prot · GC0946 · 1988-12-31 00:00:00 — När det gäller sekreterarservice,arbetslokaler och mycket annat hade den aktuella arbetsgruppen chansen attlägga fram förslag som snabbt skulle kunna leda fill att det blev en utökningav antalet sekreterare och att lokaler för dessa också snabbt kom fill stånd.Nu har det inte blivit så. Den modell som föreslås för en utökning avassistentstödet är densamma som fidigare, vilken - enligt vad arbetsgruppensjälv konstaterar - inte har fungerat på avsett vis. Vad gäller lokalfråganhoppades vi att redan fill våren kunna ta över utbildningsdepartementetslokaler, men här har det blivit ett snöpligt slut. Trots en majoritet förförslaget i arbetsgruppen vill ledning inte attdepartementet skall flytta, och det innebär att vi kan fåtillgång till de lokaler som skulle behövas. Jag är alltså litet besviken på arbetsgruppen. Den haremellertid ännu inte slutfört sitt arbete. Dess ordförande sitter här ikammaren, och jag hoppas naturligtvis att han och de övriga i arbetsgruppenskall ta nya tag. Mycket återstår ännu att göra. Min kritik mot arbetsgruppenär att den mera har tagit hänsyn fill partigruppernas behov och regeringensbekvämlighet än till de enskUda riksdagsledamöternas arbetsvillkor. Det hadekanske varit bättre om frågorna hade behandlats av den arbetsgrupp förarbetsformsfrågor som finns inom konsfitutionsutskottet och som under senare århar kommit med 72 en rad viktiga förslag,t.ex. förslaget om voteringsfria kvällar. Jag vill gärna ge denna arbetsgruppsordförande en eloge för det arbete som han under en följd av århar lagt ner för att konkret förbättra ledamöternas situation. Det är minförhoppning att den nya talmannen använder de insfitufioner och den erfarenhetsom finns på det här området, t.ex. inom , för att snabbtfinna nya och smidiga lösningar på det arbetsformsproblem som finns och när detgäller de servicefrägor som pockar på sin lösning. Jag är naturligtvis inte helt igenom pessimist på området, även om jagtycker att det är Htet synd att parfiernas behov har prioriterats, medanledamöternas behov ännu får stå i bakgrunden. Jag hoppas naturligtvis på enförbättring därvidlag. Iförhoppning om en sådan förbättring ber jag att få yrka bifall till denreservation som avgivits, där vi slår ett slag för att just de enskildaledamöterna skall få konkreta förbättringar när det gäller service av olikaslag. 81 (): Det förslag som föreligger i form av ett betänkande frånkonstitutionsutskottet tillgodoser ett i debatten starkt vitsordat behov. Jagvill gärna understryka det som här har sagts, att riksdagsledamoten är folketsfrämsta företrädare, och att det är nödvändigt att riksdagsledamoten intehämmas i sitt arbete på grund av bristande serviceresurser. Jag menar också attdet är en dubbelroll vi har. Vi skall inte bara vara beslutsfattare här i ,utan vi skall också vara representanter, och detta får vara utgångspunkten. Omman läser folkstyrelsekommitténs betänkande finner man att kommitténvitsordade behovet av förbättrade arbetsförhållanden, och kommittén sade attdet återstår mycket att göra, även om det har skett förbättringar. Kommitténpåpekade att riksdagsledamöterna bör få arbetsvillkor som är någorlundajämförbara med de villkor som gäller för exempelvis heltidsarbetandekommunpolitiker eller personer som är verksamma inom de stora intresseorganisationerna. Jagfick Htet beröm av , och det är ju ovanligt. Vi kan gräla ommycket, men jag tycker att i fråga om arbetsformerna och i fråga om att skapaförbättrade arbetsförhållanden bör vi kunna arbeta gemensamt. Jag tror att vikommer att kunna göra det, och därför tar jag inte den reservation som avgivitsså allvarligt. Jag vill starkt understryka att förslaget innebär mycketkraftiga höjningar - totalt sett naturligtvis - av stödet till partigruppernai . Då argumenterar på det sättet, att den gällandekonstruktionen för ledamotsstödet inte lett till önskvärt resultat vad gälleromfattningen av den hjälp som stått till de enskilda ledamöternas förfogande,vill jag säga att denna brist i det förflutna och även sammanhängerjust med brist på tillräckliga resurser hos partigrupperna centralt. Genom denuppräkning av stödet till partigruppemas verksamhet centralt som blir en följdav förslaget kan det också bli en väsentlig förbättring i fråga om stödet tillkontorshjälp eller vad vi kallar assistentstödet. Jagär helt säker på att detta kommer att leda till en väsentlig förbättring. Stödeträknas upp , vilket innebär att en assistent eller en sekreterareberäknas för var fjärde ledamot i stället för som för var sjätteledamot. Jag har tiUtro till partidemokratin i , och jag utgår frånatt ledamöternas önskemål enligt den enkät som vi har haft utsänd kommer atttillmötesgås. Utskottet har starkt understrukit vad förvaltningsstyrelsen sagti detta sammanhang, och vi räknar självfallet med att det bHr enindividuell inriktning av stödet. Jaghåller gärna med om att en färdig lösning kommer att dröja. Men vad vi serframför oss är ändå ett intensivt planeringsarbete exempelvis när det gällerhur vi skall disponera och allt det som vikommer att ha tillgång till 1991 eller 1992. Det kräver en verkligt kreativförmåga och även vilja till omprövning. Vi som från början var kritiska tillflyttningen hit - hörde inte till dem - har i många avseendenfått rätt i den kritik som riktas mot arbetsplatsens funktionsduglighet.Men bör vi gemensamt hjälpas åt att få ett så gott resultat som möjligt.Kortsiktigt får vi nöja oss med improvisationer, som säkerligen kommer attpröva tålamodet hos både personal och ledamöter. Det får man acceptera i väntanpå att något verkligt bättre kommer på . Ävenom det finns flaskhalsar nu i början i form av otillräckliga resurser är det såatt ett femtiotal rum kan frigöras genom att nya lokaler tas ianspråk utanför det nuvarande riksdagshuskomplexet. Vad arbetsgruppen just nuägnar sig åt är en inventering av möjligheterna att med tekniska medelförbättra kommunikationerna. Här skyr vi inte några kostnader. Det gäUerexempelvis att snabbt skapa fillgång fill dataterminal. Vi har fått klart föross att förvaltningskontoret är inställt på att forcera programmet förutbyggnaden av datasystem, trots att det redan nu är ambitiöst. Ävenövriga önskemål om olika slag av service, som framförts i enkäten tillriksdagsledamöterna, skall i största möjliga utsträckning tillgodoses. Isamband därmed kommer kostnadsersättningens storlek och frågan om hur skildabehov skall kunna tillgodoses även i fråga om service på hemorten attbehandlas. Med detta vill jag yrkabifall fill utskottets hemställan. 82 ()repUk: Jag medger att jag har goda tillfällen att gräla med , såjag tyckte att det var på sin plats att ha en annan attityd, nämligen attge beröm, vilket jag också gjorde. Fårjag säga till att det räcker inte med att dessa saker utreds iolika arbetsgrupper. Det är bra och nödvändigt, men det viktiga frånledamöternas synpunkt är ju resultaten. Jagtycker, herr talman, att gjorde ett viktigt påpekande, som ocksåär folkstyrelsekommitténs utgångspunkt, att riksdagsledamöterna åtminstoneskall ha samma service som heltidsanställda polifiker i landsting och kommuner,landstings- och kommunalråd. Det är min starka förhoppning att denna mycketmodesta ambition skall kunna genomföras och att inte minst herr talmannen skalllägga in hela sin pondus och kraft på att detta skall genomföras för den flocksom han såsom talman skall leda . Jag tycker att det ären ambifion som vi borde vara överens om. Minreservation, herr talman, går bara ut på att detta verkligen skallsäkerställas. Jag har ingenting emot förbättringar för parfigrupperna. Det ären sak för sig, men det är också angeläget att ledamöterna direkt kommer att fånya möjHgheter att arbeta effektivt. Jag vill erinra om att det i beslutet sägsatt förvaltningsstyrelsen skall granska hur dessa nya stödformer ipraktiken har genomförts. Det är en mycket viktig och grannlaga uppgift. Herrtalmannen får som ordförande i förvaltningsstyrelsen ett direkt ansvar för attde reformer vi nu skall besluta om inte på något sätt fuskas bort. Sedaninstämmer jag i förhoppning att den arbetsgrupp under JanBergqvists ledning som tillsatts skall ta itu med, vilket jag också tror attden kommer att göra, de tekniska problem som finns på sambandsområdet och attvi i denna arbetsgrupp skall kunna ha ett samarbete som leder till konkretaresultat. Anf.83 () replik: Jag är glad över att nuförklarat att han posifivt stöder en fortsatt utveckHng på det här området.Därvid vill jag påpeka att om vi beslutar enligt det föreliggande förslaget,behöver det inte uppstå någon konkurrens mellan partigruppernasresurser centralt och det nödvändiga behovet av ett ökat stöd för de enskilda ledamöterna. 84 (): På Hans Nyhages och egna vägnar vill jag tacka förkonstitutionsutskottets behandhng av vår motion om inre arbete m.m.Behandlingen är högst välvillig - i viss kontrast tiU hanteringen av liknandepropåer i det förflutna. Någothåller trots allt uppenbarligen på att hända då det gäller riksdagsmännensarbetsförutsättningar. Det är utmärkt. Detta är förvisso viktigare än frågan omledamöternas klädsel - även om den senare väcker större massmedialuppmärksamhet. Jagnoterar särskilt att utskottet vill snabba på utplacerandet av dataterminaler.Den nuvarande situafionen, där vissa riksdagsmän har fillgång tiU tekniskahjälpmedel som andra saknar, är betänklig inte minst ur demokratisk synvinkel.Alla ledamöter skaU kunna arbeta på lika villkor. En försöksverksamhet äralltid försvarlig, men att sedan medvetet dra ut på uppnistning äroacceptabelt. Grundförhållandenapå får en knapphändig behandling i betänkandet. Utskottetförutsätter att frågan följs av förvaltningsstyrelsen. Problemet är inte nyttoch frågan är, om möjHgheter till nödvändiga grundförstärkningar försattes vidriksdagens ombyggnad . Det får framtiden utvisa. Detvore ju beklagligt om , som närmast varit fallet, fårframleva sitt liv såsom i en domkyrka vilken aldrig blir färdigbyggd. Kritikenmot fastigheten är för övrigt nästan lika gammal som byggnaden. Redan på20-talet sjöng kabaréartisten följande: Informationom insatser av regeringen för att motverka våld bland ungdomar När staten bygger dom barasnålar det ser vi ju på vårt riksdagshus. Det står på bräder och ruttna pålaroch ligger snart uti Strömmens grus. Detgår igenom, det stannar inte, på rätta vägen det inne är. Det går igenom, detstannar inte, det stannar inte förr'n det är där. Huruvida det faktum att huset står kvarpå samma "ruttna pålar" bör vara förvaltningsstyrelsen till trösteller till vånda kan man ha olika uppfattningar om. Det gamla uttrycket attfrågan bör följas med uppmärksamhet har dock en ovanligt konkret innebörd idetta fall. Herr talman, jag har ingetyrkande. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad, (Beslut fattades efterdebatten om jordbruksutskottets betänkande 11,) 11§ På förslag av talmannen beslöt kammaren kl, 14.28 att avbrytaärendebehandlingen (forts. s. 117) och ajournera förhandlingarna till , då dagens frågestund skulle börja. Frågestunden skulle inledas medinformation av statsrådet om insatser av regeringen för attmotverka våld bland ungdomar. 12§ Förhandlingarna återupptogs under ledning av talmannen. 13 § Information ominsatser av regeringen för att motverka våld bland ungdomar En sak är säker: Att våldet oroar och upprör väldigt många i samhälleti dag. Vi får ett stort antal brev och reaktioner till regeringen, och mångafrågar vad regeringen tänker göra. Jag tycker att det är viktigt att redovisaför att mycket av de krafttag som efterlyses i massmedia faktisktredan tas i samhället och att den socialdemokratiska regeringen en längre tidhar fört en bred kamp mot våldet och mot de ökande våldstendenserna. sade t.ex.1986 i ett tal: Vivet att orsakerna bakom våldet är många och komplicerade. Vi vet att det handlarom mänskliga relationer och om andan och klimatet i hela vårt samhälle. Vi vetatt det krävs tid, tålamod och ett brett spektrum av åtgärder för att kommatill rätta med problemen. Men vi känner också spontant att vi varken kan ellervill sitta med armarna i kors när vi läser om att människor blir söndersparkadepå gatan, att gamla människor överfalls i sina hem eller när vi ser hurvåldsromantiken sprider sig bland barn och ungdomar. måste vi ingripa och sättastopp'för det öppna, råa våldet. Då måste vi gå samman och visa att vi är och förkrossande majoritet som inte accepterar våld i någon form. Då måstevi gå ut och visa oss, så att det syns och hörs hur många, starka och beslutsammavi är som säger nej till våldet, som har andra ideal, som förespråkar andrasätt att lösa konflikter och att få utlopp för aggressioner och vanmakt, ochsom inte tycker att våldet är spännande, heroiskt eller imponerande. Mottotför den kampanj som startade då var Nej till våldet. Jag har sagt att det bordeheta För ett mänskligare samhälle. Det kan i så fall vara ett nästa steg. Detär ingen kampanj, ingen aktion, men det är en viktig markering från regeringenssida, och det är också det som vi har märkt efterfrågas från väldigt mångahåll. Ni måste säga ifrån var gränserna går och vad ni tycker. Som jag sade känner många människor oro över våldsbrottslighetensUtveckHng. Inte minst gäller detta ungdomsvåldet. Jag kommer här i kammaren att enbart tala om detta s.k. ungdomsvåld, även om vi alla vet att det mestomfattande våldet förekommer bland vuxna. Antaletunga våldsbrottslingar har inte ökat i någon högre grad. Däremot finns teckensom tyder på att våldet har ändrat karaktär genom att det blivit råare i sinform. Det är emellertid viktigt att betona att det är en ytterst liten grupp avunga människor som står för ungdomsvåldet i samhället. Detär viktigt i sammanhanget att peka på alla positiva tendenser. Lucianatten varpå det hela taget lugn. Det kan till viss del bero på att vi vuxna tog vårtansvar i större omfattning . hade vi också en ovanligt lugnmidsommar. I i förekom inga ungdomsbråk. Ävenom våldet i samhäUet inte har tilltagit rent statistiskt finns det ingenanledning att slå sig fill ro med den situation som råder. Våld och hot om våldmåste alltid bekämpas. Förregeringen är det en självklar ambition att få bukt med tendenser till våld ochskadegörelse. Det förutsätter i sin tur goda uppväxtförhållanden för allaungdomar. Det är viktigt att få kontakt med ungdomar som begår brott ochatt med oHka medel hindra dem från att fastna i missbruk och kriminalitet. Omfärre unga ger sig in på den kriminella banan så sjunker också antalet vuxnabrottslingar. Jagvill redovisa några konkreta åtgärder som planeras för att motverka våldetbland ungdomar. Insatsernaför ungdomar med problem måste samordnas bättre från samhällets sida. Vi hartidigare prövat med särskilda sommarläger för de mest brottsbenägna och svåraungdomarna. Sådana kommer att anordnas också i fortsättningen. Men ävensärskilda insatser från polisens sida behövs för att bekämpa ungdomsvåldet. Nufinns det många goda erfarenheter av ett gott samarbete mellan polis,socialtjänst och fritidsförvaltning. tiUbaka finns det på deflesta håll väl fungerande samverkansformer som har inifierats av de lokalapolismyndigheterna - "samverkan mot brott". Försöksverksamhet med ensnabbare handläggning av mål mot unga bygger på dessa bättre samverkansformer. Jagavser också ta initiativ till en kulturbudkavle genom landet mot våld och fören skapande verksamhet. Informationom insatser av regeringen för att motverka vld bland ungdomar Prot,1988/89:46 Information om insatser av regeringen för att motverkavåld bland ungdomar Ungdomarnas egna organisationer spelar en vikfig roU förfostran till demokrati och ansvarstagande. Deras insatser är ytterstbetydelsefulla i arbetet mot våldet. Även nya grupper som arbetar med utsattabarn och ungdomar avser regeringen att stödja. Inom regeringen övervägs att vidta åtgärder för att minskavideovåldet. I det förslag som bereds inom behandlas ettantal sådana åtgärder som t.ex. en skärpning av straffen för brott motvideovåldslagen. Tillsynen av lagens efterlevnad är vikfig. Regeringenkommer därför att ta inifiafiv till att det blir en bättre informafion om vilkalagar och regler som gäller inom videogramområdet i syfte att få en effektivaretillsyn. Jag vill dock redan nu uppmana enskilda och organisationer att granskahur lagen följs och anmäla överträdelser, Samfidigt måste barn och ungdomar få möjlighet attvidareutveckla sina kunskaper när det gäller TV- och videoproduktion, I dettasammanhang vill jag gärna nämna den satsning på kvalitetsfilmvisning för barnoch ungdom som genomförs, I regeringsdeklarationen har regeringen uttalat sin avsiktatt satsa 300 milj. kr. på en förnyelse och utveckHng av kulturlivet . Ett viktigt mål för denna satsning är att ge barn ochungdomar ökade möjligheter att möta och själva utöva musik, dans, sång,litteratur och andra konstnärliga verksamheter. Särskild betydelse kommer attläggas vid att ge skolorna ökade möjligheter att ta emot teaterföreställningaroch konserter, att samarbeta med konstnärer och att utnyttja folkbibHotek ochmuseer. Regeringen avser att lämna en proposifionom ändringar i lagen om vård av unga (LVU). Propositionen kommer att grundas påden översyn av LVU som på regeringens uppdrag gjorts av förre JO . Iförslagen betonas bl.a. att kommunerna bör ta ett ökat ansvar för de ungdomarsom är mest problemfyllda. En skärpning av lagstiftningen föreslås så attsocialtjänsten skall kunna gripa in på ett tidigare stadium. Ett nytt statsbidragssystem för missbrukarvården ochungdomsvården övervägs bli infört med verkan . Det nuvarandebidragssystemet har kritiserats bl.a. för att inte ta fillräcklig hänsyn tillbehovet av behandlingsinsatser för de mest utagerande och våldsbenägnaungdomarna. Regeringen kommer att lämna en proposition medförslag till ett nytt statsbidragssystem. Inför de ställningstaganden som skall ske under vårenavser socialministern att kalla representanter för landsting och kommuner,åklagare, polis m.fl. till en hearing om ungdomsvårdens situafion. Dennahearing kommer att äga rum . Bruket av droger i olika former har ett starkt samband medungdomsväldet. Det finns oroande tecken på att exempelvisalkoholkonsumtionen bland ungdomsgrupperna sfiger. Regeringen har beslutatom en aktion där myndigheter och folkrörelserna samverkar för att påverkaungdomars inställning fill droger. Aktionen skall pågå . Jag vill poängtera att vuxna måste ta sitt ansvar och intefjärma sig från ungdomar. Vuxna bör stimuleras till att vara tillsammans medungdomar. Det är viktigt att umgås över generationsgränserna. Det är trots alltvuxna som är förebilderna förungdomarna. Jagtror att det är viktigt att föräldrar till tonåringar kan träffas för attdiskutera barn- och ungdomsfrågor. Jag ämnar föreslå regeringen att tainifiativ till och stödja föräldrasamverkan i sådana syften. Mycketav våldet bland ungdom sker i huvudsak i storstadsområdena. Regeringen hartillkallat en särskild utredare med uppdrag att utarbeta förslag till åtgärderför att förbättra livsmiljön i storstäderna. Särskild tonvikt skall läggas pååtgärder som kan förbättra livschanserna för utsatta grupper. Jagavser också att inom regeringen verka för att mera långsiktigaforskningsinsatser görs för att öka kunskaperna om ungdomsfrågor i aUmänhet. Jagvet att frågan om vad som ligger bakom våldstendenserna är komplicerad. Ettsolidariskt samhälle måste arbeta på bred front och med stort tålamod för attfå med alla i gemenskapen. Regeringenmåste därför markera sitt oreserverade stöd till alla de vuxna och barn sominte accepterar våld. Regeringen kan också ge alla dem på daghem, i skolor, påfritidsgårdar, i föreningar som på olika sätt arbetar för ett mänskligaresamhälle stöd i deras viktiga förebyggande arbete. Mittbudskap är att vi vill stödja den kraft som människors vilja att skapa ettmänskligare samhälle är. Regeringen kan inte påbjuda eller lagstifta om denkraften. Däremot vill jag markera vad regeringen kan göra för att stötta allagoda krafter för ett mänskligare samhälle. Prot,1988/89:46 Informationom insatser av regeringen för att motverka våld bland ungdomar Jag ger nu ordet till de ledamöter som i kortafrågor vill begära kompletterande sakupplysningar fill den information somstatsrådet just har lämnat. Det gäller alltså kompletterandefrågor. Frågestunden i anslutning till statsrådets information bör sammantagetfä ta högst i anspråk. 87 (): Jag ber att få tacka civilministern, som jag vill fitulera henne, förinformationen. Vi var många som hade stora förväntningar när vi gick hit. Vihoppades att regeringen äntligen skulle vidta de konkreta åtgärder som ärrelevanta för att verkligen komma tiU rätta med ungdomsvåldet. Var och en avoss som har lyssnat kan nu tyvärr konstatera att våra förhoppningar var alltförhögt ställda. Civilministernsinformafion innehåller ju nämligen ingenting annat än de gamla vanliga, merallmänna formuleringarna, förutom att man nu också börjat tala om enkulturbudkavle. Närdet gäller exempelvis s.k. § 12-hem, som tidigare kallades ungdomsvårdsskolor,sägs egentligen ingenting konkret, trots att det förflutit ett och ett halvt årsedan JO uttalade mycket stark kritik mot dessa skolors sätt attfungera. Många av de ungdomar som härjar i t.ex. och där görsig skyldiga till grovt våld och försörjer sig genom att begå inbrott ochleverera stöldgods fill halare är omhändertagna enligt lagen om vård av ungaoch placerade på s.k, § 12-hem, men de har där varit så svårhanterliga ochvåldsamma, att de fått flytta därifrån. Prot,1988/89:46 Informationom insatser av regeringen för att motverka våld bland ungdomar medveten om detta? Vilkaåtgärder avser regeringen att vidta mer konkret för att få effektivt fungerandeungdomsvårdsskolor eller § 12-hem? Är man exempelvis beredd att förlänga tidenför den unges vistelse på låsbar enhet, den tid som enligt huvudregeln i dagfår uppgå ? Det är enligt min mening alldeles för korttid. Civilministernsäger att kommunerna bör ta ett större ansvar för § 12-hemmen - hon antyder deti varje fall. säger hon att de förslag som skall komma skulle varagrundade på justitieombudsmannen översyn. Men Sverne säger ju att denuvarande reglerna som innebär att man flyttat över huvudansvaret från statenfill landstingskommuner och primärkommuner har försämrat villkoren för hemmen.Då skulle ju inte ett förslag om ökat ansvar för kommunerna ligga i linje medvad har sagt. Jag skulle vilja ha en komplettering på den punkten avcivUministern. Jagvill också fråga civilministern om regeringen är beredd att föreslå att detblir tillåtet för polisen att registrera ungdomsbrottslingar under 15 år.Därmed skulle man få större möjligheter till snabba och effektiva ingripanden.I dag kan en 15-åring som grips framstå som helt "ren", somhan i själva verket begått hundratals brott tidigare. Genom en registreringskulle man snabbt kunna plocka fram uppgifter om brottskamrater, tidigarekontakter och t.o.m. om tidigare förhörsledare. Varförär regeringen vidare så ovillig att föreslå åtgärder som minskar möjligheternaatt få rapporteftergift och åtalsunderlåtelse? Nuvarande flitiga användning avdessa institut är förödande för många ungdomar. När en ung människa gång pågång får exempelvis åtalsunderlåtelse, måste detta rimligen resultera i att denunge får en känsla av att det han gjorde inte var "så farligt".Följaktligen fortsätter han att begå brott och riskerar att hamnai djup kriminaHtet med efterföljande missbruk och annan social misär. JerryMartinger får nöja sig med de frågor som framställts. Jag vill ge ordet tillföljande ledamöter som anmält sig: , , , , , och . Jagber att få upprepa att det gäller korta, kompletterande frågor. 88 INGBRirr IRHAMMAR(c): Också jag vill uttrycka en ledsamhet över att det inte fanns merkonkreta förslag i statsrådets information. Jag vill fylla på med fler frågorutöver de som ställde. Detär viktigt med en snabb reaktion från samhäUets sida. Varför vill då regeringeninte införa jourdomstolar för unga lagöverträdare, så att man snabbt skullekunna reagera när unga har begått brott? Det vore ett konkret förslag.