prot · GC0990 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:90 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. 18 Föredrogs och hänvisades 1988/89:K12-K14 lillkonstitufionsutskottet 1988/89:Sk46 tillskatteutskottet 28 Föredrogs men bordlades åter betänkande 1988/89:KU25Skatteutskottets betänkande 1988/89:SkU21 betänkanden1988/89:JuU13 och JuU16 betänkanden /89:LU22-LU26Kulturutskottets betänkanden /89:KrU13 och KrU14 Trafikutskottetsbetänkanden /89:TUn-TU]4 1988/89:AU11 Arbetsmarknadspolifiken(prop. 1988/89:100 delvis). Anf.1 (): betänkande nr 11 andas stor förnöjsamhet medtillståndet i landet i allmänhet och på arbetsmarknaden i synnerhet.Visserligen noterar utskottsmajoriteten att pris- och lönestegringstakten påsikt utgör ett hot mot konkurrenskrafteh och sysselsättningen och att bristenpå arbetskraft hämmar produkfionstillväxten inom flera sektorer. Men dessakonstateranden leder inte till några försök att analysera orsakerna, än mindrefill några slutsatser om den politik som måste föras. Den påtagliga oro överutvecklingen som präglar de borgerliga partiernas motioner och konkreta förslagslår utskottsmajoriteten bort med hänvisning fill att vad göras skall är redangjorl och alt allt är i stort sett bra som det är. Den tredje vägens ekonomiskapolifik anses ha varit lyckosam och arbetsmarknaden anses ulvecklas gynnsamt. Prot.1988/89:90 Det är bara det, herr talman, attdelta inte överensstämmer med 5 april1989 verkligheten. Därom ger nu senast besked,liksom den aktuella debatten, där fackekonomer allvarligt varnar förutvecklingen och dess konsekvenser och efterlyser delvis drastiska åtgärder.Jämfört med andra ligger tillväxten lågt, liksom produktiviteten,medan inflationen ligger högt och underskottet i våra affärer med utlandetökar. Bristen på arbetskraft leder lill alltför höga lönekostnader och hämmarindustrins utveckling. Ändå har den svenske industriarbetaren en lägre nettolönän nästan alla sina kolleger inom för i fråga om skatter ligger påtopp. har på en gång inflation och stagnation. 1989 betraktas redan somett "förlorat år". Också 1990 hotar att kunna räknas in bland deförlorade åren. Kort sagt: halkar efter. Det är resultatet av dentredje vägens polifik. Arbetsmarknaden visar upp en motsägelsefull bild. Samtidigtsom den är starkt överhettad med besvärande brist på arbetskraft, har vi enavsevärd lokal arbetslöshet och arbetslöshet bland vissa grupper, t.ex.ungdomar och invandrare. Trots de gynnsamma sysselsättningstalen ser sig därförregeringen föranlåten att lägga fram en arbetsmarknadsbudget som totaltbelöper sig till . Mest anmärkningsvärt är att till dennasumma skaU läggas 8 miljarder som beräknas för ersättningar urarbetslöshetskassorna. Vi har en anmärkningvärt hög sysselsättningsfrekvensjämfört med andra länder. har antalet sysselsatta ökat med mellan600 000 och 700 000. Mest anmärkningsvärt är då det höga kvinnliga deltagandeti arbetslivet utanför hemmet. Det är emellertid bara en del av sanningen. Utslagningen från arbetsmarknaden är också omfattande. 350000 är förtidspensionärer. Under förra ärel uppbar 300 000 personer någon gängersättning från arbetslöshetskassa. 11 000-12 000 blir ulförsäkradefrån A-kassorna. Många av de drygt 1 miljon som arbetar deltid vill ha heltid. Långtidsfrånvaron ökar dramatiskt. Från mångaarbetsplatser rapporteras också extremt hög korttidsfrånvaro. Nästan 1 miljon arbetstagare, dvs. i det närmaste varfjärde, är av en eller annan anledning borta från arbetet längre eller kortaretid. Frånvaron uppskattas till . Trots att vi blivil så många fler på arbetsmarknaden, såarbetar vi inte mer än vi gjorde 1970 totalt sett. Man kan alltså med fogpåstå att allt fler arbetar i men att färre är på jobbet. Detta kan vara en av förklaringarna lill den blygsammaproduktivitetsutveckling som utgör ett av de stora hoten mot den svenskaekonomin. En stor del av den ökade sysselsättningen är säkerligen en effekt avdubbelbemanning fill följd av hög frånvaro. Det råder i en avsevärd samstämmighetom arbetsmarknadspolitikens inriktning. Vi är i stort sett helt eniga om attdet är bättre att människor vid arbetslöshet får någon form av sysselsättningoch framför allt utbildning så all de får möjligheter att komma in på ellertillbaka till arbetsmarknaden i stället för atl gå sysslolösa, även om denekonomiska försörjningen skulle vara något så när tryggad också vidarbetslöshet. Enarbetsmarknadspolitik som gör anspråk på atl vara aktiv och hävda arbetslinjenkan emellertid inte nöja sig med att passivt korrigera de negativa effekternaav den politik som förs på andra områden. Arbetsmarknaden kan aldrig sesisolerad. Den är ett resultat av den politik som förs på en rad andra områden. Dåkan vi konstalera att mycket brister i den socialdemokratiska politik sompåverkar arbetsmarknaden. Den svenska konkurrenskraften såväl på hemmamarknadensom internationellt gynnas inte av det konfiskatoriska skattesystemet, det högakostnadsläget och den låga produktivitetsutvecklingen. Den gynnas inte hellerav osäkerheten om vår framtida energiförsörjning eller osäkerheten om vårtframtida förhållande till den gemensamma marknaden, inte heller av den kärvaattityden fill småföretagen. Den gynnas inle av en övertung och ineffekfivoffentlig sektor, inte heller av en extremt ryckig och inkonsekventbostadspolitik som än leder till överskott än underskott på bostäder. Inteheller de arbetande gynnas av denna politik. Det gäller inte minst de som i dagär helt beroende av offenfiiga arbetsgivare och politiska beslut. Arbetssituafionenför de offentliganställda är otillfredsställande. Trots engageradearbetsinsatser, ser de hur problemen växer. En del som kan söka sig till andraarbetsgivare gör det. De som på grund av monopolsituationen är hänvisade enda arbetsgivare inom yrkesområdet - det gäller framför alll de kvinnligtdominerade utbildnings-, vård- och omsorgssektorerna -drabbas ofta avvantrivsel och arbetsmiljöproblem. Frånvaron ökar och den redan besvärligaarbetssituafionen blir än svårare för dem som är kvar. Omsättningen på personalökar och nyrekryteringen blir alll svårare. Produktiviteten minskar än mer. Problemenkan inte som tidigare mötas med ytterligare tillskott av skattemedel eller flertjänster. Man måste finna vägar att decentralisera en alltför tung,centraliserad beslutsapparat .Fler producenter inom de monopoliseradeverksamhetsområdena, skulle innebära en livgivande konkurrens mellan olikaalternativ och valfrihet inte bara för demsom behöver tjänsterna utan också föralla dem som är beroende av en enda offentlig arbelsgivare. De skullefinna en bredare arbetsmarknad med olika arbetsgivare. Andrasom har fått känna på nackdelarna med att arbeta inom en sektor som är hellberoende av politiska beslut är byggnadsarbetarna. Den ryckiga bostadspolitikenmedverkar lill utslagningen. Detställs följaktligen krav på särskilda åtgärder för utslagna byggnadsarbetare.En ny sorts samhällsföretag. Galaxen, har tillkommit av detta skäl. Vimoderater anser att statsbidraget till Galaxen i den nuvarande godabyggkonjunkturen successivt bör trappas ned. Byggnadsarbetarna är otvivelaktigtmer hjälpta av stabila spelregler för branschen. Ett sätt all få till ståndsådana är att avskaffa byggnadstillståndsplikten. Utbildningssystemetlämnar en hel del övrigt atl önska. AUtför många måste efter avslutadgymnasieutbildning gå direkt in i omskolning för att få ett jobb. Utbildningen kommeri framtiden' att spela en nyckelroll då det gäller såväl som deenskilda arbetstagarnas möjligheter att hävda sig i konkurrensen. Min kollegaAnders G Högmark kommer senare under Detta är några avde svårigheter på arbetsmarknaden som vi har att brottas med. ekonomiska politiken är full sysselsättning ett högt prioriterat mål. Frånfolkpartiets sida har vi i de arbetsmarknadspolitiska motionerna betonat att vialdrig kan acceptera att arbetslöshet används som medel för all uppnå andramål. En hög sysselsättning är jämsides med en låg inflation, av avgörande betydelseför att uppnå viktiga fördelningspolitiska mål samt för att få en ökadjämställdhet i arbetslivet. Arbetsmarknadenhar fortlöpande förändrats. Medan brist på arbete länge varit ett dominerandeproblem upplever vi brist på arbetskraft inom flera sektorer. Myckettalar dessutom för att problem knutna lill arbetskraftsutbudet bl.a. beroendepå demografiska faktorer kommer att äga hög aktualitet ,långt in . Detär viktigt att de åtgärder som vidtas för att minska dagenskonjunkturbetingade arbetskraftsbrist sätts in i ett långsiktigt perspektiv.Åtgärder måste sättas in för att öka arbetsutbudet. Trots den bristsituationsom vi upplever finns det grupper som ofrivilligt ställs utanförarbetsmarknaden. Politiken måste alltså inriktas på bättre tillvaratagande avdessa gruppers vilja att få ett eget arbete. Vidare måste effektiviteten påarbetsmarknaden höjas. Det är av mycket stor vikt att den arbetskraft somkommer att finnas tillgänglig framöver sysselsätts rationellt. Ifolkpartiets stora partimotion om arbetskraftsutbudet har vi fört ettlångtgående resonemang om hur en framtida rationell men socialt inriktadarbetsmarknad skall se ut. Problemen med bristerna på dagens och framtidensarbetsmarknad kan inte lösas med aldrig så effektiva åtgärder för att ökakvanfiteten, om inte också kvaliteten förbättras. Lika litet kan ständigt ökadeinsatser av mängden energi och råvaror i produktionen och en ökning av dentotala arbetsinsatsen i det långa loppet vara lösningen. Målet måste vara attproduktiviteten hela fiden förbättras, dvs. att värdet av produktionen, oavsettom det är varor eller tjänster, ökar mer än värdet av de resurser som används. Sambandetmellan arbetsutbud och skatter har länge varit välkänt för alla. Folkpartietsdevis "Det måste löna sig att arbeta" äger högre aktualitet ännågonsin. Men en välgörande skattereform med bl.a. lägre marginalskatter harlåtit vänta på sig. Visserligen har regeringen till slut insett allvaret i dessabrister, men situationen skulle verkligen varit gynnsammare om denna insiktkommit tidigare.Skatteöverenskommelsen 1981 mellan dåvarande millenre-geringenoch oppositionen har socialdemokraterna i regeringsställning sedermeraförfuskat genom att ta bort inflationsskyddet i skatteskalorna! Arbetsutbudetökar när marginalskatterna sänks, eftersom det då lönar sig mera att arbeta.När människor arbetar mer ökar också de totala skatteintäkterna och därmedtillväxten. Detta är viktigt om vi skall säkra de sociala åtagandena förpensionärer och sjukvårdsbehövande och inte minst för den explosionsartadeökningen av antalet människor i hög ålder. Det fordras en omläggning på många områden av den förda politiken såatt en god ekonomisk utveckling främjas och en långsiktig posifivsysselsättningsutveckling underlättas. Det är viktigt att en sådan förändringkommer hela landet till del. Annars kommer vi att få stora problem såväl i storstadsområdenasom i glesbygden. I en säidan förändring är det också viktigt atl statenrespekterar både lönlagarnas och företagarnas krav på stabila spelregler. En god utveckling av produktiviteten inom såväl enskildaföretag som inom den offentliga sektorn är en nödvändig förutsättning. Densituation vi har är att inflationen och löneökningstakten fortsätter att sfigasamtidigt som utvecklingen av produktiviteten är svag och den regionalautvecklingen är synnerligen ojämn. Vi har en arbetsmarknad som på många håll äröverhettad och på andra ställen klart underdimensionerad. Trots det godakonjunkturläget har vi ett stort antal människor utanför den reguljäraarbetsmarknaden. Kostnaderna för arbetslöshetsersättning och kontantarbetsmarknadsstöd ökar. Detta är en oroande utveckling med tanke på vad sominträffar i en svagare konjunktur. När det gäller att undanröja utvecklings-och fillväxthinder är det vikfigt att dörrarna till de många monopolen öppnaseller att man åtminstone gläntar på dörren. Såväl inom den offentliga sektornsom fristående från den offenfiiga sektorn måste enskilda entreprenörer ochkooperativa alternativ främjas. Detta är idéer som vi har fört fram i reservation nr 1 ochsom vi framhåller värdet av, och jag yrkar självfallet bifall fill just denreservationen. Möjligheter skulle då också ges till jämförelser och positivaerfarenhetsutbyten. Det ger en ökad och sund konkurrens men också de enskildamedborgarna en ökad valfrihet. Hur ser då regeringen och socialdemokraternapå lägel? I den allmänna analysen är regeringen och den borgerliga opposifioneni hög grad samstämda. Ändå kan man konstatera att det är långt mellan ord ochhandling för både regeringen och socialdemokraterna i arbetsmarknadsutskottet.Trots atl socialdemokralerna talar om de extra insatserna för delångtidsarbetslösa, de handikappade och invandrarna så är det just på dessapunkler viljan har saknats då vi har kommit fill konkreta ställningstaganden.För flyktingar och invandrare är den långa tid av sysslolöshet de tvingas levamed ofta förödande. Från sida har vi framhållit hur oehört viktigtdel är för flyktingar att få en meningsfull sysselsättning. Man bör ta tillvara deras arbetsintresse redan före det att arbets- och uppehållstUlståndbeviljas, och vi har poängterat vikten av att arbetsförmedlingarna utöversatsningen på all skaffa invandrarna arbete också ser fill att arbetenamotsvarar deras egen yrkeskompetens. Att som låta samhällets kostnader i höggrad gå via socialbidrag är samhällsekonomiskt slöseri, men det är ocksåmänskligt tragiskt att människor går sysslolösa som både industri ochoffentlig verksamhet ropar efter arbetskraft. Längre fram i dagens debatt kommer vi att också beröra dehandikappades situation på arbetsmarknaden. Från sida viU vi ökamöjligheterna för dessa grupper atl få ett fäste på arbetsmarknaden men ocksåett långsiktigt meningsfullt arbete. Därför har vi föreslagit att utbudet inomSamhall - både del institutionella och de inbyggda verkstäderna i industrin-skall kraftigt öka. Vidare har vi medverkat lill att anslaget för lönebidragkraftigt räknas upp. I del senare fallet är det märkligt och uppseendeväckandeatt socialdemokraterna har valt att slå till bromsarna i stället för att byggaul möjligheterna för unga svårt handikappade att få ett arbete. Prot.1988/89:90 5aprill989 Från sida har vi velat fullföljaen linje som tar sikte på de svaga på arbetsmarknaden. Här känner vi besvikelseöver att ' socialdemokraterna så ofta är motståndare till förändringar somskulle gynna de mest utsatta grupperna. I ett läge då de handikappade och svagapå arbetsmarknaden relafivt sett får en sämre situation borde det varasjälvklart också för socialdemokrater att vara med om en förstärkning avinsatserna. Det är viktigt att inse att dagens system, där mångaarbetslösa blir hänvisade till socialbidrag, ger en falsk bild av vadarbetslösheten kostar samhället. har hävdat värdetav att överföra medel från socialförsäkringssystemet fillarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Som det sades i det förra inlägget finns deti dag ca för att ge inkomsttrygghet för dem som stårutanför arbetslivet. Men det saknas pengar till aktiva åtgärder. Det gällersåväl utbildning som vägledning och rehabilitering. En omfördelning avresurserna så att det skuUe kunna sättas in rätt åtgärd ochtill rätt människor skulle ge fler möjlighel till arbete. Detta är tankar sominte bara ulan också numera AMS-chefen starktpläderar för. Regeringen borde mera och framför allt snabbare ta till sig dessaintryck för att omsätta dem i praktisk handling. Årets budgetproposition beträffandearbetsmarknadspolitiken antyder en viss öppenhet. Men bristen på handlingskraftoch konkreta åtgärder fillsammans med det socialdemokratiska motståndet iutskottet gör mig mer pessimistisk än vad som borde vara nödvändigt. Detbehöver blåsa en friskare förnyelsens och förändringens vind genom bådekanslihuset och de socialdemokratiska partikorridorerna. Vi skulle, herrtalman, behöva både glasnost och perestrojka - på svenska! Från liberala utgångspunkter tror vi inte att staten ochnågra centrala byråkrater kan peka ut vad som är framfidsbranscher, dvs. medsäkerhet säga vem som blir vinnare eller förlorare på en framtidaarbetsmarknad. Det är därför del är så viktigt med en decentraliseradmarknadsekonomi där det kan handla om att de många människornas intentioner ochde mänga företagens och löntagarnas beslut får en chans att bli förverkligade.Ett sådant system är vida överlägset de enstaka och övergripande politiskacentrala besluten. Vi tror också att det ytterst handlar om att enskildamänniskors initiativ till kreafivitet och arbetsvilja skall få ett sunt utlopp.Det är bara på så sätt man kan vaska fram de goda framtidsprojekten. Men dågäller det att inte statsmakten i halsstarrighet hindrar experiment ochnytänkande. Mot den bakgrunden skall vi se folkparfiets inställningtill grundlagsskyddad näringsfrihet, slopande av etableringshinder, betoningav upphandling under konkurrens och slopande av formella och informellamonopol. Det sistnämnda är inte minst viktigt inom den sociala sektorn där vitror att de enskilda människorna som ges möjlighel att pröva och försöka är desom kan hitta bärkraftiga framkomstvägar. Det är denna sida av saken vi villhävda när vi talar om arbetslinjen som ett gott mål i sig. Men då gäller delatt vara öppen för både behov och positiva förändringar. Vårt hävdande av denfulla sysselsättningen måste vara det högst prioriterade målet också för denekonomiska politiken. Det är därför de oUka politikerområdena hänger ihop. Härbrister det i samhällets hantering vad del gäller formerna men också ifråga om att ta sig an nya behov. I denna förändring är det viktigt med Prot.1988/89:90 enstörre frihet för just nytänkande och kreativitet. Men inriktningen, herr 5april 1989 talman,måste ha en klart social prägel. Om denna grundläggande filosofi finns det- är jag glad atl kunna säga - en bred politisk uppslutning både i och I detta ligger ett stort värde. Detta faktum får inte skymmas,trots alt vi från sida inför dagens ärendebehandling beträffandearbetsmarknadspolitiken i hela dess vidd hade velat komma Jag ber att få yrka bifall fill folkparfietsreservationer och i övrigt till utskottets hemställan. 3 (): har fyra tunga målsättningarför sin arbetsmarknadspolitik: En godekonomisk utveckling. Hela landetskall leva och positivt utvecklas. En arbetslinjesom omfattar alla oavsett bostadsort och oavsett om man är topputbildad,lägulbildad, hyperstark eller gravt handikappad. Rättvisa ochjämställdhet mellan kvinnor och män. har därför i sitt budgetalternativ avdelat 5miljarder kronor till offensiva satsningar. Tunga förslag är en kraftfullkommunal skatteutjämning syftande till lika möjligheler till service, vård ochomsorg över hela vårt land, oberoende av inkomst. Viföreslär betydande satsningar på småföretagsamheten. föreslår insatser för utbildning och forskning,med bl.a. en stark satsning på små högskolor, sammanlagt 500 milj. kr. Vi föreslär dessutom ökade resurser till arbetsmarknadsutbildning.Sammantaget ger de här båda sista förslagen en klar och kraftfull utbildningslinje. föreslår också dels 2 000 nya jobb förhandikappade i dels Samhällsföretag, dels en ordentlig summa till lönebidrag. Vi har föreslagit elt tioårigt program för förstärkningoch upprustning av länsvägnäiets grusvägar. I kommande års budget vill vi anslå500 miljoner i riktade pengar till grusvägnätel. Grusvägar finns ofta på ortermed ledig entreprenörskapacitet. Vägupprustning skapar förutsättningar förnäringsliv och genererar framtidstro. Centernföreslår en uppräkning av länsanslagen med 650 milj. kr. Viföreslår 200 milj. kr. i särskilda medel till landsbygdsutveckling. Vi föreslär också alt det till de kommuner som har byggtut sin vattenkraft och skickar miljarder kronor i vinster från sina områdenskall gå tillbaka ett öre per kilowatt till näringslivsutbyggnad och till vissainfrastrukturella satsningar. Vi föreslår satsningar på smålägenheter. Vi vill att manskall börja rusta upp VA-nätel, i första hand pä de orter som har ledigentreprenörskapa-cilel. Vi föreslär en kvarts miljard för en viss omställning avmodernäringen till fiberproduktion m.m. Vi har lilel svårt atl förslå att inte alla kan sluta upp bakom del kravet. När del var kris på varvsområdet anslog denna kammare 11 ca 30miljarder kronor lill omställning. Vi föreslår inte ens en hundradel härav näring som täcker hela vårt land och som kommer att ha en viktig"framtidsfunktion, men dä vill socialdemokratin inte lyssna. Vi föreslår kraftfulla satsningar på inhemska förnybarabränslen. Vi föreslår utvecklat energisparande. Del ger bättre miljö, bättrebytesbalans, och arbetsfillfällen där de bäst behövs. Sammantaget föreslår vi alltså tilloffensiva satsningar för en bättre arbetsmarknad. Våra förslag leder utantvivel till att arbetsmarknaden breddas, just där del bäst behövs, och deskapar arbetstillfällen, också just där de bäst behövs. Våra förslag lättar på trycket i överhettade regioner ochgör det lättare att där klara rekrytering, få fram bostäder, klara en rimliglöneglidning, inflation osv. Våra förslag skapar jobb åt långlidsarbetslösa ochåt handikappade. Våra förslag leder till klart lägre arbetslöshet och tillhögre tillväxt. De fördelar tillväxten rättvisare över landet och rättvisaremellan invånare. De ger män och kvinnor samma rätt och samma möjligheter iarbetslivet. Våra förslag ger bättre statsfinanser och bättre ekonomi åt alla.Våra förslag leder också till att kostnaden för arbetslöshetsföräkringensjunker med ulan alt någon enskild drabbas. Det här skall ställas mot socialdemokrafinshalvhjärtade arbetslinje. Det skall ställas mol socialdemokraternaskoncenlrationslinje och mol deras utarmningslinje, vad gäller nära trefjärdedelar av vårt land, en poHfik som varit inriktad på ungdomsulflyttning,en förödande politik. Det skall ställas mot socialdemokraternas sätt att klarajobben för handikappade och andra som har svårt att klara inträdet påarbetsmarknaden. Det skall ställas mot en socialdemokratisk politik som ledertill överhettning och som riskerar att prissälta oss ut ur världsmarknaden. Jag vill ge elt exempel på socialdemokraternashalvhjärtade politik. har statsråden och sett lillall arbetslösa ungdomar har fått arbeta halvtid i ungdomslag. De har sett lillatl dessa ungdomar i stort sett enbart har fått jobba inom den offentligasektorn. Vi har sagl att det i stället skall vara heltidsarbeten och att dessaskall finnas inom hela arbetsmarknaden . Arbetet i ungdomslag skall vara ettled i den unges utbildning - den unge skall kunna välja den väg han eller honvill gä. Ännu mer förvånande är den förda politiken mot denbakgrund som de här båda Järfällalöserna har. De gjorde sig ju en gång i fidenberömda för alt sätta åt förstockade manliga partikamrater i sin hemkommun.Ungdomslagen har framför allt bestått av unga flickor, som alltså har fått enonödigt dålig start. Sett ur den enskildes synpunkt är det här naturHgtvis intebra. Oppositionen har i under sex är slagit sin pannablodig pä del här området; men när AMS representanter sätter sig ned med parternaoch resonerar om dessa frågor är klockan slagen för de här båda socialdemokratiskapolitikerna - då kommer de förslag som vi har efterlyst under sex är. Detskulle ha sett annorlunda ul om tiotusentals och äter tiotusentals ungaflickor och unga pojkar hade fått börja pä del sätt som oppositionen iriksdagen hade önskat. Det hade inneburit en bättre tillgång av arbetskraftfill näringslivet och en bättre tillgång av utbildad arbetskraft i vården,vilket i sin tur skulle ha lett till bättre vård och omsorg. Det här är ett exempel på socialdemokrafins énögdhet. Jagfär väl inte använda mycket starkare ord, även om det egenfiigen skullebehövas. Jag vill avslutningsvis säga att vi har en hyggligarbetsmarknad, på grund av att vi har haft en mycket god världskonjunktur. Vihar haft mycket goda priser på viktiga exportprodukter, framför allt påskogsområdet men också på mineralområdet.Det är trots regeringen som det ärett hyggligt läge på arbetsmarknaden . Vi klarar nätt och jämntbytesbalans m.m.