prot · GC09105 · 1988-12-31 00:00:00 — Vissl är del sä, alt det vid elt givetlillfälle kan finnas missbrukare som befinner sig i en sådan silualion atl inankan säga alt detta är någonting som den här personen inle klarar av just nu -men kanske . Del är ju svårt alt vela. Men för all kunna göra denbedömningen måsle man enligl min mening kunna känna den här personen väl. Manmåsle ha en behandlingskontakl, som är uppbyggd genom atl man har träffats, har diskuterat och provat sig fram med olika behandlingsformer ochbehandlingsvägar. Har man den kontakten och gör man en bedömningav en människa ulifrån en personkännedom, dä kan man också introducera del härutbytet av sprutor. Då fungerar socialljänslen och narkomanvården precis sä somhar föreskrivits i del här förslagel som gäller - då finns samarbetetetablerat. Kan del då visa sig atl det blir en positiv effekt, dä är del jubra. Men det är del vi skall la reda pä. Jag menar atl detta samarbete är nödvändigt. Det förslagsom har ställt sig bakom bygger ju pä en ganska förutsättningslösuldelning under anonymitetsskydd, då man inle har möjlighel alt först göra dennödvändiga bedömningen. Del är förkastligt - då är del en omöjlig balansgängsom man skall gå. Hur skall man då kunna avgöra om den här personen harmöjlighet alt la sig ur sill missbruk? Hur skall man kunna motivera, hur skallman kunna rådgöra om andra vägar, om man inte känner varandra? Atl det finns internationell expertis som har ställt sigbakom ställningstagandet är ju möjligt. Jag tror väl atl man har gjort detdelvis på grund av att man har en annan situation än vad vi har i Sverige.Narkolikapolitiken ser mycket annorlunda ul i andra länder. Jag tror attSverige är ett av de länder som har den mesl restriktiva narkolikapolitiken. Vihade ju från ulskoltets sida lillfälle atl ta emol besök av holländskaparlamentariker för att diskulera detta. Deras inslällning till narkotika ochnarkotikas farlighet var rent skrämmande. Jag kan länka mig atl man medutgångspunkt i en mycket mer liberal hållning i narkolikafrågan lycker atl dethär väl inle är så myckel all Åtgärder mol HIV-infeklion och aids orda om.Det är forlfarande ingen som har hävdat atl del finns inlernalionel- Prot.1988/89:105 la sludier som uppfyller de krilerier som vi anser all sludierskall uppfylla. Jag iror alt man fär hänvisa lill alt Sverigeär en aning unikl i den här frågan - vi måsle nog göra våra egna sludier. 13 () replik: Kräver man absolut visshet som bas för sinahandlingar, då blir det inte särskilt myckel gjort! talade om behandlingskonlakter. Del äralldeles rikligt atl del är oerhört vikligl. Men elt av de storslagnaresultaten av försöket i är ju all man kom i konlakl med en fantastiskmassa narkomaner som inte var kända av och som genom deltagandeli sprututbytes-programmet kunde knyta konlakl med socialljänslen och mednarkomanvärden. Del här är alltså ell viktigt instrument för atl fånga upp avsocialljänslen okända narkomaner och molivera dem lill behandling. Del krav som vill uppslälla, nämligen all socialljänslenskall vara den enda "ingången" lill den här lypen av verksamhel ärdäremol inle särskill ändamålsenligl. Lät mig slulligen påminna om attäven förslag bygger på tanken att verksamheten skall bedrivasi nära samverkan med andra berörda myndigheter - med , medpolisen och andra instanser som är inblandade i narkomanvården. Del ärsjälvfallet också vår utgångspunkt. Därför är det fel att här måla upp nägonmolsällning. Även försökd i har skelt i kontakt med andra, inarkomanvärden inblandade organ. 14GUDRUN (vpk) replik: säger all verksamheten i Lundhar gjort atl man kommil i kontakt med narkomaner som man inle tidigare varil ikonlakl med. Sä har del nalurliglvis varit: En del har man haft kontakt med engäng, en del två gånger, en del . Elt fälal har man varil i kontaktmed en längre lid. har jag inle siffrorna i huvudel, men del är faktiskl enminoritet som man hafl en kontinuerlig kontakt med, en kontakt som varil möjligall använda till atl bygga upp en behandlingsmolivalion. Absolul visshet kanske man inle alla gånger kan kräva, menman måsle åtminstone kunna kräva att någonting lalar för all del sambandexisterar som man påstår finns. Vi vet att ulvecklingen inom andraslorsladsregioner, l.ex. i Göleborg, och i andra delar av landel under sammalid har varil lika positiv som i och , trots atl man inle alls haflnågra sprutprojekl. Det är då andra faktorer som varil avgörande. Till en delhar det nog varil insatser inom missbruksvärden, uppsökande verksamhel ochliknande. Det finns alltså ingenting som lalar för atl man kan drade här mycket viilgäende slutsatserna. Del är möjligl all vi i stället skullekunna börja dela ul kläder och säga all del gör atl vi kommer i kontakt med sämånga narkomaner som vi inte tidigare hafl kontakt med. Del är faktiskl sä,, och jag tycker inte att man kan bortse från det. Man skullekunna kräva någol mer av visshet än man här har gjort. Vi är överens om atl del skall vara ett nära samarbele medsocialtjänsten, och del är ju inskrivet i förslagel. Därför lycker jag faktisktalt det är bra. Prot.1988/89:105 Jg gav nu tillfälle till två repliker för attjag irodde all han 27 april1989 skulle säga någonting omkriminaliseringen. är repliktiden såvitt jag ~ förstår slul, sä det fär väl bli inäsla omgång. infektion och aids jg j (): Jag lycker alt från sademycket klokt om narkolikabekämpningen; jag ser inle nägon anledning alt upprepadel. Jag vill angripa problemet från ett annat håll. de gröna anser, liksom alla andra, altdrogberoendet skall motarbetas. Till drogerna räknar vi alkohol, tobak,narkotika och vissa beroendeframkallande mediciner. För all motarbetadrogmissbruket måste vi motarbeta anledningarna till atl missbruket uppslår,nämligen människors känsla av hopplöshd inför sin livssilualion. Viljan alt viaen drog fly undan ell olillfredsslälll liv. Då måste vi skapa dl samhälle medlid för närhet, ömhet, samvaro - ell samhälle med lid för varandra. Vi måsle undvika inle bara den maleriella nöden ulan ävenden andliga. I dagens industrisamhälle håller vi pä all rationalisera borl demänskliga konlaklerna. De blir allt ytligare och allt snabbare. Ofta sker de via dalorer. Del är snabbi och effeklivl, men samiidigi missar vikroppsspräkd. Vi fär bara halva informafionen från varandra. Nej, vi måsle skaffa lillbaka förmågan alt använda lidenlill all lyssna på och lala med varandra. TV-apparaler, videor ochradioapparaler kan inle ersälla den mänskliga röslen, den mänskliga kontaklen.All upprällhälla och behälla mänsklig konlakl lar tid, och lid är i dagnågoniing del är ont om. Inle ens här i har vi fid. Vi har inle lid altlyssna på varandra -del viiinar de lomma riksdagsbänkarna om. I stället får vipapper i oändliga mängder, som vi hoppas hinna läsa. Vi borde la oss lid atllyssna på varandras argumenl och lugnt och sakligt diskutera oss fram tillgemensamma ståndpunkter där det är möjligt. Plenisalen borde ha varit full , när vi diskulerar någoniing sä vikligl. Generellt sett är det viktigt att regelbundet arbeta utanjäkt med korlare arbetsdag än vi har och med ett utbyggt sociall nätverk iett samhälle där drogerna inte skall behövas. I ell samhälle där människor ärolyckliga och oharmoniska söker de avkoppling och glömska genom drogerna, ochdl sådanl samhälle vill vi inte ha, även om del är fyllt med aldrig sä mängaprylar. finns del i alla fall människor som har blivitnarkomaner, och vi måste hjälpas ät atl om möjligt bli av med beroendet avnarkotika. Naturligtvis löper sprulnarkomaner en ökad risk alt fä HIV ochsenare aids. Den spridning som sker via infekterade sprutor och kanyler skallvi göra någonting åt. Vi kan aldrig acceplera all någon blir narkoman. Men vikan inle heller låla bli all försöka hindra HIV-spridningen. Om jag hade dl barn som inte var narkoman skulle jag säga:Stoppa all narkotika vid gränserna, sä all mill barn inle riskerar an blinarkoman! Om jag hade ell barn som använde hasch skulle jag säga: Inga friasprulor, sä all mill barn frestas alt bli sprulnarkoman! Om jag hade ell barnsom var spruinarkoman skulle jag säga; Ge min barn rena sprulor sä att del åtminstoneinte riskerar att bli HIV-smittat! - Det går inte att lösa alla problem med enhandling. Vi anser atl försöksverksamheten för alt undvikayllerligare spridning av HIV och aids bör ulvidgas, så all verksamheterna iMalmö och ulan någon slörre förändring ingår i den. Men då måsleverksamhelen kunna utvärderas vdenskapligl. Del är nödvändigl. Med detta yrkar jag bifall till reservalionerna 5 och 11;den senare handlar om anonymitet vid provtagning. Jag har litet mera att säga. de gröna kännerstor oro inför den framlida ulvecklingen på narkolikaomrädd. Vi tror all denpågående harmoniseringen med EG kommer all innebära förändringar av vär narkolikapolitik.Den största faran ser vi i minskad gränskontroll. Vi borde i slällel utökanarkotikakontrollen vid gränserna. Dessulom finns del en fara i harmoniseringennär det gäller alkoholpolitiken. Den kan leda till ökad alkoholkonsumtion, ochdel kan vara inkörsporten lill ell ökat narkotikamissbruk. Tack för ordet! Åtgärder mot HIV-infeklion och aids Anf.16 (): Kampen mot narkotikamissbruket måste förasmed samma krafl som kampen mol aids! Med samma krafl och med samma envishd. I socialulskollels betänkande 21 står: "Samhällel fårinle vare sig i ord eller handling agera sä all den ena kampen uppfattas sommindre viklig än den andra." kan inte betonas för mycket! HlV-virus och narkotikaär båda ödeläggande om än på olika säll. Vi fär aldrig priorilera bekämpning avdel ena pä bekostnad av del andra. De signaler man i sä fall sänder ut kan fämycket omfattande konsekvenser. Uppfattas del som om vi slappnar av i vår bestämda attitydmol narkolikan kan följderna bli ödesdigra. Vi har i moderala samlingspartiet en myckelbestämd uppfattning när det gäller synen pä narkotika, på missbruket, vårdenoch behandlingen. Denna syn har vi redovisal här i . Vihar också gång på gång - inle minsl i - påtalal hur avgörande arbetetmol missbruket är när del gäller kampen mol HlV-smittans spridning. All acceplera fri utdelning eller fritt utbyte av sprutoroch kanyler till missbrukare är för oss fullsländigl otänkbart. Det finns i dagingel som lyder pä atl detta skulle vara elt verksamt medel för atl stoppaspridningen av HIV. Ingen verksamhet, vare sig i eller utomlands,bevisar della. En verksamhet med utdelning av rena sprutor och kanyler tillnarkotikamissbrukare kan inte godtas utifrån dagens kunskaper ocherfarenheter. Inte ens erfarenheterna frän ullandel är sä entydiga som det harlåtit här . fanns ett betydandemotstånd särskill bland utvecklingsländerna mol uldelning av sprulor ochkanyler. Vid bedömningen av WHO:s uttalanden från två expertmöten- det senaste1988, där man mest rekommenderade länderna alt överväga införandel avkonirollerade program - har del betydelse vilka experler som dellar. Vimoderaler har dock när det gäller regeringens förslag om försöksverk- Åtgärder mot HIV-infeklion och aids samhelenmed uldelning av sprutor och kanyler lill narkotikamissbrukare kommil fram lillolika slällningstaganden - trots att vi har helt och hållet samma bestämdauppfallning när del gäller narkotikamissbruket. Efter att länge ha följt arbetet med att begränsaHIV-smiltans spridning och efler alt noga ha analyserat och övervägtproblematiken, har jag fillsammans med mina medmolionärer kommil fram lill atlvi - liksom regeringen-inle vill motsätta oss en viss, mycket begränsadförsöksverksamhet med bestämda villkor så atl det blir möjligt atl skaffaunderlag för en vetenskaplig ulvärdering och bedömning. Jag vill dock gärna erkänna atl jag är myckel tveksam, ochjag lycker del är svårl atl medge försöksverksamhel ens med stränga krav pävetenskaplighet. Jag instämmer i åsikten atl del är nödvändigl all få ellvdenskapligl underlag. Del finns så myckel lyckande och Ivärsäkerhd i den här deballen,för atl använda ord: enkelspårighd ät båda hällen. Del finnsockså människor med djup övertygelse för eller emot uldelning av rena sprutor.Den har de utifrån lång erfarenhet av arbele bland missbrukare och HIV-smitlademissbrukare. En vetenskaplig utvärdering kan ge oss kunskap och underlag för envidare bedömning. Jag instämmer i del som sade om atl vimåste skaffa oss kunskap ulifrån våra egna förhållanden och utifrån vår svenskasyn pä bekämpningen av narkotikan. Mänga av oss som följt arbelel mol narkoiikamissbruk ochmol spridningen av HIV hade iroll all verksamhelen i skulle ge eltvetenskapligt underlag. Det gjorde den inte. Det hade varit värdefullt omverksamhelen i hade givil underlag för vetenskaplig utvärdering. Jag delarnu ulskoltets uppfattning all verksamhelen i inle motsvarar de krav påkontrollerbarhet man måste ställa. I molion Sol7 säger vi molionärer att vi i likhel medregeringen anser alt det saknas vetenskaplig grund för alt anse atl man kanförhindra spridning av HIV genom alt starta fler utbytesprogram. Vi kan inteinstämma i slutsats att fördelarna med en kontrolleradsprutulbytesverksamhel överväger nackdelarna. Ej heller kan vi biträdasocialstyrelsens förslag lill fortsatt och utbyggd försöksverksamhel. Dennaverksamhet skulle kunna bli alldeles för omfattande. förslagstår i klar strid mol restriktiva hållning atl eliminera alla led inarkotikahanteringen, ett förhållningssätt som är i samklang medansträngningarna atl begränsa HIV-smittan. Regeringens förslag tillförsöksverksamhet är myckel restriktivare än , vilket visaralt regeringen i stort sett delar den syn som vi har som står bakom molionSol7. Vi molionärer säger därför all om del finns föruisällningar all göra enslrikl vetenskaplig ulvärdering av metodens effekler, vill vi.efter stor tvekaninte motsätta oss en försöksverksamhel i myckel begränsad omfallning. Vi föreslog dock yllerligare villkor förförsöksverksamhelen, av vilka följande är de viktigaste: Försöksverksamhet får medges på högst tre plalser ilandel. Hållbara garantier rnåsle skapas för all verksamhet med utbyte avsprulor och kanyler ej förekommer ulanför försöksverksamheten. Inga nyastorstadsområden utanför Malmö-Lund-omrädet fär komma i Åtgärder mol HIV-infeklion och aids Om verksamheten i skall forisäi- Prot.1988/89:105 la skall den dock utformas så att den ger underlag förvetenskaplig utvärdering, annars skall den avbrytas. Jag kan nu konstatera alt de flesla av kraveni molion Sol7 blivit lillgodosedda av utskottet. Särskilt vikliga är de slällningstaganden ulskollel gjortnär del gäller atl Storstockholmsområdd bör undanlas. Del lorde vara mycketsvårt atl i kunna begränsa en eventuell försöksverksamhet ensmed myckel bestämda kriterier. Viktigt är också all verksamheterna i ochMalmö ändras om de skall få ingå i kommande projekl, alt socialtjänstensmedverkan är en absolut förutsättning för försöksverksamheten saml att utbyteav sprutor och kanyler inle fär ske ulanför försöksverksamheten. Med utskottets skrivningar får vi en uppstramning av enverksamhel som har spritt sig alltför okontrollerat i vårt land. Utskottet gör myckel beslämda skrivningar, och det är bra.Villkoren för försöksverksamheten blir därmed myckel restriktiva, och det skallde vara. Om det inte går att genomföra en försöksverksamhet som kan ge underlagför vetenskaplig ulvärdering med de villkor som ställts - vilket vissa päslåii- så visar del ju fakliski atl metoden inte häller. I en sä allvarlig sak somdenna är det nödvändigt att ha ell vetenskapligt underlag, atl ha kunskap. Jag yrkar bifall lill utskottels hemslällan isocialutskottets betänkande 21 momenten 1, 2 och 3, I övriga moment yrkar jagbifall lill de reservafioner som har moderata namn. I delta anförande instämde och (båda m). 17 BO (): Jag skall i mill inlägg kommenlerautskotlsmajoritetens ställningstaganden. Inledningsvis vill jag framhålla atlSverige har tre väldigt lydliga försteg i förhållande till många andra länder iarbetet mol aids. Del första är vär kunskaps- och bildningsnivå. Den ger ossmöjligheler lill informalion och attiiydförändringar hos hela befolkningen. Densilualionen finns inle i mänga andra länder, framför alll inle i ochAsien, där situationen är myckel svär. Det andra är vär sammanhållna offentliga sjukvård. Härfinns stor erfarenhet av smittspridning och stor kunskap atl angripa problemen. Del Iredje är våra möjligheler atl hantera drogmissbruket.De länder som inle klarar alt hålla nere drogmissbruket kan heller inte på eltbra sätt klara HIV. I och flera andra länder är så myckel pengar inblandadei droghandeln all man där slär inför en näsl intill omöjlig silualion. Sådan ärdock inle situationen i . Jag nämner de här tre förstegen också för att påminna omaids- delegalionens arbetsmodell. Modellen säger atl ålgärderna behöver länder- anpassas. De insatser som delegalionen gjort i är klart framgångsri ka. Arbetsmodellen ulgär från all insalserna måsle anpassas lill internatio nella och generella fakta, nalionella förhållanden och de subkulturer som finns inom vårl land, l,ex, hos narkomanerna. Aids i måste med andra ord angripas ulifrån vår situation. Resultatet kan vi nu avläsa: efler 25 Prot.1988/89:105 av fint arbete är situationen den all aids är undermyckel god kontroll i . Åtgärder mol HIV infektion och aids fördjupas ytterligare arbetet med aids. Grundtanken ärinformalion, dels i massmedia, dels personinriklad. Den slora uppmärksamhel som massmedia hiltills visalaidsfrågan kommer knappasl atl fortsätta. Åren framåt blir fråninformationssynpunkt jobbigare, men lika viktiga. HIV har kommil för all slannai samhällel. Det betyder atl irovärdig informalion har myckel slor belydelse.Central kunskap kommer alt behövas och ulvecklas. Aids/HIV behöver ingå som enbland flera sjukdomar i all sex- och samlevnadsundervisning. Skolans ansvar ärslorl. Arbetet i aidsdelegalionen inriktas nu på uthållighet ochfortsalt engagemang hos alla dem som i tre gjort vikliga insatser.Detta - tillsammans med mångfalden av lokala insatser som pågår runl om ilandet - ger oss goda möjligheler alt nå fina resultat också framöver. Varför säger dä socialutskotlels majoritet nej lill enallmän utdelning av utbytessprulor lill narkomaner och förordar i stället ellbegränsal vdenskapligl försök? Jag vill ange några vikliga skäl. För del första: Del är en samlad och entydig bedömning attvi i inte slår inför en andra aidsväg. Att i ett sådanl läge vidtaåtgärden utdelning av utbytessprulor till narkomaner är inte motiverat. För del andra: Del är inle säkert all narkomangruppernahar sådant beleende alt utbytessprulor hjälper. Del har deballen rört sigkring. Det är lovvärt atl pröva "engängsförslag" som utbytessprulor,använd kondom etc. Del är enkla budskap. Men ännu vikiigare är all tränga ner iriskgruppernas kulturer, lära deras lagar och se hur de skall bli mottagligaför attitydförändringar. Jusl denna bredare och djupare ansats diskuleras juslnu i aidsdelegalionen för den fortsatta smittbekämpningen i . För del iredje vill jag påminna om resultatet av denhearing som hölls här i . Där slälldes och besvaradestvä principiellt viktiga frågor: Är sprululdelning i sjukvården i enlighet med vetenskapoch beprövad erfarenhet? Nej, blev svarel. Kommer sprululdelning i konflikt med den nyanarkolikalagstiftningen, som kriminaliserar bruket av narkotika? Ja, blevsvaret. Mot den här bakgrunden är jag förvånad över folkpartielsståndpunkt. Man vill inle ens avvakla vetenskapliga försök ulan tillålautbytessprulor i humanitetens ijänsl - om jag uppfattade del rätt. Jag har stor respekt för del engagemang som många svenskaläkare visar. Man vill inte atl patienterna skall fä aids, och dä bör ocksåutbytessprulor kunna tillåtas - så resonerar man. Men folkparliel är som bekant inle liktydigt med en grupplegitimerade läkare. Ett parti måste också väga in lagstiftningsfrågor och lahänsyn till socialvårdens narkotikamål saml polisens och åklagarnas dilemma attkunna skilja mellan legala och illegala sprutor. Varför bortser folkparlielfrän den verklighden? Del är också sä atl kriminalvärden lyder under denallmänna sjukvärds- 26 lagsliflningen. Är del liberalteller rättvist att undanta fångarna? möjligenså atl man skall dela ul sprutor också på fängelserna? Ulskollsmajorilelen har i del här lägel vall all förordaforskningsprojekt på högst tre orter i landel och undantar , eflersomstorstadsområdet redan påbörjat försök. Slen m.fl. moderater säger också nej tillvetenskapliga försök. Ulskollsmajorilelen anser inle all skall säganej lill vetenskapligt forskningsarbete - del kan aldrig vara rätt. Däremot ärdel en polilisk fråga hur forskningens resultat skall lillämpas ule isamhällel. Allra sist, herr lalman: har i debalten hävdat atl skulle vara pä kollisionskurs mot den medicinskakunskapen. Jo, WHO säger allutbytessprulor bör övervägas där det är lämpligt. Det är dl annat beslul än vadjag uppfattade atl ville hävda i riksdagsdebatten . Jagtror att en del - rätt eller felaktigt - uppfattade del som en generellrekommendafion. Vidare delar Svenska läkaresällskapd en eniginlernaiionell slåndpunkl atl del icke finns några vetenskapligt klarlagdasamband mellan utbytessprulor och HIV. Det råder närmast medicinskt konsensuspä denna punkt, nationellt och inlernationelll. Del är alllsä inle sä atlSverige gär emot den internationella vetenskapliga kunskapen, ulan vi är väl itakt med den vetenskapliga kunskap som finns om sambandet mellan sprulor ochHIV. Därmedyrkar jag bifall lill utskotlels hemslällan i samtliga moment. Åtgärder mot HIV-infeklion och aids 18DANIEL TARSCHYS (fp) replik: Även är en relativ nybörjare iden här deballen. Jag hoppas all han sä småningom lär sig del som näsla lalare,, sä småningom har lärl sig. nämligen all inte säga att aidsär under mycket god kontroll i . Aids är inle alls under koniroll iSverige. Vi vel all antalet aidssjuka kommer all öka under de kommande åren.Under 90-lalel kommer vi alt få myckel slora problem med alt ta hand om ochvärda alla de aidssjuka som kommer att insjukna efter hand bland dem som i dagär HIV-infekterade. säger alt det är en entydig vdenskapliguppfallning alt vi inle slär inför en andra aidsväg. Jag önskar all jag kundeinslämma i del oindömd, men jag tror atl en bedömning av den hypotesen, som harframförts av aidsexperl , bör anstå tills vi harsamlat mera erfarenheler. Det var många tvärsäkra omdömen från om vadsom är vetenskapliga ståndpunkter. Han hade hört på en hearing all del inlestod i överensslämmelse med velenskap och beprövad erfarenhet all dela ul renasprulor. fattar man knappasl beslul på basis avandrahandsuppgifler från en hearing. Den här frågan ankommer pä , hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd, alt bedöma. har ännu inle hafl någol fallatl bedöma, och följaktligen är frågan ännu inte bedömd i . Som det klarl framgår av regeringens skrivelse finns delinte någol förbud i svensk lagstiftning mot all läkare när de finner delmoliveral ur smillskydds-synpunkt förskriver rena sprulor. Det ankommer därförinle pä atl med diverse hol i luften skrämma läkare all följa vadriksdagen anser vara Prot.1988/89:105 vetenskap och beprövad erfarenhet - eftersom delta inte hellerankommer pä Åtgärder mot HIV-infeklion och aids 19 BO () replik: Vad jag gjorde i milt inlägg var all redovisade bedömningar och de ståndpunkter som vi som ledamöter har all ulgä ifrän. Delvar ingel egel tyckande, utan det var den samlade bedömningen som finns iaidsdelegalionen atl vi inte står inför någon andra aidsväg. Del var ingelegel lyckande när jag hänvisade lill att man i den ulskollshearing sornordnades, där den samlade expertis som vi frågade sade all del icke föreliggernägon vetenskaplig erfarenhet vad gäller utbytessprutor. Jag är inte alls ule efler all skrämma eller hota våradoktorer, . En fråga som logs upp under denna hearing var vadsom skulle hända med de doktorer som delar ut sprutor. Om olyckan skullevara framme kommer frågan upp lill bedömning av . Läkarnas förelrädare varnaturligtvis inle säkra på vad utfallet skulle kunna bli. Skulle utfallet blinegativt, kan frågan gå över till allmän domstol och läkare kan åtalas.