prot · GC0968 · 1988-12-31 00:00:00 — Med risk att utsätta migför hot om kallelse fill konsfitutionsutskottet för att ha utövatministerstyre, vill jag dä tala om att jag under hand har fått besked om avföreträdare för jazzklubben att man där gärna ser att man på egen handfår diskutera med och övriga intressenter för att klarlägga hur enlångsiktig lösning av frågan om klubbens verksamhet skall se ut, innan man tarkontakt med regeringen. Detär naturligtvis en poäng i att de direkt berörda har de direkta kontakterna.Men jag skall se till att Margö , jag får sådanakontakter, också hålls underrättad. Överläggningenvar härmed avslutad. 25§ Svar på fråga 1988/89:459 om kvalificerad svenskundervisning förinvandrarakademiker har frågat utbildningsministern om regeringen är beredd attta sådana inifiativ att möjligheter skapas att anta invandrarakademiker tillden preparandutbildning i svenska som anordnas på universitetsorternaeller att vidta andra åtgärder för att underlätta för dem 42 att få kvalificerad svenskundervisning. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Detsvenska samhället har en hög ambitionsnivå vad gäller att ge de vuxnainvandrarna, oavsett tidigare utbildningsbakgrund, goda möjligheter att lärasig svenska. Skälet härtill är självklart, eftersom kunskaper i svenska är enav de främsta förutsättningarna för att invandraren skall kunna etablera sig isamhället. Denna undervisning bör ges inom ramen för det reguljärautbildningssystemet, i första hand då inom sfi-systemet, komvux ellerfolkhögskola. I den mån svenskkunskaper av fackkaraktär är nödvändiga, för attt.ex. utöva ett speciellt yrke, bör dock sådana inhämtas på annat sätt, t.ex.genom arbetsmarknadsutbildning. För läkare, tandläkare och annansjukvårdspersonal finns t.ex. särskilda kurser i facksvenska i socialstyrelsensregi. Jagdelar uppfattningen att svenskundervisning i sig inte får försena invandrarnasmöjlighet att komma ut i arbetslivet. Jagkommer bl.a. av detta skäl att föreslå'regeringen att geriksrevisionsverket i uppdrag att närmare pröva om det i det nuvarande systemetmed svenskundervisning för invandrare finns inbyggt sådana hinder attinvandrarnas möjligheter att snabbt komma in i det svenska samhället försvåras.Uppdraget bör kunna redovisas . Jag gör den bedömingenatt resultatet av detta uppdrag bör avvaktas innan regeringen tar ställningtill om särskilda åtgärder behöver vidtas bl.a. i fråga om svenskundervisningför invandrare med akademisk utbildning. Denpreparandutbildning som ges vid universiteten är speciellt utformad förgäststuderande och såvitt gäller termin två även för invandrare som avser attstudera vid universitet eller högskola. Den är däremot inte utformad elleravsedd för sådana som redan har en akademisk utbildning och snabbt vill kommaut i arbetslivet. Regeringen kommer inte att ta något initiativ till att dennainriktning på kursen ändras. Omkvalificerad svenskundervisning för invandrarakademiker 99 (): Jag vill tacka statsrådet för svaret, även om jag inte vill påstå attjag är nöjd med det. finns det många hinder för invandrarakademikernas inträde i arbetslivet.Det största är kanske fördomarna från arbetsgivarnas sida. Men i min fråga tarjag upp en annan viktig del, som det går att besluta direkt om, nämligensvenskundervisningen för denna grupp. Ioch med att flykfingärna placeras ute i kommunerna, vilket i och för sigär bra, blandas ofta högutbildade akademiker med lägutbildade eller näst intillanalfabeter i samma grupper, vilket inte är särskilt effektivt. Jag kännerpersonligen till sådana fall. Detär ju bra att detta skall undersökas, som vi fick besked om , men jag tyckerändå att detta är en smula defensivt. För många av dessa flyktingakademiker,särskilt för dem som ocksä behövde komplettera sin tidigare utbildning, skullepreparandutbildning vid de sex universiteten vara ett bra alternativ. kanflykfingar eller invandrare bara få del av termin 2, och det tar tid för dematt kvalificera sig dit med endast sfi-undervisning. Eftersom platserna inte ärfullt utnyttjade borde det ges möjlighet att inom Om kvalificerad svenskundervisning för in vandrarakademiker 1988/89:68befintliga ramar antas även till termin 1. Om därmed inte följde platsgaranti16 för vidare högskolestudier skulle detta i stort sett intekosta staten någonfing. , som ser problemet på nära håll, är eniga om att dettaskulle vara en bra dellösning. Det viktiga är att visa flexibilitet, vilja ochhandlingskraft för att minska det slöseri med mänskliga resurser som vi vetförekommer. Varförinte ge invandrarakademikerna denna möjlighet medan det nu finns lediga platseroch till dess den av aviserade undersökningen blir klar? Till vill jag säga att det inte är fråga om någondefensiv, utan om att noggrant överväga dessa olika system som båda syftar fillatt för olika målgrupper se till att de människor som kommer till vårt land ochhar akademisk bakgrund eller skall skaffa sig akademisk utbildning i vårt landfår en så bra start som möjligt. Denpreparandutbildning talar om är dimensionerad för 300platser i landet. Vi har precis som observerat att den inteär fullt belagd. Men detta är icke en fråga om att i det sammanhanget ta uppflykfinginvandringen, som faktiskt är av annorlunda karaktär. I det senarefallet är målsättningen att man tänker stanna i landet. För preparandutbildningenär målsättningen att det handlar om gäststuderande som sedan lämnar föratt bosätta sig i sitt fidigare hemland eller någon annanstans. Det är såledesfråga om två olika målgrupper. Närvi skall fitta på hur vi hanterar de flyktingar som kommer till vårt land,handlar det inte enbart om att plocka ut akademikergruppen. Vi måste ocksåtitta på hur övriga flyktingar som kommer hit skall få sin svenskundervisningordnad. Motden bakgrunden tycker jag det vore fel att inför RRV:s översyn bryta utakademikerna. Därav mitt svar. Anf.101 (): Jag är medveten om att det handlar om två olika målgrupper. Dessaakademiker befinner sig dock i en mycket besvärlig situation och har mycketsvårt att komma ut i arbetslivet. Medan det då finns platser och universitetensamstämmigt säger att detta skulle kunna passa dem, borde de kunna tas emot.Jag kan inte tro att samtliga svenska universitet har fel i detta avseende. Inteheller tycker jag det skulle vara särskilt diskriminerande mot andra flyktingaratt låta några akademiker gå på denna kurs. Då skulle undervisningen för deandra i motsvarande mån kunna bli bättre. Detskulle vara en praktisk, bra och humanitär lösning om man kunde göra dettatills undersökningen är klar. Det är viktigt att vara flexibel. De flyktingarvi tar emot är mycket olika. 44 Överläggningen var härmed avslutad. 26 § Meddelande om svarpå interpellation 1988/89:108 Jag vill anmäla att interpellation om handläggningen avärenden om förvärv av jordbruksfastighet inte kan besvaras inom föreskriven tidpå grund av arbetsbelastning. Jag avser att besvarainterpellafionen . Prot.1988/89:68 , 27 § Svar på fråga1988/89:426 om jordbruksprisförhandlingarna har frågat mig om jag är beredd att ompröva minadirekfiv till jordbruksprisförhandlingarna så att jordbrukspolifiskabeslut kan fullföljas. direktiv som jordbruksnämnden fått utgör just livsmedelspo-Htiskabeslut den grundläggande utgångspunkten. En innebörd av detta beslut är attförslagen skall grundas på "obundna överläggningar". att en automatisk kompensafion grundad på PM-indexutveck-lingen somLorentzon nämner har frångåtts. Denna modell är som självframhåller en gammal modell som upphävdes genom ett riksdagsbeslut redan år1984. SvenEric Lorentzon hävdar också att det i direkfiven framhålls att hänsyn tas iförhandlingarna till en eventuell uppgörelse i om frysning avjordbruksstödet . Detta är felaktigt. I direktiven står attjordbruksnämndens förslag skall utgöra underlag för prisregleringen underperioden - om ingen uppgörelse nås i GATT.Vidare sägs i direktiven att den aktuella regleringsperioden kommer att vara enövergångsperiod inför de förändringar som bör börja genomföras ,oavsett om en uppgörelse nås i eller ej. Detta - att förslaget avser enövergångsperiod - skall beaktas i nämndens förslag. Omen GATT-överenskommelse kommer till stånd kan ett provisorium behövasunder regleringsåret. Det framgår också av direktiven till jordbruksnämnden attett sådant skall utarbetas av den pariamentariska arbetsgrupp, som filisattsför att utvärdera jordbrukspolitiska beslut samt utforma förslag tillny jordbrukspolifik som skall gälla fr.o.m. . Anf.104 (): Huvudorsaken fill min fråga är det sista ministern här talade om, attförslaget avser en övergångsperiod och att det skall beaktas i nämndensförslag. Jaganser nämligen att om man skall beakta en framfida utveckling som vi vet sålitet om, innebär detta i prakfiken direktiv att ändra nuvarande jordbruksinriktning. Den viktiga frågan här ärdå konsfitutionell. beslut omjordbrukspolitiken sträcker sig fram . Därefter skall enutvärdering ske och ett nytt beslut skall fattas. Det är detta arbetsgruppen nuarbetar med. Beslutet1985 innebar att staten skulle ta ett visst ansvar för spannmåls-arealen.Riksdagen har vid upprepade tillfällen fastslagit att det handlar om avexportkostnaderna för jordbruksöverskottet. Dettagår regeringen i olika sammanhang ifrån. Jag ser det som en indikation på den viljeinriktningman har även nu när man gär in i det nya avtalet. Detta40-procentiga ansvarstagande - det har majoriteten av vid upprepadetillfällen uttalat sig för - skall gälla i framfiden. arbetsgrupp som jobbar med den framtida jordbrukspolitiken sker enutvärdering. Jag ställer frågan till ministern: icke ingångna ochpågående avtal hållas? Det är detta frågan gäller. När tar upp frågan om riksdagsbeslutet omlivsmedelspolitiken vill jag säga att det stär i våra direktiv till jordbruksnämndenatt förslagen skall utformas med utgångspunkt från beslut /85 omjordbrukspolitiken. Där råder det inte någonkonstitutionell oöverensstämmelse. Sedantar upp en helt annan fråga än den han ställt i kammaren,nämligen om det statliga delansvaret. Det har inte medjordbruksprisförhandlingarna och direktiven till dessa att göra, utan det är enfråga vi röstar om i i samband med resp. proposition.Låt mig ändåsäga, även om det rör en helt annan fråga än den som harställt, att han har fel när han säger att vi på något sätt skulle gå ifrånnågot som har uttalat upprepade gånger. erinrarsig kanske att hans parti och han själv förlorade en votering om innebörden avdelansvaret och de . Regeringen tar självfallet hänsynfill de beslut som faktiskt har fattat. Anf.106 (): Åsikterna går isär. Regeringen gör en tolkning och en stor minoritet iriksdagen som också arbetar med frågorna gör en annan tolkning. Jag hävdarfortfarande att man glider ifrån det jordbrukspolitiska beslutet, i handlingoch inte minst i de direktiv som har lagts fram. Överläggningenvar härmed avslutad. 28 § Svar påfrågorna 1988/89:440, 445 och 448 om metoderna vid säljakt har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidtaför att i samarbetet med verka för ett stopp för de brutala metoder somanvänds i jakten på salar. Vidarehar frågat mig om regeringen avser ta några initiafiv inomdet nordiska samarbetets ram för att med anledning av den nu intensiva debattenåstadkomma en etiskt mera invändningsfri säljakt. har frågat utrikesministern om vad den avser göraför att få stopp på den norska säljakten. Frågan har överlämnats fill mig förbesvarande. Denfilm som visades i TV och som skildrar säljakt i har upprört många människor. Filmens skildring av säljakten motiverarsjälvklart de starka reaktioner som uppstod. Detär min bestämda uppfattning att det vid all jakt måste användas metoder sominte i onödan skadar djuren eller vållar dem lidande. Den grymma jakt somfilmen skildrar är enligt min mening oacceptabel. Iett anförande i i förrgår underströk statsminister att den norska regeringen tar saken mycket allvarligt. Man hardärför beslutat tillsätta en kommission med inslag av internationell expertismed uppgift att undersöka de anklagelser om regelbrott som framförs i filmenoch som förekommit i ett antal sälinspektionsrapporter. Kommissionenskall gå igenom såväl tidigare inspektionsrapporter som övrigt tillgängligtmaterial. Resultatet av arbetet kan bli förslag om åtgärder för att ändraregler eller rutiner för jakten samt effektivisera den nödvändiga kontrollen.Bland experterna skall det finnas såväl veterinärer som säl-forskare. Statsministernpoängterade också att det inte minst för kustnationen är viktigt attsätta in säljakten i ett större ekologiskt sammanhang. Forskningen kring marinadäggdjur är därför av väsenfiig betydelse. En omfattande utvärdering av sådanaforskningsresultat och andra faktorer skall genomföras. Dennorska regeringens arbete är således inriktat på att säljakten iArktis liksom överallt annars i skall bedrivas i etiskt acceptablaformer och med hänsyn till sälstammens möjligheter till fortbestånd. Närjag träffar den norske fiskeriministern får jag dessutom tillfälleatt diskutera denna fråga med honom och närmare informera mig om vilka insatsersom görs. Inomramen för det nordiska samarbetet finns en särskild ämbetsmanna-kommitté förfiskefrågor. Kommittén behandlar frågor om bl.a. hur vi på ett ansvarsfulltsätt skall hushålla med fiskbestånden och havsdäggdjuren och på vilket sätt deär beroende av varandra. Detta sker i samarbete med ämbetsmannakommittén förmiljöfrågor. Genom detta arbete kommer vi att närmare följa frågorna ombeskattningen av sälbestånden och formerna för jakten. 108 (): Vi har i TV-rutan fått ta del av en grym jakt på salar och sälungar. Detär en jakt som dessutom har bedrivits med ålderdomliga metoder. Denna gånggäller det våra vänner i , andra år har jakten i och iCanada diskuterats. Vi fär dock inte glömma värt eget ansvar och det storalidande som vi genom våra miljöutsläpp har orsakat för tusentals salar iÖstersjön. 1 början pä seklet fanns det hundratusentals salar i , nufinns det bara 1 000 kvar. Frågan är då om vi har rätt att Om metoderna vid säljakt diskuteradessa frågor när det gäller andra länder. Det är därför jag har ställt minfråga. I samband med sitt arbete i har dennorska statsministern sagt följande: "av stillastående ellert.o.m. försämringar i det globala samarbetet tror jag att tiden är mogen förstörre förväntningar, för att uppställa gemensamma mål att arbeta tillsammansmot och för ökad poHfisk vilja att se till vår gemensamma framtid." I kommissionentar man vidare upp det faktum att oceanerna hänger samman, att många regionalahavsområden har karaktären av gemensamma naturresurser och att de viktigastelandbaserade hoten mot oceanerna kräver nationella åtgärder. Det behövsförstärkt kapacitet för nafionella åtgärder, det behövs en förbättradfiskeriförvaltning och det behövs ett förstärkt samarbete i innanhav ochregionala havsområden. Allt detta visar hur vikfigt det är att vi färinternationella överenskommelser. Statsrådet har talat om det arbete som görs i . Men är det inte så, statsrådet, att vi också behöver internationellaöverenskommelser på det här området? Det finns inte så många sådana. Jag skullegärna vilja höra vad jordbruksministern säger om detta. Bör inte arbetaför att vi skall fä internationella överenskommelser pä detta område? 109 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Däremot kan jag inte säga att jag var nöjd med svaret. Jag efterlyste någotinitiativ frän svensk sida för att få stopp på säljakten. Jag tycker att det är hyckleri att låtsas att man skullekunna bedriva någon typ av human jakt på salar. Hur skulle det gå till? I Norgehar man infört en mängd bestämmelser. De visade sig emellertid vara omöjliga,åtminstone opraktiska, att följa, så därför följer man dem inte. Det finns inget behov av den här säljakten. Vi behöverinte dessa skinn, vi klarar oss bra utan dem. Sälbeståndets forfievnad är hotadi hela det här området, bäde på västisen och på östisen, även om norrmännenbestrider det. De har ju intresse av att göra så. Det förekom en sälinvasionvid norska kusten . Experterna tror att det berodde påöverfiskning i . Vi är emellertid inte riktigt säkra på det.Forskningen har inte avslöjat exakt hur det gick till. Det visar dock att någotmycket allvarligt håller på att hända i det arktiska vattnen där salarna hotastill döds. Min fråga gällde egentligen hur regeringen arbetar för attfä stopp på detta internationellt och vilka initiativ man nu förbereder närman, bl.a. med hjälp av denna film, har kommit underfund med att det intefungerar med s.k. humana ellei etiskt godtagbara jaktmetoder. Filmen visade också att skinnenskickades till EG. Det gör frågan om hur den svenska EG-harmoniseringen kanpåverka detta mycket intressant. Importeras det sådana här skinn till ?Kommer EG-harmoniseringen som nu genomför att öppna dörren för sädanahär skinn i ? 110INGBRITT IRHAMMAR (c): Tack för svaret. I svaret beskrivs vissaåtgärder som vidtas i , och det är positivt. Jag anser däremot att detockså kunde vara lämpligt att diskuteradenna fråga i . Detär främst två frågor det gäller, som jag ser det. Bör vi agera för att få stopppå säljakten, eller bör vi agera för ett temporärt stopp? Hur kan jakten, omden behövs, göras mer invändningsfri etiskt sett? Vifår inte glömma att det kan finnas olika anledningar till en viss säljakt. frågan är jag på motsatt kurs i förhållande till . Jag tänkerexempelvis på säljakten pä , där jakten är viktig för att befolkningenskall få fillgång fill animalisk föda och även varma kläder. Men vi kankonstatera att man vid den jakten skonar sälungar och följer det efiska kravet,att djur med nyfödd avkomma skall få vara i fred. Hurär situafionen i ? Dels påstås att säljakten måste upphöra,eftersom sälbeständet anses hotat, dels påstås att jakten är nödvändig,eftersom det t.ex. inte finns tillräckligt med fisk. Detkunde vara bra med åtminstone ett fillfälligt stopp av jakten i avvaktan på attdessa frågor reds ut. Skulle jakten däremot fortsätta är det viktigt att vifrån svenskt håll agerar så, att den sker med mer normala metoder. Vi måstestävja djurplågeri. Sälungarna måste skonas. Visvenskar reagerar mot detta med rätta. Men jag själv reagerar ibland över attvi inte visar en skarpare reaktion när människor i stället för djur plågas ochtorteras till döds. Det ena fär inte utesluta det andra. Är det att sälbeständet, och då särskilt Grönlandssälbestån-det, är hotat?Om så är fallet måste vi agera för ett fillfälligt stopp. Jag vill till säga att när det gäller de inifiativ som nukrävts har den norska regeringen gått in. Den ser mycket allvarligt på dettaoch har tagit en rad initiativ som jag har refererat. Jag menar nog att viskall kunna ha så pass mycket tilltro till varandra i , och att vi serfill vad den norska regeringen gör. Det tycker jag är viktigt. Viskall inte framställa det som någon sorts kamp mellan och , vilkethar gjorts i debatten, då vi misstror intentionerna i ett demokratisktgrannland, där också känslor och djurskyddsengagemang finns. Jag menar att detär mycket vikfigt att vi ser de åtgärder som den norska regeringen nu vidtar.De åtgärderna gär i den riktning som både och jag är överens om -att man får en mer etiskt acceptabel jakt av salar, och att man ser tillsalarnas fortbestånd. Närdet gäller fortbeståndet är läget olika för olika sälarter. Om detta harIngbritt Irhammar också ställt en fråga. Vi har i fridlyst sälstammen.Salar av den typ som finns i våra vatten är starkt hotade. Det förhåller sigannorlunda med Grönlandssälen. När det gäller denna har det förekommit, som RoyOttosson påpekade, inte bara en utan flera sälinvasioner. Enbart för tvåvintrar sedan fastnade i norska fiskares nät 60 000 Grönlandssälar till följdav en katastrof. Man vet inte, precis som säger, om det berodde påatt loddan försvann eller om det fanns andra skäl. Det var en otäck katastrofdär som sagt så många som 60 000 salar fastnade i näten. Man vet att det rörsig om det antalet, eftersom salarna räknades och fiskarna fick ersättning. De salarna dog en grymdöd. Och hur många salar dog inte vid kusten? 4Riksdagens protokoll 1988/89:68- 70 Om metoderna vid säljakt Vinterndärefter, , var det en mindre invasion. Då var det ungefär 20 000salar som dog i norska nät. Året innan den stora sälinvasionen dog kanske 10000 salar. Detta innebär att vi måste se på olika sätt när det gällerfortbeståndet för olika sälarter. Men det är riktigt att Grönlandssälensbestånd minskar. 112 (): Jordbruksministern säger att 60 000 salarfastnar i näten. Men han är ändå inte beredd att ge mig ett svar på den frågajag ställde om är berett att agera internationellt för att få tillstånd konventioner på det här området. Detta gäller naturligtvis utnyttjandetav havet över huvud taget, det gäller djurskyddet och mycket annat. Det finns mycket få internationella överenskommelser somgäller djurskyddet. Det finns en konvenfion om skydd för hotade arter, och detfinns en konvention om transport av djur etc. Det finns en jaktgrupp, , somarbetar överstatligt för att få fram etiska regler. Men är det inte viktigt attvi internationellt arbetar för regler som är bindande för alla länder, förSverige och andra länder? Jag vill ha svar på den frågan, jordbruksministern. 113 (): Det är riktigt att den norska regeringen hartagit en del initiativ, underligt vore det väl annars. Det är i som dethär händer. Men frågan är vad tänker göra internationellt i den härmycket viktiga frågan. Frågan berör ju inte bara , den berör oss alla. Vi skall ha klart för oss att det här gäller ensubventionerad verksamhet. Staten går in för att se fill att den härjakten kan bedrivas. Det har visat sig att man bedriver jakt pä ett sätt sommedför djurplågeri. Man bedriver jakt av säl inom ett hotat sälbestånd omvilket man har knapphändiga kunskaper. Det är då befogat att kräva att densvenska regeringen faktiskt tar initiativ pä den internationella arenan, i FN,och försöker fä till stånd någon typ av ny konvenfion. Jag frågade också hur den svenska EG-harmoniseringen kantänkas påverka situationen. Kommer den att leda till att vi får import av dehär skinnen? Det har ju visat sig att skinnen till stor del gick just till EG. 114 (): Det finns olika slags salar, och de är iolika omfattning hotade. Men antalet Grönlandssälar har ändå halverats sedan år1985. Anser jordbruksministern att Grönlandssälen är en hotad art? Om sä ärfallet, är jordbruksministern beredd att agera för åtminstone ett temporärtstopp och för att frågan även tas upp i ? fär nog föriåta mig. Jag skallpå en minut besvara många olika frågor som ställts av tre frågeställare.Dessutom har nu ställt en fråga som inte ställdes i denskriftliga frågan. Jag har ingenting emot att besvara den, eftersom frågan ominternationella överenskommelser är viktig. Men det är en annan fräga än densom Ernestamfaktiskt ställde frän början. Jag skall emellertid svara pä frågan som LarsErnestam ställde. Jag tror också att vi skall börja med det internationellaagerandet. De länder där salar finns är i hög grad just de nordiska länderna.Det är då inte dumt att göra som jag säger i mitt svar, nämligen att aktiveradet nordiska samarbetet. Jag tror att detta är klokt och bra. Vi har dessutom iNorden kommittéer som arbetar med frågan om havsdäggdjuren, dvs. salarna ochvalarna, samt fiskarna och det ekologiska samspelet dem emellan. En sådankommitté är rätt forum för att bedriva en, gärna aktiverad, diskussion omsalarnas fortbestånd. Svaret är därför ja till bäde och . Det kan finnas goda skäl att gå vidare till andrainternationella organ och försöka att komma längre än i det nordiskasamarbetet. Låt oss gärna ta den diskussionen, som dock gäller en annan frågaän den som ställde. Jag har alls ingenting emot detta. Om metoderna vid säljakt 116LARS (): vice talmannen och jordbruksministernmä förlåta mig, men jag vet inte hur man skall kunna diskutera den här frågan ochkomma ät problemet om man inte tar upp de internationella aspekterna. Det är juså, att frågorna gäller områden som ligger utanför territorialvatten.Diskussionen måste därför gälla internationella frågor.