prot · GC0936 · 1988-12-31 00:00:00 — Arbetet inom regeringen är.fördelat sä, all det ärjag somskall svara på fråga. . Jag besvarar frågorna i ett sammanhang. .,...' För vissa myndigheter och några få företag som bedriververksamhet som är vikfig för vårt lands totalförsvar upprätthålls ett särskiltskydd mot infiltration. Syftet med detta är all säkerställa att bara personersom är pålilliga från säkerhetssynpunkt får inneha anställning eller uppdragdär man har tillgång tiU information som är hemlig med hänsyn till rikefssäkerhet. Ett viktigt led i infiltrationsskyddet är personalkontrollen. Personalkontrollsyslemet bygger på att vissa tjänster hosmyndigheter och företag som berörs är inplacerade i skyddsklass. Den som sökereller innehar en skyddsklassplacerad tjänst kontrolleras bl.a.. motsäkerhetspolisens register. I personalkontrollkungörelsen anges vilka myndigheter,pchföretag som får göra personalkontroll. DAFA hör till dem. En skyddsklassplacering av en.tjänst får ske bara orn delmed tjänsten följer att man har fillgång lill sekretessbelagda uppgifter som ärav betydelse för rikefs säkerhet. Skyddsklassplacering får inte ske av någotannat skäl. Efter vad jag har fåll vela är alla tjänster hos DAFAinplacerade i skyddsklass. Detta har, med undantag för de fätal tjänsfersomregeringen skyddsklassplaceral, gjorts av DAFA med stöd av regeringensbemyndigande. DAFA har uppgetl, att DAFA:s skyddsklassplaceringar har skettuteslutande av hänsyn till omsorgen om rikels säkerhet. Frågan ompersonalkontrollsystemets framtida utformning omfattas av det utredningsuppdragsom har. Uppdragel.rymmer givetvis också de spörsmål som IngelaMårtensson och frågor tar sikte på. Regeringens överväganden får skeefter sedvanlig beredning av de förslag som kommittén kommer all lägga fram. AnL 75 (): Herr falman! Jag ber att få lacka statsrådet för svaret. Statsrådet har kunnat konstatera att alla tjänster på DFA faktiskt är skyddsklassplacerade, och statsrådet skriver i svaret att DAFA anser att skyddsklassplaceringen görs uteslutande av hänsyn till omsorgen om rikets , säkerhet. Så sade man inte i första vändan. Då sade man att skyddsklasspla ceringen gjordes av kommersiella skäl. Den säkerhetsansvarige på DAFA sade i en intervju all det var en del i DAFA:s policy gentemot kunderna och 42 att kunderna var mycket nöjda medden ordningen. väckteuppmärksafnhet och deri säkerhetsansvarige insåg att del var en felaktigtolkning, anpassade man svaret bättre till kungörelsen och sade att det var avsäkerhetsskäl som man skyddsklassplacerade tjänsterna. Jag tycker alt regeringen, som ju har ett ansvar förpersonalkontrollen, i detta läge bOrde gå in och. undersöka om del kan vararimligt att skyddsklassplacera alla tjänster på ett företag, så som DAFA hargjort. Det rör sig om ca 500 tjänster, såvitt jag kan förstå. Skall t.ex. én person som har ansvar för plalsjournalen påföretaget anses vara en säkerhetsrisk? Är det verkligen riitiligl? Riksdagenhar ju uttalat att man skall försöka nedbringa antalet skyddsklassplaceradetjänster för atf man därigenörii också skall kunna ha en mer effektiv kontroll.Det är helt klart att någon form av personalkontroll behövs - det tror jag infenågon ifrågasätter. Men kontrollen måste göras på ett effektivt sätt. Om man pådetta litet lösliga sätt använder sig av personalkorilrollkungörelsen, tyckerjag alt det är allvarligt. Då borde regeringen ingripa och undersöka hur dethela går till. . ' Sedan hänvisade statsrådet till den kommitté som ärtillsatt. Den skaH i första hand se på säkerhetspolisen och på vilket systemsom används. Jag tror inte att man kommer in på just den här typen av fall ochpå frågan om det är rimligt all skyddsklassplacera på detta sätt. Om skyddsklassplaceringen av tjänster vid DAFA AnL 76 BOHAMMAR (vpk): Jag har inte så mycket alt tillägga utövervad har sagL Jag vill emellertid tacka civilministern för svaret på frågan. Det enskilda fall som ligger bakom vår fråga är ju, som känner till, mycket tragiskt. Det handlar alltså om en svensk medborgare som på eltoförvilligf sätt har skött sitt arbete på DAFA. Mannen har palestinsk bakgrund. Han har, som sade, arbetat med AMS platsjournal. Efter en personalkontroll fick han avsked från sitt arbete. Uppenbarligen har det handlat om att han akfivt solidariserat sig med frihetskampen i sitt gamla hemland, nämligen . Det är ett solidaritétsarbete som utrikesministern mycket starkt har rekom menderat. Jag tror inte att del handlar om att denna person i demokratiska och allmänna val förts fram som kandidat för det socialdemokrafiska partiet. Det kan väl äridå inte vara möjligt? .' hände i detta fall det unika att en oförvägeri advokattog upp kampen för dén som orättfärdigt drabbats av avsked på grund avpersonalkontroll. , mig veterligt, förklarade tingsrätten attavskedandet var olagligt. DAFA avgav en nöjdförklaring och accepteradedomslutet men beslöt likväl att vägra mannen åleranställning och att i ställetbetala ut två årslöner till den drabbade. Han är fortfarande diskriminerad, stämplad och saknarmöjlighet att fä nytt arbete inom sitt yrkesområde. Handlandet strider mot både rättssäkerhetens principer ochandemeningen i den lag som vi har antagit om anställningstrygghet. Det är denfrågan jag skulle vilja att' civilministern kommenterade, samt DAFA:s allmännahantering av personalkontrollfrågor. Om löneutvecklingen inom den statliga sektorn Om man har den uppfattning som geruttryck för, nämligen atf det som hänt i ett enskilt fall vid DAFA inte står iöverensstämmelse med rättssäkerhetens principer och lagen om anställningsskydd,är det ju en allvarlig situation. Den frågan kommer upp i . Kommittén har juuttryckligen i uppdrag att studera personalkontrollen. Jag utgår från attkommittén också kommer att ta ställning lill i vilken utsträckning det kanhävdas all personalkontrollen vid tillämpningen hos myndigheterna görs alltföromfattande. AnL 78 BO (vpk): Jag vill tacka civilministern för dennaytterligare precisering. Jag tycker atf den var mycket värdefull. Jagmisstänker att vi båda är litet upprörda över detta fall. När det gäller anställningstryggheten kan jag accepteraatf det finns en möjlighet för ett förelag att köpa sig fritt i fall med svårakonflikter och spänningar på en arbetsplats. Då kan det vara svårt att trotsutslag i domstol lösa frågorna. I sådana fall kanske denna ordning måstefinnas. Detta fall handlar om en människa som har funnit sig vältill rätta på sin arbetsplats, som är uppskattad av sina arbetskamrater menändå får avsked på mycket lösa grunder till följd av en mycket märklig ordningbeträffande personalkontrollen. Jag tycker att DAFA har anledning att studera vadcivilministern här har sagt. Jag tror aft DAFA kan få anledning att dra vissa slutsatserav det. AnL 79 (): Jag kanske inte riktigt delar civilministernsoptimism, om vi får kalla det så, att kommittén verkligen kommer att fa uppdenna typ av frågor. Av direktiven framgår att personalkontrollen kommer iandra hand. Det är verkligen angeläget aft vi får en rejäl och riktigtseriös översyn av personalkontrollen. Jag är rädd för att vi inte får en sådantill stånd enligt det sätt på vilket kommitténs arbete har lagts upp. Dettagäller inte minst med tanke på ordförandefrågor och annat i delta arbete. Det är verkligen angeläget att statsrådet trycker på, såatf vi får en seriös behandling av personalkontrollen. Det finns nämligenmycket som vi behöver rätta till. Överläggningen var härmed avslutad. 19§ Svar på fråga 1988/89:304 om löneutvecklingen inom den statliga sektorn harfrågat mig om jag kangarantera att de lägst avlönade inom den statliga sektorn inte får en sämrelöneutveckling än de högst avlönade. har bl.a. på grundval av den personalpolitiskapropositionen 1985 lagt fast vissa utgångspunkter för den statligaarbetsgivarpolitiken. Det är som utifrån dessariktlinjer har att förhandla med sina motparter om lön och andraanställningsvillkor för de statligt anställda. AnL 81 (vpk): Jag ber att få tacka civilministern försvaret pä frågan, fast egentligen är del ju inle svar på den fråga som jagställde. Tyvärr kan inte jag redogöra för utgångspunkterna för denstatliga arbetsgivarpolitiken . Jag har emellertid mycket svårt atttänka mig att den skall ha ökad lönespridning som något slags målsättning.Civilministern kanske kunde redovisa dessa utgångspunkter för mig. Vid finansutskottets hearing framkom det medönskvärd tydlighet aft numera strävar efter att anpassasig till den privata marknaden. Pä den privata marknaden är lönespridningenstörre mellan högst och lägst avlönade än på det statliga området. Den statligaarbetsmarknaden liksom arbetsmarknaden i övrigt är ju också starktkönsuppdelad. Kvinnorna finns längst ned i den hierarkiska ordning somarbetslivet utgör. Det är också kvinnorna som har de lägsta lönerna. Kvinnor i är faktiskt utsatta för kollektivlönediskriminering. händer stora saker inom den statligalönepolitiken. Regeringen anammar, till synes helt okritiskt, det privatanäringslivets värderings- och arbelsorganisationsmodeller. skall löneplaneravskaffas, och skall löner anpassas lill marknaden.Personalförsörjningsperspektivel skall vara en central utgångspunkt yidbedömningen av lönenivån. De som anges vara svåra att rekrytera är i förstahand cheferna. Det är således cheferna och de högre tjänstemännen som skall fåhögre löner. Jag missunnar inle dessa personer högre lön. Men del helaberor ju ändå på hur många del gäller och vad detta kommer att kosta. De somfinns längst ned på lönelrappan även på den statliga sidan är kvinnorna.Eftersom regeringen också sätter ett lönetak är det lätt aft räkna ut att detinte blir så mycket kvar till de lågavlönade, åtminstone är risken för dettauppenbar. Jag undrar: Vilka intressen företräder statensarbetsgivarverk och regeringen ? Borde inle den statliga lönepolitikenockså ha en fördelningspolitisk aspekt? AnL 82 Civilminister : vill att jag skall redovisade utgångspunkter som fastställdes av 1985. Del skall jag gärnagöra. Jag erinrar mig bara aft var närvarande då jag gjordesamma sak i finansutskottet. Jag skall emellertid göra det en gång till. Lönepolitiken och lönesystemet skall vara förenliga med enbalanserad samhällsekonomi, det är ganska rimligt. Stora löneskillnader skallundvikas för arbetstagare med Ukvärdiga arbeten inom olikaarbetsmarknadssektorer. Statens position i löneförhandUngarna skall tydligarebestämmas av verk-samhelsintresset och av strävan all åstadkomma enändamålsenlig personalförsörjning. Lönesystemet skall främja flexibilitet,decentralisering och delegering. Lönepolitiken skall i övrigt grundas pådemokratiska ideal och en rättvis fördelning. Om löneutvecklingen inom den stadiga sektorn Om löneutvecklingen inom den statliga sek-- torn Jag tror det är viktigt att understryka att det är ettbekymmer för hela arbetsmarknaden om man på vissa områden har den situationen att arbetstagare med likvärdiga arbeten och arbetsvillkor i övrigt har stora löneskillnader: Detta har varit en av utgångspunkterna när frågan togs upp och diskuterades i : ' Dessutom har naturligtvis arbetsgivarverket ettarbetsgivarintresse, nämli gen att fillse att man kan rekrytera och behålla personal i den statligasektorn: Det är ett ansvar man har som arbetsgivare, och del måste också vara en utgångspunkt. Jag är ledsen om är besviken över svaret,men jag har svarat generellt och principiellt på frågan, och så är fråganställd. Gällde det 1989 kunde svaret ha varit annorlunda: Jag tror del är viktigt all se fill den roll sorii statenspelar för hela förhandlingsmaskineriel och hela lönemarknaden, och då kan maninte se det alldeles isolerat från statens synvinkel. AnL 83MAGGI (vpk): Ja, jag kommer ihåg de utgångspunkter somcivilministern redovisade vid denna hearing. Men vad jag efterlyser ärkopplingen fill jämställdheten och till kvinnornas situation även på dén statligaarbetsmarknaden. ' Jäg har läst 1 arbetsmarknadsutskottets betänkande1987/88:9 om jämställdhet, som ju har fattat beslut om: "Det äfsålunda angeläget att man också väger in jämställdhetsaspektén i utredningaroch i samband rhed de politiska besluten. Detta gäller inte minst inom dénekonomiska politiken, eftersom den i hög grad bestämmer förutsättningarna förett jämställt samhälle." Jagmenar att de utgångspunkter som man nu har anarnmat, all man skall anpassa sigtill marknaden, innebär en risk atf kvinnorna, som ju finns längst ner, kommeratt halka efter ännu mer på det här området. Det lönetak som är satt i denstatliga lönepolitiken innebär ju att del blir ett mindre utrymme för dem somhar de lägsta lönerna, om en stor del av utrymmet skall ägnas ät att rekryterachefer och högre tjänstemän. Därför undrar jag om civilministern tycker att inan hartillmötesgått kvinnorna och fillgodosett kraven på jämställdhet. AnL 84 Civilminister : 'Först och främst viU jag tala om ätt det intefinns något "lönefak". Det begreppet är inte relevant, vare sig förden här diskussionen eller för någon diskussion på det statliga området överhuvud tagel. Vad gäller jämställdheten tror jag inte att staten behöverskämmas för sina insatser när det gäller att främja kvinnornas löneutveckling.Den är bättre, skulle jag vilja säga, än vad man har åstadkommit på den privatasidan. Det här är ju en fråga om hur man tolkar stafistik. Jag vill minnas attdel görs en genomgång av statistiken i den proposition som 'Mikaélssonhänvisar till. Där redovisas också de mål som man har satt upp förjämställdheten. ' Jag tror som sagt inte att staten behöver skämmas när delgäller insatsen för att utjämna skillnaderna mellan män och kvinnor på denstatliga arbetsmarknaden. AnL85 (vpk): Herrtalman!,Problemet är ju alt kvinnor och män finns på olika ställen i denstatliga hierarkin. Kvinnorna finns inte på de befattningar där de höga lönernafinns utan där de låga lönerna finns. Det betyder i sin lur att det blir enskillnad mellan högst och lägst avlönad, och den kommer att öka. Tidigaresade man: "Statens kaka är liten men säker." För kvinnornas del är dennu mest bara liten, inte längre så säker. Som.jagser det är risken uppenbar all de sektorer inom det statliga området där manhar de låga lönerna och där kvinnorna finns säljs ut eller privatiseras på etteller annat sätt. Jag tänker bl.a. på städerskor, som ju faktiskt finns även pådet statliga området. Jag är rädd att sådana verksamheter riskerar att bliborlrafionaliserade. På den privata sidan har man lägre löneavtaU och detskulle därför bli en besparing för staten. Med de sista orden bekräftar uppfattningen atf man pådet statliga området haft en bättre lönenivå för de lågavlönade städerskorna änvad man har haft på den privata sektorn. AnL87 (vpk): Ja, det är just del: på det statliga området har man haft en bättrelöneutveckling.med en mindre skillnad mellan högst och lägst avlönad -tidigare. Mennu hardel aviserats nya tankegångar, om marknadsanpassning. Ute på den privatamarknaden är skillnaden mellan högst och lägst avlönad mycket större. Omman inte har sagt att det finns ett lönetak, så har man i alla fall sagt alldet finns en utgiftsram att hålla sig inom. Man kanske kan dividera om ord ochvad de betyder, men i praktiken innebär detta att det finns en viss mängdpengar som skall fördelas. Måste man anpassa sig lill den privata marknaden ochde löner som de chefstjänstemän har som finns där, innebär detta att en stordel av ramen kommer att användas för att behålla dessa chefstjänstemän. Dettaser jag som en risk för kvinnorna. Överläggningenvar härmed avslutad. Omrätten au ta del av polisens säkerhetsavdelnings handlingar 20 § Svar på fråga1988/89:306 om rätten att ta del av polisens säkerhetsavdelnings handlingar har frågat om justitieministern kommer att vidta någraåtgärder för att tryckfrihetsförordningens och allmänna arkivstadgansbestämmelser skaU gälla fullt ut också i fråga om säkerhetspolisens allmännahandlingar och arkivhandlingar. Arbetet inom regeringen är fördelat så, all detär jag som skall.svara på frågan. Jaghar uppfatlat alt fråga närmast tar sikte på vilka bestämmelser omgallring och arkivering som bör gälla för säkerhetspolisens 1988/89:36 arkiv.Under hösten 1987 överlämnade till jusfifiedepartementet 1 december1988 ett förslag till nya gallringsbestämmelser för säkerhetspolisens arkiv.Både Om Antarktii som in- ' och säkerhetspolisen står bakom förslaget. .. , , genomförts . Sedanjag numera tagit över ansvaret för säkerhetspolisen, kommer jag all fortsättaberedningen av förslaget med sikte på att saken skall få en snar lösning. Nyagallringsbeslämmelser måste enligt min mening bygga på principen alt sådantmaterial som har betydelse för samhällsvetenskaplig och historisk forskninginte gallras ut. AnL89 BO (vpk): Jag tackar civilministern för svaret på min fråga; Jag tycker det varett ganska hoppingivande och bra svar. Nyssdiskuterade vi här ett tragiskt enskilt människoöde, men det problem som jaghar tagit upp langerar komedin, för att inle säga farsen. Förmänga år sedan lade dåvarande säkerhetspolisen upp dossiéer för många avarbetarrörelsens pionjärer i vårt land: , Zäla , HinkeBerggren och många andra. Alla ansågs de vara säkerhels-risker, precis som denDAFA-anställde som vi diskuterade. Jagkan fuller väl inse att dagens säkerhetstjänst skäms för den idiotiska spaningoch de löjliga anteckningar om och andra som förekom. Men detta materialär naturligtvis av stort historiskt intresse, inte minst för att kartlägga dentidens borgerliga själsliv. Direktlöjligt blir det emellertid när säkerhetsavdelningen hävdar att en del av deltamaterial fortfarande måste hållas hemUgt av spaningsskäl -spaning efter HjalmarBranting och ? - eller för att användas i studiesyfte. Riksarkivetsirritation över att ett normalt överlämnande av säpos historiska material helatiden fördröjts är lättbegriplig. Trots uttryckliga löften har mycket litet avdetta material kommit över till . Jaghar tidigare tagit upp frågan här i med och andra; jagär glad alt vi är på väg mot en lösning och att civilministern skall talaallvar med . Överläggningenvar härmed avslutad. 21§ Svar på fråga 1988/89:265 om som internationell världspark har frågat mig om regeringen är villig all arbeta för -officiellt - att blir en internafionell världspark samt huruvida dentänker agera för att lagvägen begränsa svenska företags och medborgaresmöjligheter att agera i . Vad är en världspark? Detfinns inte någon vederlagen definifion av detta begrepp. Jag föresläl- 48 ler mig alt det för tankarna lill ett område varsnatur är av oskattbart värde och somdärför måste få bästa tänkbara skydd för att bevaras för vår egen och kommandegenerationer. Ett sådantområde är . Forskningens resultat under senare är har visat oss allttydligare bäde vilken grundläggande betydelse Antarkfis har för utvecklingen avjordens klimat som helhet och vilka möjligheter vi har att i orördanatur följa hur jordens klimat har utvecklats genom årtusendena. Det är just för att ha möjUghet att medverka till attdenna natur bevaras som har anslutit sig till Antarktisfördraget. Under 30 är av internationella kriser har fördraget visatsig kunna skydda delta unika område som en demilitariserad zon. Att fortfarandebevara den antarkliska freden är den bästa garantin för att kontinentenskänsliga miljö bevaras för eftervärlden. Under 1970-talel gjordes försök all förklara somen världens nalurpark. Dessa visade sig vara fruktlösa. Del var bl.a. motbakgrund av detta som tanken växt fram all förstärka Antarktisfördraget med ettregelsystem som, redan innan kommersiella intressen börjat vinna fotfäste påkontinenten, skulle kunna ställa de starkaste tänkbara garanfier för bevarandeav miljön mot en förödande exploatering. Så växte först den s. k.Sälkonvenlionen fram, sedan Konventionen om bevarande av levandetillgångar i och även Mineralkonventionen. I knappastnågot annat sammanhang har internafionella överenskommelser med så kraftfullamiljöskyddsregler uppnåtts. Delfa gäller i synnerhet Mineralkonventionen,vilken i motsats till andra konventioner stipulerar att verksamhet är förbjudenända fram fill dess atf beslut fattas om att den kan tillåtas. Och vägen framtill ett fillstånd är så kompUcerad att det är svårt all se hur situationenöver huvud taget skulle kunna uppkomma. Genom att arbeta med de möjligheter somMineralkonventionen ger oss når vi de starkaste garantierna för den antarkliskamiljöns bevarande. Så tänker arbeta. De forskare som verkar i är inriktade pä attbidra till vår kunskap om miljöns utveckling och bevarande. Deras arbetepräglas självfallet av hänsyn till denna miljö. Deras framfida insatser skuUeju omintetgöras, om miljön förstördes. Som ett exempel på de regler somkringgärdar de svenska forskarnas verksamhet vill jag nämna att avsikten är attallt avfall som produceras kommer att tas om hand och föras bort frånAntarkfis. På samma sätt är de svenska företagens insatser som stödför forskningsverksamheten inriktade på all pröva ut miljövänlig teknik som ärhållbar under de extremt hårda förhållanden som råder på dessa breddgrader.Svenskt kunnande har i många fall visat sig vara vägledande också för andraländer som arbetar där nere. anslutning lill det antarkliska fördragssystemetinnebär självfallet en förpliktelse all - där så påfordras - inlemma fördragensregler i svensk lagstiftning. Som jag nämnt finns här tungt vägande miljöskyddsförpliklelsersom innebär begränsningar i möjligheterna alt agera i . Dessa kommergivetvis alt beaktas. Det är ett arbete som vi har framför oss, och lar viitu med del. Vi är fullt beredda all när del gäller svenska aktiviteter i Antarkfisla på oss det ansvar som vår ställning som fördragspart innebär. Om som internationeU världspark 4 protokoU 1988/89:36-38 Prot.1988/89:36 AnL 91 (): 1 december1988 Herr talman! Jag tackar förutrikesministerns svar och historiebeskrivning: rt A f I. Förnågra veckor sedan ställde jag samma fråga. Men jag tyckte inte alt jag // W t då fick etttillfredsställande svar. Därför ställer jag frågan igen. Jag tycker att jag harfått ett litet bättre svar den här gången, och det är jag tacksam för. Frågan är föranledd av all hotas och av attsvensk hantering i detta ärende har varit tämligen tvetydig under årens lopp.Man har åtminstone tidigare t.o.m. talat om vissa exploaleringsmöjligheler. Vad är en världspark? Jag troddeatt vi redde ut den saken förra gången vi diskuterade detta. Ingenmineralbrytning över huvud taget och ingen utvinning av fossila bränslen är tvävikfiga element i sammanhanget. har ju nu skrivit under Mineralkonventionen. Dennager, enligt vad sade , full vetorätt. Man haralltså skrivit under en konvention som innebär all mineralutvinning tillåts.Men enligt kan nu genom vetorätten stoppa all mineralutvinningi . Är detta riktigt? Det sade i varje fall utrikesministern den 17november. Vidare vill jag fråga: Är delta regeringens avsikt? Anserutrikesministern att någon som helst mineralutvinning kan ske ulan att det bliren miljöbelastning i det här synnerligen sårbara området? Vi vet att bl.a.Brasilien och redan har prospeklerat. Eftersom kontinenten inte tillhör någon enskild stat,lyder de som vistas i området under hemlandets lagar. Därför skall det bliintressant att följa arbete när det gäller att reglera svenskaföretags och enskilda personers verksamhet i . Kommer alltså att använda sig av den vetorätt somSten påstår är definitiv? Och anser atf det äromöjligt med mineralutvinning och utvinning av fossila bränslen i det härområdet, om man skall ta hänsyn till miljön och naturen? Jag håller med om att forskningen i dettaområde är väldigt vikfig och all forskningsresultaten bygger på atf området ärfullständigt orört. AnL 92 Utrikesminister : Jag skall genast vidgå att mitt svar påfrågan förra gången var litet diffust. Det gäller en vetorätt och det gälleratt identifiera ett nytt område, som sedermera kan bli föremål för beslut omett utnyttjande. började sin riksdagsmannabana med att läxaupp oss stackars statsråd då det gällde alt svara på frågor. Vi har försökt,herr talman, alt lära oss så mycket som möjligt av den läxan.