prot · GC0995 · 1988-12-31 00:00:00 — Det tvingar oss inle attmed olika konstlade - och därmed alltså i längden odugliga - metoder försökakräva eller reglera sönder människors skapande och upptäckargläd-je. Det geross också alltid utrymme för att korrigera misstag, genom en fri debatt, menockså genom uppfinningsförmåga och incitament - gärna också av det ekonomiskaslaget. Förvaltarskapstanken låter sig dock förenas, vill jagunderstryka, med det som ofta kallas för en ekologisk grundsyn imiljöpolitiken. Den ansluter också naturligt till den positiva värdering avmänsklig kreativitet och personligt ansvar som präglar liberalismen. Statsvetaren fann i en avhandling redan1971 att av de dåvarande riksdagspartierna var det enda som hade enideologisk grundsyn, i kontrast till den ekonomiska grundsyn, eller avvägningsideologisom han kallade det, som präglade övriga partier. Och det var nog inte såkonstigt egentligen, för den här inställningen har sina rötter långt tillbaka ihistorien. Det var en förvaltarskapstanke som faktiskt låg bakom mot baggböleriet i skogsbruket redan under lidigl 1900-tal. Jag vill, herr talman, ytterligare undersiryka alt dettapä intet sätt innebär att vi säger ja till det som kortsiktigt skulle visa sigvara vinstmaximeringens intresse, som det ibland kommit all kallas för. Låt oss notera en sak när vi ser på det miljöpolitiskaengagemang man är beredd att visa i handling och resurser. Miljöbudgeten är istorleksordningen 700-800 milj. kr. Det är den allra minsta budgeten. Vi kanexempelvis jämföra den med presstödets storlek. Det är alltså betydligt mindreresurser av våra samlade krafter som går lill miljön än vad man ibland fårintryck av från den allmänna debatten. Resurserna är också otillräckliga på en rad områden. Delgäller övervakningen av användning av kemikalier och kemikalieinspektionensresurser. Del gäller naturvården, vilket för delsenare kommer att utveckla. Det gäller utrotningshotade arter och inte minstdet samlade greppet med en samordnad lagstiftning där vi inte bara, i likhetmed vad som är fallet inom skattepolitiken, skall lappa och laga efter hand.Vår målsättning borde vara att se till att vi får en heltäckande lagstiftningpå miljöpolitikens område. Vi i anser all del är mycket viktigt att vibelyser dessa relationer och poängterar betydelsen av dem. I ljuset av dettaframstår socialdemokraternas nej till de ändå mycket rimliga tilläggsförslagsom framställt i ett antal miljömotioner, och som vi ställt ossbakom i ell antal reservationer, som mycket egendomligt. Det är svårt altförslå att socialdemokraterna gång på gång säger nej till flera, för att intesäga de allra flesta, av de förslag vi lägger fram. Miljön kostar, och den måste också få kosta i form avextra resurser. Vi frän folkpartitets sida föreslår sammanlagt - alltdebatteras inte - 185 milj. kr. mer i anslag än vad regeringenföreslagit. Det handlar l.ex. om en skärpning av miljölagarna och om att stärkaden enskildes rätt i miljöfrågor. Dessa åtgärder kostar kanske inte särskiltmycket pengar, men de är exempel på olika områden: En miljöombudsman skall inrättas med uppgift att gé rådoch stöd åt enskilda som vill hävda sin rätt i miljöfrågor. Det skall införasmer generösa regler för rättshjälp i miljömål, och man skall samordna ochskärpa miljölagarna, vilket jag var inne på tidigare. Vi kan skärpamiljöskyddslagen så, att straffavgifter automatiskt skall utgå när manexempelvis överskrider fastställda utsläppsvärden. Det är en mycket enkelmodell som används när det gällerhaslighetsförseelser i trafiken. Man bör låta ideella föreningar, somexempelvis , få möjlighet att överklaga beslutenligt miljöskyddslagen, precis som den lokala fackföreningen har rätt till,och man bör införa miljöskyddsprövning när det gäller vägbyggen. Detta varnågra exempel. Vimåste också; herr talman, satsa på att rädda kusthaven, snabba på ett införandeav ett totalförbud mot miljögiftet PCB och påverka andra länder att införa eltlikadant förbud. Vi har faktiskt fått ett handslag och ett löfte fränmiljöministern om att detta skall ske - framfört i TV, om än under de sistasekunderna av del . Anslagentill den forskningen behöver höjas. Vi blev litet förvånade när vi isomras såg hur miljöministern och statsministern med TV-bevakning i följe åktetill och såg på de döda salarna och resultatet av den katastrof somskett i . Nog fick vi väl då intrycket av att kraftfulla resurserskulle sättas in. Man blir minst sagt betänksam, och frågan är var denpolitiska hedern och ansvaret egentligen finns när den ökning som regeringenföreslår på det här området blir de fulliga 1,5 milj. kr. i årets budget. Vivill frän sida anslå ytterligare 22,5 milj. kr., 12 milj. kr. föruppbyggande av centra i , och . Det är pengar sombl.a. skall kunna användas till utbyggnad av fältstationerna , ochKristineberg. Vi vill anslå 8,5 milj. kr. ytterligare till fören uppföljning av aktionsplanen, och 2 milj. kr. till den forskningen iLund. Deltavar ytterligare exempel på några av de förslag som socialdemokraterna tyvärrsäger nej till. Del gör att man får en något splittrad bild av den ideologiskagrund som socialdemokraterna för med sig in i debatten. Man undrar också övervad det är som motiverar miljö- och energiministerns agerande i valrörelserna,och hur detta kan vara så skilt från det som sedan kommer fram i det verkligapolitiska arbetet här i och i regeringens eget arbete. Jag vill ytterligare understryka detta med några exempel. Kemikalieinspektionen är underdimensionerad. Vi har iutskottet fått detta bekräftat i samtal med företrädare förkemikalieinspektionen. Det fordras ett tillskott av minst 15 tjänster för attde myckel omfattande arbetsuppgifter som kemikalieinspektionen har skall kunnaulföras. Det gäller särskilda undersökningar, information, internationelltsamarbete och utveckling av produklregistret. Vi i hävdar attkemikalieinspektionen behöver 6,5 milj. kr. Vi kan dessutom redannu förutse fler arbetsuppgifter för kemikalieinspektionensdel. I denna fråga har vi åtminstone fått med oss miljöparfiet pä linje,men det är tunt med den övriga uppbackningen. Dettavar några exempel, och det finns fler exempel som jag alldeles strax skallnämna. Vi i anser att socialdemokraterna inom miljöpolitikensviker de givna vallöftena. gör man det tillsammans med ett annat partihär i , och det blir då majoritet för den linje som bromsar en seriössatsning på miljöpolitiken. står socialdemokraterna, likväl ganskahårdnackat, ensamma. Vi anser att delta är ett svek mot miljöpoliti- 7 protokoll 1988/89:95 1988/89:95 ' kenoch alla de människor som är engagerade för den, men del är också ett svekgentemot vår framtid. Jag skall nämna ytterligare exempel som mofiveras inågra av våra Ett exempelgäller pilgrimsfalkens fortbestånd. För var beståndet nere ien sådan volym att det var fråga om pilgrimsfalken skulle överleva som art iSverige. Vi vet ännu inte riktigt om försöket att rädda pilgrimsfalken kommeralt lyckas, men vi hoppas och tror att det skall lyckas genom de insatser somfrivilliga organisationer gör. Ett litet uns ytterligare av det rikasmörgåsbordet kommer all satsas på det anslag som ger möjlighet att räddautrotningshotade arter. Detta lilla uns har vi frän oppositionens sida fåttigenom mot regeringens vilja, och t.o.m. detta satt hårt åt. Varför har dåpilgrimsfalken råkat illa ut? Jo, bl.a. därför att vi har tillåtit attmiljögifterna fått härja fritt. Detta påverkar den ekologiska kedjan ochpilgrimsfalkens ägg. Därav följer att pilgrimsfalken inle föder ungar i denordning som skall ske. Detta är vad som hotar en art. Ett annat exempel ärvikaren som lever i havet och som också hotas av utrotning. En åtgärd som måstetill är uppfödning av vikare. Alladessa åtgärder och många fler kostar pengar. Det mesta arbetet utförs avfrivilliga krafter. Vi har i möjlighel att ge ett bidrag till dettagenom att öka några av de anslag vi står i begrepp att behandla . Jaghoppas verkligen att socialdemokraterna i vart fall nästa gång vi skallbehandla budgetfrågorna har möjlighet att sträcka sig litet längre än de gjortdenna gång. Jagvill, herr talman, med detta yrka bifall till samtliga reservationer ibetänkande nr 13 som står bakom. Anf.87 (vpk); händer del alt politisk oenighet lägger hinder i vägen förall genomföra förändringar. Diskussionerna kan vara både mänga och långa innanell beslut kan fattas. Det är inte så ofta del händer att den politiskaenigheten bromsar utvecklingen. finns det en bred enighet kring behovet av miljöåtgärder, och det är enenighet som inte bara omfattar de politiska parfierna utan också industrin ochandra näringar, föreningsliv och den allmänna opinionen. Att stå upp ochsäga all man inte vill göra allt för att rädda miljön är inte som att svära ikyrkan, del är värre. Mentrots - eller kanske lack vare - denna oerhörda enighet händer det alldeles förlitet. En aktuell rapport från IVL visar att svavelnedfallet i ökar,trots uppgivna minskade utsläpp. Då är det något som inte stämmer. Kanske ärdet så att den föregivna enigheten får oss att lugnt koppla av i den fastaförvissningen att alla gör allt som står i deras makt för att minskamiljöstörningarna. Tyvärr är det en villfarelse. Miljönhar blivit en faktor alt beakta, det är sant. Men del är inte alltid givet att detta beaktande innebär seriösa åtgärder. Man kan som l.ex. ett rederi salsa 1 miljon i miljöforskning och därmed få tillgång till en populär symbol i form av en panda, allt medan man fortsätter att köra sina båtar på högsvavlig olja och rensa sina ventiler från mussellarver med hjälp av starka 98 miljögifter. Miljöaspekterna har ännu inte blivit en grundläggandesjälvklar del i produktion och i all vår verksamhet, som de måste bli om viskall komma till rätta med miljöproblemen. För en lid sedan inbjöd miljö- ochenergiministern övriga partier till en överläggning som gällde detmiljöfarliga avfallet. Där fick vi fullt klart för oss att det tyvärrfortfarande är så att principen att den som framställer en produkt som såsmåningom blir ett miljöfarligt avfall skall ha ansvaret så att säga frånvaggan till graven, ännu så länge bara är vackra ord. Verkligheten genomsyras inte ännu av den självklaramedvetenheten om att undvika miljöstörningar. Vissa branscher, särskilt de somhar fått samhällets vakande ögon på sig, har lagt ner mycket arbete pä attkomma till rätta med föroreningsproblemen. Jag vill visst inte måla allt isvart. Myckel har hänt. Mycket har blivit bättre. Men det går för sakta, ochdet händer för litet. Det faktum att det framför allt är de verksamheter somblir närgånget granskade av samhället som bättrar sig visar också på ochunderstryker behovet av samhällsinsatser. Det går härvidlag inle att frikoppladenna diskussion om samhällets insatser från den allmänna diskussionen om ökaderesurser fill den gemensamma sektorn, därför att del handlar om de kommunalamiljö- och hälsoskyddsförvaltningarnas resurser, det handlar omlänsstyrelserna, det handlar om , utbildningsväsendet, forskningoch utveckling. Det ställs oerhörda krav på alla dessa verksamheter,för att de skall kunna värna miljön. Det kostar pengar att förse alla dessanivåer med personal och utrustning, så att de kan arbeta med problemen. Det gårinte att komma ifrån att ett aktivt miljöarbete kräver kraftigt ökade resurser. Vi har från vpk:s sida föreslagit kraffigt ökade resurserbl.a. Där behövs en intensifiering av arbetet på mångaolika områden, bl.a. när det gäller miljöinformation. En ökad kunskap omsambanden i naturen, om hoten och om de möjliga motåtgärderna är en absolutnödvändighet, om vi skall vinna den kamp vi måste vinna för att få en framtid.Enskilda människor, föreningar och företag behöver denna kunskap. Jag vill i sammanhanget passa på att ge en eloge till deforskare som tagit initiativet "Det naturliga steget" och för utinformation fill människor i hela vårt land kring behovet av åtgärder när detgäller miljön. Det är bra. Politiska parfier kan inte vara de enda aktörerna påden här arenan. Politiska parfier kan heller aldrig lösa miljöproblemen åtsamhället, därför att del krävs alt varenda människa i detta land bidraraktivt. Därför står deras kampanj för någonting kvalitativt nytt och bra. har också tagit steg med skolinformationi sin fidning. Det är bra, men det räcker inte. Det behövs mer av utbildning,fördjupningsmaterial m.m. bör också i högre grad stå tillallmänhetens tjänst med material, kurser och information. Verkets egna resurserför analyser, kontroll och forskning behöver byggas upp, särskilt resurser förden gränsöverskridande forskningen. Det finns angelägna projekt somaldrig blir förverkligade därför att de inle riktigt passar in i de mallar vihar för hur forskning skall bedrivas. Prot.1988/89:95 Det kan tyckas som om det belopp viföreslär utöver regeringens förslag, 12 april1989 245 miljoner, är stort. Men irelation till de verkliga behoven är det tyvärr snararetilltaget i underkant. Jag yrkarbifall lill reservationerna 1 och 5. Även tillåtgärder mot luftföroreningar och försurning behövs del större anslag.Det är viktigt med sädana åtgärder som kalkning av brunnar. attförsurat vatten i högre grad leder till ulfällning av skadliga ämnen, l.ex. aluminium,och vi vet numera också alt sådana faktorer spelar in vid vissa 'sjukdomar, exempelvis former av senil demens. Det här är naturligtvis åtgärder som innebär"konstgjord andning", åtgärder som vi måste ta till därför attskadorna redan är skedda. Likväl är de helt nödvändiga. Vägen är lång till dessvi har återupprällal en ekologisk balans som gör åtgärder av den typen överflödiga. Också åtgärder i skogen som kalkning ochvitaliseringsgödsling är nödvändiga. Vi har i samband meddebatten kring föregående betänkande behandlat den frågan. Jag kan inle hellerdenna gång avhålla mig från alt kommentera alt företrädare för moderatasamlingspartiet med stort patos här går upp och talar om behovet av ökadekalkningsåtgärder i skogarna men trots detta patos inte är beredda alt avslåett enda öre i ökade anslag för att åtgärderna skall kunna genomföras. Vi har debatterat jordbruket, men det finnsanledning att beröra della också på den här punkten. Del moderna jordbruket harlett till utarmning av odlingslandskapet. Många både djur- och växtarter är hotade av utrotning. Det är därför en angelägen uppgift för samhället attstimulera till bevarande av odlingslandskapet. Del är också viktigt attresurser avsetts lill recipientkontroll av läckagel från jordbruket, så att vivet vilka effekter de åtgärder får som vi här har beslutat om. Jag yrkarbifall till reservation 20. Åtgärder för alt bevara odlingslandskapet skall också sessom kulturvård. Kulturvård handlar del också om i reservation 23 som tar uppbehovet av all värna fäbodbrukel, och jag vill yrka bifall även lill denreservationen. Framför allt genom domänverket äger staten stora arealerskog. Om sådan mark skall avsättas lill naturreservat, måste staten nu så altsäga köpa marken av sig själv. Vi anser att marken i stället ulan ersättningskall föras över till naturvårdsfonden. Därmed blir det ekonomiskt möjligt althävda naturvärdens intressen. Dessutom bidrar vi därmed till alt minskakapiialiseringen av marken. Minskad kapitalisering av marken är något oerhörtpopulärt och kommer allt som oftast fram i den aktuella jordbrukspolitiskadebatten som ett önskvärt mål. Jag yrkardärmed bifall till reservation 28. Det är med glädje som vi hälsar de ökade anslagen förmarkanskaffning i naturvårdande syfte. Men denna ökade markanskaffning innebärockså ett ökat behov av att vårda naturreservaten. Jag vill därför yrka bifalltill reservation 31, som tar upp detta faktum. Kemikalieinspektionen är den centralaförvaltningsmyndigheten för ären den som rör hälso- och miljörisker med olika kemiska produkter. Det är utan tvivel här fråga om kamp mot Göliat, där kemikalieinspektionen är 100 . Utgången av kampen är docklångt ifrån given. illa fill.År 1942 fanns det 600 000 konstgjorda ämnen som hade åstadkommits av människan.1983 fanns det 6 miljoner. Kemikaliefloran ökar med tusentals nya ämnen varjeär. Dessa ämnen är som regel mycket dåligt undersökta innan de släpps ut isamhället. Trots att vi har en kemikalieinspektion och trots att vi har enlagstiftning har vi tiotusentals oiestade kemikalier i omlopp. Vpk anser attkemikalieinspektionen måste fä en förstärkning av sina resurser. Jag yrkardärför bifall till reservation nr 36. berörde här fidigare biotekniken och sadealt den kanske kommer att bli den närmaste framtidens stora miljöproblem. Jaginstämmer i det. Det är ett miljöproblem i den meningen att det har att göramed människans oförmåga alt hanlera sin egen kunskap alt påverka naturen, våroförmåga all inse konsekvenserna eller rättare sagt all begränsa oss när viinte vet vilka konsekvenserna av vårt eget framtida handlande blir. Genteknik och bioteknik medför både löften och hot. Kan vifä det ena utan att få del andra? Kan vi frånhända oss den kunskap vi redan harskaffat oss? Hitintills har och aldrig lyckats hänga tillbaka äppletpå trädet och återvända till paradiset. Kommer vi att klara det ? Problemet är brådskande, och jag instämmer i de farhågorsom tog upp när del gäller utvecklingen av bioteknik. Det härär ett problem som vi med det snaraste måste gripa oss an i denna församling.Samhället måste nämligen vara med och dels styra forskningen till de delar avdet här området som vi anser angelägna, dels sätta gränser för utvecklingen närdet gäller biotekniken. vill jag säga några ord om det kanske mestangelägna och minst beaktade i detta budgetförslag, nämligen resurser fillhavsforskning och arbete mot havsföroreningar i övrigt. Förra sommarens tvåstora katastrofer när det gäller haven, algblomningen och säldöden, avslöjadehur illa ställt det är med resurserna. Det gällde dels basresurser somdrivmedel lill båtar, lokaler och utrustning, dels behovet av flera och merambitiösa forskningsprojekt. Vi sade att det inte räcker meddet engångsbelopp som då föreslogs. Det behövs en långsiktig, kraftiguppbyggnad av havsforskningen. För alt förstå vad som händer i haven måste vi hela tidensamla in data om hur läget är. När en katastrof inträffar kan vi dä se hur detvar innan, och vi kan analysera och förstå precis vad det var som hände. Ävennär katastrofer inte inträffar skall vi kunna bedöma den långsiktiga, helatiden pågående förändringen och utvecklingen. Jag vill därför yrka bifall tillreservalion nr 42. För säkerhels skull yrkar jag även bifalltill samfiiga reservafioner i delta betänkande som vpk har deltagit iundertecknandet av. 88INGVAR () replik: Jag vill erinra om vad jagsvarade i den förra debatten, och jag vill än en gång understryka att eftersomde pengar som har anslagits just till kalkning ännu inte har utnyttjats fulltut, har vi inle heller föreslagit några ökade anslag. Vi tycker alt del tidsnog blir dags för det när vi kommer i den situationen att medlen verkligen kananvändas. Del är alltså skälet. Däremot har vi velat föra över 10 milj. kr. frän detanslag som skulle gå till försurningsbekämpning till försök medskogsmarkskalkning. Vi tror att del skulle göra mycket stor nytta. Där är detangeläget. Jag vill ytterligare en gång understryka detta. 89 (vpk) replik: Också jag kan upprepa vad jag sade i denfidigare debatten, nämligen att om dessa medel inte används beror det inte påatt behovet inte finns. Det kan finnas andra orsaker. Man kan då naturligtvisvara krifisk mot de samhällsmyndigheter som inte har sett till alt användapengarna fill det de är avsedda för. Det råder inget tvivel om att behovenfinns. Det faktum att pengarna inte är använda, behöver inte betyda att de inteär intecknade. I all samhällshantering finns det en viss adminislrafiveftersläpning i sådana här frågor. Jag tycker därför att kritiken mot moderatasamlingspartiet kvarstår med all kraft. Del rimmar illa att tala om den storaangelägenheten när det gäller skogskalkning men inte vara beredd att ökaanslaget för delta ändamål med en enda krona. 90INGVAR () replik: Det väsentliga måste ändock vara att mananvänder de pengar som är anslagna för det behjärtansvärda området. Jag tyckerinte att det finns anledning att öka anslaget så länge man inte har förmåga atti praktiken använda de pengar som tidigare anslagils. Vi är från vårt hållberedda alt anslå de medel som behövs för att man skall klara de häruppgifterna. 91 (): Det här är det andra betänkande frånjordbruksutskottet som vi behandlar . Det är dock inte första gången somvi talar om miljön. Diskussionen om det första betänkandet - som egentligenhandlar om jordbruk, skogsbruk och fiske - kom nästan till största delen atthandla om miljön. Detta visar just, vilket andra talare också har sagt, attmiljöfrågor inle är någonting som är isolerat i liten grupp för sig, utan deberör allt i samhället. Jag tror alt vi skall komma så långt attdet sker ett rejält genomslag på del politiska området i stort, l.ex. på denekonomiska politikens område. Det faktum att vi börjar tala om miljöfrågor när ämnetegentligen är något annat, tror jag också är ett utslag av det enormamiljöintresse som finns ute i samhället . Det finns också ettmiljöintresse i . är ofta något radikalare än regeringen närdet gäller miljöfrågor. När vi har behandlat budgetpropositionen har vi emellertidkunnat konstalera att del har varit svårt att fä majoritet för att tillskjutamer pengar till viktiga miljöåtgärder, utöver vad regeringen har föreslagit.Trots att vi talar sä mycket om miljö och att alla partier vill vara sämiljövänliga är det alltså svårt. Jag tycker all det här är litet otäckt. Pä något sätt hardet gått inflation i detta med miljö. Orden börjar betyda något annat än debetydde förut. Man lovar så mycket och man är så oerhört miljövänlig i sittspråkbruk, men i prakfikenså betyder det inte sä fruktansvärt mycket. Jag skall ta några exempel där olika partier har velat gålängre i miljöfrågor, men där det inte har gått att få stöd iutskottet. Tillsammans med ..... , , ville vi - visserhgenmed litet olika belopp - ha ett nytt anslag till naturvårdsverketsverksamhetsområde för utveckling av ny miljöskyddsteknik. Vi fick intemajoritet i utskottet. Det krävs ju fem partier för del, om inlesocialdemokraterna ställer upp. Men det händer ju inte så ofta i utskottet. När det gäller anslaget för övervakning avmiljöförändringar var det samma sak. Det gick inle att fä majoritet iutskottet. och folkparfiet reserverade sig. Vi hade litet olikautgångspunkter när det gällde vad dessa pengar skulle användas fill. Vilyckades dock skriva ihop oss. Det är dock möjligt att en del av de pengar somvpk skulle ha satsat också skulle ha gått dit, eftersom vpk har valt en allmänförstärkning av i stället. Om det hade funnits en chans fillmajoritet i utskottet, är del myckel möjligt att vpk också hade ställt upp pådetta. kanske kan belysa den frågan . Vi har vidare begärt en rejäl satsning påmiljövårdsforskningen under . Vi har inte fått något stöd ifrånandra parfier. Vi har bl.a. velat satsa på ett nytt grundforskningsprogramavseende halogenerade organiska föreningar. När det gäller luftförorening och försurning behövs delfaktiskt mer pengar. Jag skulle vilja vända mig särskilt till kom in på detta redan när vi behandlade förra betänkandet och då citeradejag från ett papper frän läns miljövårdsenhet.Miljövårdsenheterna i sex Norrlandslän menar att det finns ett akut behov avinventeringar och nykalkningar i för 45 milj. kr. Det ryms inte i detföreslagna anslaget. När det gäller luftföroreningar och försurningar är detbara och som har satsat någorlunda rejält. Eventuellt kandelta gälla vpk, men vi vet inte säkert. Vi i har föreslagit ett specielltvätmarksprojekt. Syftet med våtmarksprojektet är att minska kväveläckaget lillvattendrag och sedan slutligen till havet. Meningen är att kväve som kommerfill våtmarkerna, som vi vill återskapa, skall denitrifieras i våtmarken ochalltså gä bort som kvävegas i stället för att gå direkt ut i havet. När videbatterade detta ställde och vpk upp. Men tyvärr har de inte velatställa upp på några pengar fill detta projekt.