensionärer vid sjukhusvård1988/89:Sf2 av m.fl. (m) 1988/89:Sf3 av m.fl. (c)1988/89:Sf4 av m.fl. (fp) 1988/89:Sf5 av m.fl.(vpk) 1988/89:Sf6 av m.fl. (mp) 1988/89:Sf7 av (båda c) medanledning av prop. 1988/89:41 om vissa ändringar i skogskontolagstiftningen1988/89:Sk2 av m.fl. (fp) 1988/89:Sk3 av m.fl. (m)1988/89:Sk4 av () 18§ Meddelande om interpellationer Meddelades att följande interpellationerframställts 1988/89:54 av () till socialministern om ersättningen från den allmänna försäkringen vidpsykisk ohälsa: Psykisk ohälsa är mycket vanlig. De flestamänniskor upplever kriser under sitt liv, ofta orsakade av sjukdom, handikappeller död. En från början naturlig krisreaktion av nedstämdhet och ångest kanfixeras och bli bestående om individen inte får adekvat stöd och hjälp. Depsykiska problemen åsamkar samhället mycket stora kostnader.Institutionsbehandling medför ofta månadslånga vårdtider och därmed storakostnader för samhället. En del av dessa kostnader skulle kurma reduceras omadekvat behandling sattes in på ett tidigt stadium. En psykologisk behandlingges med en frekvens varierande mellan och fyra-femfimmar under ett begränsat antal behandlingstillfällen. Patienten kan dåofta upprätthålla sitt arbete. Psykologiskrådgivning och behandling som meddelas av privatpraktiserande läkare, uppfördpå förteckning, ersätts från . Motsvarandeinsatser frän en privatpraktiserande psyko- 1988/89:19 logmåste betalas av den hjälpsökande själv. Genom att all psykologisk utredning och behandling inte ersätts av kan denna för ~~ \ ~r, många människornödvändiga hjälp komma i fråga främst för dem som har Meddelande omfragor . r .,..,.... Det kanval anda inte vara meningen att pengar skall vara avgörande för vård.Därför är min fråga till sjukvårdsministern: Varför omfattar ersättning från den allmännaförsäkringen inte utredning och behandling utförd av legitimeradprivatpraktiserande psykolog? 1988/89:55av () till socialministern om hanteringen av tandlagningsmaterial: Vi kan hitta ökända miljögifter som kreosot,blymönja och fenolkvicksilver i tandlagningsmaterial inom den svenskatandvården. Det finns t.o.m. människor som går omkring med tandproteser ochporslinskronor, som innehåller utarmat uran. Dennaanvändning av gifter och radioaktiva material pågår utan kontroll avmyndigheterna. Även för läkare och tandläkare är detta okänt. Detär upprörande att tandlagningsmaterial till skillnad från läkemedel inte ärunderkastade någon produktkontroll eller licensiering. Tandläkarna vet intevilka ämnen som ingår i de produkter de stoppar in i munnen på oss patienter,eftersom tillverkarna inte behöver deklarera innehållet i materialen. Nuär ställningstagande att det inte blir någon kontroll avtandlagningsmaterial förrän tidigast . Vadjag förstår finns det ingenting som hindrar att redan i morgoninföra rapportering av biverkningar av tandlagningsmaterial. Andra förslag, somt.ex. införande av produktkontroll, kräver lagstiftning för att kunnagenomföras och tar därigenom . Min fråga tillsocialministern är: Tänker socialministern äntligen ta något initiativi hanteringen av tandlagningsmaterial så att det är försvarbart urtoxikologisk synpunkt? 19§ Meddelande om frågor Meddelades att följandefrågor framställts 1988/89:180av () till statsrådet om vissa kabel-TV-frågor: aviserade regeringen en proposition sombl.a. skulle få till effekt att mottagning av direktsändande satelliter viakabel, t.ex. den nya Astrasatelliten spm skall sända , skulle kunnabegränsas. Medanledning av detta och den pågående diskussionen om att stoppa på grund av att den bl.a. innehåller reklam på svenska vill jag fråga 122 statsrådet : Avser regeringen definitivt avstå från att lägga framförslag som begränsar mottagning av satellitprogram från direktsändandesatelliter via kabelnät? Kommer regeringen föreslå förändringar i nu gällandekabel-TV-lag som låter svenska folket självt - och inte kabelnämnden - avgöra ivilken utsträckning det tål se reklam på svenska språket i TV-mtan? 1988/89:181 av () till miljö- ochenergiministern om ändrad lagstiftning med anledning av viss finskavfallsdumpning: Finska myndigheterna, Lapplandslänsstyrelse och vatten- och miljöstyrelsen har beslutat att tillåtastålföretaget deponera 70 000 m avfall på ön . Ön ligger iTorneälvens utlopp och endast från den svenska gränsen. Eftersom dumpningen kan medföra risk för nedsmutsning avvattnet i borde gränsälvskommissionen automatiskt ha fåttärendet för behandling.