prot · GC09127 · 1988-12-31 00:00:00 — Vidare uppgavs från jordbruksnäringen att dessrepresentanter inte fått vara med i den parlamentarikergrupp som utarbetar enny jordbrukspolitik. Av de 15 sammanträden som hållits har LRF:srepresentant deltagit i 9. Den kritik som framfördes visade sig alltså inteinnehålla särskilt mycket när man på detta sätt analyserar den. Utskottet har i samband med den propositionsom vi nu behandlar också behandlat icke mindre än 238 motionsyrkanden som har anknytning till de frågor som tas upp i propositionen. Vi socialdemokrater i utskottet ställer oss i huvudsak bakom propositionens förslag och yrkar avslag på flertalet motioner. När det gäller stödet till Norrlandsjordbruket kommer senare att redogöra för vårt ställningstagande. 26 Också när det gäller strukturen påsockerbruken anser vi att vi, innan vi går vidare ochdiskuterar bruksstrukturen och eventuella nedläggningar av sockerbruk, skallutreda hur förändringar kan drabba inte bara bruksstrukturen utan ocksåodlingsstrukturen när det gäller sockerbetor. Vi bör också utreda effekterna avtransporter, miljö och sysselsättning i samband med sockerproduktionen. När utskottets ordförande här tolkade utskottetsskrivning på det sättet att regeringen skall återkomma till medförslag om hur denna struktur skall utformas tror jag att detta baraytterligare komplicerar situationen. Ingenting i utskottets skrivning innebären begäran om att regeringen skall återkomma till i denna fråga. Jagtar för givet, att om en sådan utredning skulle visa markanta förändringar iodlingsstrukturen, är regeringen beredd att förelägga förslag tillde åtgärder som kan behöva vidtas. Utskottet anser också att, innan man bestämmer tidpunktenför ändrat huvudmannaskap för kvalitetskontrollen av mejeriprodukter, ägg ochpotatis, regeringen skall ta upp förhandlingar med näringen om att den självskall svara för kontrollen och även ta över den personal som arbetar medkvalitetskontrollen. Detta behöver inte betyda någon egentlig försening,eftersom det var tänkt att näringen själv skulle ta över kontrollen den 1 juli1990. Det är mest med tanke på personalen inom kontrollorganisationen somutskottet anser att förhandlingar med branschen bör genomföras, innan manbestämmer tidpunkten för övertagandet. Till utskottsbetänkandet har fogats 34reservationer. Vi socialdemokrater svarar för en reservation, nämligen nr 14.Den behandlar samhällets delansvar för spannmålsöverskottet. I regeringens proposition 1984/85:166 omlivsmedelspolitiken anförde departementschefen att samhället bör ta ettdelansvar för kostnaderna för överskottsarealen. Samhällets andel bör vara , medan näringen skulle ansvara för räknat på normalskörd. Samhälletskostnader beräknades första året bli 160 milj. kr. De skulle därefter minska.Det beräknades att samhällets kostnader sammanlagt skullebli 600 milj. kr. anslöt sig till departementschefens uttalandeoch de gjorda kostnadsberäkningarna, men poängterade också att det i förstahand bör ankomma på jordbruket att aktivt arbeta för att anpassningsåtgärdernapå vegetabilieområdet skulle leda till att samhällets delansvar förfinansieringen av överskottsproduktionen skulle kunna upphöra. Det var vadutskottet sade. Vid förra årets behandling av kostnaderna föröverskottsarealen sade utskottet i sitt betänkande nr 25 att utskottet återvill understryka att det i första hand får ankomma på jordbruket att aktivtarbeta för att anpassningsåtgärderna på vegetabilieområdet faktiskt leder tillatt samhällets delansvar i finansieringen av överskottsproduktionen kanupphöra. Utskottet sade också att det är angeläget att de medel somstaten ställer till förfogande för att underlättaproduktionsanpassningen utnyttjas på ett sådant sätt att de stödjer eninriktning av produktionen som minskarkostnadsbelastningen på samhället och på jordbrukets ekonomi. Prot.1988/89:127 Att nu föreslå, som utskottsmajoriteten gör, att statens ansvarskall vara av kostnaderna förspannmålsöverskottet upp fill är ett helt nyttställningstagande, eftersom majoriteten nu frångår principen att näringen skallmedverka i sådana åtgärder som nedbringar spannmålsvolymen. Dessutom innebärdet med stor sannolikhet att kostnaderna blir betydligt högre för staten än devar . Detta står enligt vårt förmenande inte heller iöverensstämmelse med GATT-överenskommelsen om att bidragen till jordbruket intefår ökas utan skall minskas. gjorde en bra redovisningav spannmålskostnaderna. Det är framför allt de stora spannmålsodlarna somgynnas av att staten tar ansvaret. , ni bara permanentar systemet. Det innebärinte någon förändring och innehåller inte någon antydan om inriktning på annanproduktion än spannmål. Vi var överens , . Vi fick då förförsta gången en annan inriktning. Jag förstår inte varför ni nu ändraruppfattning. Även berörde frågan att det inte är någon mening attspäda på spannmålskassorna, för det leder inte till minskad volym eller annaninriktning. Dessutom sade att vi måste medverka till enminskning även på andra områden och hänvisade tiU förhandUngarna, Men vadhänder om de förhandlingarna inte leder till någonting? Då gäller enligt mittförmenande det som står i utskottsbetänkandet, nämligen att de regler somriksdagen fastslog 1985 och som innebär att samhället skall gå in med bidragfill spannmålskassorna skall tillämpas. Jag hoppas därför att i dagansluter till detta ställningstagande och bifaller den socialdemokrafiskareservationen, där vi föreslår den ändrade inriktning som är så viktig i dettasammanhang. Beträffande övriga reservationer i utskottsbetänkandetvill jag utan att gå in på detaljer i reservationernas innehåll säga, attförslag av den art som finns i reservationerna i de allra fiesta fall interepresenterar något nytt. Det har prövats i olika sammanhang tidigare och hardå avvisats av . Det har inte heller nu framkommit något som geranledning att ha någon annan uppfattning här . Många av frågorna kommer igen i arbetet inom den kommittésom sysslar med dessa frågor. Vi hoppas att ha anledning attdiskutera en ny inriktning av jordbrukspolitiken. Därför yrkar jag avslag påsamtliga reservationer med undantag av reservation 14, som jag yrkar bifalltill. Låt mig också framhålla att utskottet i likhet med vad somframhålls i propositionen ser årets förslag till prisuppgörelse som ettårigtoch som ett provisorium i avvaktan på förslag som skall komma från den kommittésom arbetar med nya tankar inom jordbrukspolitiken. Jag tror attdet är nödvändigt att försöka hitta former för avreglering av det nuvarande ochså omfattande regelsystem som präglar hela jordbruksnäringen, om vi skall kunnakomma till rätta med problemen. Nuvarande regelsystem, som genomfördes i början av30-talet, hade från början ett helt annat syfte än vad det nu har. Vi hadebrist på livsmedel här i landet, och för att bygga upp en egenlivsmedelsproduktion infördes gränsskydd och avtal medjordbrukarna om fasta priser, är situationen på livsmedelsområdet denomvända. Vi har alltså överskott på livsmedel, men vi har ändå byggt vidare pådet regelsystem som var avsett för att möta andra problem. Vimåste naturligtvis även ha regler för att kunna nå målen medjordbrukspolitiken, bl,a. en tryggad livsmedelsförsörjning, men också en radandra mål. Vi kan inte heller ensidigt avreglera vårt jordbruk. Vimåste också skydda oss mot låga, tillfälliga dumpningar av importpriser. Jaghoppas att vi om ungefär här i kammaren skall ha förslag fill en nylivsmedelspolitik, som skall ha en helt annan och mera offensiv inriktning änden nuvarande. Låtmig också något kommentera anförande, där han gick tillmycket hårt angrepp både mot propositionen och mot utskottsbetänkandet. Nio avreservationerna vid utskottsbetänkandet är underskrivna av moderata ledamöter,men i dessa reservafioner finns inte mycket av underlag till den kritik somLorentzon från denna talarstol gjorde sig till tolk för. I huvudsak ställer sigLorentzon bakom skrivningarna i utskottets betänkande. Meddetta, herr talman, vill jag återigen yrka bifall till reservation nr 14 och iövrigt till utskottets hemställan. 18 () replik: Först några ord om utredningen av sockerbruksstrukturen. Det ärrikfigt, som säger, att det i skrivningarna inte finns någotsom direkt skulle innebära att regeringen skulle vara skyldig att kommatillbaka till i den frågan. Men vad jag refererade i mittinledningsanförande var den debatt som hade förts i utskottet. Jag tror att vidär var ganska samstämmiga i bedömningen att det är naturligt att denna fråga, medmiljöaspekter, sysselsättningsaspekter och annat tas in i den mera samladebedömning av jordbrukspolitiken som skall göras . Det vore felaktigtatt ta ställning till denna fråga tidigare än till andra. Närdet sedan gäller statens delansvar för, som det heter, överskottsarealenskostnader - det är ju egentligen inte fråga om kostnaderna förspannmålsöverskottet - har det förts en debatt år . Den uppfattning somStrömberg nu förfäktar vann majoritet i . har vi haftden uppfattningen att statens delansvar skall vara men gjort denbedömningen att kostnaderna skulle komma att minska. har vi sammauppfattning igen, och den har varit företrädd här i kammaren fler gånger än vadStrömberg hävdar. beslut är enligt att anse som gällandelagstiftning och kan alltså accepteras med tanke på detta. Närdet gäller överskottet på livsmedel tycker jag att det är viktigt, HåkanStrömberg, att vara medveten om att produkfionen av livsmedel i världen i varjefall var 1-1,större änkonsumtionen. Under de senaste tre fill fyra åren har man haft en produktionsom har varit lika stor som eller något mindre än konsumtionen. Denna frågafinns på något sätt inte med i den socialdemokratiska argumentationen, och dettycker jag är en brist när man diskuterar framtiden. Jag vill också säga attdet är synd att inledde så Prot.1988/89:127 nonchalant med att säga att jordbrukarna inte behöver varaoroliga. De var oroliga på grund av de signaler somkom från regeringen, framför allt från ' jordbruksministern.Sedan fick de träffa statsministern, och då kom delvis andra signaler, somvarit mera i linje med den debatt som vi har fört i jordbruksutskottet. Jagtror dock att det är viktigt att notera den stora skillnad som fanns mellan åena sidan de tidiga signalerna från jordbruksministern och å andra sidan desenare signalerna från statsministern och från socialdemokraterna ijordbruksutskottet. Det är viktigt att tar också detta adnotam. 19 (vpk) replik: Jag tycker att bagatelliserardet som har hänt . Han sade att det som bönderna ville var att fåträffa regeringen, och det fick de ju också göra - sedan fanns det väl inte såmycket att orda om. I och för sig tycker kanske böndernas företrädare att detär trevligt att få träffa regeringen, men det var nog egentligen inte det somvar drivkraften till att man ville få till stånd det mötet, utan det var nogden oro och osäkerhet som man kände över det svenska jordbrukets framtid och desvårigheter som man hade att få något slags besked om vad som skulle hända. fick träffa regeringen har väl också i varje fall i viss mån visat att dehar en vilja att diskutera, men jag tror inte att det har stillat oron. Vi harju inte kommit fram till någon lösning av hur vi skall ha det. Oron finnsnog alltså kvar, och vi får fortsätta att arbeta med dessa frågor i arbetsgruppen. När det gäller spannmålsöverskottet vill jag säga att detförhållandet att man gynnar stora jordbruk mer än små är ett systemfel i densvenska jordbrukspolitiken i stort - vi har ju en enda generelljordbrukspolitik. har sedan lappat på med särskilda åtgärder för t.ex.glesbygden och , men det har inte förändrat den svenskajordbrukspolitikens huvudsakliga karaktär. Vi anser inte att man av ett femårigtprogram kan göra stora förändringar i stödet till spannmålsodlingarna, dvs. närdet gäller åtgärder som skall gälla för ett enda år. Diskussionen om attförändra jordbrukspolitiken så att den främjar dem som bäst behöver stödetmåste vi föra när vi nu diskuterar den framtida långsiktiga jordbrukspolitiken.Det var dock inte läge att diskutera det när det gäller statens delansvar förspannmålsöverskottet. I en situation där jordbruksnäringen i så hög gradpräglas av en bristande framtidstro och där man mycket väl av en lång radrapporter och debatter som förts kan dra den slutsatsen att det svenskajordbruket är speciellt intressant för politikerna är det viktigtatt markera en politisk uppslutning kring det svenska jordbruket över huvudtaget. Vi anser att vi har gjort det genom att medverka i beslutet om statensdelansvar för spannmålsöverskottet! 20 () replik: Jag vill ta upp den av frågan om ansvaret för överskottsarealen. Jag har här i min hand utdrag ur livsmedels-' 30 kommitténs betänkande, vilket lågtill grund för det livsmedelspolitiska Av detta betänkande framgår att livsmedelskommittén räknade med attvärldsmarknadspriserna på spannmålen skulle kommaatt stiga. Det framgår också att livsmedelskommittén räknade med attalternativen till den för stora spannmålsodlingen skulle komma fram. Det är detta som har gjort att både i propositionen1984/85:166 och i jordbruksutskottets betänkande, som låg till grund förriksdagsbeslutet, står det att andelen för samhället bör vara medannäringen svarar för , räknat vid normalskörd, och att samhällets kostnaderberäknas - observera beräknas! - första året bli 160 miljoner för att därefterminska. För en femårsperiod beräknas kostnaderna uppgå till 600 milj. kr. Som jag påpekade i mitt tidigare anförande, ficklivsmedelskommittén fel i sin bedömning. Det blev i stället kraftigt sänktavärldsmarknadspriser, och det har inte kommit fram något alternativ. har en enig opposition gått emot den tolkning omavtrappning som socialdemokraterna har velat göra, utom . Då händedet att vpk stödde socialdemokraternas tolkning. För oss var det litetuppseendeväckande, för vpk gick därmed emot sin egen partimotion på området. är frågan tillbaka i samma läge som tidigare.Socialdemokraterna har hävdat att vår tolkning skulle strida mot GATT-avtalet.Vi är väldigt noga från sida att inte bli kritiserade för att intefölja , så vi föreslog vid behandlingen i jordbruksutskottet attdet skulle tas med en skrivning, att om det vid en juridisk bedömning skullevisa sig att det skulle strida mot att ersättningen blir högrekommande år än , skulle gälla. När socialdemokraterna inte kunde gå med på dennaskrivning, som hade fått majoritet, ansåg vi att denna fråga inte har medGATT-avtalet att göra, utan att det är fråga om att trappa ner statens ansvar. Under detta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Anf.21 () replik: har rätt så till vida attGATT-avtalet naturligtvis komplicerar förhandlingsprocessen ytterligare i dethär skedet och säkerligen också ett tag framåt. Detta är vi helt överens om. Men jag blir bekymrad när försökerbagatellisera vad som har hänt. Han frågade: Varför hälldes mjölken ut? Ochvarför träffa regeringen? Jag kan inte i min vildaste fantasi, ,fatta att det här problemet är så enkelt att det bara gällde att få träffaregeringen. Så kan det inte vara, utan problemet måste ligga betydligt djupare. Näringens företrädare har att hantera en väldigtsvår oro ute bland sina medlemmar. Okej, vi hoppas att det lugnar ner sig litetgrand . säger att reservationer inteär av något större värde. Nej, det är givet att vi inte behövt avgereservationer av någon hög dignitet, eftersom vi har fått igenom det mesta avdet vi har motionerat om. Men jag polemiserade, vilket inte fattade,mot proposifionen och inte mot utskottets förslag. Det är möjligt attpropositio- Prot.1988/89:127 nen är helt överspelad. Eller kommer möjligen attförsvara 2 juni1989 propositionen? Är propositionenhelt borta, behöver vi inte diskutera den ~ 7. ! lånare, för då är regeringensförslag vad som ligger i jordbruksutskottets Jag vill dock framhålla att detfinns en reservation från det moderata hållet som bör observeras, och det ärden som gäller inflationsuppräkning av kompensationen. Det är en oerhört tungreservation. Sedan finns det ett par andra som är rena följdreservationer medanledning av anslagsframställningar. Dem kan man glömma i det härsammanhanget, för de har ju tillkommit på grund av den budgettekniskakonstruktion som vi har att arbeta med. Men uppmärksamma den som gällerkompensationen för inflationen! 22 () replik; kan tolkas på olika sätt, har vihört här . Vi upplever litet grand att det används som tillhygge för attdriva igenom en politik som i stort sett går ut på att minska statens utgifter. I avtalet står det att "existing legislafion"skall följas, dvs. man skall inte ändra gällande regler. Avtalet om samhälletsdelansvar för överskottsarealen för spannmålsproduktion ingicks för fyra årsedan, och det är kvar av den period som det skall löpa. Det finns väldå all anledning i världen att fullfölja det. Det som hände , när vpkbytte fot, innebar som flera andra talare har visat en avvikelse. Också med tanke på att vi nu håller på att omvärderajordbrukspolitiken och att det antagligen kommer att fattas ett stortjordbrukspolitiskt beslut finns det anledning att ytterligare ett århålla fast vid det löfte som gavs . När det gäller den rena kostnadsaspekten bör framhållasatt nu stiger spannmålspriset på världsmarknaden. Det hänger ihop med det somKarl tog upp, nämligen att överskottet har minskat och att man nut.o.m. börjar tala om eventuell brist på en del håll. Det gör ju att kostnadeninte behöver bli så stor som regeringen tydligen befarar. Sedan viftade bort alla reservationer medatt det som tas upp där har diskuterats i andra sammanhang och därför intebehöver bemötas. Jag frågar mig vad regeringspartiets företrädare menar när delovar saker i valrörelsen. 1985 lovade de att användningen av bekämpningsmedelskulle halveras till 1990. Vi har reserverat oss för att det löftet skallfullföljas. Det vore intressant att få en kommentar från om hurdet blir med det löftet. Skall verkligen ensamt stå för attsocialdemokraternas vallöften skall infrias? Ett konkret krav som inte bemötts alls är det omkadmiumhalten i rötslam. I den senaste valrörelsen angrep man föratt inte ställa tillräckligt höga krav. har vi ställt vårt krav, som är ettmilligram per kilo torrsubstans. Är inte det bra då? Borde man inte kunnaställa upp på det? Och varför kan man inte ställa upp på kravet på förbättradrådgivning om alternativ odling? Det är ett ganska modest krav somsocialdemokraterna borde kunna ställa upp på, om de menar någonting med sitttal om att socialdemokratin är ett riktigt miljöparti. 23HÅKAN () replik; Först några ord till omsockernäringen. Vad som står i utskottets betänkande måste naturligtvis följas.Det som gäller för regeringens agerande måste vara vad säger, inteandra tankar som kanske har diskuterats. Men jag återkommer till att det ärhelt klart att regeringen bör kunna göra en bedömning av hur frågan skallhanteras , om det är lämpligt att ta upp den i samband med den andraöversynen och förslaget till ny jordbrukspolitik eller om man vill komma meddelförslag. Den bedömningen må regeringen själv göra, sedan utredningsarbetetär avslutat. Sedan kommer jag tillbaka till frågan om samhälletsdelansvar. Vi fattade ett beslut , och vi fattade ett beslut om atttrappa ner . Ni går /beslut och säger attdet är det som skall gälla, trots att har fattat andra beslut. Detmåste väl ändå vara de senaste riksdagsbesluten som är avgörande för hur manskall hantera de här frågorna. Jag nonchalerar inte den oro som finns ute hosjordbrukarna, men när man tar till så drastiska ord och säger att det är detprogram som jordbruksnämnden lägger fram som man känner oro för, tycker jaginte att det är så väldigt mycket. Allt detta är ju under övervägande i någonform, i utredningar eller på annat sätt. Samma sak gäller reservationer om avfall. Vifår ta ställning till en proposition om avfall. Det är klartatt det ligger under arbetsuppgifter att titta på rötslammetoch en rad andra frågor. Vi har inte ändrat oss när det gäller att minskakemikalieanvändningen. Det programmet fortgår. kommer senare att ta uppdiskussioner om vår syn på Norrlandsjordbruket, så det skall jag inte beröra.Jag vill dock understryka vikten av att vi inte här i kammaren nufattar beslut som skulle spoliera de förhandlingar som har inletts i . Detvore verkligen olyckligt. 1988/89:127 2junil989 ' 24KARL () replik; Först frågan om sockret och sockerbruken, 1allt politiskt arbete är det viktigt att vara medveten om bakgrunden. Vad jaghar gjort här är inte att försöka skriva in några nya texter i utskottetsbetänkande, utan jag har velat berätta för kammaren och regeringen om dendiskussion som har förevarit i utskottet och som ligger bakom den text somfinns. Sedan hoppas jag att man kan ha en viss nytta av det i det fortsattaregeringsarbetet. kommentar motsäger mig inte heller i det häravseendet, utan vi har i stort sett varit överens. När det gäller frågan om vad som är "existinglegislation" i enlighet med måste man väl ändå bedöma det somså, att om ett beslut fattas 1985 för att gälla och omdet vid fyra tillfällen av fem tillämpas på samma sätt - nämligen så att detskall vara av kostnaderna vid normalskörd - är det "existinglegislation". Jag tror inte att det finns någon anledning att ifrågasättadet korrekta i sammanhanget. Om man försöker tolka in någonting annat, är detnaturligtvis därför att man vill reducera kostnaderna för samhället på det härområdet. 3 RiksdagensprolokolH988/89:127-128 Prot.1988/89:127 Anf. 25 () replik: 2 juni1989 Herr talman! Statens delansvar förspannmålsöverskottet än en gång. Precis somKarl framhöll värdet 1985 som vi fattade beslut för enfemårsperiod. Det var inte så, att vi , när vi plötsligt fick enannan majoritet i utskottet och i , bestämde framåt, dvs.de som återstod, utan det var 1985 som vi fattade beslutet. Det stårtydligt både i propositionen och i jordbruksutskottets betänkande att statensandel skall vara . Ordet avtrappning är över huvud taget inte nämnt. Menman har redovisat den beräkning av kostnaderna som livsmedelskommittén gjordeoch som visade sig vara felaktig. Det är alldeles riktigt som påpekade, att detär beslutet som skall gälla ur GATT-synpunkt: Då är det den lagstiftningensom reglerar förhållandena in på område, men man får ocksåbeakta de beslut som har fattats sedan. Det är obegripligt att socialdemokraterna harförsökt att hävda avtrappningen. Om kommer ihåg det, så hadeSvante inledningsvis den enkla modellen att det var 160 miljoner förförsta året som hade beslutat om, men det gick inte socialdemokraternai jordbruksutskottet med på, utan första året blev det 338 miljoner, och detstämde utan någon avtrappning. Det är bara att läsa innantill vad riksdagenbeslutade . Om sedan socialdemokraterna tycker att det beslutet var alltförgeneröst mot jordbruksnäringen, får de ändå finna sig i de beslut som har fattats. 26 (vpk) replik: Det som jag ändå tycker är bra med förraårets beslut är att man klart slår fast att ansvaret för en omställning ocksåvilar på samhället. Det är inte näringen enbart som skall verka för en omläggningfrån spannmålsodling, utan samhället kan också gå in mera aktivt. Det är t.ex.det som har resulterat i det omläggningsstöd för alternativ odling som gällerfr.o.m. Det tycker jag är bra, och jag anser att man med det här beslutetkan gå vidare på den vägen. Men utskottet har sagt, efter ett yrkande från vpk,att man skall bete sig litet bättre i fortsättningen än vad man har gjort i åroch göra detta i samarbete med näringen. Då undrar vad man skall göra, om sådanaförhandlingar inte leder någonstans. Varför skulle de inte leda någonstans? Detfinns en misstänksamhet, som ger uttryck åt, hos socialdemokraternai förhållande till bönderna, som om de inte skulle vara intresserade av enomläggning av det svenska jordbruket som gagnar hela landet. Så är det faktisktinte. Det är väl också den misstänksamheten som har kommit tilluttryck i de omfattande protester som har varit här , och det ärmycket olyckligt.