prot · GC095 · 1988-12-31 00:00:00 — Vi har menat att eftersomsocialdemokraterna räknar in vpk i sitt regeringsunderlag är det också rimligtatt den gemensamma socialisfiska sidan har ordnat upp den interna fördelningen.Det har också gått i de lägen då socialdemokraterna ansett sig ha särskildnytta av vpk:s representanter, dvs. när socialdemokraterna har varit iregeringsställning. Däremot har man inte varit lika angelägen om vpk:srepresentation när det socialdemokrafiska parfiet har varit i opposifion. Återigen har vi en minoritetsregering. Jag vill betonadet. Det framställs ofta som om vi har en majoritetsregering i vårt land. Vihar infe det. Vi har en minoritetsregering, som jag dock antar räknar med stödfrån vpk i riktigt avgörande frågor. Det blir alltså ett slags regeringsblock.Nu har en situation uppkommit dä vpk enligt de regler som gäller iriksdagsordningen på egen hand klarar sin utskoffsrepresentation. Men vi harfått in ett nytt parfi, , i . Partiet har förklarat atfdet inte vill räknas in i den ena eller andra grupperingen. Partiet vill alltsåinfe utan vidare räknas in i det socialdemokratiska regeringsunderlaget. Vi fårväl se hur det går! Då tycker jag att det hade varit rimligt atf vi hadetillämpat den princip som socialdemokraterna fidigare så ivrigt förordat, attvi från alla de olika partiernas sida avstått del av utskottsrepresentafionen fillförmån för . Man kan naturligtvis säga aff det är bekvämt förkammaren och aff det kanske också är bekvämt för regeringen att veta affregeringen har majoritet för sina förslag i utskotten. Men man kan kanske intevara sä säker på det, eftersom vpk ingalunda alltid - i varje fall har detvarit så tidigare -stöder socialdemokratiska förslag. Trots den lösning som nuär föreslagen kan alltså den situationen uppkomma atf de socialdemokrafiskaförslagen infe blir biträdda i utskotten. Sedan vi nu hade fått denna nya situation hade det varitrimligt om socialdemokraterna hade levt upp fill de proklamationer som detidigare gjort i folkstyrelsekommifténs betänkande och i KU:s betänkande ivåras. Vi, som alltså inte ville vara med på aff släppa mandat fill vpk i detläge då socialdemokraterna räknade in vpk i sitt regeringsunderlag, har insettatf situationen nu är ny och har varit beredda att för vår del avståutskottsplatser. Jag är mycket förvånad över att socialdemokraterna inte harlevt upp fill sin tidigare deklaration. Jag skall infe här läsa upp allt vad som sfär i vårtsärskilda yttrande, men jag vill understryka det som jag fann att även OlleSvensson instämde i, nämligen det som sfär i det sista stycket i värt särskildayttrande, aff det här beslutet inte får befraktas som prejudicerande för desituafioner som kan uppkomma . Vi kan naturligtvis infe ha det säatt vi under alla omständigheter Partiernas representation i utskott '1988/89:5 Partiernas representation i utskott garanterarutskoffsrepresentation för alla partier som kommer , eftersom vi i säfall då det gäller själva utskoftsarbefet skulle hamna i ett orimligt läge.Efter varje riksdagsval, föreställer jag mig, måste det förekomma förhandlingarom hur den här problematiken skall lösas i det uppkomna läget. Jag villuttrycka den förhoppningen att socialdemokraterna, om det blir liknandetillfällen , inte visar samma rigida partiegoistiska attityd som dehar gjort i de förhandlingar som har förts fill slut. Utan någon genuin entusiasm yrkar jag bifallfill utskottets förslag. 9 () replik: Det har ju förekommit en förhandling i dessafrågor, där det har lagts bud och motbud. När en förhandling är slutförd brukarde som står bakom förhandlingsresultatet försvara det resultatet. Jag hade nogväntat mig att och här skulle ha gett uttryckför litet större entusiasm över den uppgörelse som har träffats. I stället harde inriktat sig på att angripa socialdemokratin. Det talades i detta sammanhang om maktspråk. Jag villfråga: Vad menar man med maktspråk i defta sammanhang? Såvitt jag förstår kan ingen annan makt avses än den somomtalas i regeringsformens första paragraf, där det sägs att all offenflig maktutgår frän folket och att är folkets främsta organ. Det Ugger väl ilinje med väljarnas utslag då, som snart sker, en filläggsbestämmelse införsi riksdagsordningen som möjliggör att alla våra numera sex riksdagspartier kanarbeta i samtliga sexton utskott. kommer de majoritetsförhållandensom finns i utskotten atf överensstämma med väljarandel och mandatutfall iriksdagsvalet. Det är en god lösning. Jag yrkar på nytt bifall till utskottets hemställan. Anf.10 Tredje vice talman () replik: var förvånad över att jaguttryckte krifik mot det förslag som föreligger, visade på de brister somfinns och talade om hur vi egentligen hade velat ha det. Vi måste väl ändå harätt atf fä göra en korrekt historieskrivning i de frågor som vi behandlar häri kammaren. Jag har ju i slutet av mitt anförande yrkat bifall fill utskottetsförslag. Vidare skulle jag vilja säga atf den omständigheten affdet kommer ett förslag till från överläggningar sä atf säga utanförriksdagen, förslag som sedan som initiativ tas upp i utskott, fråntar ju interiksdagens utskott rätten och skyldigheten atf självständigt fa ställning tillsådana uppkomna förslag. Vi är ju tillsafta just för att granska alla förslaghur de än uppkommer och göra det efter bästa förstånd och i så god enlighet sommöjligt med de regler som gäller. Jag tycker att bollar bort självagrundfrågan. Vi i har hela fiden sagt att vi tycker attmiljöpartiet skall bli representerat i utskotten. Vad saken gäller är jumetoden. Vi anser att den metod som har valts inte är den bästa. Viaccepterar den, men vi tycker av en läng rad olika skäl att det hade varitbättre om vi hade bibehållit 15 ledamöter i utskotten. Det är naturligtvis infe heller tillfredsställande att mani hast ändrar riksdagsordningen på det sätt som sker. Men vi har alltsåaccepterat det här förslaget och kommer naturligtvis att rösta för det ikammaren, eftersom det pä grund av socialdemokraternas motstånd mot enförnuftigare och bättre lösning var omöjligt att uppnå en sådan lösning. 11 () replik: Jag vill erinra om att konstitutionsutskottethar gjort en granskning av förslagen och atf vi då har kommit fram till detförslag som presenteras för kammaren. Det stöds av tolv av utskottets femtonledamöter. Denna behandling har skett noggrant och under hänsynstagande tillolika argument som framförts i debatten. Jag noterar alltså den breda enighetenbakom det föreliggande förslaget och yrkar på nytt bifall till utskottefshemställan. Partiernas representation i utskott 12 BOHAMMAR (vpk): Jag har med stort intresse lyssnat pädebatten mellan den socialdemokratiske företrädaren och de borgerligapartiernas företrädare, och jag kan konstatera att dessa partier, såvitt jagförstår, vad gäller utskottsfrågan har intagit alla kändaståndpunkter, skiftande med de politiska konjunkturerna. För vår del vill jag säga att vi tycker att det är mycketbra att man nu lägger fram ett förslag som ger samtliga partier platser i riksdagensutskott. Jag är mycket förvånad över att kan göra ett så enormtindignations-nummer av denna enkla och praktiska lösning, men jag vet ju attAnders har stor förmåga när det gäller att uppbåda indignafion. Frånborgerligt håll i övrigt har vi hört gnäll om att den föreslagnaändringen i riksdagsordningen drivits fram alltför snabbt. Men vems fel är detatt vi hamnat i den här situationen? Jo, i första hand de borgerligapartitakfi-kernas. I snart tjugo är har vpk här i drivit detsjälvklara kravet aff samfliga i företrädda partier skall fä platseri utskotten och därmed kunna uträtta ett normalt riksdagsarbete. Vårt land haren hög, enligt min mening alltför hög, spärregel för representation iriksdagen. Detta kan leda till att flera hundratusen människors röster ickeblir företrädda här i . Desto orimligare är det att det har funnitsytterligare en spärregel, nämligen den som gällt utskotten. Prakfisktunderlättas riksdagsarbetet, som vi alla vet, om samtliga parfier finnsrepresenterade i utskotten. Men det är ju inte bara en praktisk fråga. Dethandlar också om vår demokrati. Alla parfier som är företrädda här i husetskall ha samma rättigheter och skyldigheter. Inget parfi skall favoriseras. Ingetparti skall diskrimineras. Vi i vpk, herr talman, vet verkligen vad vi talarom i denhär frågan. har vpk diskriminerats. När de borgerligapartierna hade majoritet här i kammaren utestängdes vi frän utskotten. Vi harfått höra från och andra moderater att vi först inte passade ikonstitutionsutskottet, men sedan kom vi in där. Sedan passade vi infe iutrikesutskottet, sedan kom vi in där. Sedan har vi inte passat iförsvarsutskottet, och där hoppas jag att vi kommer att bli representerade fr.o. 7 Riksdagensprotokoll 1988/89:1-6 Partiernas representation i utskott alltjämtfår vi höra frän högerledaren att vårt parti som företräderbetydligt över 300 000 svenskar och som. till skillnad från hans eget krympandeparti, vinner ökat stöd, infe skulle fä vara med och diskutera i normala formerhur vi pä bästa sätt skall försvara vårt tand mot främmande inkräktare. Dettaär inte bara oförskämt. Det visar också en nonchalant inställning, herr falman.fill demokratins spelregler. Sä sent som försökte vpk nå en lösning päproblemet med utskottsrepresentafionen, men dä satte sig de borgerliga partiernaännu en gäng på bakhasorna, förhindrade en konstruktiv lösning och författadeen gemensam reservation som faktiskt gick ut på att riksdagsmajoritefen skulleåterspeglas också i utskotten. Det är denna obsfruktionspolifik som skapat de besvärlighetersom vi haft här i riksdagsstarten. Samfidigt, herr talman, vill jag ändå medglädje konstatera atf det nu föreligger bred enighet kring KU;s betänkande. Femav sex partier har anslutit sig, och endast går sinaegna vägar. Eftersom detta är första debatt vill jag gärnapassa på tillfället att välkomna representanter både tillriksdagen och till dess utskott. Jag ser fram emot stimulerande diskussionermed er. Jag tror att ni redan under de resonemang som vi fört under de gångnaveckorna om bl. a. utskottsplatserna begripit att det finns olika uppfattningaroch värderingar bland, vad ni litet föraktfullt kallar, de fem gamla partierna.Jag vill infe krifisera er för att ni använder det uttrycket, men jag vill sägaatt jag tror att vi alla skall akta oss för aff spela på det primitivapolitikerföraktets stämningar, för i sä fall kan det gå ganska illa. 13 Tredje vice falman BERTILFISKESJÖ (c) replik; Jag vill korrigera pä en punkt. Hanfortsätter att odla myten om atf det skulle vara vi frän den icke-socialistiskasidan som i ett tidigare skede har utestängt vpk från utskottsrepresenfafion.Så värdet inte, det vet ju alla som var med . Ni i vpk kunde inte komma överens med socialdemokraternaom hur ni skulle dela pä de platser som gemensamt tillföll er. 14 BO (vpk) replik: Vi kanske inte skall fördjupa oss alltförmycket i en historisk diskussion. Faktum är ju att socialdemokraterna varberedda att göra en rimlig uppgörelse, men de borgerliga parfierna ville fillvarje pris förhindra vpk från att komma in i utskotten. Jag tror infe att nägon kanbestrida det jag säger, men det kan vi väl diskutera vidare i något annatsammanhang. Anf.15 Tredje vice talman () replik: Det var fel igen. Vi kunde naturligtvis inte förhindra vpk:s representanterfrän aff fä plats i utskotten - vi hade inte heller den Orsakentill att ni var utan representation var att ni och socialdemokraternainte kunde komma överens om fördelningen om platser- Deftaberodde givetvis på - nu går jag in på en psykologisk förklaring- attsocialdemokraterna inte ansåg sig ha någon särskild nytta av er då de självasatt i oppositionsställning. Däremot var socialdemokraterna angelägna om atf fåmed er i utskotten när de kunde räkna in er i sitt regeringsunderlag. 16 BO (vpk) replik: Det viktiga i den här frågan är följande. Skall iriksdagen företrädda partier vara representerade i utskotten? I alla är som vi har varit med i enkammarriksdagen, alltsåsedan 1970, har vi till skillnad från andra parfier konsekvent hävdat åsikten,utifrån inte bara praktiska synpunkter utan också utifrån grundläggandedemokratiska synpunkter, att alla partier skalll vara representerade. Jag beklagar den vacklan som förekommit på olika håll.Därför är jag glad över aff vi har fått fill stånd den överenskommelse som jaghoppas atf kommer att godta. 17 (): de gröna uttrycker sin glädjeoch fillfredsställelse över att en bred majoritet i medföreliggande förslag till lagändring vill bereda tillträde tillsamtliga utskott. Detta ger partiet inte bara möjlighet att pä ett effektivtsätt delta i det parlamentariska arbetet, det ger också våra 20 enskildaledamöter tillfälle atf i alla avseenden fullgöra sina uppdrag som företrädareför sina väljare och därigenom infria deras förtroende. Vi är inom de gröna väl medvetna om atfutökningen till 17 ledamöter i utskotten inte är en idealisk lösning. Vi hadehellre sett atf samtliga riksdagspartier kunnat beredas utskottsplatser inomden tidigare ramen, nämligen 15 ledamöter i varje utskott. har ett nytt parti passeratde tre spärrar som existerar för riksdagsinträde: fyraprocentsspärren, denekonomiska spärren och massmediespärren. Förändringens vind har börjat svepa in i riksdag.Att så har skett har inte enbart atf tacka styrkan i det egnabudskapet för. Dess värre har ekologiska katastrofer både i hav och på landvisat att en ny resurspolitik måste bli grunden för samhällsarbetet. Sedan förändringens vind har nått finns godaförutsättningar för atf förändringen kommer atf fortsätta. kommerockså att verka för atf trösklarna för riksdagsinträde sänks. Vi är välmedvetna om att den lösning som konsfitutionsufskoftet föreslår infe medfördel kan extrapoleras om ännu fler parfier inträder i . Vi villdärför verka för att frågan om utskottsarbetets organisafion blir grundligtutredd och behandlad under innevarande mandatperiod. Med dessaord, herr talman, yrkar jag bifall fill utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren övergick fillatt fatta beslut i ärendet. Partiernas representation i ut-skon Prot.1988/89:5 Utskottets hemställan bifölls med239 röster mot 61 för reservafionen av 6 oktober1988 m. fl. 2 § Anmäldes och bordlades 1988/89:13 om följdlagstiftning fill den nya lagen om vård avmissbrukare i vissa fall 3 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1988/89:8 av () till civilministern omarbetsvillkoren i den offentliga sektorn: Offentliga sektorn skall gegrundläggande service fill samhällsmedborgar-na. Den skall garantera post, teleoch kollektivtrafik, oavsett var vi bor. Den har ansvar för att vatten- ochavloppssystem fungerar. Den har ansvar för aff vi har vägar. Den skall ge vårabarn en god utbildning. Den skall garantera varje individ rättssäkerhet ochtrygghet genom polis, domstolar och försvar. Den skall garantera en bra sjukvårdtill de sjuka och en bra omsorg om de äldre men också om de yngre. Den skallmed andra ord inte bara tillhandahålla viss service, utan den skall också skapatrygghet i samhället genom att bistå och skydda den som behöver hjälp. Den offentliga sektorn utgör en tredjedel av Sverigessamlade produktion och det totala antalet sysselsatta. De offentliga utgifterna- inkl. transfereringar - utgör cirka tvä tredjedelar avbruttonationalprodukten. Stat och kommun utövar därigenom ett starkt inflytandepå hela samhället. Vi är alla beroende av den trygghet en bra fungerandeoffenflig sektor utgör. Därför finns det all anledning atf analysera dessnuläge och möjligheter fill utveckling. En analys visar atf det är fara å färde eller - annorlundauttryckt - ofärd i välfärden. Den offentliga sektorn håller på att urholkas ochmed den den svenska välfärden. Människor börjar känna en allt större otrygghetdärför atf de inte får hjälp när de behöver. En bidragande orsak är denöverhettning och brist pä regionalpolifisk känsla den nuvarande regeringenvisar. Genom att åstadkomma den folkomflyttning som pågått harregeringen försämrat för människorna både i utflyffningsområdena och istorstäderna. Problemen är störst i de överhettade områdena, där köerna växer isamma takt som vakanserna bland personalen i den offenfliga sektorn. De stora differenserna mellan de offentliga lönerna ochlönerna i det privata näringslivet gör att personalen i allt störreutsträckning gär över till privat sektor, där dessutom arbetsvillkoren somregel är bättre. Arbetstider, felaktig organisafion, brist pä fortbildning ochutvecklingsmöjligheter m. m. bidrarockså i hög utsträckning till att personalen inte stannar kvar i den offenfligasektorn. Efterfrågan pä arbetskraft är mycket stark frän den privata sektorn,eftersom vi har en högkonjunktur och tillika arbetskraftsbrist. Antalet poliser räcker inte fill för atf ge det skydd som i principvarje medborgare borde kunna kräva. Sä fort de har fått en gedigen utbildningköper det privata näringslivet upp dem till bevakningstjänster ochsäkerhetstjänster av olika slag. Arbetssituationen blir allt värre för dem somstannar kvar. Domstolarnahar svårt med sin rekrytering av domare. Domarna går också över till privatanäringslivet. Rättssäkerheten är i fara, då allmänheten får vänta alldeles förlänge på besked. Vårdensaknar personal eller värdplatser. Skaran av pafienter ökar, medan personalensöker sig bort. Utbildade sjuksköterskor tar anställning i , där de anseratt man har en annan syn på deras arbete. Arbetsvillkoren försämras, och nubörjar den äldre och mer erfarna personalgruppen att svikta under arbetsbördan.Ingen orkar i längden känna att man gör ett ofullständigt arbete, speciellt omdet beror på andra faktorer än man själv. Den mjuka dimensionen försvinneralltmer. Personalen känner atf den inte längre hinner med det mänskliga. Det ärett stort hot mot vårt välfärdssamhälle. Försvarettappar yrkeskunnig personal. Både verksamheten och forsk ningen är i fara. Kommunerna tappar tekniker, ekonomer, lärare, förskollä rare-- Flur skall det sluta om den här utvecklingen får fortsätta? kommer att isoleras i sinahem. De sjuka får gå sjukskrivna längre, operafionsköerna kommer atf öka.Människorna kommer att må allt sämre ute i samhället. Det betyder atf barnensuppväxtmiljö kommer aff försämras. Det kommer att avspegla sig i skolorna, närbarnen mår allt sämre. Den offenfliga sektorn kan därmed inte ge nägongrundtrygghet för alla. Regeringenhar undvikit atf debattera de här problemen i valrörelsen, men valresultatetgör inte att problemen försvinner. Med anledning av nämnda problem vill jagdärför fråga civilministern: På vilket sätt avser regeringen överbrygga de storalöneskillnaderna mellan privat och offenflig sektor? Vadämnar regeringen göra för att därutöver förbättra arbetsvillkoren i offenfligsektor och få människor att vilja arbeta inom värden, polisen, barnomsorgenm.m. 1988/89:9 av () till miljö- och energiministern om LEMI-sysfemef för avgasrening: Alla som tar miljöproblemen på allvar är medvetnaom att vi snabbt mäste göra något för att minska de skadliga utsläppen fränbefintlig bilpark. Huvudalternativetär självfallet att förbättra själva förbränningen så att mindre föroreningaröver huvud taget produceras. Förbättrad förbränning är inte nödvändigtvis knutentill nya och bättre motorer, utan förbränningsprocessen kan på olika sättförbättras även i befintliga bilar och utan atf göra ingrepp i själva motorneller i avgasreningssystemet. Professor , som fick i kemi 1986,har med sin forskning visat hur "kemisk" påverkan avförbränningsförloppet kommer atf ha stor betydelse för att lösaluftföroreningsproblemet. Professor har studerat LEMI-sysfemef och hanskommentar är följande; "Denna teknik aff styra förbränningsprocessen genomkomplettering av bränsle/luftblandningen med kemiska styrkomponenter måste blidet sätt genom vilket man nu och kan komma atf uppnå de bästaresultaten. Den kemiska reaktionen ger en bättre förbränning och därigenomuppnås de renare avgaserna utan en minskad effekt." HM Konungen kommenterade också LEMI-systemet i sittinvigningstal vid energi- och miljökonferensen den23 : "Ett alldeles färskt exempel på en uppfinning som jag hoppaskommer att betyda mycket för en bättre miljö är LEMI-sysfemef. Det är ettkemiskt sätt atf lösa avgasproblemet för bilar. Det ger effektivareförbränning, ett system som presenterades så sent som i gär. Svenska forskarehar gjort betydelsefulla insatser på ett område som är så viktigtför hela vår värld." Detta var kungsord. Det finns en farlig tendens i dagens utveckling av nyavgasreningsfeknik. Det är fråga om ytterligare påbyggnad avbefintUg teknik, vilket ger nya prylar och nya kostnader för bilisterna, mensom också ger ny marknad för bilindustrin utan att störa den befintliga.Misstanken atf kommersiella intressen i allt högre grad styr vilken teknik somfär en marknadschans går infe att frigöra sig ifrån. Katalytisk avgasreningstämmer väl in i mönstret om påbyggnad. Katalytisk avgasrening har sedan besluthar fattats mottagits mycket positivt av bilindustrin, som använder den somett viktigt argument för ökad nybilsförsäljning. LEMI-systemet angriper miljöproblemet på rätt sätt. Detminskar produktionen av föroreningar. Det minskar bränsleförbrukningen ochblir på så sätt självfinansierande. Det främjar däremot infe nybilsförsäljningen,snarare tvärtom. Det ger ingen stor marknad för nya prylar, bara en tusenlappper bil. Den lägre bränsleförbrukningen minskar statens skatteintäkter. LEMI-systemet synes kunna bli en mycket god affär förSveriges bilister och markant främja en bättre miljö, speciellt i vårastorsfäder. Bilindustrin är emot. Den har inget intresse av atfbefintliga bilar skall bli bättre. Den vill sälja nya bilar. hänvisar till bilavgaskungörelsen ochhävdar aff om LEMI-systemet monteras, upphör bilindustrins ansvar för befintligavgasreningsutrustning. Detta är en märklig slutsats då inga som helst ingreppgörs vare sig i avgasreningssysfemet eller i motorn. Det enda som händer är atten liter LEMI-vätska (väfeperoxid, etanol och vatten) tillförsbränsle/luftblandningen under 300400 mils körning, alltså . Samtidigtär det fullt tillåtet att blanda etanol i bensinen, och bensinbolagenlaborerar med betydande variationer i bensinens sammansättning för att maximerasin vinst. Regeringen har tvä gånger fattat beslut i dispensfrägan.Första gången återförvisades ärendet fill för förnyadprövning. vidhåller sitt gamla beslut att LEMI-sysfemef intekan tillåtas på bilar yngre än årsmodell pä grund av att det strider motbilavgasförord- ningen.Detta trots att i sin egen kungörelse SNFS 1985 (3.10)uttalar: "Bil som ändras i något avseende väsenfligt frän emissionssynpunktär godtagbar om den efter ändringen uppfyller kraven i 2.1 och 2.3 enligtgrundreglerna i dessa bestämmelser". Det finns en mängd undersökningarsom visar att bilarna med LEMI-systemet klarar de angivna reglerna mycketbättre än bilar utan. Det gär infe att frigöra sig ifrån misstanken attnaturvärdsverket i denna fråga går i bilindustrins ledband. Regeringen som för behandlade dispensansökanden följde linje. Om regeringen gjort någraegna värderingar framgår inte av beslutet. Frågan om möjligheten att använda LEMI-systemet är, somframgår av tidigare refererade uttalande, en mycket viktig miljöfråga. Att låtaden avgöras genom en mycket tveksam tolkning av bilavgasförordningen är inteatf ta ett rimligt ansvar för miljön. Miljö- och energiministern har i annat sammanhang hänvisattill att LEMI-AB bör söka samarbete med bilindustrin och hävdat atf de allthärdare miljökraven bör öka bilindustrins intresse för tekniska förbättringar.Bristen i argumenteringen är uppenbar. När ställdes det härdare miljökrav päbefintliga bilar? Vilket intresse har bilindustrin av atf befintliga bilar blirbättre? Genom sitt agerande har regeringen ställt bilindustrins intresse föremiljön och bilisterna. Med hänvisning fill vad som ovan redovisats vill jag frågamiljö- och energiministern: