prot · GC0931 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:31 Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 1 S Justerades protokollet för . 2 § Svar på fråga 1988/89:243 om uttalande mot vissvåldsverksamhet i AnL I Utrikesminister : har frågat mig om regeringen avseratt direkt till regimen i uttala en skarp protest motdödsskvadronernas verksamhet samt i andra internationella sammanhang påtaladeras brott mot mänskliga rättigheter. Vi har uppmärksammat att respekten för demänskliga rättigheterna i ytterligare försämrats. Friståendeinternationella organisationer för mänskliga rättigheter bekräftar bilden avett ökat antal politiskt betingade mord och försvinnanden liksom förnyadeaktioner av dödsskvadronerna. har konsekvent verkat förinternationell uppmärksamhet på situationen i , i första hand inomFN:s ram. Vi har bestämt motsatt oss försök att avsluta mandatet förkommissionens för mänskliga rättigheter särskilda representant i . inställning är känd för den salvadoranskaregeringen. Det finns all anledning att i olika former även direkt tillsalvadoranska regeringen fortsätta att påtala vår oro över förbrytelserna motmänskliga rättigheter i landet. AnL 2 (vpk): Utrikesministern ger ett klart, konkret svarpå den fråga jag har ställt, och jag är mycket nöjd med svaret. Jag skalldärför begränsa mig till att här i talarstolen tacka för svaret. Överläggningen var härmed avslutad. 1988/89:31 3 S Svar på frågorna 1988/89:160och 277 om stöd till WHO för studier av vissaeffekter av ett kärnvapenkrig OmSveriges stöd till WHO för studier a v vissa effekter av ett kärnvapenkrig AnL 3 Utrikesminister : har frågat mig varför densvenska regeringen har motarbetat förslag från attutöka det internationella samarbetet och intensifiera informationen om de medicinskaeffekterna av kärnvapenkrig. Dessutom har frågat mig omSverige kommer att medverka till att den expertgrupp inom organisationen somutarbetat rapporten "'effekter på folkhälsan och hälso-och sjukvården" får minskade anslag i budgetför 1990/91. Jag avser att besvara frågorna i ett sammanhang. Regeringen har inte alls motarbetat WHO:s arbete med attkartlägga och informera om de katastrofala effekter som ett kärnvapenkrigskulle få på människors hälsa. Den internationella expertkommitté, underledning av professor , som under pä ettvetenskapligt sätt analyserat hur människan påverkas av ett kärnvapenanfall haråstadkommit två viktiga rapporter som borde vara obligatorisk läsning för bl.a.alla ansvariga i de stater som förfogar över kärnvapen. påstår att skulle ha lagt nedsin röst vid de två tillfällen då rapporterna behandlats i Världshälsoförsamlingensom är WHO:s högsta beslutande organ. Detta är bara till hälften riktigt. Denförsta rapporten behandlades . och tillhörde då de länder somröstade/ör en resolution som uppmanade WHO:s medlemsstater att studerarapporten noggrant och sprida den i det egna landet. har ocksåöversatt en sammanfattning av rapporten till svenska och spridit den i en vidkrets. När den andra rapporten presenterades förVärldshälsoförsamlingen 1987 underströk den svenske delegaten i ett anförandedet stora vetenskapliga värdet av expertgruppens arbete. Den svenska regeringenåtog sig också att även sprida rapporten till olika intressenterinom landet. Så har också skett. Förutom att distribuera rapporten till berördamyndigheter har regeringen beviljat ett bidrag på . till Svenskaläkare mot kärnvapen för översättning av rapporten i dess helhet till svenska.Översättningen väntas komma ut . Dessutom avsersocialstyrelsen, liksom förra gången, att ge ut rapportens sammanfattning påsvenska. Det faktum att lade ned sin röst vid omröstningenom rapporten i Världshälsoförsamlingen innebar således inte på något sättett ifrågasättande av rapportens värde eller en önskan att begränsa dessspridning. Vårt avstående var helt betingat av det faktum att intentionernabakom den resolution som behandlade WHO:s fortsatta arbete med frågan skullt hamedfört att studierna utvidgades till nya områden som låg utanför Världshälsoorganisationensmandat. Resolutionens förslagsställare ville t.ex. att WHO skullestudera ett kärnvapenkrigs effekter på klimatet och pä livsmedelsförsörjningen.Detta är viktiga ämnesområden, men inom FN-systemet finns det andra organ somhar en högre kompetens pä just dessa områden och som också konkret studerart.ex. Så till frågan om anslaget för WHO:s fortsatta arbete medfrågan. Enligt de förhandsuppgifter jag inhämtat kommer WHO:s budget, när denpresenteras , att innehålla ett oförändrat anslag förexpertgruppens arbete, dvs. Om det, när budgetförslaget diskuteras i ijanuari, reses förslag om en minskning av anslaget, kommer den svenskestyrelseledamoten att vara instruerad att motsätta sig detta, kommerdet frän svensk sida att framhållas att det fortsatta arbetet bör hålla siginom mandat. Otn stöd tiU WHO för studier a v vissa effekterav ett kärnvapenkrig AnL 4 (): Jag tackar för svaret. Enligt den informationjag har fått lade ned sin röst vid båda tillfällena då deaktuella rapporterna behandlades i Världshälsoförsamlingen. Jag beklagar om deninformation jag fått är felaktig. När det gäller den andra rapporten, den som är viktigastoch som man arbetar vidare på , sades i den röstförklaring gav attett av motiven föratt avstå från att rösta var bl.a. dålig ekonomi förVärldshälsoorganisationens del. Man hänvisade också till resolutionens 4 S.som även har talat om här. Kostnaderna för expertgruppens fortsatta arbete under1988/89 hade budgeterats till men ändrades senare till.30 000.enligt vad jag har fått veta. Detta innebär en minskning av kostnaderna förgruppens arbete jämfört . i förhållande tillVärldshälsoorganisationens totala budget på kan mannästan kalla detta struntsummor. De borde inte vara skäl att avstå från attfortsätta stödja projektet, särskilt mot bakgrund av att harställt sig bakom bedömningen att kärnvapen utgör det största omedelbara hotetmot mänsklighetens hälsa och välfärd. Därför borde det finnas all anledning attfortsätta stödja studier på detta område. Enligt vad jag har fått veta skulle studien gälla bl.a.effekter på människors hälsa efter Nagasaki- och Hiroshimabomberna. Där finnsingen slutlig redovisning. Det skulle här gälla de genetiska effekterna. Förmig.verkar detta som krystade förklaringar från regeringens sida. där manverkligen tycks vilja backa ur. AnL 5 (): Jag tackar för svaret. Detgläder mig särskilt att kommer att verka för att man inte minskaranslagen till expertgruppen för dess fortsatta arbete. Det tycker jag är ettpositivt besked. förvånar det mig något, eftersom lade nersin röst. vilket har konstaterats här tidigare, med motiveringen att studiernaskulle utvidgas till områden utanför VVHO:s område. Men såvitt jag har förståttav mina kontakter med bl.a. Svenska läkare mot kärnvapen skulle denna studiebedrivas inom WHO:s speciella område och inriktas på effekterna pä hälsan. Jagvet alltså inte vem som gör den rätta tolkningen eller om harmisstolkat detta förslag. Prot.1988/89:31 vill jag säga att det ärviktigt att man sprider denna typ av Om ett och medling i internationella tvister material och att,som är fallet. Svenska läkare mot kärnvapen får möjlighet att översättadenna viktiga rapport och sprida den. Sådant material efterlyses nämligen,eftersom så Utet av WHO:s och även FN:s arbete kommer ut. Vanliga medborgarefår väldigt litet information om detta viktiga arbete. Jag tycker därför attSverige bör fortsätta på den vägen och se till att informationen sprids på ettbättre sätt. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1988/89:278 om ett institut förförhandling och medling i internationella tvister AnL 6 Utrikesminister : har frågat mig om regeringenkommer att föreslå någon form av och medling iinternationella tvister. Den fråga tar upp har under vårenbehandlats av och utrikesutskottet i samband med en motion i ämnet.Vi har inom självfallet uppmärksammat utskottetskonstaterande att det är regeringens sak att pröva förutsättningarna för enverksamhet av det slag som föreslagits. Jag kan härvid nämna att fråganbehandlas i det pågående arbetet med budgeten /90. AnL 7 (): Jag tackar även för detta svartrots att jag tycker att det var litet väl kort. Jag hade önskat att svaretskulle ha haft litet mer substans. Jag hade dessutom velat ha på om det kan bli någon form av institut. Det vore alltså roligt om vi häri kammaren kunde få utrikesministerns syn på detta. har ju en tradition när det gäller medlingsarbeteoch ett gott anseende i världen. På grund av att är ett neutralt landhar vi i också ett speciellt ansvar att ställa upp i detta viktigamedlingsarbete vid konflikter. Det vore därför bra om litet pengar ocksåsatsades på den här typen av konstruktivt arbete. Inte minst med tanke pä dendebatt som pågår om att höja anslagen till försvaret borde man ocksådiskutera en ökad satsning på konstruktiva lösningar av konflikter. Kan jag fåett svar på den frågan, ? AnL 8 Utrikesminister : Jag delar självfallet uppfattningen attSverige som neutralt land och med den position som har iinternationella sammanhang alltid skall vara berett att ta på sigmedlingsuppdrag och att också verka på annat sätt som föreslås i den motion somjag åberopade. Vi i visar också detta i praktisk handling. haren medlare i . Det pågår även en del annat arbete därförutsättningen, som den är på ett visst stadium, är att arbetetpågår i tysthet. Det är möjligt att ett internationellt institut med dennauppgift skulle kunna öka beredskap för sådana uppdrag, vilket välockså är avsikten med motionen. Att frågan nu prövas i budgetsammanhang är naturligtvisett tecken på att vi i regeringen ser positivt på förslaget. Men det finns enoskriven lag som innebär att man under budgetbehandlingen inte yttrar sig påett sådant sätt att det uppfattas som om man driver förhandlingsarbetet iriksdagens kammare. Det var därför som jag valde att lämna ett kortfattat svar.Men svaret säger ju väldigt mycket, vilket det kan göra även om det är kort. AnL 9 (): Jag tolkar det som säger somatt han har en positiv inställning till någon form av institut. Jag trornämligen att det skulle vara betydelsefullt just i detta arbete om Sverigevidgade sin beredskap. Jag tolkar alltså utrikesministerns svar och inlägg påett mycket positivt sätt. Om åtgärder mot politisk registrering Överläggningen var härmed avslutad. 5 S Svar på fråga 1988/89:241 om åtgärder mot politiskregistrering AnL 10 Justitieminister : gör i sin fråga gällande attdet har pågått politisk registrering och rena trakasserier i Sverigeoch har frågat mig när jag tänker ta itu med detta och se till att de som hardrabbats får upprättelse. Om i sin fråga syftar på denpersonalkontroll som i författningsenlig ordning skall bedrivas avsäkerhetspolisen, vill jag i första hand hänvisa till det uppdrag somregeringen gett justitiekanslern och det utredningsuppdragsom har lämnats till . Frågor om polisens verksamhet tillhör dock inte mittansvarsområde inom regeringen. fråga ger också ett intryck av att detinte är den verksamheten han avser. Vissa uppgifter om vad som har ägt rumunder tidigare decennier tyder på att det kan ha förekommit att man på egenhand fört anteckningar om andras politiska uppfattningar. Det var i så fall ioch för sig inte brottsligt. För egen del känner jag inte till att det i dagskulle förekomma någon sådan registrering som antyder. AnL II (vpk): Jag får tacka justitieministern för svaretäven om innehållet inte säger något om de frågor som jag ställt. Det har juunder sistlidna sommar visat sig hur t.ex. Folk och försvar och IB harregistrerat. Förbindelserna med socialdemokratin och fackföreningsrörelsen hari denna fråga varit helt ovedersägliga. Jag tog i min fråga även upp fallet . Dettafall handlar om en förföljelse av en människa som inte ens tillhör något parti.En stödkommitté Om upphävande av adoption i vissa fall Prot.1988/89:31 bestående av representanter för sju partier i har ställtupp för Tiensuu därför att de betraktar behandlingen avhonom som helt otillständig. Jag frågade justitieministern när hon tänker taitu med detta och se till att de som har drabbats får upprättelse. Denna del avfrågan behandlas över huvud taget inte i justitieministerns svar. Det ärbeklagligt om man tror att man skall kunna fortsätta att sopa denna verksamhetunder mattan och att låta de personer som har drabbats fortsätta att lida. Statsministern bad under valrörelsen om ursäkt. Det kanses som en snygg gest, men det har ingenting att göra med en verkligupprättelse och en verklig gottgörelse för det som har drabbat dessa människor.Jag tycker att justitieministern borde ha tagit denna fråga på större allvar. AnL 12 Justitieminister : Som ett tillägg till det jag har sagtvill jag bara säga. att jag inte känner till det enskilda fall som PaulLestander åberopar. Jag har ingen anledning att tro att det är ett ärende somrör någon form av olaga registrering. AnL 13 (vpk): Jag vet att kutymen är sådan att man i svarinte tar upp enskilda fall. Jag tycker att det är häpnadsväckande om dennytillsatte justitieministern saknar kunskaper om de trakasserier som har ägtrum, eftersom det har framgått av de utredningar om hela den verksamhet sompågick under det här året och även av Vinges bok om säpos arbete. Det harkommit många samtal från människor som har drabbats. Jag tycker att det är änmer illavarslande om man saknar vilja att försöka göra något åt det. Överläggningen var härmed avslutad. 6 S Svar på fråga 1988/89:261 om upphävande av adoption ivissa fall AnL 14 Justitieminister : har frågat mig om regeringenär beredd att verka för att det införs möjligheter att i vissa fall upphävaadoptioner. På denfrågan kan jag svara nej. Genom en lagändring som trädde i kraft den 1 januari 1971avskaffades möjligheten att upphäva en adoption. Som skäl för denna lagändringåberopades att adoptivbarn borde ha samma rättsliga ställning som andra barn.Det var då följdriktigt att adoptivförhållanden gjordes oupplösliga på sammasätt som biologiska släktskap. Jag anser attdessa skäl håller även . Jag vill dock peka på att verkningarna av en adoption kanupphävas genom en ny adoption. Om adoptivbarnet adopteras av någon annan änadoptantens make. upphör nämligen all verkan av den första adoptionen. I de fall förhållandena i en adoptivfamilj inte ärtillfredsställande får man använda sig av samma sociala skydds- och hjälpåtgärder som när det gäller 10 andra barn än adoptivbarn. AnL 15 (): Jag ber att få tacka justitieministern för svaret på min fråga. Bakgrunden till frågan är den kontakt jag fått medadopterade barn som varit i ett tjugotal år och som drabbats avproblem i sin ställning som adoptivbarn. Jag har efter stor tvekan och mångaöverväganden beslutat att ställa denna fråga, som jag vet kommer att oroa mångaadoptivföräldrar som redan lever i en viss spänning på grund av fruktan attinte kunna fullgöra ett gott föräldraskap. Frågan gäller inte dessaförhållanden, utan de få fall som avviker från normalmönstret. De barn denna fråga gäller upplever sin barndom som svår,och de har fått mycket dåliga kontakter med sina föräldrar. De har dessutomofta ingen kontakt med eller vet inte ens vilka de biologiska föräldrarna är.Att uppleva detta kan ge stora psykologiska problem, som inte har kunnatbearbetas, då problemen först vid vuxen ålder kommit . De allra flesta adoptioner förlöper väl. medföräldra-barn-relationer som fungerar likvärdigt med en familjerelation i enfamilj där det finns biologiska familjeband. Kontrollen av adoptivhemmen ärnumera underlättad, och det finns en stor kunskapsbank som talar om försocialtjänsten vilka krav som kan ställas och vilket stöd som bör gesadoptivfamiljerna. Detta var kanske inte fallet för 20 är sedan. För den person i en sådan här situation som jag mestkänner till har det visat sig att dennes högsta önskan är att kunna brytaadoptionsbanden för att frigöra sig från en plågsam barndom. Detta är nu intemöjligt. Jag förstår att det fanns skäl för att förhindra detta på grund av detbeslut som fattades , men jag vet också nu att det finns enliten grupp olyckliga barn som inte vill annat än bryta adoptionen. Jag har efter många samtal med denna person insett att ijust detta förhållande skulle en upplösning av adoptionen kunna vara den hjälpsom skulle medföra att banden ansågs klippta. Jag är också starkt medveten omvilka slussar detta kan öppna. Innan ett sådant beslut fattas måstenaturligtvis utomordentligt djupgående undersökningar ske. Samhället har ettspeciellt ansvar när man har medverkat i adoptioner, vilket samhället inte hari biologiska förhållanden. Jag ber att få tacka justitieministern för svaret, men jagvill också göra justitieministern uppmärksammad på att problemet fortfarandefinns. Om bättre framkomlighet för synskadade m.fl. påtrottoarer Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1988/89:275 om bättre framkomlighet försynskadade m.fl. på trottoarer AnL 16 Justitieminister : har frågat civilministern vilkainitiativ denne är beredd att ta för att säkerställa att synskadade ochrullstolsbundna tryggt kan ta sig fram på trottoarerna. Arbetet inom regeringenär så fördelat att det är jag som skall besvara frågan. Prot.1988/89:31 Enligt allmänna ordningsstadgan(1956:617) krävs det tillstånd av polisen Om utbildningen för att utreda asylärenden för att få habyggnadsställningar och sådant som nämner i sin fråga, om detgäller allmän plats inom stadsplanelagl område. Vid tillståndsgivningen skallpolisen ta särskild hänsyn till gångtrafikanternas intressen. Om tillståndbeslutas skall polisen meddela de föreskrifter som behövs för att förhindraolyckshändelser. Det finns sanktioner mot den som bryter mot tillståndsplikten. Allmänna ordningsstadgan har setts över avordningsstadgeutredningen. Utredningens förslag övervägs nu ijustitiedepartementet sedan det remissbehandlats. Förslaget i den här aktuellafrågan innebär att polisen får ökade möjligheter att ingripa mot den somunderlåter att söka tillstånd. Avsikten är alt en proposition skall lämnas under våren1989. och det problem som har tagit upp kommer att behandlas då.Något annat initiativ från min sida är inte aktuellt. AnL 17 PAR (): Jag ber att få tacka justitieministern för svaret på min fråga. För framför allt blinda människor, men också för andrahandikappade, är en trottoar ett mycket besvärligt område attforcera. Där finns byggnadsställningar, trottoarserveringar, skyltar av olikaslag, cyklar uppställda osv. I synnerhet för den blinde kommer dessa föremåloch hinder ofta som fullständiga överraskningar. Ganska allvarliga olyckor kanbli följden av att en byggnadsställning inte är försedd med tillräckliga skyddeller att en skylt står i vägen så att den handikappade snävar. Så skall det naturligtvis inte vara. Statsmakterna har iolika sammanhang klargjort att trottoarerna måste vara fria frän hinder ochutformade så, att det är någorlunda lätt även för blinda och andra handikappadeatt ta sig fram. Verkligheten är alltså en annan. Det är viktigt att vi ser till att vi får någorlundasamstämmighet mellan mål och verklighet på detta område. Jag hoppas att denöversyn av allmänna ordningsstadgan som har skett och det förslag somjustitieministern talar om innebär en skärpning. Det skall bli strikta reglerför hur man skall skydda blinda och andra handikappade när det gäller t.ex.byggnadsställningar och trottoarserveringar, och polisen skall få möjligheteratt se till att det blir rent på trottoarerna. Det är också viktigt att se tillatt polisen har tillräckliga resurser för att kunna klara efterlevnaden avbestämmelserna. Det finns ofta brister på den punkten. Det hade varitvärdefullt att få en kommentar om regeringens intentioner härvidlag. Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1988/89:152 om utbildningen för att utreda asylärenden har frågat mig om de polisersom särskilt avdelats för att avarbeta balanserna beträffande asylutredningarnainom polismyndigheten i har fått erforderiig utbildning för sinaarbetsuppgifter. Om utbildningen för att utreda asylärenden Enligt vad jag erfarit har depoliser som arbetar extra med dessa Prot. 1988/89:31 asylutredningar iGöteborg, utöver den ordinarie polisutbildningen, fått en 24 november 1988veckas specialutbildning för denna utredningsverksamhet. Jag har erfarit attresultatet av deras insatser är mycket gott. AnL 19INGELA (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag motsätter mig inte alls att man försöker förkortaväntetiderna för de asylsökande, för det är nödvändigt. Väldigt många far illaunder - inte minst barnen. Men jag är tveksam till om det är rätt atttvångskommendera poliser att göra de första utredningarna beträffandeasylsökande. Jag märker att i sitt svar undviker attanvända ordet "tvångskommende-ring", men det handlar faktiskt om det.De poliser som gör dessa utredningar förlorar . jämfört medom de skulle patrullera på gatan. Det innebär att det är svårt för polisen attfå tillräckligt med personal för dessa utredningar. Jag undrar också om det verkligen räcker med en veckasutbildning för att ta hand om dessa mycket känsliga ärenden. Jag har träffatensamma barn som kommer från - det finns ett sådant kollektiv i Göteborg.En del barn där har väntat på att få den första utredningen gjord. Sedankommer de till slut till polisen. Jag säger inte alt det är dåliga utredningareller att polisen inte agerar riktigt. Men det är mycket varierande kvalitet pådessa utredningar, och det är inte alla som lämpar sig för att ta hand om dessakänsliga fall. De här barnen har farit mycket illa , ochsedan hamnar de alltså i den här utredningssituationen. Det tycker jag inle ärriktigt tillfredsställande. Jag undrar om verkligen tycker att deträcker med en veckas utbildning för att ta hand om de här ärendena. AnL 20 Civilminister : Jag motsätter mig inte att man intensifierararbetet med att avarbeta de balanser och de ansökningar om asyl som finns. Jagvill påpeka att det är ett beslut som har fattat, och det finns ettmycket starkt intresse av att få ner de väntetider som gäller, med allaproblem som följer med dem. Därför har regeringen genom olika åtgärder tillförtsåväl polisen som invandrarverket och resurser föratt drastiskt kunna förkorta handläggningstiderna i utlänningsärenden ochförbättra flyktingmottagandet. Jag tycker att man måste se den här frågan också ibelysning av detta mycket starka intresse. Målsättningen är ju att denasylsökande från ansökningen skall ha förhörts av polisen ochinom ha fått ett beslut i ärendet från invandrarverket. Därutöver vill jag säga: Det handlar om åtgärder som måstevidtas ganska snabbt, eftersom dessa korta handläggningstider skall varagenomförda . Då kanske man inte riktigt alltid kan uppnådet man vill. så att man har personal till hands som utan men kan föras övertill ny 1988/89:31 verksamhet. Men det handlar om erfaren polispersonal som har fått särskild 24november 1988 utbildning för att kunna fullgöra den här uppgiften. Jag villockså upprepa att \ \ ' erfarenheterna är att de här poliserna gör ett mycketbra jobb. au utreda asylärenden 1 (): Som jag sade tidigare ställde jag helt upp påatt göra allt för att minska väntetiderna. De är ju ett gissel för deasylsökande. Men det får inte innebära att det blir dåliga utredningar elleratt situationen för de asylsökande försämras. Jag är tveksam till att manskall tyängsrekrytera personer på det här sättet. Statsrådet säger att dessa poliser är utbildade. Men jagkan inte tycka att en veckas utbildning är så mycket att orda om i det härsammanhanget, eftersom det handlar om speciellt känsliga ärenden, inte minstnär det gäller barnen. Beträffande de ensamma barnen i , som jag träffat,vet jag att kvaliteten på utredningarna har varierat. En del utredningar harinte varit särskilt lyckade, och det har gjort barnen mycket nervösa. Jag sägerinte att det är så i samtliga fall, men barnen har i alla fall blivit bemöttapå ett mycket varierande sätt. Jag tyckerdärför att man måste se upp med hur dessa utredningar görs. AnL 22 Civilminister :