prot · GC0999 · 1988-12-31 00:00:00 — Imånga fall kan man säga att utvecklingsländernas utvecklingsprinciper befinnersig i en kris. Kanske befinner sig också den industrialiserade världens biståndi någon form av kris där det är dags att besinna sig, att tänka efter och attse om vägarna är de rätta. Bidrar vårt bistånd verkligen till att skapa starkareoch självständigare ekonomier i de fattigare länderna, eller medverkar det istället till att skapa ett starkare utlandsberoende som blir alltmer kostsamt?Når vårt bistånd ut till de allra fattigaste, eller åtminstone fill de storamassorna av fattiga, eller bidrar det fill att skapa nya sociala klyftor iu-landssamhällena? Bidrar vårl bistånd, i enlighet med det nya biståndsmål somvi fattade beslut om för inte så länge sedan, verkligen till att skapa enbättre miljö i , eller medverkar vårt bistånd fill att metoder som istället förvärrar skövlingen av naturen införs? Detfinns, mycket som en följd av den ganska negafiva ekonomiska utveckling sommånga har fått uppleva, en inriktning som innebär att det skall satsasmer i enlighet med marknadsekonomiska principer när del gäller u-ländernasutveckling och att ekonomisk fillväxt på nationell nivå skall vara etthuvudmål. I viss utsträckning kan detta säkert vara bra'och nytfigt, men detfinns också risker för att en alltför ensidig salsning på fillväxtbefrämjandeekonomiska modeller skapar större ekonomiska och sociala klyftor i samhällenaoch större sociala motsättningar och förvärrar skövlingen av naturen. Det finnsmånga exempel på det. Del här är en utvecklingsfilosofi som i storutsträckning slår för, men del finns också tendenser lill detta i det svenskabiståndet. get ligger bakom det kravpå en parlamentarisk ulredning om del svenska biståndet som har förtfram. Vi i lycker alt det finns anledning att ta vara på den rikakompetens och erfarenhet på biståndsområdet som har byggts upp inom densvenska biståndsförvallningen under dessa är, och också inom många enskildaorganisationer, för alt man skall få en ordentlig och förnyad måldiskussion motbakgrund av dessa erfarenheter och en ordentlig och samlad diskussion om demetoder som vi skall använda i värt bistånd. Det är dags för en utvärdering ochen policy diskussion. För oss är det då klart alt i sitt bistånd måslege en särskild prioritet ål åtgärder som innebär alt man skall rädda denbiologiska grundvalen för människornas försörjning och överlevnad och att räddanaturen och miljön. Vi måste prioritera saisningar för att utveckla byarna ochde ekonomiska system som de allra flesta människor lever i - jordbruk,småhantverk, småindustri - satsa på tekniker som är välanpassade fillu-ländernas förhållanden, satsa på människornas basbehov och på den grundensedan försöka hjälpa till att bygga upp också välfungerande nationellastrukturer. Framför allt är det viktigt att vi får en samlad översyn ochutvärdering. Det är mycket beklagligt att socialdemokraterna och regeringeninte är inlresserade av att medverka till en sådan samlad u-landsdiskussion iSverige och en samlad utvärdering. Vad man gör är att ta upp diverse delproblemoch se på dem, men det är trots allt helheten som är det viktiga. Jag tyckeratt socialdemokraterna hukar en del för de stora och allvarligau-landsfrågorna. Olyckligtvis har det hitfills i utrikesulskotlel varit så attsocialdemokraterna har fått hjälp av när det gällt alt stoppa dekrav på en samlad biständspolifisk ulredning som alla övriga partier här iriksdagen står bakom. Det är olyckligt, och jag är litet förvånad. Folkpartietär ett parti med höga ambitioner på biståndsområdet. Det är någonting som viverkligen uppskattar hos . ger uttryck för en vilja attkraftigt öka de ekonomiska ramarna för biståndet, och det är en målsättning somdet kan ligga myckel i. Men är inte berett alt lägga den grund somvi måste ha för dl bra bistånd, nämligen en grundläggande genomgång avbiståndels innehåll. Socialdemokraternahar ju inte i det förflutna haft lika hög ambitionsnivå när det gäller allutveckla biståndet som både folkparliel och . Därför kan kanske densvala attityden vara mera förståelig, men den är inte desto mindre olycklig.Jag skulle vilja vädja lill regeringen att tänka om pä den här punkten. Grundenför ett bra svenskt bistånd är en bred folklig förankring. Vi vet alt vi har enbred uppslutning kring det svenska biståndet. Men del är viktigt att bibehålladen och förstärka den. En av de vikfigaste förutsättningarna för att få en bredfolklig förankring för vårt bistånd är att människor känner att detta är välanvända resurser, att biståndet når dit det skall nå, att biståndettillfredsställer de behov som det skall fillfredsställa. Mot bakgrund av deerfarenheter som vi har av utvecklingen i många kan det uppstå en visstveksamhet om detta. En beredvillighet att ta upp biståndet till en samladanalys skulle också kunna innebära att den här tveksamheten kunde minska ochuppslutningen kring det svenska biståndet förstärkas. Sä, herr talman, ettomlänkande och ett nytänkande från regeringens sida i fråga om en samladöversyn av biståndet vore väldigt bra. Detfinns flera andra viktiga markeringar i det betänkande som vi nu behandlar. är vi eniga om, en del är vi mindre eniga om. Det är viktigt att notera altutrikesutskottet samlat sig kring en kraftig ekonomisk förstärkning när detgäller det miljöinriktade biståndet. Länge fick de icke-socialistiska partiernakämpa förgäves för att få särskilt riktade ekonomiska resurser för detmiljöinriktade biståndet. gick regeringen med på ett sådant anslag, och vilyckades ena utrikesutskottet, naturligtvis under hotet att socialdemokraternaannars skulle drabbas av dt voteringsnederlag, om en kraftig utökning av dettabistånd. Det är bra. Enannan viktig profil är stödet till södra . är ju elt exempelpå hur förtryck av mänskliga rätfigheter skapar krig, elände, lidande, hinderför utvecklingen. Det är bra att ger södra hög prioritet i sittbistånd. Vi för vår del är t.o.m. beredda att gå något längre än vad majoritetengör. Vitar också upp viktiga frågor som rör mänskliga rättigheter, barnens situation,samarbete med andra länder, inte minst på det nordiska området. Det här ärfrågor som bl.a. och kommer att beröraytterligare. Jagvill, herr talman, avslutningsvis yrka bifall till de centerpartistiskareservationer som fogats till betänkandet. Anf.4 () replik: Jag vill något kommentera litet kritiska hållning fillatt folkparfiet inte skulle vilja utreda biståndet. Det är inte rikfigt så. Vihar i olika sammanhang fört fram önskemålet om att man skall utredabiståndsfrågan, men vi har då inte velat ta hela biständspaketet i ett endasammanhang. Det skulle bli en gigantisk och ganska svåröverskådlig utredning.Däremot är vi positiva till att se på ohka delar av biståndet. Vihar i det ärende som vi behandlar fillsammans med socialdemokraternafått en majoritet för att vi skall ha en utredning om det multilateralabiståndet. Det pågår utredningar även på andra områden. Vi tror att om viskulle få en sådan gigantisk ulredning, skulle vi också få en diskussion ombiståndets vara eller icke vara totalt sett. Det tror vi är olyckligt. PärGransledt menar att en sådan utredning skulle kunna ge en positiv bild hossvenska folket om biståndet. Men alla undersökningar visar ju all svenskafolket i slor utsträckning stödjer biståndet. 5 () replik: Jag vel ju att är berett att acceptera att man utrederskilda delar av biståndet. Samma inställning har socialdemokraterna. Men delolyckliga är ju att det blir en uppstyckning av vår översyn av biståndet. Vadvi anser viktigt är att vi får en samlad diskussion om vart vi syftar med detsvenska biståndet, hur vi bäsl når de mål som vi har satt upp: att nå ut fillde fattigaste grupperna i u-landssamhällena, att verkligen stärka u-ländernasekonomi och ekonomiska oberoende och inle minst att klara de kriliskamiljöproblemen i . Då kan vi inte bara säga: tittar vi på detmultilaterala biståndet, och filtar vi pä biståndet via SIDA eller BITS osv.Det är den samlade effekten av de svenska biståndsansträngningarna som är det viktiga.Uppdelningen till SIDA, diverse FN-organ, BITS osv. är bara medlen för att nådet samlade målet. En totalsyn av det svenska biståndet och de mål som vi skallnå missar vi med den uppstyckning som socialdemokraterna och tyvärr ävenfolkpartisterna nu går in för. Detär litet förvånande att tror att en sådan samlad u-landsdiskussioni skulle försvaga biståndsviljan. Det tycker jag är ett uttryck för enbristande tilltro. Jag undrar om det var så väldigt genomtänkt. Det är välsnarare så att ju mer vi kan visa att vi faktiskt uträttar saker med vårtbistånd, ju mer vi visar vår vilja att göra biståndet effektivare och meramåhnriktat, desto starkare blir också biståndsviljan hos svenska folket. 6 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp) replik: En samlad diskussion om vårt bistånd för vi ju här i kammaren,så den diskussionen återkommer vi ständigt till. Vi har just nu en samladdiskussion om svensk bistånd. Det är ju också vad vi i utskottet har arbetatmed . Den diskussionen förekommer alltså och den skall vinaturligtvis fortsätta med. Att komplettera diskussionen med en parallelldebatt tror jag inle är fill gagn för helheten. Detkan hända att jag uttryckte mig litet oklart när det gällde svenska folketsvilja att ställa upp på svenskt bistånd. Jag tog upp den frågan därför att PärGransledt, som framgår av hans anförande, menade att det fanns en risk för attslödet till svenskl bistånd skulle minska om man inte har en bred utredning.Men det tror inte jag och därför yttrade jag mig på den punkten. Jag tror atten samlad debatt om svenskt bistånd både här och i andra sammanhang är dendebatt som bäst tjänar syftet, helheten. 7 () replik: Vad sade var att en sådan här omfattande biståndspolitiskutredning skulle kunna leda till en minskad biståndsvilja. Men det var kanskeinte riktigt genomtänkt. Jag tror att vi är eniga om att en biståndspolitiskdebatt som förs på sakliga grunder främjar biståndsviljan. Mensedan har jag, uppriktigt sagt, litet svårt att förstå logiken i detfolkparfisfiska resonemanget. säger att det här äralldeles för omfattande frågor för att de skall kunna behandlas i en endautredning. Men i nästa andetag säger han att det räcker med ett par timmarsdebatt här i kammaren och några sammanträden i utrikesutskottet för att viskall få grepp över denna helhet, som alltså alldeles var så omfattandeatt inte ens en statlig utredning skulle kunna lyckas med det. Jag tror attsanningen ligger någonstans mitt emellan. Snarare är det nog så, att den årligagenomgången i utrikesutskottet och här i kammaren med nödvändighet blir ganskaytlig. Det tror jag att vi alla upplever. Vihar faktiskt haft biståndspolitiska utredningar tidigare. På det sättet har viju en chans att med mellanrum göra en mera grundlig genomgång avsvenskl bistånd i dess helhet. Det har alltså fakfiskt varit en tradition.Efter några års biståndsverksamhet görs en totalöversyn. Sedan går man vidare.Jag tycker att det är en fin iradition som vi skall fortsätta med. Biståndet behöver den härtypen av kontrollstationer, för då kan vi se till att vi har del grepp överbiståndets inriktning som vi behöver ha. Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. Anf.8 (vpk): Jag yrkar bifall till samtliga vpk-reservationer i utrikesutskottetsbetänkande 18 samt fill reservationerna 24, 37 och 55. Jag har gjortmarkeringar på, tror jag, 36 punkter i betänkandet. Jag kan inte ta upp allahär. Men jag kan lugna talmannen med att säga att jag naturligtvis inte kommeratt begära rösträkning när det gäller de 36 reservafionerna, utan jag nöjer migmed ett fåtal. Undermånga år har varit den stora hackkycklingen i svensk biståndsdebatt.Det är främst som har stått för hackandet. Ett huvudargument motVietnam har varit dess närvaro i . Jag skall inte ta upp en ny debattom orsakerna till denna militära närvaro. Jag vill bara säga att debatten harvarit onyanserad i många avseenden. Nuhar och alla andra inblandade parter träffat en fredsuppgörelse sominnebär att alla vietnamesiska trupper skall vara borta från senastseptember detta år. Det gäller också all annan inblandning. Vi i vpk hälsardetta med stor tillfredsställelse. Därmed undanröjs ett avgörande hinder förrelationerna mellan , och . Viutgår från att nu ännu mera aktivt kommer att gå in i biståndssamarbetemed och . Behovet av insatser i dessa tvä länder är enormt. Vifår inte glömma bort barbariska krig mot . Vi får inte glömmabort det , historiens första. spred exempelvis 72miljoner liter växtgifter över . Antalet cancerfall och fosterskador harökat katastrofalt på grund av detta miljökrig. Väldiga arealer ochskog har förötts. Sverigebör nu också akfivt engagera sig, inte minst i internationella fora, för attUSA skall betala de krigsskadestånd som man förband sig att stå för vidfredsuppgörelsen. Jagvill fråga : Har man nu en beredskap för ytterligarelångsikfiga biståndsinsatser i och ? U-ländernasvillkor har försämrats drastiskt . Flertalet har intelängre råd att ta emot utveckhngsbistånd utan måste hållas vid liv genomkatastrofhjälp, importstöd och andra akufinsatser. De biståndspolitiska målenurholkas. Det är inte längre tal om att höja de fatfiga folkens levnadsnivå,utan nu gäller det att neutralisera de värsta effekterna när denna nivåsjunker. De ekonomiska och sociala klyftorna växer. När internationellavalutafondens rådgivare flyttar in i finansministerier och närderas centralbanker övervakas av bankkonsortiernas utposterade inspektörer,finns det inte mycket kvar av ländernas oberoende. Sådana demokratiskarättigheter som pressfrihet och strejkrätt avskaffas. och vatten överexploateras för att man skall kunna öka exportenoch klara skuldtjänsten. Nya miljö- och svältkatastrofer följer. Vad vibevittnar är en utvecklingskris. Oroväckande tendenser framträder i den svenskabiståndspolitiken. Regeringen talar alltmer omtillväxt som själva förutsättningen för att de fatliga folkens levnadsnivåskall kunna höjas, som ett mål överordnat övriga mål. Tillväxt och utvecklingär inte samma sak. Än mindre är tillväxt Uktydigt med hållbar ulveckling. En alll större del av biståndspengarna går lill demulfilaterala utveckUngs-bankerna. För alt lindra följderna av världsbankensoch IMF:s strukluran-passningsprogram måste sedan nya biståndspengar anslås.Skuldförhand-Hngarna har överförts från UD och SIDA fill . Mer och mer av biståndet går till länder som inte ärsärskilt fattiga och som för en politik som inte medverkar till en höjning avde fattigas levnadsnivå. Länder som verkligen försöker göra detta får pekpinnarav regeringen. De skall, som i fallen Mogambique, och - gä medpä IMF:s villkor för att få fortsatt bistånd. visar dubbla ansikten mot tredjevärlden. arbetar för nedrustning men subventionerar Boforsexport av vapen till , något som behövs därför att de religiösa, etniskaoch sociala konflikterna i delta land växer - konflikter som skulle kunnalindras om rustningsmiljarderna i stället kunde användas för ökad socialrättvisa. Mot bakgrund av vad jag här kort har framfört anser vi ivpk alt det behövs en ny bred u-landspolitisk utredning. föreslår enutskoltsmajoritet bestående av och socialdemokraterna att enutredning angående det multilaterala biståndet skall tillsättas. Det är en halvseger, enligt min uppfattning, men vi anser ändock att vårt krav om enulredning av hela det svenska biståndet i framfiden bör ske. Likaså bör redannu fastslås att biståndet skall vara av BNI . Jag vill nu mera konkret gå in på den storaoch avgörande frågan när det gäller förhållandena i tredje världens länder,nämligen den s.k. skuldkrisen. Alla vi som var engagerade i solidariteten med fattiga ochförtryckta minns mycket väl hur intensivt man då diskuterade enny ekonomisk världsordning. Vart har della tagit vägen? Det har ersatts med något så fint som"slrukturanpassningsprogram". , utrikesutskottetsmajoritet, , , IMF och talar alla omslrukturanpassningsprogram i . Vad ligger bakom dettastrukluranpassningsresonemang för ? Devalvera och strama ål kreditmarknaden; sank skatterna;minska socialutgifterna och slopa subventionerna på livsmedel och tjänster;avskaffa valutarestriktionerna; exportera - det är vad som döljer sigbakomslruktur-anpassningen. Om inte gör detta, får de inga nya låneller omförhandlingar av de lån som de redan har. De får inga nya lån för allkunna betala ränta på de svindlande summor som de stora bankerna i bl.a. ochJapan lånade ut efter den s.k. oljechocken 1973. samlade skuldbörda uppgår lill . Mänga har fått dessa skulder i arv efter en massadiktalurregimer. Skuldtjänsten pumpar kapital från till i-länderna.1982-1987 var neltotransfereringenav kapital från syd lill nord . Hur har denna skuld uppkommit? Ja, del finns mångaförklaringar till della, och låt mig nämna några. Legitima lån har tecknats lill överenskomna villkor. Länhar tecknats av korrupta och diktatoriska regimer, sedan speciella lobbygrupperi de industrialiserade länderna har tryckt pä. Skuldbördan har ökat på grund avoordning i det internationella monetära systemet. Försämrade handelsvillkorhar också indirekt lett lill en ökad skuldbörda och kraftigt försämrademöjligheter att betala av pä skulden. Regeringen och majoriteten i utskottet ställer upp bakomIMF:s och s.k. slrukturanpassningsprogram. De släller sig bakomkravet att skall betala sina skulder. är det inle sä att vpk motsätter sigstrukturanpassningar, men vi anser att de måste se helt annorlunda ut. Detmåste handla om jordreformer som kan ge mal åt folk i , och inte omalt mat tas från jordar, som förser den rika världen med speciellaprodukter lill priser som bestäms av de transnalionella företagen. Det måsleställas krav pä nedskärningar av militärkoslnaderna. Den rika överklassen imänga måsle klämmas åt. De miljarder av länen lill som harförvandlats lill kapilalflyklspengar och förvallas i de banker som lånat utmåste återföras till . Sådana villkor ställer inle IMF, , majoriteten i utrikesulskotlel. Hur skulle det vara om ni en aningstannade upp och lyssnade på alla de människor som drabbas av ert honnörsordstrukluranpassningsåtgärder? Fråga kvinnorna i som är så undernärdaatt de föder barn som väger under - barn som får bestående hjärnskador.Fråga den fattige bonden i vad han får betalt för sina slaktdjur närArgentina exporterar köttet till McDonald's hamburgerbarer och vad som bliröver för den fattige. Ni kommer kanske till . Ta dåoch besök denna stads soptippar, som översvämmas av unga och gamla, som blirfler och fler. De kan berätta att det organiska innehållet i dessa soptipparminskar drastiskt. När de skuldsatta länderna tvingas skära ner på hälsovårdoch ulbildning ökar barnadödligheten och analfabetismen. 1988 dog en halvmiljon barn i u-världen fill följd av del som kallas skuldkrisen. kallardella "en illgärning mot en slor del av mänskligheten". Jag skulle kunna fortsätta i oändlighet och visa på vadimperialismen orsakar världens fatliga. Jag skall avsluta med några exempeltill. I har av skogen skövlats för attproducera kött för . I norra används grundvattnet för allodla grönsaker för export lill . har salsal på köttexporl lill EG.Della har lett till överbetning och ökenspridning. Befolkningen livnärs medutländsk livsmedelhjälp. Det var detta som avsåg när hontalade om de demokratiska och marknadsinriklade länder som har lyckats. Jag kaninte förstå annal än att hon avsåg dessa resultat, då del ju är marknadsekonomiernasom har åstadkommit dem. 2 protokoll 1988/89:99 Imperialismens nya erövringskrig går inte ul på alt läggaunder sig territorier. Det räcker att erövra resurser. De Iransnationellaförelagen har ingel intresse av att administrera besittningar över haven. Medskuldtjänsten som piska och IMF som domptör får de skuldländernas regeringaratt uppträda som de önskar. Länder som vill pröva andra vägar avstängs frånlån, och om detta inte räcker utsätts de för handelsblockader. När man läser budgetpropositionen och utskollsmajoriietensskrivningar om skuldkrisen eller, vilket är mera korrekt, skuldkriget motu-länderna, blottas enligl min uppfattning en cynism mol de faltiga ochförtryckta i iredje världen. När vpk kräver alt de 150 milj. kr. som regeringenvill ge till IMF för detta organs fortsatta slrukturanpassningsprogram, vill viatt dessa pengar skall gå lill kvinnobistånd för skapande av sysselsättning åtkvinnorna i tredje världen, i ställd för all gå till IMF. Ulskollel menar attvi har missat helhetssynen, att man måste se till kvinnans livssituation i desshelhet, all det är den svaga samhällsekonomin som måste angripas och all IMF:sanpassningsprogram skall komma hela befolkningen, inkl. kvinnorna, till godo. Men ulskotlsmajoriteten har missat hela poängen i vårmolion, eller så blundar man för fakta. Det är inte fråga om vad IMF:s program"skall" åstadkomma, utan om hur de faktiskt verkar. Och faktasparkar, som bekant. Det är så väl dokumenterat vid det här laget hur IMF;sprogram ser ut och vilka effekter de fått, och det är uppenbart att kvinnornashela situation försämrats katastrofalt. Fråga de berörda! Jag har nämnt någraexempel. Fråga president, som liknade sin regerings valmöjligheter iförhandlingar med IMF vid att tvingas välja mellan två spjut alt sticka sigmed. Iutskotlsmajoritetens skrivning står del bl.a.: "Det är fel att tro att de sämst ställda gruppernaenbart har nackdel av strukturanpassningsprogrammen. Stigande jordbruksprisergynnar lanl-bruksbefolkningen som i de flesta är den helt övervägandemajoriteten." Vill eller förklara deltalitet närmare? Inberäknas häri de miljoner jordlösa och arrendalorerna i dettaresonemang? Utskottet säger att det inte är IMF eller sombestämmer om nedskärningar i olika länder. Nej, självklart inte. Men dessa tvåorgan anger vad som skall gälla för nya lån, eller hur. Vad trorAlemyr att ett skuldsalt och utfatfigt land har för alternativ ulöver IMF:s ochVärldsbankens hänsynslösa krav? Lyssna på president, och mindre påVärldsbankens advokater i utrikesdeparlemenlet! Jag har tidigare angett vad som bör finnas i ettslrukturanpassningsprogram för . Men detta är naturligtvis inte entotal lösning av dessa länders skuldbörda. Vad som måste till är en avskrivningav skulderna. Med anledning av detta framhåller utskottet - vilket såvitt jagförstår också överensstämmer med den uppfattning som ochregeringen i övrigt har; "En allomfattande skuldavskrivning, ens i fråga om defattigaste länderna, är inle en realistisk lanke redan av del skälet att detrör sig om så många olika kategorier av lån, långivare och låntagare.Världsbankens och de andra internationella biståndsorganens lån kan inteskrivas av utan måste betalas om bankenskall kunna fortsätta sin verksamhet. En betydande del av skulderhar lämnats av kommersiella längivare i i-länderna." Är detta biståndspolitik? Och i så fall för vem? SkallSverige bidra med all ge bistånd lill bankerna? Jag har troll att regeringenmed sill tal om "sociall ansvar" - som också nämns i olika sammanhangpå flera ställen i betänkandet - har syftat på den faltiga befolkningen, demesl utsatta grupperna, i . Om det är så att elt visst antal människor i ,speciellt i södra , måste dö för att banken eller bankerna skallöverleva, är det min bestämda uppfattning alt det är helt solidariskt ochmoraliskt försvarbart all låta bankerna gå i konkurs. Är det verkligen uppfallning all del iförsta hand gäller bankernas överlevnad? Bankerna har redan själva insett altde aldrig kan driva in hela skulden, och därför säljer de redan nu skuldebreventill reapris. Delta kallas för kapitalisering av skulder. Konkrel innebär deltaalt köparna löser in skuldsedlarna till fulla värdet i skuldlandets valuta,fill myckel förmånlig kurs på grund av IMF:s framtvingade devalveringar.Pengarna används till köp av aktier och av andra tillgångar. Skuldsalla länderuppmanas av att betala tillbaka skulder genom alt överlåta skogar,mineraltillgångar, industrier osv. Man kan säga all skulderna socialiseras ochtillgångarna privatiseras. hamnar i ett nytt beroende.