prot · GC0960 · 1988-12-31 00:00:00 — Ja, men de skall vara här under denallmänpolitiska debatten också! 1 höstas gjorde man i alla fall så attfrågestunden flyttades till fredagen därför att vi hade allmänpolitisk debattpå torsdagen. Här verkar det som om talmannen hade förväntat sig att detinte skulle bli någon debatt, eller att i och med att ingen fick tala mer än 6minuter vi alla skulle vara färdiga till 14.30. Även det är ju helt fel tänkt.Det blir ju inte livligare debatt för att man begränsar talartiden. Det blirdet för det första givetvis om man är mera självständig, för det andra om detfinns någon att debattera med. Men här finns ingen mer än sombegär ordet, och vi två har ju nästan samma uppfattning i allting, sä vad skallvi egentligen debattera? Alla som sitter här inser att det är fullständigtmeningslöst, sä därför slutar jag , trots att jag har och 12 sekunderkvar. 195 () replik: Naturligtvis fortsätter vi, för det här kommer att stå i protokollet,och historiker kommer en gång att säga: och fruMargit såg ändå att det fanns vissa problem med riksdagsarbetet och attdet inte bara gällde att göra arbetet mera massmedialt. Jagvar förvånad, herr talman, över att man lade den konstitufionella frågan nästsist, precis före rubriken . Detta är ändå en mycket vikfig fråga. Detär alldeles rikfigt att och jag är fullständigt eniga i denhär frågan. Vi tycker att rhåste stärkas. På den punkten är vi enigamed talmännen, förstår jag, men vi är inte eniga om medlen. Anf.196 () replik: Det är ju avslöjande: Var placerar talmanskonferensen frågan om riksdagensarbetsformer och inflytande osv.? Jo, detta betraktas som den näst minstviktiga frågan, för den kommer näst sist. Efter oss kommer Övrigt, dvs. alltmöjligt som är ointressant. Före oss kommer däremot en massa debattrundor omsärskilda ämnen. Jagtycker liksom - för en gångs skull håller jag med - attdetta var en så viktig fråga att den borde ha debatterats hela denna dag. Mendet tycker inte talmannen, utan den sätts näst sist. Sedan kommer Övrigt, ochdet kan ju vara precis vad som helst. Så ointressant anser man alltså attfrågan om arbetsformer, inflytande osv. är att den sätts näst sist -gärna så att den kommer efter middagspausen, sä att knappast någon är här. Jagtycker åtminstone talmannen skulle ha suttit här och lyssnat, som har initieratden nya ordningen. Som påpekade har den inte lett till ökatinflytande för utan tvärtom till ökat inflytande för regeringen ochför det största partiet. har den som sagt minskat möjligheterna tilldebatt. Jagkan också nämna att olika riksdagsledamöter vid samtal med mig har kritiseratatt man bara får tala . Det är en litet för hastig övergång fråntidigare, när man kunde tala i 15 eller , och t.o.m. 30 om man varstatsråd. Att plötsligt gå ned , när man inte är van vid sålitet, har tvingat ledamöterna att skriva ned sina anföranden och sedan läsaupp dem. På de går man ju inte in och börjar replikera en tidigaretalare, utan man får hoppas att någon föregående talare som hargjort begär ett inlägg så att man kan få komma tillbaka ytterUgare 2 gånger 3minuter. Härfinns verkligen anledning att fundera över dels debattordningen, dels var viskall sitta. Den här platsen verkar ju deprimerande - dock med undantag för osssom stimuleras av livefhär i . Jagtycker det är synd att vi inte har möjlighet att ge även talmannen tillfälleatt gå in i debatten. Han är ju inte riksdagsman utan har en ersättare. Vifår väl hoppas att det blir en summering, där man konstaterar att den härförändringen var ganska poänglös. Den enda poängen var att statsrådens ochpartiledarnas anföranden minskades i stället för 30, sä att man bara behövde vänta femkvart tills det blev debatt. Här är ett annat förslag,som jag tycker är rätt vettigt: Ge varje statsråd och partiledare högst 10minuter, som de får disponera hur de vill! Debatten om riksdagensarbetsformer m.m. var härmed avslutad. Kammaren övergick till att debatteravissa övriga frågor. Anf.197 (): kommer vi fill det. som kallade ointressant - detkänns inte precis uppmuntrande, när det är första gången man står i kammarenstalarstol. Påde minuter jag har fill förfogande skall jag begränsa mig till att bara ta uppnågra miljögifters inverkan på fisket och åtgärder som vi i hoppaspå. Tidigareanvändes inom cellulosaindustrin en metod för tillverkning av klor och alkalisom medförde att kvicksilver släpptes ut i länet och dess närhet.Kvicksilvret finns lagrat i marken och lakas ut i sjöar och vattendrag. IGävleborg finns 40 svartlistade sjöar. Enligt forskningsprojektetkalkning-kvicksilver-cesium borde det röra sig om mellan 300 och 600 sjöar.Bara av sjöarna är undersökta, och vi vet att det kvicksilver som finnslagrat i marken är fillräckligt för att förse sjöarna med giftet hundratals årframöver. Detpågår ett ambitiöst arbete för att kraftigt minska klorutsläppen och ta framalternafiv. Men uppgår utsläppen från cellulosaiindustrins blekerierlängs svenska Bottenhavskusten till ca klorerad organisk substansper år. Utsläppen påverkar fiskens hälsofillstånd och reproduktion. Avklorerade ämnen i fisk finns bl.a. dioxiner och klorfenoler, som tillhörmiljögifterna. Tidningarnaskriver gärna larmrapporter angående gifter i fisk, och konsumenternas reaktionkommer genast. lugnande besked har ingen effekt så länge detinte görs undersökningar som visar att oron är obefogad. längs , "Gävlefisk", redovisade en förlust på . En tredjedel av förlusterna täcktes avstaten, men yrkesfiskarna får ingen ersättning för inkomstbortfall.Yrkesfiskarnas överlevnad längs är i fara. Pågående debattdrabbar också fritidsfiskare som fångar sin husbehovsfisk vid kusten och förvilka fisket är en viktig del i rekreafionen. Vii anser det angeläget att en karfiäggning görs av förekomsten avmiljögifter, framför allt då dioxin, i de viktigaste fiskarterna längsNorrlandskusten. kan behöva särskilda resurser för detändamålet. Länsstyrelserna kan ha samordningsansvaret för inventeringen ochfilldelas medel för insamlandet av provfisk. Det praktiska arbetet kunde motersättning med fördel utföras av fiskevårdsföreningar. De behöver inkomsterfiJl fiskevårdande åtgärder når fiskekortsförsäljningen minskat. Kunskapslägetvad gäller miljögifter i fisk bör skickas ut som en broschyr till allmänheten. Om det skulle visa sig attfisken i något kustområde är otjänlig som föda är detviktigt för bäde fiskare och konsumenter att området svartlistas. Vi behöveräven veta var vi utan oro kan lägga våra nät. Försurningen, speciellt i snösmältningstider, är ett annatproblem för fisket. Det har visat sig att urlakningen av kvicksilver ökar medförsurningen. Medan vi i försöker minska försurningen både här hemmaoch utanför landets gränser pågår ett upprätthållande försvar i form avkalkning. Den uppräkning av kalkningsanslaget som föreslås tros bara räcka tillomkalkning av redan kalkade sjöar. Utrymmet för de inventeringar som behövs riskeraratt bli för litet. hände det som inte skulle kunna hända, nämligenTjernobylkatastrofen, och drabbades hårt. har gått.Marksträl-ningen har minskat, men på vissa platser visar mätningar högacesiumhalter i t.ex. bär, svamp, fisk och viltkött, speciellt rådjurskött påhösten när rådjuren äter mycket svamp. Naturen är för de flesta gävleborgare enkraftkälla psykiskt, och jag är övertygad om att det är fler än jag som kännerbåde vemod och oro över vad som skett. I östra halvan av länet har fisken i ca 1 000 sjöar haltersom överstiger 1 /kg. Gränsen har satts av livsmedelsverket.Undersökningar som gjorts visar tyvärr inte på nägra tendenser till nedgång avcesiumhalten i fisk. Efter Tjernobyl har intresset för fiske sjunkit kraftigt.För att upprätthålla intresset har fiskevårdsföreningarna planterat ut 30 000märkta öringar. Kunskaperna vad gäller cesiumhalten i fisk behöver ocksåsammanställas och gä ut till allmänheten. Till den undersökningen skullefiskeristyrelsen eller livsmedelsverket behöva medel. Det görs mätningar , men ingen organiserad sammanställning finns. Gemensamt för de miljöproblem jag tagit upp är att dedrabbar fisken, återväxten och användbarheten som livsmedel. Och vi vet i dagför litet om fisken vi fångar och äter. I har vi inte heller råd attmista de arbetstillfällen som fisket och turismen ger. , herr talman: innebar sten på en redantung börda. Inga försäkringar gäller för sådana här händelser. Cesiumnedfalletkunde lika gärna ha drabbat de stora jordbruksbygderna i ellerStockholm med sin unika skärgård. Därför anser jag, herr talman, att det är enriksangelägenhet att hjälpa till att mildra skadorna för dem som drabbats.Någon ersättning från lär vi inte få. 198INGEGERD (): Jag skulle vilja anknyta något till gårdagensmiljödebatt, och det tycker inte jag är något ointressant ämne, även om det nuhar hamnat under rubriken . Det hade varit intressant om stannat kvar och lyssnat på vad vi har att säga, innan han dömde utrubriken . Gårdagens miljödebatt var inte helt oväntat en bekräftelsepä de flestas gemensamma vilja att verka för en bättre miljö. Jag tyckte attdebatten i går genomsyrades av tron på vår förmåga att genom handfasta beslutreparera de skador som vi åsamkat naturen. I förra årets valrörelse var havet det stora miljötemat. 1gär var det förunderligt tyst om havet här i kammaren. nämnde dock att man vidett sammanträde i alldeles beslutat att området "havet ochkusten" skulle vara ett av de prioriterade ämnena vid 1992 årsvärldskonferens. Förmig, som är uppväxt vid havet och kusten, är detta ett viktigt beslut. Det villtill starka krafter, både nationellt och internationellt, för att mitt ochallas skall kunna räddas. Havsmiljön utanför den halländska kusten ärskadad. Det är en tragedi för oss havsälskande hallänningar att bevittnafiskdöd och bottendjursdöd, och att vissa delar av vårt kustområde förrasommaren belades med badförbud var mycket svårt att acceptera. Havetoch näringen vid kusten har bidragit till hallänningarnas utkomst.Fisket och den havsanknutna turismen är viktiga näringsgrenar. Jag vill liksomalla andra kunna fortsätta att bada i friska, salta böljor, och yrkesfiskarnamåste även ha rätt och möjlighet att utöva sitt traditionsrikaarbete. Yrkesfiskarna i har reagerat på nuvarande situation genom attbegära garanfilöner. Vad finns då att göra? Jo, låt gårdagens alla goda krafter samverka. Denfortsatta utbyggnaden av dubbelspår längs får inte försenas. pendlar 12 000 privatbilister mellan ochGöteborg. Vilka föroreningsmängder skulle inte besparas oss om järnvägen snabbtblev utbyggd! Hurskulle det vara om vi bestämde oss för att köra lagenligt på våra vägar? Skallman utgöra en trafikfara när man följer lagen? Ja, så känns det ibland när manåker på vägarna, och då undrar man vart alla de har tagit vägen som kräverhårdare förbud när det gäller miljön. Personligen, herr talman, skulle jaggärna se att det socialdemokratiska kvinnoförbundets krav om sänktahastighetsgränser genomförs i hela landet, inte bara i . Kväveutsläppenfrån bl.a. bilarna och jordbruket måste minskas. De åtgärder som vidtagitsgällande är ett steg i rätt riktning. Hela , herrtalman, borde egentligen förklaras som särskilt förore-ningskänsligt område. Vikan genom att ändra vårt livsmönster bidra till en bättre miljö, men vi kanockså hjälpa naturen att återfå sin förmåga fill egen rening. Naturens egenmångsidighet när det gäller läkning är stor. Att låta de gamla våtmarkerna ikustbandet återuppstå är ett utomordentligt sätt att rena utsläpp. Låt oss tatill vara naturens egna reningsverk! Jag har stor filltro till de forskare somarbetar med frågan om våra våtmarker, och jag tror att deras värdefullakunskaper kommer att bli till nytta för framfida miljöbeslut. Ingripandei positiv riktning har visat att det fill synes omöjliga är möjligt. Låt mig geett exempel. Laxen var nästan försvunnen från en del av våraåar. kan man notera att genom kraftig satsning pä kalkning och genomfiskevårdande åtgärder har laxens egen förmåga till reproduktion återuppstått iett titotal halländska vattendrag. Åarnas vattenmiljö har alltså förbättrats,och jag tror, herr talman, att också havsmiljön kommer att förbättras. Vi harvilja, kunskap och forskning att tillgå, men beslut måste fattas snabbt och detsom är möjligt att åtgärda mäste åtgärdas , inte bara för skullutanför hela landets skull. Jag tror att vi alla önskar ett rent och levandeKattegatt. 199STINA (): Varför söker sig så få ungdomar till lantbruksskolorna? Jag kan själv svara på frågan. Ungdomar vill utbilda sigtill ett yrke där de känner att det finns en framtid. Hur skallungdomar fä den känslan när det gäller lantbruksyrket? Regering och riksdag måste slå fast att familjejordbruketskall vara basen i det svenska jordbruket, att familjejordbrukare måste få eninkomst som motsvarande grupper på arbetsmarknaden har, jordbrukarna måste fåränta på eget kapital och möjligheter till semester. Vad ledighet och semester beträffar har larmrapporterkommit om hur stor bristen på avbytare är. Enligt uppgift fattas det ca 600avbytare i landet . Utbildningen av avbytare måste bli mer kontinuerligoch finansieringen stabilare. Det får inte hänga på om länsarbetsnämnden råkarha pengar till hands! I och har man förstått att böndernas rättfill semester är så viktig och så riktig att staten hjälpt fill att ordnadetta. När kommer motsvarande uppställning i värt land för hårtarbetande bönder? I går sade statsministern att han vill ha rättvisa för allagrupper i samhället. Gäller detta även bönder? Dåliga ryggar, slitna leder och allergier är utmärkandeför folk som arbetar i jordbruket. visar det sig att bönderna, som ansettssom en psykiskt stabil yrkeskategori, också börjat få psykiska besvär. Det kanjag förstå. Vem skulle inte förslitas fysiskt och psykiskt om man som böndernaskulle ha tungt ensamarbete, höga skulder, dålig förräntning, långa arbetsdagaroch dessutom ständigt få skäll, och ha en orimlig press från många enskildaoch grupper i samhället? Bönderna känner sig förföljda. Jordbruket har en vikfig roll i vårt land - sä ocksånaturligtvis i mitt hemlän, . I en av våra kommuner, dencenterledda kommun, har man arbetat fram ett program föravbytarverksamheten. Kalkylen slutar på åtskilliga kronor. Kommunen är bereddatt satsa rejält för att ge bönderna drägliga arbetsförhållanden. förväntarsig kommunen att staten delar på finansieringskakan. Här finns en litenmöjHghet för regeringen att visa ätt bönder är värda en statlig slant! Det bör vara självklart att människor som arbetar mednågot så viktigt som att producera mat får uppskattning och - i likhet medandra yrkesgrupper -rättvist betalt för arbetet och lika rätt som andra tillsemester. Dessutom måste naturligtvis andra åtgärder till. Minskaavgiftsbördorna och rätta till det orättvisa i ATP-systemet som gör attjordbrukare och andra egenföretagare betalar ATP-avgift på hela lönesumman meninte får någon pensionspoäng för inkomster under ett basbelopp! Jordbruket har även en stor och viktig roll urberedskapssynpunkt. Från totalförsvarets företrädare har detta många gångerunderstrukits. Jordbrukets betydelse för det öppna landskapet, förnaturvården, kulturen och miljön är också i högsta grad värd att understryka. Jordbruket är en näring där man inåste återfåframtidstron, för att allt fler ungdomar på nytt skall söka sig tilllantbruksskolorna. behöver ett livskraftigt jordbruk om vi skall fåen levande landsbygd och om hela skall leva. 200 (): På grund av ett förargligt misstag kom jag att bli för sent anmäld tillförmiddagens debatt om näringspolitiken. Jag övervägde då att stryka mig fråntalarlistan, men sedan jag hört debatten beslöt jag mig för att kvarstå. Däryttrades saker som i varje fall inte bör stå oemotsagda i protokollet. Närdet gäller den skandalartade försäljningen av kan jag i mångt ochmycket instämma med Per trots att jag representerar miljöparfiet degröna och inte som det står i talarlistan. Vår inställning är attom ett företag säljs, skall det i första hand erbjudas till de anställda och omdetta inte är praktiskt möjligt skall aktierna fördelas på många händer genomatt allmänheten erbjuds att köpa små poster. Huvudanledningentill att jag inte kunde stryka mig från talarlistan är rörande den ytterligt måttfulla kärnkraftsavveckling somregeringen föreslagit /96. Hans anförande kan ej uppfattas som annat änett frieri till de industriintressen som med religiös glöd försvararkärnkraften helt oberoende av alla sakliga argument. Vii är övertygade om att kärnkraften kan avvecklas utanatt det leder till någon katastrof- om bara den politiska viljan finns. Och viär övertygade om att detta är det enda ansvarsfulla mot både nu levandemänniskor och korhmande generationer. Menatt teckna ett katastrofscenario kring regeringens alltför försiktigaavvecklingsplan är greuelpropaganda. Att stänga två reaktorer /96 kräveringen ersättningskraft. Det svenska elsystemet är helt kapabelt att klara denavstängningen i morgondag. Har man på sig, kan hela denbortfallande elenergin ersättas med sparande och biobränslen. Skulledet uppstå några svårigheter, har kraftvärmeverken och befintligakondenskraftanläggningar utan vidare kapacitet att ersätta mer än tvåkärnkraftverk. Men elpriserna sfiger så industrin flyttar utomlands, säger . Jo, elpriserna kommer att stiga, de borde ha sfigit för länge sedan,eftersom de senast byggda kärnkraftverken går med underskott, men det finnsingen anledning att de skall stiga till nivåer som är högre än vad som gäller iVästeuropa och . Varför skulle då industrin flytta ut, när den inte kan fåbilligare ström på annat håll? Att den ytterligt måttliga neddragning somavstängningen av två reaktorer innebär skulle få så dramatiska konsekvenser ärinte troligt. Jaghar nu utgått från helt konventionella argument och en konventionell syn påindustri och ekonomisk fillväxt. Som bekant accepterar inte miljöparfiet attvi skall fortsätta med en ständigt ökande energiförbrukning. Detär hög tid att lägga om livsstil från dagens slösaktiga och elfologisktoacceptabla livsstil till ett samhälle som samarbetar med naturen i stället föratt föröda den. Med en sådan politik blir det naturligtvis än enklare attstoppa kärnkraften. Attjag betecknar avstängningen av två reaktorer som enkel hindrar inte att det ärhög tid att regeringen återkommer med konkreta förslag till hur avvecklingenskall gå till, om inte annat så för att visa industrin att man menar allvar. BoFinnkvists uttalanden i förmiddagens debatt ter sig väl luftiga. Industrinbehöver klara besked så att skräckpropaganda av typ inteskall ställa till skada bland de mindre kunniga inom näringslivet. Till deokunniga räknar jag , i varje fall när det gäller'koldioxideffekten. Hans uttalanden att utsläppen från ett stort gaseldatkraftverk skulle vara försumbara är minst sagt en överdrift. Om man skullebygga ett kolkraftverk i på 500 MW skulle det komma det att spy ut ca1 kol i atmosfären. Skulle verket vara gaseldat blir mängdenförvisso bara hälften, ca , men detta är inte försumbart.Miljöpartiet kräver förbud mot all nybyggnad av förbrännings-anläggningarochkraftverk för fossila bränslen. Den enda förbränning av kol som är acceptabelär förbränning av sådana biologiska bränslen där den årliga återväxten är Hkastor som förbrukningen. Tyvärr urartar energidebatten ofta till en dialog mellandöva. Jag har fortfarande förhoppningen att kunna,diskutera dessa frågor isamband med en total syn pä framtid och livsstil, och jag vet att vi kommer attfå åtskilliga fillfällen här i kammaren att återkomma fill det. 201STINA (): På grund av något missförstånd i samband medanmälan till talarlistan kommer mitt anförande om kulturen här, trots attkulturen haft ett eget avsnitt . Att skapa gemenskap och föra människor samman utgör en avkulturens viktigaste uppgifter, framför allt när det gäller att erbjuda barnoch ungdom en rikare kulturmiljö och förbättra deras möjligheter till egetskapande. Av statsbudgeten är det en mycket liten del som går fill kulturen.Med facit i hand kan man nu se att kompensationen för 80-talets inflation varitotillräcklig. Särskilt har bristande förutsättningar atttäcka de löner avtalen gett upphov till varit framträdande. Kulturinsfitutionerhar försatts i en akut krissituafion, vilket också belystes i dagenskulturavsnitt. Som vi ser det i framstår det allt tydligareatt måste uppsätta ett mål för hur mycket av statsbudgeten som skallgå till kulturen. En målsättning pä fram vore enligt vårmening skäligt. 'Vilka poster vi anser skall ingå framgår av vårkommittémotion. Men det är också angeläget att klarlägga om det finnskompletterande finansieringskällor. har föreslagit att detinrättas en kultur- och folkrörelsefond med medel från de alltmer expanderandestatliga spel- och lotteriverksamheten. Sponsring förvissa riktade insatser ärett ytteriigare komplement. 1980-talets verklighet är en annan än det tidiga1970-talet. Den statliga kulturpolitiken formades i som präglades avekonomisk fillväxt och kulturpolitiska beslut fickdecentraliseringsmålet en mycket framskjuten ställning. Med stöd av dennamålsättning har bl.a. de regionala kulturinstitutionerna byggts upp. Att så harkunnat ske beror i minst lika stor utsträckning på att landsting och kommunerute i landet tagit sitt ekonomiska ansvar för dessa kultursatsningar. Ser mantill hur staten har satsat sina medel finner man att hamnat istorstadsområdena. Enligt mening måste nu statsmakten samlasig kring en kulturpolitisk strategi för att förverkliga 1974 årskulturpolifiska beslut. Den uppgiften bör anförtros en parlamentarisk utredningoch bl.a. innehålla följande: en översyn avgrundbeloppen fill kulturinstitutionerna, en precisering avriksinstitufionernas lokala funktion i kulturliv och vilka derasnationella och internationella funktioner är, ansvarsmuseernas roll förerfarenhet och information, samverkan mellan radio, television och levandeteater, musik, opera och balett. Det är naturligt och angeläget att huvudstadenhar ett rikt och allsidigt kulturliv. Lika naturligt borde det vara attriksinstitutionerna har kraft att nå ut i hela landet. Särskilt angeläget äratt sådana orter som inte kan nås av bussbolagens teatererbjudanden gesföreträde. Detregionala och lokala kulturlivet är starkt beroende av att det finns vitala ochengagerande folkrörelser. Här spelar studieförbunden en utomordenfiigt storroll. Studieförbundens medverkan i projekt sorn kultur i arbetslivet och kulturi boendemiljö har tilldragit sig stor uppmärksamhet. vill regeringen enligtbudgetpropositionen satsa vidare pä kultur i arbetslivet. Från centerpartietanser vi att det i stället borde satsas pä kultur i vardagen för att därmed fåmed alla grupper, även hemarbetande, pensionärer, många handikappade, barn ochungdomar. Samhällets stöd måste nå ända fram till vardagskulturen. Fören levande bygd och natur har hembygdsrörelsen samlat 98 folkrörelser fillkampanjen . En satsning pä hembygdsrörelserger möjlighet att stärka det intresse som inte minst ungdomar visat i denna kampanj.Genom att bli medvetna om den historiska bakgrunden ökar även ansvaret förkulturarvet. En mycket stor del av människors kulturupplevelser kommer fill ståndutan samhällets medverkan. Det är vikfigt att det även får vara så. Samhälletsuppgifter får inte vara styrande, utan stödjande och förutsättningsskapande. social och ekonomisk brytningstid finns det stor anledning att se kultur ochkulturpolitik som en viktig del att bygga framtiden pä. Samhällets kulturhandlar till stora delar om de värderingar och traditioner som häller sammanett samhälle. Allmänpolitisk debattVissa övriga frågor Denallmänpolitiska debatten var härmed avslutad. 27§ Föredrogs och hänvisades 1988/89:79fill bostadsutskottet 28 § Föredrogs ochhänvisades 1988/89:K201-K251,K301-K329, K401-K445, K501-K506, K601-K635, tillkonstitutionsutskottet /89:Fi201-Fi226, Fi301-Fi314, Fi401-Fi425,Fi501-Fi513, Fi601-Fi608 1988/89:60 1988/89:Sk301-Sk468, Sk601-Sk703, Sk801-Sk825 och Sk901-Sk904 fill skatteutskottet 1988/89:Ju201-Ju252, Ju301-Ju303, Ju401-Ju425, Ju501-Ju515, Ju601- Ju643, Ju701 ochJu801-Ju822