prot · GC0920 · 1988-12-31 00:00:00 — I två motioner av AlfWennerfors och en av tredje vice talman yrkas att riksdagenskall upphäva den bestämmelse i kommunallagen som ger personalföreträdarenärvarorätt vid sammanträde med kommunala nämnder och styrelser. Motioner med samma innebörd har avslagits av vidtvå tidigare riksmöten, 1985/1986 och 1986/1987. Lagen om närvarorätt förpersonalföreträdare i kommunala nämnder och styrelser trädde i kraft den 1januari 1986. Den är således knappt . Närvarorätten gäller vid ennämnds behandling av ärenden som rör förhållandet mellan kommun ellerlandstingskommun som arbetsgivare och deras anställda. Liksom vid tidigare behandling av denna fråga hänvisarutskottsmajoriteten till att Arbetslivscentrum i ett forskningsprojekt, där enutvärdering av verksamheten med personalföreträdare ingår, bör avvaktas.Slutrapport väntas föreligga . frågade vad visocialdemokrater förväntar oss av detta. Detta är ett forskningsprojekt därman skall se över vad lagen inneburit, vilka positiva och negativa konsekvenserden har fått när det gäller verksamhet. Jag tycker att vi skallavvakta detta. Jag väntar på att få en rapport på hur detta har slagit ut, detär min förhoppning. Medhänvisning till detta yrkar jag avslag på reservationen. 1 reservation 2 av tas frågan omåterinförandet av begreppet stad i kommunallagen upp. Denna reservation ärföranledd av en motion av . Sedan en enhetlig kommunbeteckning infördes har frågan ombegreppet stad som benämning på tätort tagits upp till behandling i riksdagentre gånger tidigare. Utskottet som liksom nu avstyrktförslagen har framhållit att det inte finns något hinder för en kommun attanvända beteckningen stad i de fall då detta inte har någon kommunalrättsligbetydelse. har följt utskottets förslag. Varken demokratiberedningen eller den arbetsgrupp inomcivildepartementet som haft i uppdrag att utforma ny kommunallag har lagt framnågot förslag om ändring av gällande ordning. Jag yrkar avslag påreservationen. Frågan om rådgivande folkomröstningar tas upp ireservation 3 av samtliga borgerliga partier samt . Ireservationen, som har föranletts av en motion av , ,yrkas att möjligheten till rådgivande folkomröstningar stärks. I reservationenyrkas på förslag från regeringen om en förfarandelag gällande kommunalafolkomröstningar. Även denna fråga har tidigare behandlats av utskottet vidett flertal tillfällen, men utskottet har inte funnit skäl till ändring av denståndpunkt som intogs då förslaget till ny kommunallag antogs av riksdagen.Riksdagen har varje gång följt utskottets mening. De synpunkter som nuframförts i motionen har inte föranlett utskottsmajoriteten att ändraståndpunkt. Med hänvisning till vad jag nu har anfört och vad somframförts i utskottsbetänkandet yrkar jag avslag på reservation 3. I reservation 4 av berörs kommunaltvänortsutbyte i vissa länder. I reservationen begärs, liksom i motionen av LarsWerner, åtgärder för att stimulera och stödja kommunernas vänortsutbyte medorter i frontstaterna runt samt i . Som framgår av vadutskottet anfört lämnade stat-kommun-beredningen i sitt delbetänkande 1986:10,medverkan i internationella frågor, en redogörelse för kommunernasvänortsutbyte. Beredningen hade inget förslag till ändring av gällande ordning. Då frågor som tagits upp i stat-kommun-beredningensbetänkande skall tas upp till övervägande av den kommitté som skall utformaförslag till ny kommunallag, får jag hänvisa till detta och yrka avslag påreservationen. JO:s talerätt på det kommunala oreglerade området sombehandlas i utskottets betänkande har föranlett reservation 5 av ochfolkpartiets ledamöter. Till skillnad från vad som gäller på det statliga områdethar JO inte någon talerätt på det kommunala området där det disciplinäraansvaret regleras genom kollektivavtal. Vid behandlingen av ärendet om reformering avJO-ämbetet behandlade utskottet tre motioner med samma innebörd som nuföranlett reservation 5. Utskottet uttalade sig den gängen positivt till att deaktuella frågorna skulle utredas. /behandlades fråganpå nytt. Då hänvisades till att kommunalansvarsutredningen enligt sina direktivhar att behandla denna fråga. Enligt vad utskottet har inhämtat beräknas utredningsarbetetvara avslutat omkring . Utskottet finner därför ingen anledning attändra ståndpunkt utan yrkar avslag på reservation 5. Slutligen har ledamöter i reservation 6tillstyrkt en motion av i vilken åtgärder krävs i syfte attförhindra att kommunala församlingar sätter sig över vissa laga kraftvunnadomstolsavgöranden. Då den tidigare omnämnda kommunalansvarsutredningen ävenhar att behandla denna fråga, finner utskottet det lämpligt att avvaktautredningens slutbetänkande. Med detanförda, herr talman, yrkar jag avslag även på reservation 6. Jag yrkar såledesavslag på samtliga reservationer och bifall fill utskottsmajoritetenshemställan. AnL 28 HANS NYHAGE (m) replik: De fackliga företrädarna ges möjlighet attpåverka besluten på ett helt annat sätt än övriga kommuninvånare. De fackligaföreträdarna ges alltså en särställning som inte går att motivera på sakligagrunder. Det kan inte vara rimligt att en facklig organisation, med ett oftanog högt begränsat medlemsantal, ges en rättighet i en politiskt vald nämnd sominte tillkommer ett politiskt parti bakom vilket det kan stå tusentals väljare.Eftersom systemet strider mot demokratin finns det inte någon anledning att tadet pågående projektet inom arbetslivscentrum till intäkt för att detta skallfå fortgå. Vi är överens om att begreppet stad får införas av dekommuner som så önskar. Då kräver ändå konsekvensen att de även får använda sigav begreppet stadsfullmäktige och stadsstyrelse. Det finns ju inte någotrimligt skäl till att man skall säga nej till detta. Det kan rimligen inte inågot avseende strida mot kommunallagen. Den kommunala folkomröstningen utgör bevisligen ettbetydelsefullt inslag när det gäller att stärka kommuninvånarnas inflytande ochmöjligheter att påverka. Vad vi kräver är alltså ingenting annat än att manskall underlätta möjligheterna att genomföra folkomröstning. Det ärdärför som vi kräver en särskild lagstiftning på området. AnL 29BENGT KINDBOM (c) replik: sade inledningsvis att en radfrågor bereds i en ny utredning. Ja, de skall beredas, men detta arbete harännu inte kommit i gång. Det är bra om medverkar till att dettaarbete kommer i gång . Jag befarar att vi annars snartbefinner oss i samma situation som under den förra mandatperioden, nämligen attregeringen lägger fram sina förslag sent och innan de är genomarbetade. Enfördel nu är att har enats om en parlamentarisk utredning. Det ärsåledes inte längre fråga om beredning där partierna inte har ett reelltinflytande. Jag går sedan över till det som om den fackliga representationen i kommunala nämnder. Han hänvisade tillförhållandet mellan arbetstagare och anställda. Det har man även gjort härtidigare i debatten. Såvitt jag kan erinra mig är detta förhållande reglerat iportalparagrafen i medbestämmandelagen. De fackliga företrädarna kan dessutomsitta med i beredningsorgan. Det kan vara fråga om MBL-förhandlingar, nämnder,osv. De fackliga företrädarna kan alltså vara med tre fyra gånger i enbeslutssituation, medan de politiska partierna, som har betydanderepresentation bakom sig, inte får vara med. Resonemanget håller alltså inte.Vi har alltså redan en sådan reglering. Tycker ni att medbestämmande lagen ärså erbarmligt dålig? Det har också framförts protester från kommunalt håll.Dessa har man inte heller tagit till vara. Jag vet att tidigarei debatten har nämnt de socialdemokratiska kommunal- och landstingsråd som harpekat på det 1988/89:209 november 1988 orimligaur demokratisk synpunkt. Jag kan bara hänvisa till de tidigare redovisningarna. Det intressanta är att fullkomligt saknarpolitisk vilja. Vad vill socialdemokraterna egentligen få ut av utredningsarbetet?Det är ju inte bara från politiskt håll som man har satt i gång arbetet, utandet har godkänts av . Därför kvarstår min fråga: Vadvill ni ha ut av arbetet? Vad är egentligen er inställning? Är ni tveksamma, eftersomni vill avvakta resultatet? Vad är det för problem ni ser eftersom ni villavvakta? sade ju att man vill belysa ett antal problem. Jag tyckeralltså, herr talman, att den enklaste och klaraste vägen ur demokratisksynpunkt är att avskaffa bestämmelserna. Låt migangående folkomröstningar säga att det är förfarandereglerna som vi efterlyser. AnL 30BIRGIT () replik: hänvisar till forskningsprojektoch säger att dessa skall ge svar på huruvida fackliga organisationer skallsitta med vid de politiska församlingarnas beslutsbord eller inte. Det ärverkligen en flykt från verkligheten. Det här är inte någon praktisk fråga, detär en ideologisk fråga. Socialdemokraterna har valt att prioritera de fackligaorganisationerna framför andra intressenter, som det kanske skulle vara meravärdefullt att ha med när man fattar beslut. Varför kan intehandikapporganisationer eller pensionärsorganisationer, som är mera beroende avde beslut som fattas i de kommunala församlingarna, få vara med? Vi har ett indirekt valsystem i det här landet där politikernafår ta ansvar för sina beslut. Självfallet skall de fackliga organisationernaha inflytande över sitt arbete och sin arbetsorganisation. Det finns etableradeoch upparbetade kanaler för hur detta skall gå till - vi har förhandlingar,remissförfaranden, yttranden. Ingen annanstans i vårt samhäller råder så stor öppenhetöver vilka beslut som fattas. Det skrivs ju papper på allting. Det är en storskillnad jämfört med förhållandena i det privata näringslivet. Jag börjar undra om det inte här handlar om någontingannat, nämligen om kopplingen mellan facket och socialdemokratin inom densocialdemokratiska maktapparaten. Det förekommer redan gemensamma försammanträdenmellan de fackliga representanterna och de socialdemokratiska representanternai nämnderna. Det handlar kanske om att man inte vill stöta sig med facket, somju levererar de flesta medlemmarna i partiet och som också bidrar generöst medpengar till de socialdemokratiska valrörelserna. Det finns många politiska församlingar i vårt land somfattar beslut som berör personalens arbetsorganisation, t. ex. utskotten iSveriges riksdag. Är nästa steg att de fackliga organisationerna också där fårsitta vid förhandlingsbordet? Nej, jag tror att det är någonting annat än enpraktisk fråga om personalens arbetsorganisation som ligger bakom det förslagsom socialdemokraterna nu hänger fast vid. AnL31 () replik: talade om stadsstyrelse ochstadsfullmäktige. Jag var faktiskt kommunalt aktiv när den nya lagen medenhetliga kommunala benämningar kom. hette det justadsfullmäktige. I min hemkommun hette det drätselkammare - jag vet inte omdet var den Hans Nyhage menade skall återinföras. Kommunerna har frihet attkalla sig stad i de fall det inte har någon kommunaljuridisk betydelse. Det heter väl fortfarande i . Kommunerna har frihet att besluta om de vill ordnafolkomröstning eller inte. Om man skall dra upp regler blir det ytterligareregler. Det kan vara bra att inte ha för mycket regler förkommunernas verksamhet utan låta kommunerna ha självstyre. Vill kommunernaordna folkomröstning om vissa saker finns den möjligheten . Jag tyckeratt vi kan nöja oss med det. Vad gäller den fackliga representationen,personalrepresentationen i nämnder och styrelser där man behandlar frågor somberör de anställda, tycker att det är en klar ideologiskskiljelinje mellan de borgerliga partierna och socialdemokraterna. Jag hållermed om det, men jag tycker det är värdefullt att en nämnd kan ta tillvara personalens erfarenheter på ett annat sätt än man gör i enMBL-förhandling. frågar varför handikapporganisationer ochpensionärsorganisationer inte får vara med på nämndsammanträden. I minhemkommun har vi särskilda handikappråd och pensionärsråd där representanterför kommun och dessa organisationer dryftar frågor. Så visst har de ettinflytande över hur kommunalpolitiken utformas. 1988/89:209 november 1988 AnL 32 HANS NYHAGE (m) replik: undrar om jag syftar till att manskall återinföra begreppet drätselkammare. Av vår reservation framgår med alltydlighet vad vi syftar till, nämligen att vi skall vara konsekventa. Har enkommun rätt att kalla sig stad, då är det också rimligt att de mestbetydelsefuUa organen, nämligen fullmäktige och styrelse, får kalla sigstadsfullmäktige och stadsstyrelse. Jag undrar vad socialdemokraternahar att frukta av att vi försöker underlätta genomförandet av kommunalafolkomröstningar. Vad har socialdemokraterna att frukta av att vi underlättarför kommuninvånarna att ge sina synpunkter till känna och ger dem möjlighet attpåverka utvecklingen i sin kommun? AnL 33BENGT KINDBOM (c) replik: Jag har aldrig bestritt, och det bestridsinte heller någonstans i reservationen, att kommunerna har frihet att ordnakommunala folkomröstningar. Jag påpekade i slutet av min förra replik att detär förfarandereglerna vi diskuterar, exempelvis tidpunkten för genomförandetav en folkomröstning, möjligheten för minoriteten och andra att bedrivainformationsverksamhet så att det inte blir några överraskningar, därför attmajoriteten har varit för snabb, minoritetens sätt att ställa frågor,poströstning, valnämndens medverkan. Varje kommun som använder sig av dettainstitut får formasina egna regler och ta kontakt med centrala myndigheter, affärsverk och andra.Det vore enkelt om reglerna var fastställda från början. kom ned ettsteg från den fackliga närvaron och började tala om handikappråd ochpensionärsråd. Det finns många sådana arbetsgrupper som samarbetar mednäringslivet, men de har ingen beslutanderätt. Avser att man skallföra över beslutanderätten dit - eller sade han detta bara för att lösa detdilemma han hamnat i när han försöker försvara sig - då blir det också enkommunaldemokratisk fråga. har en reservation tillsammans medfolkparfiet som handlar om talerätten gentemot de kommunala besluten menframför allt om tjänstemannaansvaret. Drar vi bort dessa beslut från debeslutande församlingarna och lägger dem i sammanslutningar som är oklara urdemokrafisk synpunkt är vi ute på ett gungfly, herr talman. Det är vi inteberedda att medverka till. Jag har inte kunnat finna att på någotsätt har kunnat klara ut den grundläggande kommunaldemokratiska frågan isamband med den fackliga representationen i nämnder och styrelser. AnL 34BIRGIT () replik: sade att det var mycket värdefulltatt ha med de fackliga organisationerna vid sammanträdena och höra derassynpunkter. Det måste innebära att han tycker att de har mer värdefullasynpunkter än vad t.ex. handikapporganisationer, pensionärsorganisationer ochföräldrar har, eftersom de fackliga organisationerna är de enda som givitsnärvarorätt. För övriga intressenter här man handikappråd och liknande organ.Det finns ju också inarbetade organ för personalens inflytande med bestämmelserom hur förhandlingar skall gå till, osv. Men det är endast de fackligaorganisationerna som får vara närvarande vid de politiska sammanträdena, däravvägningar skall göras mellan olika intressen, både de anställdas intressenoch de medborgares intressen som är beroende av de tjänster och den service somdet fattas beslut om vid de kommunala nämndsammanträdena. Jag har fortfarande den misstanke som jag redovisade imitt förra inlägg. är det mest socialistiska fackförbundet, ochman finner det ofta angeläget att ha försammanträden med socialdemokraterna inämnden, innan besluten fattas. Så till frågan om folkomröstningar. Socialdemokraternabrukar vara mycket för att man skall ha ordning och reda och bestämda reglerför hur saker och ting skall gå till. Det är precis vad våra förslag när detgäller folkomröstning handlar om. Jag tror att motviljan att införa regler somskulle göra det enklare för folk att se till att det blir folkomröstningar harsin grund i att man egentligen inte är sä intresserad av att gå ut och ta redapå vad folk anser i olika frågor. Här skall det vara partiprogram ochparfipiskor och sammanhållande program som beslutats i vanlig ordning i depolifiska partierna och de olika kommunala församlingarna. Man anser tydligeninte att det är så viktigt att se till att kommunerna kan ha folkomröstningaroch direkt fråga medborgarna vad de anser. Medborgarna kan ju ha en annanuppfattning än det egna partiet. Jag tror att det är det som är anledningentill motståndet mot fastställande av regler för folkomröstningar, regler somskulle vara till stöd för dem som i större utsträckning vill tillgripafolkomröstningar i kommunerna. AnL 35 () replik: Det har här talats om fackliga företrädare i nämnder och styrelser. Jagtror att jag sade att det skulle vara värdefullt med personalföreträdare. Jagvar ordförande i en social centralnämnd när man inledde försöksverksamhetenmed att ge personalföreträdare möjlighet att vara med vid sammanträden, och jaghar fortfarande uppfattningen att personalföreträdarna hade många värdefullasynpunkter att tillföra nämnden. Jag kan försäkra att vi intehade några som helst gemensamma förmöten mellan personalföreträdarna ochsocialdemokraterna i nämnden. Jag har alltså en positiv erfarenhet av dennaverksamhet. BengtKindbom talar om regler för folkomröstningen. Man vill tydligen att riksdagenskall fastställa regler för man skall kunna genomförafolkomröstningar, vilka frågor som skall kunna ställas, osv. Jag anser attkommunerna här skall använda sin självstyrelse och bestämma i sådana härfrågor. Det är kommunfullmäktige som beslutar huruvida man skall hafolkomröstningar eller inte. Kommunfullmäkfige är ju kommunens högsta beslutandeförsamling. Det tycker jag ätt man måste rätta sig efter. Jag anser att maninte skall inkräkta för mycket på kommunernas beslutanderätt. TillBengt Kindbom vill jag säga att personalföreträdarna eller de fackligaföreträdarna inte har beslutanderätt, utan de har endast närvarorätt ochyttranderätt vid nämndens sammanträden. Jagär inte alls rädd för folkomröstningar och inte heller för någon"Sjöboeffekt", men jag tycker att det är en angelägenhet attbesluta huruvida man vill ha en folkomröstning. Jag vidhåller mittyrkande om bifall till utskottets hemställan. Andrevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. AnL36 (): , , utreddes frågan om den kommunalademokratin, vilket bl.a. resulterade i den nya kommunallagen. Jag hade förmånenatt sitta med i båda de utredningar som arbetade, den kommunaldemokrafiskautredningen och den kommunaldemokratiska kommittén. Jag var alltså med ochdiskuterade förutsättningarna för ändringar i den kommunala organisationen föratt stärka den representafiva demokrafin. Från deltog i deutredningarna bl.a. KU-företrädarna . Jagvill redovisa att vi i huvudsak hade en värdegemenskap. Det fanns tyngd ibesluten därför att vi hade en värdegemenskap och samstämmiga synsätt. Det varen styrka när kommunallagen skulle skrivas om och dessa åtgärder genomföras. fråga blev vi emellertid inte överens. Det gällde förslaget att denkommunala demokrafin skulle tillföras en alldeles främmande företeelse, enprincipiellt ny företeelse, nämligen att de fackliga företrädarna skulle fånärvarorätt och yttranderätt och i ursprungsförslaget också rösträtt i de 4 prolokoll 1988/89:20 kommunalanämnderna och styrelserna. Man skall veta att dessa diskussioner fördessamtidigt som. vi diskuterade om och hur MBL skulle tillföras den kommunalademokratin. De som var negativa till förslagen om facklig närvarorättvar företrädarna för de borgerliga partierna. Men den som var starkast ikrifiken och mest kunnig i sak var socialdemokraten , docent iLund. Han har även fortsättningsvis varit ytterst aktiv i diskussionen om denfackliga närvarorätten. Vi har noterat att man även i- fackförbundspressen dådiskuterade om detta var en lycklig utveckling. Den som följer fackförbundspressenvet att den diskussionen fortfarande pågår. Det diskuteras om man möjligenborde ha en annan plattform för relationerna mellan personalen och kommunalanämnder än den närvarorätt som diskuteras. En sak som diskuterades var ominte de gamla företagsnämnderna var en bättre plattform för personalen ochdärmed de fackliga företrädarna att framföra sina synpunkter än närvarorätten inämnder och styrelser. Den avgörande risken är att vi i denkommunala demokratin genom den fackliga närvarorätten ger ett dubbelt inflytande åt de fackliga organisationerna. Därmed ifrågasätts hela den representativa demokratin. Jag är mycket förvånad över att man på socialdemokratiskt håll bara hänvisar till en utredning utan att tala om huruvida man i sak tyckeratt det är braeller dåligt. Jag har lärt mig, eftersom jag sysslat oerhört mycket med denna fråga även som kommunalpolitiker, att man i de fackliga organisationerna är en aning tveksam. Motivationen är något mindre än den var när diskussioner na började, och intresset är uppenbart något mindre. Jag gör den rent sakliga bedömningen att man kommer att föra en diskussion om ändringar. Då menar jag att det rimliga hade varit att .biträda den reservation som i detta sammanhang är avgiven av m.fl., och jag yrkar bifall till den. Avslutningsvis vill jag kort säga några ord om en frågadär jag också har ett förflutet. Det gäller begreppet "stad". När det sedanefter en skrivning av noterades att det fanns möjlighet för de kommuner som så önskade att ändra begreppet "kommun" tUl begreppet "stad", så gjorde detta på mitt initiativ. Vi blevpoUtiskt eniga om att detta var en vikfig och riktig utveckling. är en kommun men kallar sig för stad i alla sammanhang där framträder. Det är som träffar avtal, det är som representerar, det är som bygger och förvaltar, rnen är en av landets kornmuner., ., Alla partier ställde upp på det här, och vi vände oss tiUriksdagens konstitutionsutskott - det var 1984 eller 1985 - och sade: Ikonsekvens med det här ställningstagandet. bör vi också få kaUa vårtfullmäkfige för stadsfullmäktige. Det gör vi. Jag har ju för bara några veckorsedan flyttat över från stadsfullmäktige i till , och det ärmånga representanter för olika partier som i dagligt tal använder beteckningenstadsfullmäkfige. Den rimliga konsekvensen av denna utveckling är att riksdagenaccepterar att man får använda beteckningen stadsfullmäktige. Låt mig fill socialdemokraternas företrädare i debattensäga att resonemanget om "drätselkammare" inte är alldeles rikfigt.Drätselkammare var enstyrelsefunktion som fanns, kanske i kommun bl.a., men det vidiskuterar är det representativa organet, och det hette tidigare antingenkommunalfullmäktige eller stadsfullmäktige. Någon tredje beteckning fanns inte. Med dessa ord yrkar jag bifall till reservafion nr 2 vidkonsfitufionsutskottets betänkande nr 3. AnL 37 (): Det handlar i detta fall om att i fullfölja det arbete somvi påbörjat hemma i våra kommuner. Vpk och föreslår att det skallbli möjligt att få vänorter i . Det har också tagits bilateralakontakter - det kan man ju göra. Detta har järnbruksklubben, SSU och andragrupper i min hemkommun gjort genom att samla in kläder, tvålar, pennor,maskiner och verktyg som skickas i containrar till . Vi har redan sågott som adopterat en stad som heter . Ett par personer arbetar där,det är en elektriker, och min son arbetar med landsbygdsutveckling i omgivningen.Hans fru startar snart ett projekt för beskogning av . Vitycker det är viktigt ätt man får fortsätta med detta arbete på ett meraofficiellt sätt, och vi vet vad det betyder för kommuner eller städer iu-länder att få en sådan officieir kontakt med ett i-land. Jag yrkar därförbifallfill reservation 4 av . Jagvill också ha tydliga och klara rekommendationer. Det skall inte bara varatillåtet att ha vänorter. De kommuner där man har motionerat om saken har omoch om igen fått nej. Då har man kommit till uppfattningen att det är nätt ochjämnt tillåtet att ha vänorter men inte rekommenderat. Vi vill att dét skallkomma en rekommendation om att det är tillåtet med vänorter samt anvisningar omhur det skall gå till, så att det blir större fömtsättningar att få igenomsådana här förslag i kommunerna. AnL38 HANS LEGHAMMAR (mp):