prot · GC0959 · 1988-12-31 00:00:00 — Föräldrarna skall kunna välja mellan olika omsorgsformer, kommunaltdaghem eller familjedaghem, kooperativa omsorgsformer, trefamiljssystem osv.eller att själva vara hemma med sina barn. Dä skall alla omsorgsformerbehandlas ekonomiskt lika. Det är underligt att socialdemokraterna har kunnatacceptera att en yrkeskår har behandlats som dagmammorna. Mig veterligt finnsdet inga andra som får avdrag på sin lön när barnet följer med. Ta exemplet medläkaren som behandlar sitt eget barn. Jag tror inte att han får något avdrag,inte heller tandläkaren. Men dagmammorna fär alltså inte någon ersättning närde har de egna barnen i gruppen. Vi tycker att det är självklart att de egnabarnen skall ingå i gruppen och att de som så önskar skall kunna bli anställdasom kommunala dagbarnvårdare för sina egna barn. Det är dags att hemarbetetuppvärderas. Den som är hemma och vårdar barn skall ha samma rättigheter ochförmåner som de kommunala dagbarnvårdarna - rätt fill lön, sociala förmånerinkl. ATP, deltagande i utbildning, kurser osv. Manmåste börja erkänna värdet av att vårda barn. Vi har i vår gröna lunta, och iden finanspolifiska motionen, tagit upp de här bitarna och visat påfinansieringsmöjligheter. I vårt samhälle blir energislöseri, miljöförstöring,onödig reklam, sprit och tobak och en del annat utan tvivel dyrare. Vi måsteminska den materiella konsumfionen för att kunna lämna en mindre förstörd världåt våra barn. Vår livsstil måste förändras, så att vi får mera fid för varandraoch så att det sociala skyddsnätet inte rycks undan. Vi vänder oss emot att mant.ex. vill ta bort de fria medicinerna för de grupper som får dem.Epileptiker exempelvis är en grupp som till stor del består avförståndshandikappade människor. har det beslutats att dessa skall fåbo i egen lägenhet och sköta sin egen ekonomi. Risken är då att de inteprioriterar sin medicin med påföljd att vi får högre sociala kostnader. Jagblev arg och upprörd när herrarna under partiledarrundan diskuteradei vilken butik de skulle köpa sina bullar - arg därför att jag vet att det finns människor som inte kan få några färska bullar, eftersom hemsamariteninte kommer under dagens lopp. Vårt miljöproblem är så stort att vi kanskelöser våra sociala problem genom att förintas. I kunde man läsa:"Vår moderna livsstil har kraftigt försämrat männens fruktsamhet. "Anledningen till detta skulle vara den ökade stressen. Vi måste alltsåprioritera, så att vi får mer ledig tid och så att vi inte stressar så mycket ilivet. Dagens samhällsdebatt kretsar i hög grad kring välfärdsfrågorna. Detfinns flera skäl till det, och det är naturligt. brukade säga attju mer utvecklad ett lands välfärdspolitik är, desto mer angelägna ärmänniskorna om vakthållningen kring den. Därförär det glädjande med debatten om välfärdspoli-fiken. Regeringenger nu liksom tidigare välfärdsfrågorna högsta prioritet, men jag vill påminnaom att vi har haft en av efterkrigstidens värsta ekonomiska kriser. I Sverigelyckades vi under den krisen slå vakt om den generella välfärdspolifiken. Ochinte bara det - vi har fakfiskt tagit några vikfiga steg framåt även under denhär besvärliga tiden. Vi följde inte råden att skära i välfärden för att nåsamhällsekonomisk balans, vi valde i stället utvecklingens väg. skall manerkänna att trots en lyckosam ekonomisk politik och trots att vi har enutvecklad välfärdspolifik är samhällsbygget ingalunda färdigt. härvi allvarliga problem att lösa. Samhällsutvecklingen ställer oss snabbt införnya uppgifter. I detta arbete måste vi också i fortsättningen tillsammans byggavidare på den generella välfärdspolitikens grund. Men i det arbetet måste visamtidigt våga visa öppenhet för nya lösningar, nämligen om de nya lösningarnaför oss närmare välfärdspolifi-kens mål. Denhär debatten skulle ju i huvudsak handla om familjepolitiken, men jag vill ändåpassa på att säga några ord om viktiga frågor för pensionärer och människor medfunktionshinder. höjdes pensionerna utöver denautomafiska kostnadskompensationen. Genom denna extra höjning har pensionärernafått full kompensation för den s.k. devalveringseffekten. Därmed harregeringen uppfyllt det löfte som gavs tiU pensionärer, när vi för attklara landets ekonomi devalverade den svenska kronan. pensionärer hargenom den uppoffring som devalveringseffekten onekligen innebar medverkat tillatt föra landet ur krisen. Pensionärerna har all heder av den insatsen. Enlika stor och viktig fråga för äldre människor är rätten fill en bra bostad,till vård, service och omsorg, när krafterna sviker. Här har vi alltjämt mångaolösta uppgifter framför oss. Jag vill inte minst peka på de personalproblemsom vi har inom omsorgsområdet. Förraåret antog nya regler för statsbidraget fill den kommunalaäldreomsorgen. Detta statsbidrag skall gälla . Detinnebär att regeringen tillskjuter ytterligare 540 mUj. SärskUda pengaranslås inom ramen för statsbidraget till peronalutvecklande insatser. Regeringentog också genom en proposifion initiativet till äldreomsorg inför90-talet. Förslaget antogs av med stor majoritet. Ipropositionen och i riksdagsbeslutet slås det fast att kommunerna skall ha ettsamlat poHfiskt och ekonomiskt ansvar för den framtida äldreomsorgen. Vi har en oklar uppgifts- och ansvarsfördelning mellan landsting och kommuner pådet här området. Det innebär risker för att människor hamnar i kläm. Med enoklar ansvarsfördelning och samfidigt ett kärvt budgetläge är risken stor attkonflikter uppstår mellan huvudmännen om vem som skall åta sig att göra vad. Detdelade huvudmannaskapet har också lett till att vi inte kunnat lösa problemetmed de många människor som vårdas längre än vad som är medicinskt mofiverat vidde medicinska klinikerna. Vi arbetar nu i äldredelegationen med detta, och jaghoppas att vi skall kunna lägga fram ett förslag under stor enighet . Inomhandikappområdet har det nya bilstödet trätt i kraft. Det är fill stort gagnför många människor med i synnerhet förflyttningshandikapp. I regeringensbudgetproposition har vi tagit ytterligare steg för att förbättra handikappadessituation. Bilstöd skall i fortsättningen också kunna utgå till hemmaboendevuxna barn som har förflyttningshandikapp. Regeringen föreslår vidare införandeav ett statsbidrag till KBT för boende i gruppbostäder. Vi föreslår en kraftighöjning av statsbidraget till handikapporganisationerna, och vi föreslår enbetydande satsning på åtgärder som i flera olika avseenden stärkerteckenspråket för döva, och vi inför ett nytt stöd för utveckling avsynskadades punktskrift. Detär också min förhoppning att den nu arbetande handikapputredningen skall läggaen god grund för det fortsatta och viktiga reformarbetet på handikappområdet. Valet 1988 blev på sitt sätt en folkomröstning om familjepolifiken.Två tydliga förslag stod mot varandra. De borgerliga partierna hade efternästan diskussioner inbördes enats om att lägga fram ett förslag fillvårdnadsbidrag om /dag, vilket skulle beskattas. De var ocksä överens omatt för att finansiera detta vårdnadsbidrag genomföra kraftiga nedskärningar istatsbidragen till den kommunala barnomsorgen. Sammanlagt skulle kommunerna gåmiste om 6 100 milj. kr. för att finansiera vårdnadsbidraget. Jaghar sagt förut, och jag står fast vid det, att det borgerliga förslaget skulleha inneburit ett dråpslag mot kommunernas möjligheter att bygga ut barnomsorgentill full behovstäckning 1991. Jag tror också att man i många kommuner, ocksåborgerligt styrda, är tacksamma för att det förslaget aldrig kommer attgenomföras. Vi socialdemokrater lovade att bygga ut barnomsorgen till fullbehovstäckning 1991 och att bygga ut föräldraförsäkringen . Valetgav ett mycket tydligt besked: de borgerliga, dvs. de som förespråkadevårdnadsbidraget, gjorde ett av sina sämsta val . De partier som villebygga ut föräldraförsäkringen, socialdemokraterna, vpk och , ficken mycket klar majoritet i denna kammare. Vihar nu lagt fram propositionen om en utbyggd föräldraförsäkring. Utbyggnadenskall omfatta en förlängning av denna medinkomstbortfallskompensation, precis som det fungerar under de nio förstamånaderna. Reformen skall vara fullt utbyggd , och den genomförsi tre etapper. Vi föreslår vidare att ersättningen skall kunna utnyttjas tilldess att barnet är . Reaktionernapå förslaget till utbyggnad har varit positiva. Genom utbyggnaden avföräldraförsäkringen och genom fullföljandet av beslut när detgäller barnomsorgen får vi i ett kraftfullt, unikt system för stöd tillföräldrar med små barn, och jag har svårt att förstå den svartmålning av dettasystem som de borgerliga företrädarna ofta gör sig skyldiga till. Debatten är inget undantag i det avseendet. Vadgör nu de borgerliga? De har ju rätt att lägga fram vilka förslag de vill äveni den här situafionen. Det är som om de inte hade upptäckt att de har förloratvalet och att det i en av valets viktigaste frågor gavs ett mycket tydligtbesked. Här finns nu samma förslag till vårdnadsbidrag, samma nedskär- ningar iden kommunala barnomsorgen och samma dogmatiska övertro på att kommersiellaalternativ skall innebära lösningen på barnomsorgen. Väljarna sade nej tillallt detta, och jag tror att det hade varit bra, om de borgerliga hade tagitstörre hänsyn till det. Det som människor vill ha är en fungerande plats ibarnomsorgen, en plats som de kan lita på, en plats som ger barnen sfimulansoch som finns som en naturlig del av barnens miljö. Jag tror att de borgerligaskulle göra bäst i att inte på det sätt som de nu gör angripaföräldraförsäkringen och barnomsorgsutbyggnaden, eftersom dessa frågorfaktiskt både fanns med i valrörelsen på ett tydligt sätt och utgör ett viktigtstöd för barnfamiljerna, ett stöd som de i mycket hög grad uppskattar. 53 Förste vice talman () replik: talade om förändringens vind,och det med rätta, men av det fick vi höra mycket litet i barnomsorgsministernsanförande. Däremot redovisade han en mycket säregen tolkning av valresultatet,vilken jag inte tror att någon enda valforskare skulle vilja stämma in i.Tolkningen innebar att han gjorde det mycket bekvämt och behändigt för sigsjälv. Det är fråga om ett unikt system, sadebarnomsorgsministern, och det är det verkligen. Det finns väl inget annat landsom har en familjepolitik som så bygger på orättvisor som den som densocialdemokratiska regeringen i håller på att genomföra. Man snubblaröver orättvisor. Låt mig ge några exempel. En tvåbarnsfamilj får . ibarnomsorgsstöd eller inte ett öre. Genom föräldraförsäkringen får samma familjtillsammans för de två barnen . i stöd eller kanske . Vårdav egna barn betraktas som inget värd - sådan verksamhet är att avhålla sigfrån att arbeta. Statsbidragen till barnomsorgen, vilka ta upp , lämnar allt övrigt att önska när det gäller rättvisamellan regioner, familjer och kommuner. Synen på barnomsorgspersonalen innebäratt denna inte ens betros med att öppna eget - det skulle vara att öppna förkommersiella krafter. Vilken otroligt nedlåtande syn på dem som arbetar pådetta vikfiga område! Vi håller fast vid vårt vårdnadsbidrag, för vi vet att detär det som har framtiden för sig. Det är det som ger barnfamiljerna rättvisaoch som ger rättvisa mellan olika alternativ, inte bara ett ensidigt stöd tillett enda alternativ. Vad gäller möjligheterna att åstadkomma fullbehovstäckning 1991 vet barnomsorgsministern innerst inne att en sådan aldriggår att genomföra med socialdemokratisk polifik. Med borgerlig politik kommerdet dock att gå, för vi vill underlätta föräldrarnas vård av barnen. Vi vill underlätta alla olika typer av alternativ. Detskulle innebära oerhört mycket för både förtvivlade föräldrar och utbrändpersonal. Ett enda exempel. fär ett montessoridaghem som äröppet icke ett enda öre i stöd, vilket skall jämföras med30 . för varje daghemsplats som är öppen minst . Bädeför personalens och för familjernas del skulle det väl vara utomordentligt värdefullt,om man också kunde ha deltidsdaghem för de föräldrar som deltidsarbetar. Detta är bara ett av många olika sätt som vi på borgerligthåll har att lösa de här problemen. Med borgerlig politik kan vi åstadkommafull behovstäckning - med socialdemokratisk går det aldrig. 54 () replik: sade att nu som harvälfärden högsta prioritet inom regeringen och socialdemokratin. Men man måsteockså se till vad det är för slags välfärd det handlar om. Vi har fått inomsjukförsäkringssystemet förändringar, som innebär att man måst anställahundratals fler tjänstemän för att administrera det nya beräkningssystemet, somdessutom har lett till orättvisor i sjukförsäkringsutbetalningarna. En del fårmer i ersättning vid sjukdom än vad de har i lön när de jobbar, andra får lägreersättning än garantinivån på . Detta system infördes trots våra mångavarningar om att det skulle bli kaos. Det har det alltså också blivit. Detta skall jämföras med ett annat förslag som folkparfiethar lagt fram, och jag skulle vilja att svarade på mina frågori det sammanhanget. ansvarar ju för handikappfrågorna inomregeringen. Under valrörelsen drev en kampanj för det glömdaSverige. Bl.a. vill vi ha vårdbidrag till föräldrar med handikappade barn.Socialdemokraterna sade då att kommer med så futtiga förslag, detär så små saker, det betyder inte så mycket, men det är klart att man kan tänkasig att höja vårdbidragen. Visst kan man göra det! har ni haft fyra månaderpå er att fundera över om man skall göra dessa satsningar på familjer som gör såenormt stora uppoffringar. Men ni har prioriterat annat. Är det verkligen såatt dessa familjer har det bra? Är det bättre att de lämnar ifrån sig sina barntill institutioner, något som blir mångdubbelt dyrare än vad även ett höjtvårdbidrag skulle innebära? En annan fråga: Är det bättre för de handikappade attförtidspensioneras än att få sysselsättning inom ? Varför gör BengtLindqvist och regeringen denna prioritering? Försök inte att hänvisa fill atthandikapputredningen arbetar, för den har ju direktiv om att den inte fårkomma med något förslag som kostar mer än vad som är fallet! När det gäller barnomsorg och personal vill jag säga attjag har träffat många personer som har slutat i barnomsorgen. När man frågardem varför de gör det svarar de: Jag gillar mitt yrke men inte min arbetsgivareoch inte den organisation som finns på min arbetsplats. De vill fortsätta attjobba men fär inte, eftersom det inte finns några andra alternativ att väljaemellan. Jag skulle vilja få ett svar från päfrågan: Varför vill ni kasta dessa människors engagemang på sophögen och sägaatt de ingenting är värda? De skulle inget hellre vilja göra än att starta ettnytt alternativ eller ta anställning i privat barnomsorg. Dä skulle vi få ettstort tillskott för att kunna klara barnomsorgsutbyggnaden . Varför avstårni från det? 55 ()replik: säger att välfärdsfrågorna ges i regeringen högstaprioritet. har det illustrerats ganska effektivt i massmedierna hurvälfärdsreformer, som man trodde var säkrade, urholkats. Dess bättre att detavslöjas i massmedierna att myndigheterna med regeringen i spetsen harförsummat att planera för en absolut nödvändigt ökad kapacitet när detgäller t.ex. äldreomsorgen. Jag tror att de äldre människor som har kommit ikläm och i många fall lämnas i ensamhet och övergivenhet har svårt att kännaigen sig i den skrytvals som regeringen spelar upp. Det är inte derasverklighet som beskrivs, men det kan möjligen bero på att de ansvariga harvarit dåligt underrättade om den verklighet som gäller på detta område. Allade grupper, och de är många, som har fått försämrade reallöner har också svårtatt stämma in i regeringens hyllningskör över sig själv. BengtLindqvist tar nu till märkliga argument för att försvara ett dåligtfamiljepolitiskt förslag. Socialdemokraterna gör långt om länge vissa insatser,men sedan urholkas bidrag och löner genom inflationen. Felet är att regeringeninte har sitt hjärta hos barnfamiljerna. Man kan också beskriva det så sommånga har gjort, att tyngdpunkten inte ligger hos -tyngdpunkten ligger hos . Nuär situationen den att många plaser i både daghem och fritidshem står tomma.Mänga avdelningar är helt stängda. Mångaföräldrar har tvingats öka sin arbetstid för att klara ekonomin. Den nyafattigdomen, som det talas om, tar sig uttryck i att föräldrar och barn fårallt mindre tid tillsammans. hävdar nu att regeringens förslagger mer tid för föräldrar och barn, men så är det inte. Om man tar ut helaföräldraledigheten i ett sträck, återstår ingen mer ledighet att ta ut, och dåär barnet bara . Sedan återstår alltför långa arbetsdagarför många föräldrar och alltför långa dagar på daghem för många barn. Medvårt förslag till vårdnadsbidrag ökar valfriheten från ett till . Barnoch föräldrar behöver mer tid tillsammans under betydligt än vad detsocialdemokratiska förslaget ger möjlighet till. Dessutom ges enligt vårt förslaglika mycket tid till alla småbarnsföräldrar. Den ekonomiska ersättningen enligtdet socialdemokrafiska förslaget varierar dessutom för de 18 månaderna från . för dem som får mest. Skall det kallas för en rättvisfördelningspolitik? Anf.56 MARGÖ (vpk) replik: Jag ställde en rad frågor till socialministern om socialdemokraternassyn på socialförsäkringen och om man har ändrat inställning. Jag fick intenågot svar, och det kan jag ha en viss förståelse för. Jag kan väl säga att jagär nöjd om jag bara får ett svar . Det är viktigt att vi fårdiskutera dessa frågor. Regeringenvalde utvecklingens väg ur den ekonomiska krisen, sade statsrådet. Han anfördevidare att man inte hade skurit i välfärden. Det råder väl delade meningar omdet. Såvitt jag vet var det kommuner och landsting som fill största delen fickbetala underskottet i statens budget. Det är det som vi nu kan avläsaresultatet av i de långa vårdköerna, i stängda avdelningar och i en personalpolifik somhar varit så dålig att personalen flyr. Och vi kan se det i krisen inombarnomsorgen. Jag vill bestämt hävda att sjukvärdskrisen kan vi inte lösa genomorganisatoriska förändringar. Man får inte personalen att stanna kvar genom attändra på huvudmannaskapet. Det är andra åtgärder som behövs. Närdet gäller krisen inom barnomsorgen räknar med att fram till1991 - det är då vi enligt utfästelserna skall ha full behovstäckning inombarnomsorgen - kommer av förskolebarnen att ha en plats inom denkommunala barnomsorgen. Mot den bakgrunden måste jag fråga: Är det intenödvändigt att vi lagstiftar om rätten fill barnomsorg? Förvpk är barnomsorg inte bara ett sätt att få barnpassning. Vi anser att det ärbra för barnens utveckling att vara i barnomsorgen - lika nödvändigt ochvikfigt som att få en plats i skolan. Därför anser vi att vi måste lagstifta ombarnens rätt till barnomsorg. Slufiigen,herr talman, vill jag säga att jag lyssnat intresserat här för att fähöra från de borgerliga vad den egentliga meninga med vårdnadsersättningen är.Är den egentliga meningen valfrihet och i så fall vilken valfrihet? Skall mankunna välja att vara hemma hos barnen eller att förvärvsarbeta? Iså fall undrar jag: Vem kan vara hemma för . - det är ju vadvårdnadsbidraget ger? Är det någon valfrihet? Om man väljer att fortsätta attarbeta, får man kvar . Vilken arbetsfidsför-kortning räckerdet till? Är ni nöjda med ungefär två fimmar ? Det är, såvitt jagförstår, vad pengarna räcker fill. Anf.57 () replik: Statsrådet anförde här att pensionärer har medverkat till attföra landet ur krisen. Det berömmet tackar de säkert för. Men jag undrar justhur undantagspensionärerna känner sig. De har en mycket Hten pension -den är bra mycket mindre än det lönelyft som regeringen fick i pengar räknat.Dessa pensionärer får inte mer än . Dessutom skall debetala om de råkar bli sjuka. Undra på att de känner oro för framfiden - en orosom kanske dessutom gör att de ännu lättare blir sjuka! Jag hoppas verkligenatt regeringen är solidarisk med dessa pensionärer som ställde upp och var medom att lösa krisen, dvs. att regeringen ser till att de får pensionstillskottpå samma villkor som andra grupper. Närdet gäller barnomsorgen ställer vi inte upp på den modell som borgarnaförespråkar. Jag tänker då på vårdnadsbidraget. Det utgör inte någotrealistiskt ekonomiskt alternativ. Vi skulle gärna vilja veta om de borgerligahär i huset är villiga att ställa upp på vår modell - med samma ersättning somden som gäller för dagbarnvårdare som vårdar egna barn. Jagtar för givet att regeringen ser till att åtminstone dagbarnvårdarna, som ansesvara en yrkeskår, får räkna in sina egna barn i gruppen. Jag vet att det i dagbarnvårdare som har tio barn i sin grupp för att derasarbete över huvud taget skall anses vara helfidsarbete. Fören del föräldrar hade det kanske varit önskvärt att få sina barn placerade idaghem, där storleken på gruppen skall vara sådan att det blir maximalt 3,5barn per anställd. Tyvärr finns inte den valmöjligheten, varken 7Riksdagens protokoll 1988/89:59 fördagbarnvårdare eller för föräldrar. Jag skulle gärna vilja ha besked i dessafrågor; Först vill jag säga till Margö Ingvardssonatt jag hoppades att jag hade gett ett ganska tydligt besked om den generellavälfärdspolitiken som grund också för den framtida välfärdsutvecklingen. Ettannat besked gäller utbyggnaden av en av socialförsäkringarna,föräldraförsäkringen. På den punkten råder det inget tvivel om vad regeringenvill göra. Jag vänder mig sedan till representanterna för de borgerligapartierna. Ni riktar här grova angrepp mot föräldraförsäkringen. Mest handlardet om att vi ersätter förlorad inkomst. Det gäller alltså en av hörnpelarna ihela socialförsäkringssystemet. Om det är så mycket som är fel med föräldraförsäkringennu när den skall byggas ut, betyder det då att ni skulle vara beredda att rivaupp föräldraförsäkringen som system om ni kom till makten? tydligen gett besked. Hon vill medverka till att beslutet om en utbyggnadav föräldraförsäkringen rivs upp i händelse av en borgerlig valseger. Det ärhelt logiskt, eftersom riktar mycket grov kritik motföräldraförsäkringen. Men gäller det också er andra? Om det inte är så, har jagväldigt svårt att förstå att ett system som kan vara bra för barn plötsligt blir så dåligt - att döma av er beskrivning avutbyggnaden. Sedan vill jag passa på att vända mig till folkpartietsrepresentant . Ni var ju med och utveckladeföräldraförsäkringen. Men ni har också gjort en formidabel kovändning när detgäller jämställdhetsfrägorna och familjepolitiken genom stödet tillvärdnadsbidrag. Ni hör ju till dem som förlorade valet, och det trodde viskulle bli en signal om en tillbakagång till den offensiva jämställdhetspolitiksom tidigare faktiskt var ett kännemärke ocksä för . Var står niegentligen i fråga om jämställdheten? Vidare kan jag inte, när jag läser folkpartietsekonomisk-politiska motion och när jag tar del av det som sägs här, få det helaatt gå ihop. I ekonomisk-politiska motion framförs nämligen medstor emfas att står bakom inkomstbortfallsprincipen. Men det skalltydligen inte gälla hela socialförsäkringssystemet - i varje fall inte självaförsäkringen. Jag får alltså inte det hela att gå ihop. Landets föräldrar harrätt att kräva ett besked från de borgerliga om huruvida de tänker riva uppföräldraförsäkringen vid en-eventuell seger i nästa val. Frågan är inte om vi skall klara utbyggnaden när detgäller full behovstäckning, utan frågan är hur det skall gå till. Riksdagenhar fattat beslut. gäller det för kommunerna att tillsammans med regeringenoch utforma en politik, som gör det möjligt att nå det uppsatta målettill 1991. Det är intressant att diskutera vilka medel vi då skall använda ossav. Det beslut som vi fattade 1985 går ut på att barnomsorgen- eller förskolan, som vi också säger- skall innehålla många olika former. Dethandlar då om daghem, familjedaghem, deltidsgrupper och öppna förskolor, menockså om alternativ. Alternativ barnomsorg är inte på något sätt portförbjudeni den barnomsorgspolitik som vi för. Det är den kommersiella barnomsorgen, densom bedrivs av aktiebolag och andra som har rent kommersiella intressen. som vivill sätta en spärr för. Vi vill inte att barrién skall bli en handelsvara förkapitalägare.