prot · GC0962 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:62 Om viss dispens från handelsbojkotten mot ochNamibia Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om ny vice utskottsordförande Tredje vice talmannen anmälde attkulturutskottet till ny vice ordförande efter utsett AkeGustavsson (s). 3§ Svar på interpellation 1988/89:100 om viss dispens från handelsbojkotten motSydafrika och - dels hur mångaSaab-Scania-bilar som omfattas av regeringens dispens från handelsbojkolten motNamibia, - dels hurregeringen kontrollerar att ingen handel, utöver den i beslut särskilttillåtna, sker med , - dels huruvidareservdelsförsäljning av Saab-Scania-delar förekommer i , - dels vilkagarantier regeringen har att bojkotten följs. Dessa olika frågor berörtillämpningen av förordningen om förbud mot handel med och Namibiaresp. kontrollen av förordningens efterlevnad. Jag skall först kortfattat redovisa bakgrunden tillregeringens beslut att lämna dispens för eventuellaleveranser av bilar till . har FN planerat en särskild insatsför all säkerställa övergång till självständighet efter det attSydafrika förmätts ge upp sin illegala kontroll av området. Insatsen har fåttnamnet UNTAG () och går tillbaka tillsäkerhetsrådets resolution 435 . UNTAG:suppgift är enligt resolution 435 att bistå generalsekreterarens Om viss dispens från handelsbojkotten mot ochNamibia särskilderepresentant i dennes uppdrag att säkerställa snara självständighetgenom fria och rättvisa val under FN:s övervakning. Enligt resolutionen skallFN med hjälp av såväl militär och polis som civil personal se till att lugnoch ordning upprätthålls i , atthuvuddelen av de sydafrikanska trupperna lämnar området, attinhemska förband avväpnas och demobiliseras, attpolitiska fångar friges och att flyktingar kan återvända. Tillsammans med andra röstberättigade skall de hemkomnakunna delta i fria och rättvisa val till en konstituerande församling som skallutarbeta en grundlag för . På basis av denna skall en regering utses. Denna s.k. övergångsperiod avses börja den 1 april 1989.Namibias självständighet förutses bli utropad . UNTAG:smandat skall upphöra så snart uppnätt sin självständighet. Det är för alt kunna lämna en offert till FN på lastbilartill denna UNTAG-operation som begärt dispens frän handelsbojkotten. Saab-Scanias ansökan avsäg ett 60-tal bilar varav ett50-tal skulle levereras frän . Det är således för dessa sistnämndabilarsom regeringen lämnat dispens. Något avtal mellan FN och har ännu inte kommittill stånd såvitt jag känner till. I detta sammanhang vill jag informera om att regeringenden fattade beslut om en ändring i förordningen om förbud mot handelmed och . Ändringen innebär all en generell dispens ges föralla varor som skall föras in i för att användas inom ramen för UNTAG. Vad gäller frågan om reservdelsförsäljning har det enligtSaab-Scania inte förekommit någon sådan från till efter delatt handelsförbudet trädde i kraft . Regeringen har inteheller några uppgifter om alt så skulle vara fallet. Del är i första hand som ansvarar förkontrollen av alt in- och utförselförbudet efterlevs. Regeringen har iproposition 1988/89:22 föreslagit att tullen skall fä ökade befogenheter allutreda och ingripa mot brott mot sanktionslagstiftningen. De nya reglerna avsesträda i kraft . Under förutsättning att beslutar ienlighet med propositionen, avser regeringen att utöka resurser förkontroll av att handelsbojkolten efterlevs. Nägra ytterligare garantier motbrott mot bojkotten kan svårligen erhållas. Regeringen fäster mycket stor vikt vid attsanktionslagstiftningen efterlevs och att lagstiftningen blir så effektiv ochheltäckande som möjligt. I sammanhanget måste dock påpekas att handeln medSydafrika och kan stoppas helt först när effektiva internationellasanktionsåtgärder vidtagits. Regeringen tillsatte därför en kommitté meduppgift att utreda handeln med tjänster med , handeln mellansvenskägda företag utomlands och samt frågan om de svenska företagensverksamhet i . Kommittén skall arbeta skyndsamt och lägga fram deförslag som kräverlagstiftning i så god tid att denna kan träda i kraft . Regeringen tar dessutom kontinuerligt upp situationen iSydafrika i alla lämpliga internationella fora. Vi verkar därvid för utökadeinternationella sanktioner mot den sydafrikanska apartheidregimen. 2 (): Jag vill tacka utrikeshandelsministern för svaret. Oppositionen mot den sydafrikanska apartheidpolitikengenomsyrar hela det svenska samhället. Från riksdag, den samladefackföreningsrörelsen, hela Organisationssverige och ända ned till denenskilde medborgaren uttalar man sin avsky för del rasistiska systemet.Trots detta tycks svensk industri inom många olika sektorer bidra med produktersom både direkt och,indirekt hjälper den sittande regimen. Enligt har ingen försäljning av reservdelarförekommit efter handelsförbudet i oktober 1987.1 Financial Mail skrev man idecember 1987 att det förekommer försäljning av Saab-Scania-delar. Saab-Scaniaär här för att stanna, försäkrar bolagets chef där nere. Det finns ingenanledning att tro att dessa uppgifter inte stämmer. Det är viktigt att regeringen ser till att företagetavbryter all sin handel med om förelaget skall kunna få det politisktkänsliga FN-kontraktet. Det är omoraliskt om den bidrar tillatt lastbilar som skall användas för att mildra apartheidregimens framfartsäljs till , som regeringen ser - eller rättare sagt inte ser- att reservdelar m.m. som bidrar till att apartheidregimen kan hålla sig kvarvid makten säljs till . Kommer utrikeshandelsministern att ytterligare bevaka attingen handel direkt eller indirekt förekommer med frän svenskaföretagare? När tänker den tillsatta kommittén rapportera till oss här iriksdagen om vad den har kommit fram till? Om handeln mellan ochSydafrika kan bevisas, kommer dä ulrikeshandelsminislern att medverka till allavtalet mellan och FN inte kommer till stånd? Jag tror alt vi bada har intresse av att denlagstiftning som riksdag har antagit om skall bli såeffektiv som möjligt. Om man har kännedom om att det förekommer olagligheler ärdet ytterst angelägel att man anmäler detta, sä att det kan göraspolisutredning. Pä det sättet kan man också hälla efter företag. Dessutom ärdet sä att företag som är verksamma i skall rapportera tillregeringen om sin verksamhet. får ocksä varje är en berättelse omföretagens aktiviteter och har därmed insyn i de aktiviteter som skall ske. Den kommitté som regeringen har tillsatt skall arbetaskyndsamt, och jag hoppas att den kommer till regeringen föratt avge sitt betänkande. Om viss dispens från handelsbojkotten mot ochNamibia Prot.1988/89:62 Anf. 4 (): 7 februari1989 Herr talman! Jag begärde ordet föratt ta upp en detalj i statsrådets svar. Om viss dispens från handelsbojkotten mot och Det sägs isvaret att tullen skall få utökade resurser för all kontrollera efterlevnadenav sanktionslagstiftningen. Detta är mycket angeläget. Ett liknande löfte gavsockså i ett interpellationssvar . Däremot är det mycket svårt att avbudgetpropositionen utläsa att några sädana utökade resurser skulle vara påväg. Därför skulle det vara värdefullt om vi kunde få en konkretisering när detgäller vilka utökade resurser för en uppföljning av sanktionsiagstiftningen somtullverket skall få och när en sådan utökning kommer. Som bekant finns pä bord enproposition. Så snart vi får den godkänd och kan skrida till verket kan ocksåregeringen se till att får utökade befogenheter att följa uppSydafrikalagstiftningen. Dessutom finns hos regeringen utökade resurser somtullen fär i detta sammanhang. 6 (): Att tullen skall få utökade befogenheterligger i regeringsförslaget. Det jag ville ha reda pä litet mer konkret vardetta med de utökade resurserna. Det finns ju inte i budgetpropositionen någonutökning av resurserna till , enligt vad jag har kunnat läsa ut.Regeringen sitter väl inte på nägra reserver som man kan ställa upp med.Handlar det om en omfördelning inom ? I sä fall kunde det varaintressant att veta vilken del av verksamhet som skall skärasned till förmån för denna verksamhet. Eller tänker regeringen begäraytterligare medel i tilläggsproposition för att skall kunna utökasin uppföljning på detta område? Såvitt jag kommer ihåg handlar det inte om enomfördelning inom . När det gäller detta budgetår finns enöverenskommelse att tullen tiUåts överskrida sin budget och på detta sätttillförs medel. Tredje vice talmannen anmälde attPär anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 4 §Svar på interpellation 1988/89:101 om åtgärder för att främja järnvägs trafiken har frågat mig dels om jag vill medverka tillatt trafik på järnväg gynnas med hänsyn fill de stora miljö-, energi- ochsamhällsekonomiska vinster sådan trafik har jämfört med landsvägstrafik, delsom regeringen avser att göra SJ till ett renodlat järnvägsföretag. Det är rikfigt att järnvägen rätt utnyttjad är ettkonkurrenskraftigt, miljövänligt och energisnålt transportmedel. Genomriksdagens trafikpolitiska beslut har järnvägen också getts sådanaförutsättningar att en samhällsekonomisk utveckling främjas. Vi befinner oss nui en genomförandefas där fastlagda mål och riktlinjer successivtträder i kraft. Utvecklingen inom transportsektorn följs också upp intensivtoch kontinuerligt för att vi skall kunna uppnå bl.a. målet om en god miljö ochhushållning med våra naturresurser. Till svar på frågan om vad SJ skall syssla med vill jagframhålla att det med den nya trafikpolitiken finns en bred enighet om viktenav att SJ kraftsamlar sina resurser till att utveckla järnvägstrafiken. skall heller inte förekomma verksamheter som konkurrerar medvarandra. I SJ:s nya affärsplan klargörs också att järnvägstrafiken är dencentrala uppgiften och att övrig verksamhet skall organiseras så att den stöderdenna trafik. Jag anser mot denna bakgrund att jag intehar anledning att vidta någon åtgärd med anledning av frågorna. 9 (): Jag vill först hälsa välkommen i hans nyaroll som kommunikationsminister. När det gäller frågan om järnvägens utveckling är det santatt det i det trafikpolifiska beslutet från står en rad mycketvackra ord. Men när beslutet nu genomförs och vi ser budgetanslagen inser vi,åtminstone från oppositionens och från miljöparfiets sida, att detta kommer atthaverera för järnvägens och för miljöns del. Jag ställde ursprungligen denna fråga därför att jag hadelagt märke till att en stor del av SJ:s verksamhet inte är järnvägstrafik utanåkeriverksamhet och busstrafik. Det påverkar naturligtvis inriktningen av SJ:sverksamhet. En del av vägtrafikdelarna inom SJ är relativt lönsamma. Vill SJ ökasin totala lönsamhet kan det ligga nära till hands att lägga nedjärnvägstrafiken och köra med buss eller lastbil i stället och på det sättettjäna mer pengar. Kravet på lönsamhet hos SJ har ju höjts. Det skulle kunnastimulera en sådan felutveckling, även om järnvägstrafiken ur samhällsekonomisksynpunkt vore att föredra, vilket den oftast är. För samhället som helhet ärdet oftast bättre att satsa pä järnvägstrafik än på vägtrafik om de liggerparallellt. Jag undrar hur regeringen avser att stärka järnvägsintressena inomSJ, om man nu inte har för avsikt att sälja ut vägtrafikdelarna. Det står i det trafikpolitiska beslutet att gods skallöverföras från väg till järnväg. Det tycks de flesta hålla med om. Men om manverkligen skall kunna göra det krävs stora investeringar i banorna och irullande materiel Prot.1988/89:62- : Om åtgärder för ätt främja järnvägstrafiken Om åtgärder för att främja järnvägstrafiken samt enkraftigt utvecklad service. Den utveckling vi ser går snarare åt andrahållet. Man tappar marknadsandelar på godssidan. Enligt vad jag har förstått avregeringens budgetförslag kommer heller ingenting att göras åt det. Jag frågarGeorg här: Hur skall man kunna vända utvecklingen på godssidan? Harman gett upp? Kommer man att helt släppa de regionala godstransporterna? Måsteman inte satsa ganska stora pengar på investeringar i järnvägstrafiken om manskall kunna komma någon vart? SJ tappar också marknadsandelar på persontrafiksidan, bådetill flyg och till väg. Då frågar man sig vad regeringen tänker göra för attvända den utvecklingen. Ett exempel på felutveckling inom SJ fick jag i somrasnär SJ tillsammans med DSB, det danska järnvägsföretaget, startade en busslinjemellan och som direkt konkurrerar med persontrafiken påjärnväg. Det är ett exempel på att man inom SJ inte alltid gör på det sätt somGeorg sade i sitt svar. Han sade där att SJ i första hand skall satsapä järnvägstrafiken. Allt detta är oroande. Jag fick ett brev fränett antal forskare, kunniga människor på olika områden. Det var undertecknat avbl.a. , meteorolog, den man som kanske är kunnigast i närdet gäller koldioxidproblemet och ozonskiktets nedbrytning, och av RutgerRosenberg, som är expert på problemet med havsdöd. Brevet är ocksä undertecknatav skogsforskare, humanekologer osv. Alla säger att den utveckling vi har inomtrafikområdet är en katastrof för skogen, klimatet och havet.Luftföroreningarna från vägtrafiken snarare ökar än minskar, trots att vi harfält beslut om katalytisk avgasrening. Vi kan notera att transporträdet i enprognos som kom talade om en 50-procenfig ökning av motortrafiken tillär 2020. Med en sådan utveckling kommer man inte att kunna undvikaen omfattande skogsdöd i södra och och längs Norrlandskusten.Man kommer inte att klara målet att rädda havet från övergödning. När avgasernafrån vägtrafiken sä småningom hamnar i haven verkar de gödande på haven. Dethär betyder att man mäste omvärdera trafikpolitiken i grunden. Man måste tafram helt andra investeringspakel. Jag bedömer att man måste höja ribban fyrafem gånger när det gäller investeringar i järnvägssystemet. satsasdet ungefär 1 miljard pä nya investeringar. Det räcker inte långt. Detbehövs 4-5 miljarder per är under , eller kanske t.o.m. 15 eller ,för att man skall kunna bygga ut ett kommunikationssystem i somverkligen är miljövänligt, dvs. ett kommunikationssystem som innebär att mankan stoppa skogsdöden och havsdöden utan att för den skull bli utantransporter. Om man väntar för länge med dessa investeringar - om skogen börjardö, och om en stor del av svenskt näringsliv, som är beroende av skogen, hamnari en utförsbacke, vilket i sin tur leder till massarbetslöshet och andraproblem - kommer man att bli tvungen att tillgripa en katastrofplan. Men om mansatsar på ett bättre kommunikationssystem som är miljövänligt borde Sverigeinte hamna i den situationen. Ett exempel på hur litet som satsas är det faktum attinte ens ett snabbtåg till finns med i och , trots att det skulle kosta bara 100-200 milj. kr. En sådansatsning skulle innebära att del av trafiken skulle överflyttas frän flyget till tåget. Men i ställetbyggs flygplatsen i ut, vilket kommer att leda till ökad flygtrafikoch därmed ökade utsläpp och minskande underlag för järnvägstrafiken. Jagundrar om är beredd att acceptera en sådan felutveckling ellerom han har för avsikt att i regeringen försöka ändra på detta förhällande. Vadtänker regeringen i så fall göra? Om åtgärder för att främja järn vägstrafiken 10 (): Det är en sak som sficker i ögonen när mantittar på svensk trafikpolitik. Ute i länen finns s.k. länstrafikbolag. De är istor utsträckning bussbolag. Bussar är visserligen, om de är fyllda, merenergisnåla än bilar, men deras utsläpp är bland de mest miljöfarliga somförekommer, åtminstone på trafikområdet. Trots detta är denna busstrafik ialla län, tror jag, kraftigt subventionerad med skattemedel. I mitt hemlän,, betalar passageraren direkt halva bussbiljetten. Den andrahalvan betalar skattebetalarna. Man har liknande principer i andra län. SJ:sjärnvägstrafik är det mest energisnåla transportsättet. förbrukarbara en tiondel av den energi som krävs för att transportera enflygpassagerare, om man räknar med att bäde tåget och flyget har sammabeläggningsgrad. En personbil använder ungefär fyra gånger mer energi mednormalbeläggning än tåget. Varför skall denna energivänligatransportanordning, järnvägen, vara självbärande, när kollektivtrafiken pålänsnivå till betalas med skattemedel? Om detta är en acceptabelfördelning borde i själva verket av SJ:s kostnader betalas medskattemedel, eftersom tåget i förhällande till bussen ute i länen är ett klartmer miljövänligt transportmedel. Min fräga är: Inser kommunikationsministernatt det med hänsyn till både förnuft och logik, i anslutning till vad RoyOttosson har sagt, krävs en radikal omläggning av trafikpolitiken? Kan vihoppas att regeringen, åtminstone , tar sitt förnuft till fånga och seröver vad som sker i länen när det gäller trafikpolitiken och drar lärdom avdetta? 11PÄR (): Jag vill gärna utnyttja detta tillfälle föratt gratulera till det nya uppdraget somkommunikationsminister. Det är en av de ur miljösynpunkt viktigastestatsrådsposterna i den . Trafiken utgör ju ett av våraabsolut största miljöproblem. Vi vet att bilismen är den kanske störstakväveförorenaren. Till detta kommer andra försurande föroreningar,tungmetaller, osv. Trafikpolitiken har alltså en helt avgörande betydelse förmiljöutvecklingen i vårt land. Jag vet att är en utomordentligtkompetent person, och därför hoppas jag att detta ministerskifte skall ledatill ordentliga förändringar i regeringens politik på detta område. Hittillshar nämligen den trafikpolitik som förts gått stick i stäv mot rimligamiljöambitioner. Denna trafikpolitik har lett till att det miljövänligatrafikslagets - järnvägen - roll minskar i trafikarbetet, medan däremot demiljöfördärvande trafikslagens - bilismen och flyget - roll bara ökar. Medhänsyn till de ambitioner som uttrycks, åtminstone när miljöministern talar,borde detta vara djupt frustrerande för regeringen. 2 protokoll 1988/89:61 -63 Omåtgärder för att främja järnvägstrafiken Detfinns ett investeringsprogram för järnvägen, enligt vilket det skall satsasungefär en miljard . Jag tror att det står klart för envar, också förregeringen, att järnvägen, med detta investeringsprogram, inte kommer att hamöjlighet att ta upp konkurrensen med landsvägstrafiken och flyget. I ställetkommer detta att leda till en utveckling där järnvägen fortsätter att förloramarknadsandelar, medan de andra trafikslagen ökar i omfattning. Det bHr alltsåhelt nödvändigt att ompröva denna trafikpolitik. Det måste bli naturligt i , liksom i allt större utsträckning i övriga , ser järnvägensom framtidens trafikslag och satsar på den. Jagskulle vilja ställa en fråga till . Är regeringen beredd att taupp inriktningen av trafikpolitiken till ny prövning mot bakgrund av deerfarenheter som man har av hur olika trafikslag utvecklas? Finns detnågot intresse från regeringens sida att göra en kraftansträngning för att fäen annan utveckling och se fill att järnvägen verkHgen blir konkurrenskraftigpå de andra trafikslagens bekostnad? Jag kan försäkra att regeringen, om ensådan omorientering kommer till stånd, har alla möjligheter att få igenom ensådan förändring. Det kommer i varje fall att vara beredd att medverkatill. Jag ber att fåtacka för gratulafionerna. Det är nästan så att jag blir förlägen inför deförväntningar som senast uttalade och de förhoppningar, tillföljd av ministerskiftet, som han hyser om en helt ny trafikpolitik. Jaghåller med om att trafikpolitiken är ett av de viktigaste politikområdena närdet gäller arbetet med miljöfrågorna. Jag ser fram emot detta arbete som enmycket spännande och viktig utmaning. Närnu menar att hela trafikpolitiken måste omprövas, tycker jag atthan har väldigt bråttom. Det var ju ganska som riktlinjerna förtrafikpolitiken lades fast av under stor enighet. Så det vill tillganska mycket innan man går fill och säger att de riktlinjer förtrafikpolitiken som antog inte längre skall gäUa. Nej,den trafikpolitiken bör väl ändå få en chans. säger att det mest bara är vackra ord och att trafikpolitiken kommeratt haverera om det inte blir något mer än vad som anges i budgetpropositionen.Då tycker jag att han väldigt tidigt dömer ut den trafikpolitik som riksdagenbestämt sig för under bred enighet så sent som för mindre än . Detfinns många stora behov inom trafikområdet. Men regeringen snålar inte när detgäller insatser. Det var ju en rejäl satsning som gjordes med dentrafikpolitiska proposition som antogs och som följs upp i budgetpropositionen.Det innebär faktiskt att vi kraftigt stimulerar en utveckling av järnvägen,transporterna på järnväg, de delar som är utvecklingsbara. Här görs eninvesteringsplanering för järnvägsnätet som är ett klart lyft. Det görs avsamhällsekonomiska principer där miljö- och regionalpolitiska effekter vägs in.Investeringsramen på 10 miljarder är faktiskt inte bara enspottstyver. Det innebär en rejäl uppräkning. Men jag vill gärna ta emot merapengar, och jag inser naturligtvis att det vore önskvärt att gå ännu snabbarefram, men då måste jag vädja till partier att hjälpa till. Vi minnsju alla med vilken vända höjningen med av bensinpriset fick tvingasigenom i denna riksdag för att få ett ekonomiskt utrymme för satsningen påjärnvägen. Vill man gå vidare måste pengar tas någonstans. Vi vet att mänga talar väldigt illa om bilar och tyckeratt vi skall begränsa biltrafikutvecklingen. Det är nödvändigt. Den utvecklingsom har varit under senare är med en 5- ä 6-procentig ökning kan inte fortsättai det oändliga. De som deltar i denna debatt bör ocksä fundera övervilka metoder man kan och är beredd att fillämpa för att åstadkomma en ändring. säger vidare att det för flyttning avgodstransporter från landsväg till järnväg krävs investeringar. Men planverketoch SJ har ju fått möjligheter. I budgetpropositionen ges utvecklingsbidragtill kombitrafik, förstärkning av järnvägsforskningen och annat som ju ärkonkreta insatser för att stimulera till en sådan övergång. tog upp en fråga som förbryllar mig litet.Han angriper huvudmännen för länstrafiken. Han menar att dessa missgynnar denspårbundna trafiken. Länshuvudmännen har naturligtvis full frihet att ocksåköpa spårbunden trafik. I den utsträckning de vill göra insatser av ekonomiskoch materiell art ligger inga hinder i vägen för detta. Men den nyatrafikpolitiken innebär att vi lägger ett stort planeringsansvar på länen. Detblir naturligtvis en viktig del i den fortsatta trafikpolitiken att följa uppeffekterna av detta ute i landet. Om åtgärder för att främja järn vägs -trafiken 13PÄR (): Det är bra att upplever sittnya jobb som en utmaning. Men han kanske inte skall vara sä förvånad över attjag verkar ha bråttom, för det är faktiskt bråttom. Utvecklingen gär väldigtsnabbt. Jag föreslår inte att vi skall ändra pä alla delar av dettrafikpolitiska beslut som fattades . Men jag vill påminna om attenigheten inte var fullständig när det gäller frågan hur mycket man skall satsapå järnvägen. Tror och regeringen uppriktigt att eninvesteringsnivå på en miljard till järnvägen de närmaste tio årenkommer att ge järnvägen sådan konkurrenskraft att järnvägstrafiken kan öka påbekostnad av biltrafiken och fiyget? I så fall är det ett uttryck för enoptimism från regeringens sida, som i och för sig kan vara lovvärd men som inteär särskilt realistisk. Jag undrar om del inte är ganska uppenbart att om viverkligen vill vända utvecklingen och om vi verkligen vill att järnvägen skallöka sin marknadsandel, då krävs satsningar av en helt annan storlek än i dettioårsprogram som beslutade om förra året. Vi är också beredda att diskutera finansieringen. Vi varinte förtjusta i idén om en bensinskattehöjning, eftersom den innebar attmänniskor som lever i bygder där det inte finns fungerande kollektivtrafik -bl.a. hembygder - skulle behöva vara med och betala ganskadyrt för att förbättra kollektivtrafiken i områden där sådan finns. Vi anvisadeandra finansieringskällor, t.ex. att staten avyttrar statliga bolag som detinte är en angelägen statlig uppgift att äga och i stället investerar sittkapital i sådan verksamhet som det är angeläget att staten satsar kapital i.Del skulle vara ett Om åtgärder för att främja järnvägstrafiken