prot · GC0999 · 1988-12-31 00:00:00 — Vi kan höra samma sakframföras av ibland, att vi har svårt all betala ut de pengar somanslås för enprocentsmålet. Men vi vet att behoven är oändliga. Det gäller attorganisera och effektivisera biståndsarbetet. Inte är problemet att vi inteskulle kunna betala ut pengarna. Den saken är klar att det inte är där somproblemen ligger, utan det är i viljan att gå vidare. Ifråga om anslagen till enskilda organisationer refererade jag till vår mofion.Vi har också en reservafion, nr 61. Men Sfig Alemyr kommenterade inte förslagetom att ge de enskilda organisationerna långsiktiga signaler, så att de vet hursituafionen ser ut . Det vore vikfigt för dem i deraslångtidsplanering. Det skulle också innebära att de kunde använda en större delav pengarna. 28BERTIL MÅBRINK (vpk) replik: Även gjorde stor affär av mittinledningsanförande och min krilik mot ochVärldsbanken och deras ansvar för hur del ser ul i . Jag förstår altdel anförandel satt myckel bra. Men ni skall inte komma undan sä lätt nu ochsäga alt ni visst har framfört kritik mol osv. Jag begär nu avStig Alemyr klart besked: Vad är det för någonting i vpk:s motion 228, yrkande2 som är sä långtgående krav på förändringar av IMF;s program att den måsteavstyrkas? Ett klarl besked från ulrikesutskoltds ordförande på den punktenönskar jag . 29 () replik: Nalurliglvis inser jagatt skogsbruk under ekologiskt godtagbara former bör ske i regnskogarna. Denstora frågan är dock om skogsrika genom sin import bidrar tillekologiskt skogsbruk i regnskogarna eller om vi bidrar till skövling. Jagåterkommer till detta när vår motion kommer upp till debatt. Anf.30 () replik: Jag hann inte med att svara imin förra replik. Jag såg när fru lalmannen började röra vid klubban, och minaminuter för replik hade då gått. Jag tycker att skall läsa hela utskottsbetänkandet.Jag vill gärna instämma i vad som sagts i tidigare avsnitt av denna debatt, dåsamma fråga var uppe i ett tidigare replikskifte. Om man använder tekniken attläsa en liten bit dä och en lilen bit då av ett utskottsbetänkande, blir delelt konstigt resultat av det hela. Läs helheten i ulrikesutskoltds betänkande!Då framgår del all stark kritik riktas mot vissa av destrukluranspassningsåtgär-der som och Valutafonden sysslar med. Jag kommer tillbaka till utredningen en gång lill. Det är12 år sedan ulredningen presenlerades - inte 17. Det är 17 är sedan direktivenskrevs. Under de 12 åren har det företagits en lång rad olika bislåndspoliliskautredningar om delar av biståndet. Del är inte så att frågan inte har utretts.Jag nämner detta en gång lill, fru talman, därför att det intressantaste kanskeär att den stora debalten i utskottsrundan om svenskt bistånd gällerhuruvida vi skall ha en ulredning eller inle, vilket egentligen är en ytterstliten fråga, om vi ser eländet i världen i det globala perspektivet. Är viöverens om nästan alll det andra, är det ju ganska märkligt alt den frågan tarden slörsla delen av diskussionstiden. Till vill jag till slul säga alt delär klarl alt , som är dl litet land med en totalt selt ganska litenbruttonationalinkomsl, successivi skulle kunna öka biståndsandelen . Jag bedömer emellertid att vår viktigaste uppgift är all försöka få andraländer att öka sina insatser. Vi måsle i vårt arbete i och ide olika andra sammanhang där vi för diskussioner om biståndet försöka fä andraländer att göra en rimlig insats. Gör , , ,och andra länder en rimlig biståndspolitisk insats, då kommer biståndsströmmarnaalt gigantiskt öka. Del tror jag är viktigare än att föra en diskussionom alt utöver den procent vi nu avsätter till bistånd ytterligareöka andelen. Förste vice lalmannen anmälde attPär Gransledt och anhållit all lill protokollet fäantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. I flertalet är de omedelbara ocholillfredställda behoven så enorma all verklig ulveckling eller ens planeringför framtiden är svär att orka med. Detta gäller för u-landsmänniskorna liksomför deras regeringar. Jag vill i detta anförande lyfta fram tre frågor som ärhelt avgörande för uppkomsten av denna situation: miljöförstöringen,skuldkrisen och de regionala konflikterna. besökte jag för all bl.a.studera det återuppbyggnadsarbete som fortfarande pågår efteröversvämningskalastro-fen . I hör översvämningar till den normalaårscykeln, men förra årels översvämning var värre än vanligt. Avskogning ocherosion har undanröjt naturens eget skydd mot översvämningar. Det är dl av många exempel på miljörelaterade katastrofersom fåll stor internationell uppmärksamhet. Men del finns fler sådanakalastrofer, som inte alllid får dramatiska rubriker: - Den ständigtpågående långsamma kalastrof som gör alt mer än av jordensskogar försvinner . - Den årligaförvandlingen av sex miljoner hektar produktiv betesmark lill öken. - Den långsammaprocessen som förgiftar mark, vatten och luft. Traditionellt har miljöförstöringsetts som ett resultat av en ensidig jakt på ekonomisk tillväxt. Detta ägerfortfarande sin giltighet. Men i tredje världen är bristen på tillväxt - vilketförvärrar fatfigdom och underutveckling - ett väl så allvarligt hot mot miljön. I kampen för att överleva tvingas falliga familjer, ochnafioner, att utnyttja ekologiskt känsliga områden. Det leder lill sämre skördar,överbetning, avskogning, markförstöring - och återigen ökad fattigdom. Det bliren ond cirkel där fattigdomen både är orsak till, och verkan av,miljöförstöringen. Inle minst kvinnor drabbas hårt, eftersomansvaret för att bruka jorden och samla brännved i allmänhet hgger just påkvinnorna. Insamlandet av brännved är nödvändigl för familjens försörjning menbidrar lill avskogning. Problemen löses naturligtvis inle av attuppmana kvinnorna att sluta samla brännved. I stället handlar del om åtgärderav olika slag, om bättre och mer energisnåla spisar - för att vara mycketkonkrel -insatser för markvård, bättre odlingssätt osv. Vad som krävs är andra,nya möjligheter lill energi och ulveckling. medvetande om miljöproblemen växer snabbt.Värt samarbele med måste bygga pä respekt för deras egna planer och prioriteringar, men vi kani det samarbetet bidra med våra kunskaper och erfarenheter. Dessutom måste detgöras alldeles klart att i-länders miljökrav på kan bli trovärdigabara om kraven kopplas till ett totalt ökat resursflöde. Motdenna bakgrund föreslog jag i budgetproposifionen två nya budgetposter förmiljösamarbete, på tillsammans 250 milj. kr., utöver det miljöbistånd somredan finns inom landprogrammen och andra delar av biståndet. Utrikesutskottethar nu lagt på ytterligare 100 milj. kr. Jag ser detta som ett uttryck för detstora intresse som finns för miljöproblemen i . Jag noterarockså enigheten bland partierna i . Jaghoppas dock att det också skall finnas en insikt om att allt miljösamarbetemåste växa fram i samspel med berörda länder, och att det kan ta attarbeta fram ett kvalitativt bra bistånd för så stora summor som miljöbiståndetkommer att få nästa budgetår. Jagmenar helt klart all har goda förutsättningar att vidareutvecklamiljöbiståndet. Ulöver byskogs- och markvårdsområdet behövs l.ex. åtgärder föratt bevara biologisk mångfald, för vattenresursplanering, marin miljövård ochenergiinsatser. Ocksåstädernas och industrins miljöproblem behöver uppmärksammas, l.ex. genom stödtill bättre arbetsmiljö, miljövänlig teknik, förnyelsebara energikällor ochinsatser mot förorenande utsläpp. Normbildning, uppbyggande av insfitufioneroch forskning inom miljöområdet är andra viktiga uppgifter för biståndet.Samfidigt kan vi vidga kanalerna för miljöbiståndet, bl.a. genom stöd tillenskilda organisationers arbete med miljöfrågor. Miljöfrågornaär till sin karaktär globala, varför det också är naturligt att lägga stor viktvid det mulfilaterala arbetet och insatser fillsammans med andra inominternationella organisationer. Jaglovar att vi skall göra allt som går att göra för att förverkliga del nyamiljömålet, såväl i det bilaterala som i det multilaterala utvecklingssamarbetet. Detär dock viktigt att vara medveten om att miljöproblem aldrig kanbekämpas isolerat från den utbredda fattigdomen. Ekonomisk fillväxt är ennödvändig, om än inte tillräcklig, förutsättning för att miljöproblemen iu-länderna skall kunna undanröjas. Men det måste vara en fillväxt som alla fårdel av, och som fillfredsställer dagens behov utan att förstöra förmorgondagens, dvs. en bärkraftig utveckling i Brundtlandrapportens anda. Ettavgörande utvecklingshinder utgörs av skuldbörda.Medelinkomstländerna i har de största skulderna, men hårdast slårskuldkrisen mot de fattiga länderna i . En ökad andel av det svenskabiståndet har använts för att lindra skuldbördan i dessaländer. Ett huvudsyfte med insatserna är att få till stånd internationelltsamarbete, för det är just det som krävs för att skuldkrisen skall kunnabemästras. Detta tycks dess värre vara en poäng som helt har gått BertilMåbrink förbi, så som det framstod i hans anförande. Behovetav att stödja detta internationella samarbete gäller också när vi går in ochstödjer ekonomiska återhämtningsprogram i de fattiga . Visst krävsofta en svår omläggning av ekonomiska politik! finns därför anledning attkritiskt granska de krav som och Internationella valutafondensläller i samband med överenskommelser om strukturanpassningsprogram. Det görvi också - det är bara att läsa om detta i budgetpropositionen. Det vi nu kan konstateraär att de återhämtningsprogram som många nu genomför redanhar börjat ge positiva resultat. är produktionsökningen nuåterigen snabbare än befolkningstillväxten, efter ett ärfionde av drastisktsjunkande standard. Även i , , och äger enbegynnande återhämtning rum. Afrikaslångvariga ekonomiska kris har framför allt drabbat de fattiga.Åierhämlningsprogrammen, hur svåra de än kan vara att genomföra, kan ge dentillväxt som är en förutsättning för att utvecklingen skall kunna vändas och gebättre inkomstmöjligheter ål den fattiga befolkningen. Inte minst vikfiga ärförändringarna i jordbrukspohfiken, som skall ge u-landsbonden bättre betaltför sina produkter. Delgäller dock att vara observant, för antalet fattiga i fortsätter attöka, och den sociala utvecklingen är i kris. Skall detta vändas krävs ökadeinsatser inom bl.a. undervisning, hälsovård, vattenförsörjning och familjeplanering.Jag delar helt utskottets uppfattning att en sådan framsynt socialulvecklingspoHfik måste integreras i återhämtningsprogrammen, vilket vi ocksåaktivt har framfört i och Valutafonden. Jag vill dock samfidigtframhålla alt även här, precis som på miljöområdet, kräver en lyckosam politikytterligare ökat internationellt bistånd. Tyvärrivingas man konstatera att de volymer som de rika länderna avsätter för biståndslagnerar. Bland är det bara , , och Hollandsom har uppnått FN:s utbetalningsmål av bruttonationalinkomsten. Finlandär på god väg att bli den femte medlemmen av denna grupp, men genomsnittet förOECD-ländernas bistånd är , hälften av FN:s mål. Förklaringen filldetta är att främst de största länderna brister i sitt ansvarstagande. Detgäller bl.a. och . Sverigestotala biståndsanslag för nästa budgetår kommer efter dagens riksdagsbeslut attuppgå fill 11 660,9 milj. kr., en ökning med 1 310 milj. kr. Detta är denstörsta biständsökningen . Anslagel utgör då avbruttonationalinkomsten. Enprocentsmålethar ett brett stöd i vårt land. Enligt en opinionsundersökning sompublicerades anser åtta av tio svenskar att biståndet är lagom storteller att det rent av behöver ökas. I är det som vanligt baramoderata samlingspartiet som avviker och vill minska biståndsanslaget. Jagbeklagar att även isolerar sig på denna punkt och inte villställa upp fullt ul för internationell solidaritet. Dagens biståndsverklighet präglas alltmer av behovet av att lindraverkningarna av katastrofer och krig. Insatser av detta slag har växt påbekostnad av långsiktigt utveckUngssamarbete. Enmycket viktig utmaning för det internationella biståndet är den öppningsom man har kunnat skönja i en rad regionala konflikter i tredje världen,,t.exi , och . De senaste veckornastragiska händelser i visar hur kompliceradprocessen från krig lill fred är. Jag anser dock att det finns anledning althoppas alt FN:s arbete skall leda lill den självstyrelse som folk sålänge har kämpat för. Även om , till följd av spel, inteaccepterades i FN:s Namibiakår, kommer alt på andra sätt att bistå iprocessen mot ell fritt . Vi planerar också, i samarbete med de övriganordiska länderna, ett biståndssamarbete med ett framtida frilt ochsjälvständigt . Att möjliggöra en återflyttning av de 5 miljonerflyktingar från , och bistå i det enorma arbetet att återuppbyggadet förödda landet, är en utomordentligt stor uppgift för det internationellagivarsamfundel. Vi stödjer den samordnande insats FN har inlett samfidigt somvi bygger vidare på de enskilda organisationernas förtjänstfulla arbete. I fredsprocess utgör bistånd förutveckling och stöd till repatriering av flyktingar viktiga inslag. Också detnödvändiga integrations-arbetel i kan stimuleras med utländsktbistånd. Denna hoppfulla utveckling mol fredliga lösningar avregionala konflikter leder lill ökade krav på bislåndsbudgeten i form av snabbaoch flexibla insatser, ofla i direkt samverkan med andra givare ochinternationella organ. Så kan biståndet spela en viktig roll för att befästaoch förslärka fredsprocesser. Genom de ramar för biståndet som riksdagenlägger fast besitter det svenska biståndet denna förmåga fill snabb anpassning,så betydelsefull för att effektivt kunna svara mot behoven i en starktföränderlig u-landsverk-lighet. En konsekvens av denna ulveckling är all anslagsposten förkatastrofbistånd ökar kraftigt. Ständigt uppkommer nya behov. Ett aktuellt exempel är den mycket allvarliga situationeni , där inte minsl barnen drabbas hårt av inbördeskrig, lorka ochöversvämning. har lämnat sammanlagt 26 milj. kr. kommer regeringen att falla beslut omytterligare 10 milj. kr. som stöd lill arbete för hemlösa sudanesiskabarn. Effekfiva insatser i så komplicerade frågorsom miljöförstöring i , skuldkris och återuppbyggnad efter regionalakonflikter kräver internationellt samarbete. Med vår starka tilltro till FN servi naturligtvis positivt på en utveckling i världen som i högre grad betonardet multilaterala biståndssamarbetet. Av vårt eget bistånd går även della budgetår omkring entredjedel via FN och andra multilaterala organ. är en av de störstabidragsgivarna lill flera multilaterala biståndsorgan. blev l.ex.den största givaren till , . Vi skulle gärna avstå från denhedersplatsen, om det innebar att fler industriländer ställde upp för ;svikliga arbete. Barnen hör till dem som drabbas hårdast av ekonomiska kriser,krig och konflikter. I arbetet med den internationella harSverige varit pådrivande. Vi ser en forlsatl viktig roll för biståndet när detgäller alt följa upp, och göra verklighet av, barnkonvenfionen. gerockså betydande bidrag lill stöd för barn i krigssituationer. Multilateralt bistånd har enligt min mening mångafördelar. Vi når fler länder, och biståndet förknippas inte med ett enskiltgivarlands inflytande. Dessutom kan ofta kunnande och resurser mobiliseras somvi normalt inte hartillgäng till i det bilaterala biståndet. Det betyder dock inte att detmultilaterala biståndet är utan problem. Utskottet lyfter på samma sätt fram det multilateralasamarbetets starka och svaga sidor och önskar en parlamentariskt förankradsamlad översyn av det multilaterala biståndet. Med en sådan översyn tillsammansmed det redan pågående nordiska projekiei "FN i utvecklingssamarbete"kommer alt kunna lämna många konstruktiva bidrag fill hur detmultilaterala biståndet kan förbättras. Den värld vi lever i, och i vilken biståndetverkar, präglas fortfarande av konflikter, förtryck och djup fatfigdom. Ändålycker jag alt del finns anledning lill en försiktig optimism inför framliden.Vi har fått ett bällre klimat för internationellt samarbele. Insikten om vadsom måste göras sprider sig. Del gäller miljön, skuldkrisen och de regionalakonflikterna. Men det gäller också medvetenheten om de skriande orättvisorna ivärlden och om att vi alla har ett ansvar för en mer balanserad utveckhng.Genom del biståndssamarbete som kommer alt fatta beslut om tarSverige sin del av detta ansvar. 32MARGARETHA AF () replik: Jag vill bara ge en förklaring lill vår syn påanslagsramen. Vi föreslår faktiskt , vilkel inle är så kolossall långtfrån . Dessulom ligger över den utbetalningsnivä som undersenare är har lyckals hålla. Vi menar all del inte går alt bortse frän de storareservationer om som ändå finns på biståndsanslaget. Vi serockså risker med att biståndet kommer att slyras kanske mera av dlutbelalningsmål - eller i vart fall vid sidan av - än av de övriga målen. Jag vill la tillfället i akt och fråga hurbiståndsministern ser pä det faktum att ett flertal av partierönskar en parlamentarisk översyn av den svenska biståndsverksamheten. Detta ärju biståndsministerns fögderi, eftersom man nu ägnar sig ål dessadelulredningar på olika områden. Jag undrar om biståndsministern kan ge oss ettpositivt besked här om att flertalet av partier kan fä sitt önskemålom en parlamentarisk utredning tillgodosett. 33 (vpk) replik: Jag ställde en fråga till omVietnam. Det hinder som inle minst - med viss rätt - ständigtoch jämt har basunerat ut, nämligen militära engagemang i ,kommer ju att undanröjas. Jag frågade: Vad finns det nu för beredskap när detgäller forlsatl biståndssamarbete med ? Ställer sig den arfikel som utrikesministern skrev i efter siu senaste besöki ? Artikeln handlade om hur man i fortsättningen skulle bedrivabiståndssamarbete med . Det är mycket glädjande att nu uftalaraU det var bra att oppositionen i utskottet gav henne en knäpp på näsan för delurusla miljöbislånd som hon föreslog. Hon anser att del var bra, men det är enomvändelse under galgen. Jag hoppas alt lär sig att vid nästa budgetbehandling ökadetta miljöanslag betydligt över de 225 milj. kr. som nu föreslås. Jagtror att engagemang när hon talar om miljöförstöringen iu-länderna är äkta, men hon skulle låta mer trovärdig om det i fortsättningenblev en rejäl ökning av miljöanslaget. Jaghar inte på något sätt missat någon poäng i alt del måsle till internationellagemensamma åtgärder för att lösa skuldkrisen. Men det var inte detta jagdiskuterade i mitt inledningsanförande. Jag har emellerfid inte tillräckligtmed tid till förfogande för att än en gång upprepa min huvudkritik. Jag troddeatt hade uppfattat denna. Anf.34 () replik; Låt mig börja med att säga att jag uppskattar mycket av det som sade i sitt inledningsanförande, inte minst det som handlade ommiljöengagemang, om arbetet för en bärkraftig utveckling och om en bättrefördelning av den ekonomiska utveckhngen i . Problemet är bara attverkligheten i många är så fjärran från en sådan utveckling. Vivet att många har haft en ganska svag, ibland negativ, utvecklingunder det ekonomiskt expansiva 80-talet. Vi vet att många har fastnati ett förvärrat utlandsberoende med stora kostnader som följd. Vi vet attmisären bland de fattigaste djupnar och att klyftorna växer på många håll. Vivet att vi har en fortgående miljöförstöring. Denfråga som fortfarande lever kvar är vad regeringen drar för slutsatser av attulvecklingen i de länder som vi har hjälpt ofta har gått precis tvärtemot detsom vi har velat åstadkomma. Detta beror ju inte på att våra biståndsarbetareinte har gjort fina och inte sällan uppoffrande insatser. Trots allt kanske detfinns anledning att mot denna bakgrund fundera över biståndets inriktning. Jagtycker att det borde oroa regeringen alt vi är inne i en utveckhng, där alltmerav våra biståndsresurser går fill att i efterhand försöka lindra konsekvensernaav en negativ utveckling, att vi måste satsa mer och mer på bistånd vidkatastrofer som ofta har sin orsak i försummelser på miljöområdet, att vi måstesatsa växande resurser på att lindra en skuldbörda som härrör sig frånförgångna tider och att de som vi har velat stödja i deras utvecklingnu i stället måste ha återhämtningsprogram. Detta visar att någonting grundläggande har gåttfel. Självklart beror inte detta ens till sin huvuddel på brister i det svenskabiståndet, men det borde vara skäl nog för en självrannsakan och en grundligdiskussion om vad vi kan göra bättre för att vända denna utveckling så, att vii framtiden kan använda mindre resurser för att rätta till begångna misstag,även om de inte begåtts av oss. Vi bör i stället åter använda våra biståndsresursermer fill ett långsiktigt uppbyggnadsarbete. Detta är orsaken till att vi villfå fill stånd den utredning som socialdemokraterna tyvärr säger nej till. 35 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp) replik: Jag delar helt statsrådet uppfattning och syn nar det gäller andraländers bidrag fill internationellt bistånd. Tyvärr sackar de allra flestaländer ute i världen efter. Detta skall vi emellerfid göra allt för att försöka påverkai olika internationella sammanhang. Imitt inledningsanförande ställde jag två frågor som jag hade hoppats attåtminstone få en kommentar lill av statsrådet. Den ena frågan handlade omtvåprocentsmålet, som statsrådet inle nämnde någonting om. Jag skulle ändåvilja höra statsrådets uppfattning på den punkten. När kan vi förvänta oss nyasignaler från socialdemokraterna? Denandra frågan handlade om skuldkrisen och den s.k. Bradyplanen somfinansministern har gått ut och kommenterat. Han menade att han inte trodde pånågot allomfattande grepp för att klara skuldkrisen. Man skall i stället ta itumed problemel land för land. Det vore intressant all höra om biståndsministerndelar finansministerns uppfattning, att Bradyplanen inte har någon bärkraft.Jag tror att bankerna måste ta ett större ansvar och göra skuldavskrivningar. 36 () replik: Biståndsministern uttalade en försiktig optimism. Det är klarl att detär glädjande alt man kan göra det. Samfidigt undrar jag dock om det ocksågäller pä miljöområdet. Jag tror att det är fä som delar den optimismen med biståndsministernnär det gäller miljösituationen i världen. Sedanskulle jag gärna vilja veta hur biståndsministern ser pä regnskogarna.Biståndsministern berörde inte alls dem i sitt anförande. har härdock förklarat alt man vill ha möjligheter att lägga sig i. Jag skulle gärnavilja vela på vilkel vis, eflersom man inte har avsatt några resurser för attkunna bidra med någonting för att bevara regnskogen. Jag skall i delta anförande försöka besvara en hel del av de frågor somhar ställts till mig. Debatten har ju varit lugn, och enigheten är rättslående. När jag lyssnar på debattörerna tycks del mig som om man litet grandfår blåsa upp de motsättningar som finns. Detfinns dock en oenighet som jag tycker uppmärksammas alldeles för litet,nämligen den stora skillnad som råder mellan å ena sidan och övrigariksdagspartier ä andra sidan. sade i sitt anförande inteett enda ord om den nedskärning av biståndsramen som återigenföreslår. Trots alt leknikaliteterna är litet annorlunda jämfört medtidigare och man inle har någon sluflig reservation vad gäller helabiståndsramen är det, såvitt jag förslår, de facto så att man vill skära nerramen , dvs. över 1 miljard. Jag kan kanske få fråga afUgglas om jag har tolkat det hela rätt och varför hon i så fall tycker att viskall minska vårl engagemang i vad gäller internationell solidaritet . Idenna debatt tycker jag att i första hand borde ha väntsig fill sin borgerliga medsyster och försökt få henne att komma upp lillenprocentsmålet. Sedan är det liksom det andra stegel för oss andra att la ossutöver det. I bataljen mellan Biörsmark och håller jag mycket hellrepå Biörsmark. Idet socialdemokratiska partiet har vi gjort klart att enprocentsmålet baraskall uppfattas som en miniminivå för anslagen och att ansträngningar bör göras såalt vi kan höja nivån i takt med växande resurser. fåralltså sätta sin tillit fill den socialdemokratiska regeringens ekonomiskapolitik så att resurserna växer. Då får vi också möjlighet att gå in i den härfrågan om en höjd nivå. I detta sammanhang diskuterades också frågan om enutredning.