prot · GC0963 · 1988-12-31 00:00:00 — Låt oss haen gemensam föresats att vi som för skoldebatten måste komma bort från denkrångliga begreppsapparat som präglar denna debatt och som utgör en ständig murmellan oss och dem som är mest berörda av det som vi talar om, nämligenföräldrar och elever. Det mäste bli ett slut pä sådant som vertikalaarbetsenheter, basresursmedeltal, veckotimpriser, försiärkningsresurs, och alltvad det heter. Vi måste tala ett språk som människor förstår. När skolministern sedan säger att det ocksä är ungefärsamma debattörer gäller det dock inte mig, för mina erfarenheter pä detta område är ganska färska. Jag ledde ett programarbete inom . Det är på det jag lärde mig som jag framför allt bygger mina ståndpunkter. De erfarenheterna gjorde mig delvis beklämd. Vart jag än kom mötte jag ungefär samma reaktioner som ocksä berättade att hon hade mött . Ändå tycker jag att man i ett internationellt perspektiv naturligtvis skall erkänna det som är bra i den svenska skolan. Jag tar litet åt mig äran av artikeln i . Jag var en av dem som blev 78 intervjuade. Det är klart att jagunderströk för reportern de goda inslagen i Men vi mäste också komma ihåg de stora problem som de verksammainom skolan upplever. När det gäller vår olika syn på det här med kommunalaskolplaner tror jag faktiskt att det finns en viss åsiktsskillnad mellan ossbeträffande hur decentraliseringen skall gå till. För att tala i klartext ärjag framför allt intresserad av en decentralisering till varje skolenhet, sombyråkraterna säger, därför att jag tror att det är den nivå som är överblickbaroch som de verksamma känner för. Självfallet har kommunalpolitikerna en rollatt spela här, men för mig är det en mycket mindre viktig roll än den som dedagligen verksamma har att spela. Jag liksom påstår att de allra flestafrågor som ställdes var högst relevanta och direkt föranledda av propositionen,t.ex, detta med betygen. Det var ni som i propositionen aktualiserade en förändradbetygsättning i allmän och särskild kurs. Det reste ju hela betygsfrågan. Jagkan möjligen ta tillbaka min fråga om mellaningenjörsutbildningen ochåterkomma till den i en fråga fill statsrådet i annat sammanhang, men frågan omdet nya statsbidragssystemet kvarstår definitivt. Statsrådet måste ge beskedom när fär ett förslag till ett nytt statsbidragssystem förgrundskolan. Skolans UtveckUng och styrning 31LARZ () replik: Jag skall gärna erkänna att jag känner miglitet träffad av inledning, där han sade att det är sammadebattörer, att det finns en risk att vi har fastnat i en linje och att vidiskuterar teknikaliteter. Efter att ha tittat i de stolpar som jag hade somunderlag för mitt anförande mäste jag säga till : Jag skäms inteför den linjen. Jag skall upprepa några av mina frågoV och förtydliga dem.Om jag av kräver ett besked om huruvida han tycker att vi skallha en likvärdig utbildningsstandard i det här landet är det ingateknikaliteter, mot bakgrund av den kostnadsövervältring som pågätt under ettstort antal är och som fortsätter. Man kan tala vackert om kommunernas ansvar,men när vi vet att kommunerna har olika möjligheter att leva upp till detansvaret och olika ekonomiska resurser, då är frågan om en likvärdigutbildningsstandard central. Det är en viktig fråga när det gäller linjen. Denkan man alltså svara ja eller nej på, och sedan fär man ta konsekvenserna. Statligt eller kommunalt reglerade tjänster är inte hellernågon teknikali-tet, , om man oroar sig överarbetsglädjen ute i skolorna. Personalen säger klart ifrån: Tafsa inte på destatligt reglerade tjänsterna. Dä tycker jag att det ansvariga statsrådet kansäga: Nej, det tänker vi inte göra, för det är viktigt att ni har arbetsglädjenkvar, att ni känner förtroende för oss - och att det i fortsättningen fär blisom ni vill ha det. Specialdestinerat statsbidrag är också viktigt när detgäller den här linjen. På grund av den struktur som vårt land harbefolkningsmässigt, geografiskt osv. är det oerhört viktigt att vi harspecialdestinerat statsbidrag till skolan. Jag hoppas att ocksåtycker det, och då tycker jag att man kan säga så. Frågan omhur skolan skall fördela sina resurser är också central - det Skolans utveckling och styrning gäller encentral linje. Skall vi även fortsättningsvis fördela de resursernakompensatoriskt, dvs. ge mest till dem som behöver mest? Det är inte alldelessäkert, om inte är tydlig på den punkten, att det finns enmajoritet i kammaren som tycker så. I aU synnerhet om man företräder enminoritetsregering måste man kunna göra den typen av deklarafioner i centralafrågor. Huruvida profilering och valfrihet skall betyda att mantillåter nivågruppering är en annan central fråga, som hör hemma i min linje,och som jag hoppas också hör hemma i linje. Det gäller att mansäger ifrån att de som ute i landet till äventyrs har tolkat det här förslagetså att det nu är möjligt att nivågruppera, de skall ha klart för sig att detvar fel. 32 (vpk) replik: Statsrådet sade här att han ville göramänniskor delaktiga i samhället, att människorna aktivt skulle medverka iskolan och i samhället. Det lät ju mycket bra. Men lanserarregeringen en typ av profilskolor som inte, såvitt jag förstår, ger någon ökadmöjlighet fill påverkan och delaktighet. Om socialdemokraterna vill skapa en skola där elevers ochlärares gemensamma arbete resulterar i en profil, så hade det varit möjligt attbilda andra majoriteter i utbildningsutskottet. Men det var man inteintresserad av. Man var intresserad av att införa en urvalsskola. Vilkamöjligheter har en elev, som går i en skola med en viss profU, att påverka såatt det blir en annan profil? I stället säger man: Då får du bytaskola. Välj en annan skola! Men då är det inte en skola för ökad delaktighetoch aktiv medverkan. Därför bHr jag också litet oroHgmed tanke på urvalsskolorna, när statsrådet säger att skolorna kommer att selitet olika ut i olika kommuner. Jag är med på tanken att allting inte kan seprecis likadant ut. Men eftersom vi nu behandlar ett förslag som enligt vad vii vpk, och mänga med oss, befarar kommer att leda till att vi frångår principenom en likvärdig utbildning, finns anledning att bli litet orolig. Därför hoppasjag att statsrådet skall förklara litet närmare på vilket sätt de här skolornaskall vara olika i olika kommuner. Kvarstår målet om en likvärdig utbildningför alla? Anf 33 EVAGOÉS (mp) replik: Jag måste säga att jag känner mig filltalad avatt kommunernas representanter - kommunfullmäktige - skulle få litet utbildningför att ta litet större ansvar ute i kommunerna. Men det är faktiskt så attledamöterna i kommunfullmäktige, åtminstone i min egen kommun, är faddrar utepå skolorna. Varför lär man sig inte hur skolan fungerar om man är fadder utepå skolorna? Varför skall man behöva gå den andra vägen, så att lärarna bliradministratörer? Vi hade en lista på vad lärarna reagerade mot tidigare,och det var bl.a. att de får administrera för mycket och undervisa för litet.Dessutom: Om nu kommunfullmäktigeledamöter behöver utbildning, så brukar båderegion och kommun stå för den utbildningen, ofta på folkhögskolor, med högkvalitet. Jag anseratt kommunerna måste ta större ansvar när det gäller underhåll avbyggnader, när det gäller läroböcker och mat. Men det kan man ju göra i dag.Det finns kommuner som har frikommunprojekt och som kan begära dispens frånregler om projektet inte skulle passa in i systemet, osv. Nog mäste väl vi fä besluta mer och ha mer inflytande påskolan, vi som är lärare, föräldrar och elever - barn och ungdomar - i skolan.Visa respekt för dem som är i skolan! Det gör man inte genom att verksamhetenskall utvärderas och följas upp av någon högre instans. Jag kan tala om att iden skola jag har erfarenhet frän har vi haft utvärdering i klassen-positiv och negativ kritik av allting. Vi har sett efter hur vi kan förändraoch påverka skolans innehåJJoch verksamhet. Detta kan man sedan föra upp tillden lokala styrelsen pä skolan, såsom vi i förordar. Om vi skalldecentralisera - decentralisera ner till skolan! Skolans utveckling och styrning Debatten är något förvirrad. Ett par avtalarna fortsätter att argumentera som om vi inte hade diskuterat endecentralisering i den svenska skolan. Uppenbarligen har man inte lästpropositionen eller utskottsbetänkandet - eller också har man bestämt sig föratt det är den här linjen man skall följa till varje pris. Detta sammanfaller med en annan, något tråkig tendens isvensk skoldebatt. Vi lyfter bara fram sådant som det är bekymmer och problemmed. Jag tycker att vi också skall säga att det som sker ute i våra skolormänga gånger är mycket bra. Det är ett resultat av hårt arbetande pedagogersinsatser, och de är värda respekt för detta. Det är säkert, i ettdecentraliserat system, en mycket mer fruktbar utgångspunkt än den griniga ochsnåriga debatt som förekommer här i kammaren - att bara rada upp alla deproblem som man ser framför sig. tappar ju alla sugen, och ingen harkraft eller förmåga att ta tag i det som är friskt och gär att utveckla vidare. är kanske den främsta exponenten förden inställning som är en följd av att man inte har förstått att propositioneninnebär ett kursskifte. Hon upprepar samma frågor som jag förut delvis gickförbi med motiveringen att vi nu mäste inse att det är en ny situation. Honkräver mer av decentralisering - för att i nästa andetag kräva mer avcentralstyrning och reglering. På något sätt känns det som om helaskolpolitik, med den typ av kritik man har riktat mot den svenska skolan, efterett sådant här vägval får betydligt svårare att vinna gehör, och får betydligtfärre tillfällen att framföras i debatten. Det är något av panik som spridersig hos och hennes partikamrater. 1 hastigheten formulerar hon sig också litet.slarvigt -och det är mänskligt. Men skolpolitik, som ju i så storutsträckning bygger på att alla skall välja vid alla tillfällen, i allaupptänkliga sammanhang, får av betyget att "vi vet juatt eleverna ändå väljer fel". Det är bra att vi vet att eleverna av ochtill väljer fel. Det ger kanske viss distans och nyans åt det moderataresonemanget om valfrihet i alla lägen, som kanske har andra syften än att gealla elever en valfrihet. är sympatisk, tycker jag. Han har helträtt anslag: Vi skall bort frän den här snåriga debatten. Det finns anledningatt i en politisk debatt 6 protokoll 1988/89:61 -63 1988/89:63 omskolan se pä skolan som en organisafion - och se vilken roll den spelar i både ett nationellt perspektiv och ett lokaltperspektiv. Alla de detaljer vi har ---------------- omgettoss med har då faktiskt dolt de politiska frågorna i Skolans utveckling och ganget. - ° Jag kan lova att jag för min del skall vara mycket försiktig när detgäller att belasta debatten med allaveckotimpriser, delningstal etc. som skoldebatten har handlat om.Vidare är jag glad över att har granskat sitt anförande ochkommit underfund med att han inte var så teknisk som han brukar vara. Det är enframgång. Jag tycker att det som sade i sitt inlägg i mångaavseenden är politiskt intressant och riktigt. Anförandet tjänar säkert på attLarz inte mästrat vare sig mig eller andra i kammaren med tal om hursystem skall konstrueras eller kontrolleras. Vi får passa oss. De system som vinu skall avreglera får inte bli oss så kära bara därför att vi kan dem så braatt vi av det skälet blir motståndare till systemens avskaffande. Särskiltgäller det naturligtvis den politiker som främst har sin förankring i endecentralistisk livsåskådning. Det är bra, , om vi hamnar i endiskussion som handlar mera om principer än om teknikaliteter. ställt några konkreta frågor till mig och kan väl sägas hainstämt i dessa. Jagskall precisera mig i frågan om en likvärdig skola. Jag vill att den sakentydligt skall framgå av protokollet. Detär viktigt att markera att decentraliseringen inte är ett självändamål.Avsikten är inte att den ökade lokala friheten skall användas fill att gå frånde centralt uppsatta målen för skolan. Vi avreglerar inte skolan för att ökasegregation och skillnader i kunskaper och färdigheter mellan elever. Tvärtomär ambitionen att vi med de förändringar av styrningen i skolan som föreslagitsskall nå längre i måluppfyllelse. En likvärdig skola, en likvärdig utbildningför alla, gäller som mål för verksamheten. Viskall fördela resurserna kompensatoriskt - ja. Det statsbidrag som vikonstruerar är naturligtvis av sådant slag att det ger möjlighet till enlikvärdig utbUdningsstandard i landets olika delar - ja. Sedanvill jag säga till att man inte skall underskatta kommunpolitikerna.Jag gör det definitivt inte mot bakgrund av att jag själv har lämpats medsådana . De har en väldigt stark känsla för sin bygd. Densom kämpar för sin hembygd kämpar ju också ofta starkt för skolan. Det finnsett genuint intresse och ett genuint ansvarstagande som -också i dennasituation, där vi skjuter besluten allt längre ut - måste göras politisktsynliga. Det är ett viktigt inslag. När vi lägger ut mer av inflytande ochbeslut lokalt skall det finnas en lokal politisk nivå där besluten fattas ochgörs tydliga. Det måste finnas en nära politisk nivå för alla dem som ärprofessionella i verksamheten. Här skall alltså finnas någon som de kan vändasig till och diskutera med. Den politiska nivån är den kommunala nivån. Attkommunerna nu fär ett ökat ansvar för skolan sammanfaller utomor dentligt väl för deras del med den utveckling som pågår i en lång rad kommuner mot ett nytt sätt att styra och stimulera den kommunala verksamheten. Vi måste medge att det ser litet olika ut i kommunerna. Det 82 finns ju olika förutsättningar i olika kommuner.Men klart är att kommunpo- Htikerna är såvälkompetenta och beredda som starkt motiverade när det gäller att ta ett ökatansvar för skolan. Det kan alltså komma att se annorlunda ut, vilket även YlvaJohansson var inne på. Detta är också en sak som man måste förstå när mandiskuterar dessa frågor. Omvi lägger fast mål och riktlinjer centralt, kan man självfallet inte arbeta påsamma sätt i oHka delar av landet eller i olika skolor i en och samma kommunför att nå uppsatta mål. Det är självklart. Vi måste tillåta en hög grad avfrihet för pedagoger för att dessa i samverkan med elever och föräldrar skallkunna komma fram till bra arbetsmetoder och arbetsformer. Då kommer fler än enblomma att blomma. Det är naturligtvis någonting som vi skall se positivt påoch som inte får vara i motsatsställning till de centralt uppsatta målen om enlikvärdig skola. Det uttrycket har en vidare och djupare innebörd. Det handlaralltså inte om att det skall vara en likformig skola som i sina fysiska yttreformer är likadan på plats efter plats. Jag har här gjort några korta kommentarer till de olika synpunkter sommitt anförande föranledde. Jag förstår att jag har ytterligare möjlighet atttala från talarstolen och då skall jag säga några ord om ett nyttstatsbidragssystem. Anf.35 () replik: Jag ber om ursäkt för att jag tidigare sade fel. Men både ledamöter ochstatsråd kan ju säga fel i denna kammare när det gäller att titulera folk. Jaghoppas dock att det är oss alla förlåtet om någonting sådant händer. Jagtycker i likhet med statsrådet att är sympatisk. Men när jagefterlyste en betygsdebatt var det inte en debatt av det slag han förde som jagville ha. Debattenär förvirrad, säger statsrådet . Vad beror då det på? Jo, detberor pä att den här propositionen är så oklar att det har uppstått en läng radfrågetecken. Frågorna har också upprepats under debatten, men vi har inte fåttnågra svar. Vi moderater har tagit upp sådant som vi anser vara viktigt förstyrningen och utvecklingen av skolan, och självfallet gör vi det ocksä. Visäger ja till decentralisering, och vi vill gå ännu längre än regeringen. Menpropositionen ger inte klarhet. Mycket av det som sägs i proposifionen låterfint. Men som den erfarne kommunalman som ändå är mäste hanförstå att vi vill ha svar pä frågan om statsbidraget - om man nu menar allvarmed talet om decentralisering av skolan - och att vi vill ha bort de regler somstyr skolledare, tjänstemän och andra på det kommunala planet. Vi menar såledesallvar när vi talar om decentralisering. Statsrådet måste också förstå att vi,eftersom det skall finnas mål för skolan, mäste precisera dessa. Vi måste talaom kunskaper och färdigheter. Vi måste ange vad vi menar. Statsrådetsäger att jag har medgett att eleverna ibland väljer fel. Ja, det är klart attelever kan välja fel i skolan. Det är ett ansvar för föräldrar, politiker ochlärare att ge eleverna hjälp, sä att de kan välja rätt. Men vi har också ettansvar när det gäller att skapa en skola där det finns förutsättningar för attkorrigera felval. Vi har t.ex. talat om ökade valmöjligheter pä högstadiet. 1988/89:63 Enligt vårt förslag finns det möjligheter att efter årskurs 9 göra komplette- ringar, om man har gjort felval eller om manbehöver fördjupa sig mera i ett Skolans utveckling och styrning En skola eller ettval får aldrig bli en återvändsgränd. Vimåste skapa sådana förutsättningar i skolan att eleverna alltid får just denundervisning och hjälp som de behöver. Jagkonstaterar att vi inte har fått veta vad statsrådet anser om betygen som är såviktiga eller om skolstarten som är så viktig för den fortsatta utvecklingen.Men vi kanske får veta något om statsbidragen. Inte heller har vi fått veta vadstatsrådet avser att göra när det gäller lärarrollen och läraryrket. Hur skallläraryrket kunna bli attraktivt igen? Vad vill statsrådet göra för att stärkalärarnas roll? Om något är viktigt för utvecklingen av skolan så är det väl dessasaker. Anf.36 () repHk: Jag och skolministern hade en debatt där han sade att jagvar en klok karl. Då sade jag skämtsamt i min slutreplik att jag var litet svagför smicker och skulle hålla inne med de ytteriigare giftigheter jag kundekomma med. Han tog uppenbarligen det där ad notam och säger nu att jag ärsympatisk. Det finns någonting i politiska sammanhang som brukar kallasdödskyss, och jag blev litet orolig, men sedan också har uttalat sinsympati är väl balansen återställd. Skolministernskall inte komma undan riktigt så lätt, därför att det är ett antal rättallvarliga frågor som har ställts och ännu inte fått något svar. kom in i regeringen efter en cirkusföreställning utan like, då manlovade saker, tog fillbaka och lovade igen. Skolvärlden frågar sig nu vad somegentligen gäller. Är det så att regeringen bedömer - som den gjorde under femdagar - att vikariesituationeri i är så allvarlig att detbehövs särskilda pengar för att få ett system med fasta vikarier? Det löftetgavs av både statsminister, finansminister och skolminister, men det togstillbaka lika snabbt som det hade uttalats. De argument som talade för dettalöfte måste ändå finnas kvar. har motionerat omextrapengar som kan användas till fasta vikarier. Kan vi räkna med ettsocialdemokratiskt stöd på den punkten? Skolministernsade ätt det verkar som om somliga av oss inte har läst propositionen. Det ärväl så att vi har läst den och sett orden, men vi förstår ändå inte riktigt hurde orden omsätts i praktiken. Det är så uppenbart för oss att det finns ettdirekt samband mellan vad som i praktiken uppnås i form av decentralisering ochdet statsbidragssystem som finns. Skolministerntalade i en kommentar fill om "det statsbidrag vikonstruerar". Uppenbarligen sitter man i departementet och"pular" med ett system. Det är då mycket intressant, dels förutbildningsutskottet, av rent arbetstekniska skäl, dels framför aUt förhundratusentals elever och lärare, att få veta när den processen kan förväntasvara avslutad. Förslaget var utlovat till . När kan vi räkna med attsocialdemokraterna har tänkt färdigt? 37LARZ () replik: sade i sitt inledningsanförandeatt han inte skulle låta lura sig att ge besked. Han gav ändå några - vilketvar bra - och jag skall se om det går att lura av honom ett par till. Regeringen har fram till nu alldeles bestämt hävdat - ochdet är riktigt - att det inte går att förändra skolan särskilt bra om man harpersonalen mot sig utan att det går mycket lättare om man har personalen medsig, och personalen i skolan har gett ett klart uttryck för att den ävenfortsättningsvis vill ha stafiigt reglerade tjänster. Därför vore det rimligtatt gav beskedet att den skall ha det. Det är en fråga somkvarstår. Den andra frågan som kvarstår från vårt tidigarereplikskifte är vad profilering och valfrihet kan leda fill. ärprecis lika medveten som jag om hur debatten går ute i landet och hur man påolika ställen har gjort olika tolkningar av vad som kommer att vara möjligt.Det som är allvarligt är att man på ett antal platser i olika hög grad tolkarin möjligheter att nivågruppera, att avvika från den grundläggande tankegångenom allsidigt sammansatta klasser osv. Då är det rimligt att skolministern, iett sådant här principiellt anförande, ger beskedet att den sortens tolkningarinte är riktiga. Skolans utveckling och styrning 38 (vpk) replik: Som jag sade i mitt anförande, , ärvi i vpk anhängare av en ökad mångfald i skolan. Jag nämnde parollen Mångfald-inte enfald, och jag instämmer naturligtvis i att den likvärdiga skolan inteskall förväxlas med den likformiga skolan. Jag eller mitt parti har helleraldrig företrätt den åsikten. Vi i vpk är oroliga för att en övervältring av kostnadernaför skolan på kommunerna, ett system med urvalsskolor, differentieradelärarlöner etc. skall leda till att den likvärdiga utbildningen riskeras. Jagär orolig för att just skolornas möjligheter att på ett flexibelt ochbehovsrelaterat sätt lösa sina problem skall gå förlorade. Jag vill hävda attden oron är befogad. Jag har fått lära mig att resultaten av regeringenspolitik inte alltid blir sådana som ministern förutskickar innan politiken genomförs. Jag blev ganska ledsen när GöranPersson sade att vi inte har läst materialet. Jag gör sannerligen mitt bästaför att klara riksdagsarbetet, och det är ganska fult att påstå att jag intehar läst propositionen eller betänkandet. Men jag nöjer mig naturligtvis intemed att acceptera regeringens egen beskrivning av de konsekvenser som kanförväntas av förslagen. Det vore väl skräp till folkvald opposition om vi inteifrågasatte och emellanåt betvivlade vad regeringen säger. 39EVA GOÉS (mp) replik: I mitt inlägg pekade jag verkligen pämöjligheterna i skolan. Som ett levande exempel tog jag dessa 27 elever somfick chansen att förvalta ett ansvar, bl.a. för skolans undervisning ochschemaläggning. Jag glömde att säga skolmaten - som jag nu kommer att tänka påeftersom jag är jättehungrig. Eleverna delades upp i två grupper därför att dehade ett för litet rum att sitta och äta i. Vi utformade skolan, miljön ocharbetsmiljön. Prot.1988/89:63 Eleverna fick vara delaktiga i budgetarbetet. 8 februari1989 Sedan kommer man och säger att manhar tilltro till de lokala ledamöterna Skolans utveckling och styrning ikommunfullmäktige men att de måste se på skolplanerna. har vi kunnat införa utan skolplaner. Skallinte ledamöterna vara mer intresserade och försöka ta sig ut i skolorna? Varförskall det vändas åt det andra hållet, så att det är skolans personalsom skall jobba och administrera? Vi håller på att administrera ihjäl skolan. Jag instämmer i inlägg om att vi inteskulle vara pälästa. Jag sade tidigare att propositionen tilltalade mig fränbörjan, men när jag började läsa mellan raderna och såg alla motsägelser tycktejag inte längre att den visade hän mot en decentraHsering av ansvar ochinflytande över arbetet, med självförvaltande skolor m.m. Det finns anledning att återigen understrykaatt detta är en i huvudsak principiellt hållen proposition, där grunden läggsför kommande års reformarbete. Den som tar del av propositionen ser ju attkonsekvenserna av den blir en läng rad konkreta förslag av varierande art. Detblir förändringar i förordningar, förändringar i statsbidragssystem och förändringari den statliga skoladministrationen. Det är ett mycket stort och omfattandereformarbete. Det blir min uppgift att tillsammans med andra politiker päcentral nivä försöka ge detta en konkret innebörd.