prot · GC0924 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:24 Förhandlingarna leddes avandre vice talmannen. 1 § Justerades protokollet förden . 2 § Anmälan omkompletteringsval till utskott vice talmannen meddelade att folkpartietspartigrupp som suppleant i finans- och näringsutskotten under anmält hans ersättare . Andrevice talmannen förklarade vald fill suppleanti finansutskottet () suppleanti näringsutskottet () 3 § vicetalmannen meddelade att () denna dag återtagit sin plats iriksdagen, varigenom tjänstgöring som ersättare upphört. 4 § Svar påinterpellation 1988/89:27 om ockupation på och i Innan jag svarar på interpellation vill jag göra enkommentar i all korthet med anledning av det palesfinska nafionalrådets möte iAlger. Densvenska regeringen välkomnar rapporterna om besluten vid det palesfinskanationalrådets möte i . har länge hävdat det palestinska folketsrätt till självbestämmande, som inbegriper rätten att bilda en egen stat. NärPLO nu väljer alt utropa en egen stat är det den svenska OmIsraels ockupation på och i regeringens förhoppningatt denna skall kunna förverkUgas på de palestinska områden som ärockuperade av . Vi utgår ifrån att de exakta gränserna kommeratt bestämmas i förhandlingar mellan parterna. Densvenska regeringen delar PLO:s syn sådan den kommit till uttryck i rapporternafrån , att en internationell fredskonferens måste sammankallas, och allgrunderna för en fredlig lösning av konflikten utgörs av FN:s resolutioner 242och 338 samt självbestämmanderätt för palestinierna. AttPLO nu förefaller entydigt erkänna FN:s resolution 242 innebär ett erkännandeav suveränitet, territoriella integritet och politiska oberoende, samtdess rätt att leva i fred inom säkra och erkända gränser och fritt från våldeller hot om våld. Detta är något som länge satt som villkor förförhandlingar. Därmed skulle ett historiskt steg ha tagits som borde kunnaöppna vägen till fred och folkförsoning. Vi vädjar till att gåpalestinierna till mötes och inleda fredsförhandlingar. HansGöran har frågat mig på vilket sätt regeringen vill agera främst i FNför att den israeliska ockupationen skall upphöra, vilka åtgärderregeringen kommer att vidta för att genomföra humanitära projekt, bl.a. ettrehabiliteringscenter i , om stödet till frivilligorganisatio-nernashjälpverksamhet i ockuperade områden kommer att utökas, vilka åtgärderregeringen avser att vidta för att handeln med palestinska företag skall kunnautvecklas, vilka initiativ regeringen avser att vidta för ochandra politiska fångars frigivning, samt om regeringen är beredd att förstärkasvenska generalkonsulatet i . Regeringenhar med djup oro sett på utvecklingen i de av Israelockuperade . Del uppror mot ockupationsmakten sompågått oavbrutet , den s.k. intifadan, har skördatöver 300 dödsoffer bland palestinierna och tusentals skadade, trotspalestiniernas relativa återhållsamhet i sitt motstånd. Fler än tio israelerhar dödats under samma lid. Iett gemensamt anförande av , , och i FN den 3november uttrycktes djup oro över det försämrade läget på och iGaza. Huvudansvaret för detta lades på ockupationsmakten. De israeliskarepressiva åtgärderna innebar brott gentemot egna åtaganden enligtfolkrätten och de mänskliga rättigheterna. De nordiska länderna fördömde allavålds- och lerroraklioner, varhelst de kom ifrån. Våldsspiralen måste brytas. Tvåaspekter av den israeliska ockupationspolitiken förefaller mig särskiltallvarliga. Den ena är alt det långsiktiga syftet med den israeliska ockupationeni många hänseenden ger intryck av att vara ett målmedvetet inlemmande av deockuperade palestinska områdena, steg för steg, i den israeliska staten. Denpalestinska befolkningen, som i årtusenden brukat jorden i dessa områden,tvingas leva med vissheten om alt det finns starka krafter i somkräver dess underkastelse eller rent av fördrivning. Dessa krafter harförstärkts i det senaste valet i . Denandra allvarliga aspekten är ockupationspoUfikens metoder som inte kanbeskrivas som annat än förtryck av civilbefolkningen. Flera rapporter gerintryck av ren terror. Det gäller bl.a. behandlingen av arresterade ochockupationstruppernas närmast systematiska misshandel av civila. ningen avplastkulor i det uttalade syftet att skrämma och tysta palestinier måste ocksåfördömas. Från israeliskt håll brukar ofta framhållas att det ärpalestinierna som vill utplåna staten . Här hänvisas till PLO:s stadgafrån 1964. PLO har dock i allt högre grad givit uttryck för attpalestinierna är inriktade på att erkänna rätt till existens inom säkraoch erkända gränser. Det beslut som har fattats i innebär ett indirektsådant otvetydigt erkännande. Vi måste söka se verkUgheten sådan den är och dravåra egna slutsatser. Det är inte existens som är hotad, det ärdet palesfinska folkets framtid som står på spel. Att hävda delta är inle en anti-israelisk ståndpunkt.Tvärtom! Det måste anses Ugga i långsiktiga intresse att inte baraaccepteras av, utan också alt själv acceptera, sin omvärld. Endast genom attbli en integrerad del av den egna regionen kan överleva somsjälvständig stat. En liten stat i ständig konflikt med sin omgivning lever ettfarligt liv när den ständigt söker lösningar genom militär överlägsenhet. Den har verkat i FN för enfredlig lösning av konflikten genom förhandlingar mellan berörda parter.Sverige stöder akfivt förslaget om en internationell konferens i FN:s regi meddeltagande av de berörda parterna, inkl. PLO. Vi verkar även i våra direkta kontakter med de olikaparterna för sådana förhandlingar. Med de goda möjligheter har är detvår plikt att verka för en ökad dialog, inte minst för att minska klyftan avmisstro och misstänksamhet mellan israeler och palesfinier. kan och börspela en akfiv roll i detta sammanhang. slår också när del gäller dessa frågor i närakontakt med de nordiska länderna. I det tidigare nämnda gemensamma inlägget iFN om den israeliska polifiken på de ockuperade områdena slog vi åter fast attvi stöder planerna på en internationell konferens. För att inleda en sådanprocess framhölls att det var av grundläggande vikt all israeler ochpalestinier ömsesidigt erkänner varandras rättigheter. De nordiska ländernauppmanade palestinierna att erkänna rätt att existera inom säkra ocherkända gränser, och att erkänna rätten till självbestämmande förpalestinierna. Det är fortfarande regeringens uppfattning att grundvalenför en fredlig lösning måste vara FN:s säkerhetsråds resolutioner 242 och 338samt självbestämmanderätt för palestinierna. 1 detta inkluderas självfalleträtten att bilda en egen stat. Av självbestämmanderätten följer också rättenatt utse sina egna representanter. Palestinierna måste representeras avföreträdare som har del palestinska folkets förtroende. Enligt regeringensuppfattning har PLO ett sådant förtroende. Tanken alt palesfiniernasrepresentanter skall utses av andra än palestinierna själva måste avvisas somdjupt odemokrafisk. Vad gäller frågorna om svenska humanitära hjälpinsatservill jag först erinra om att är en av de största biståndsgivarna tillFN:s hjälporga-nisafion för palestinaflyktingar, UNRWA. Det svenska bidragetuppgår fill 82 milj. kr. Härtill kommer extra bidrag för insatser påVästbanken och i Om ockupation på och i 2 protokoll 1988/89:23-25 1988/89:24 Gazavia enskilda organisafioner och UNRWA till ett belopp av ca 15 milj. 15november . ' ' ', Kortefter mitt besök på uppfylldes det svenska löftet tillMakassedsjukhusels ledning att sända svensk experfis för all planera P utformningen av en rehabiliteringsklinik iRamallah. utarbetade en rapport somockså visade omedelbara behov av kompletterande sjukhusutruslning förMakassedsjukhuset. Denna utrustning levereras nu genom den svenskahjälporganisationen försorg. har också åtagit sig att medbidrag från biståndsanslaget färdigställa och utrusta rehabilileringskliniken iRamallah. EnUgt aktuella kalkyler kommer projektet alt kosta 8-10 milj. kr. Underåret har också överläggningar ägt rum mellan ochföreträdare för svenska enskilda organisationer om möjligheterna till ökatsvenskt humanitärt engagemang i området. Regeringen är angelägen att i samrådmed berörda organisationer öka våra insatser där. Idetta sammanhang finns även anledning att pröva möjligheten att frånbiståndsanslaget bidra med rättshjälp åt palestinier. Vadså gäller frågan om handel med palestinska företag är det viktigt att slå fastatt de produkter som importeras från de av ockuperade områdena intebehandlas annorlunda än import från andra . Sverigesimport från de ockuperade områdena är liten. Men imporlkontoret föru-landsprodukter, IMPOD, undersöker vilka marknadssektorer och produkter somkan vara av intresse för och palestinsk export. Beroende på resultatetav denna undersökning kan IMPOD ge ytterligare bistånd till palestinskaexportörer. Situationenför de palestinier som arresterats av de israeliska ockupationsmyndigheternaeller på annat sätt blivit s.k. administrativt häktade utan dom och rannsakanär allvarlig. Behandlingen av fångar är enligt rapporter från bl.a. Amnesty ochInternationella jurislkommissionen i många fall vedervärdig. tillsammans med andra nordiska länder, vädjat tiU att ge invånarnai de ockuperade det skydd de är berättigade tillenligt internationell rätt. Vi följer noga utveckUngen och överväger efter handockså tillsammans med andra nordiska länder vilka åtgärder vi kan och bör vidtaför att verksamt förbättra situationen för de politiska fångarna, och generelltavseende de mänskliga rättigheterna på de ockuperade områdena. Vadslutligen angår vårt konsulat i är jag medveten om konsulatetsbegränsade resurser. Jag har instruerat mina medarbetare i utrikesdepartementetatt utreda hur vi lämpligast skall kunna åtgärda denna resursbrist. AnL2 HANS (): Jag tackar utrikesministern för det utförliga och positiva svaret. Denkompletterande deklaration som utrikesministern gjorde var också värdefull. Detär en händelse som ser ut som en tanke att denna interpellationsdebatt äger rumden dag som det palestinska nationalrådel - PNC - dvs. palestinskaparlamentet, fattat beslut om att utropa en egen oberoende palestinsk stat. Jag vill gärna som riksdagsman och ordförande iSvensk-palestinska vänskapsförbundet ge uttryck för varma välgångsönskningartill det palestinska folket liksom till PNC och PLO. De beslut som fattats i anslutning till utropandet avstaten vittnar om den fredsvilja och realism som råder blandpalestinierna och deras företrädare. Under det besök som jag förelog i de av ockuperadeområdena sistlidna sommar fick jag överväldigande bevis för att det palestinskafolket står samlat i sin strävan all uppnå en fredlig lösning av . Visst finns det åsiktsskillnader som bland alla folk ochparlamentariska församlingar, men beslutet i svarar emot vad enöverväldigande majoritet av det palestinska folket kämpar för. Beslutet i Algerär väl förankrat hos den palestinska befolkningen. Det är i själva verket ettled i den kamp som pågått under och gått under del nuvärldsbekanta namnet Intifada. Vägarna har öppnats för att FN skall kunna sammankallaen internafionell fredskonferens om . AUa FN-medlemmar, FN:ssäkerhetsråd och främst och , har ett stort ansvar för attåtgärder vidtas för att undanröja alla hinder för en sådan konferens. Det bör finnas så mycket realism i att man inseratt vi nu nått en historisk vändpunkt. I detta läge finns det anledning för attytterligare förstärka ansträngningarna och insatserna för att stödja ochstimulera de fredsvilliga och utöva än starkare påtryckningar mot de ovilligaoch mot dem som spjärnar emot. Alt hålla än mer nära kontakter med företrädarna förIsrael och Palesfina är givelvis särskilt viktigt. Enligt min mening börSveriges regering ha direkta förbindelser inte bara med utan även medstaten företrädare, så alt ett diplomatiskt erkännande kan ske avdenna nybildade stat så snart förutsättningar därför föreUgger enligt våraregler och praxis. I avvaktan på detta bör inga hinder föreligga att utvecklapolifiska, ekonomiska, kulturella och andra förbindelser med Palesfina ochdess företrädare. Ett snabbt upphörande av den mer än 20-åriga ockupationenär av central betydelse. Det palestinska folket har enligt min mening allaförutsättningar för att självt administrera dessa områden. Det är angeläget, med hänsyn fill säkerhelsintressen somkan uppslå, att har beredskap att ingå i en eventuell FN-styrka i aktuellaområden. Jag ber utrikesministern ge sina kommentarer till de avmig berörda frågorna. Jag är i allt väsentligt mycket tillfredsställd med desvar som lämnat på mina frågor. Jag vill särskilt understryka att solidariteten medPalestinas folk inte är en antiisraelisk aktion. folk drabbas också avden rådande situationen men alls inte på samma sätt och i samma omfattning. Detär i högsta grad ett israeliskt intresse att de palestinska och israeUskafolken kan leva i fred och samarbete med varandra. Om ockupation på och i 1988/89:24 Låtmig till slut ställa några kompletterande frågor till utrikesministern. Närräknar utrikesministern med att rehabiliteringskliniken i är klar och kan tas i anspråk? Är regeringen beredd att medverka till att en industri-och handelsdelega- P tion sänds till , och ? Hursnart kan en förstärkning av vårt konsulat i vara genomförd? Delborde vara en självklarhet för att omgående frige alla politiska fångaroch arresterade. Då det gällde förreutrikesminister gjorde en berömvärd insats.Allmeyda är fri . gäller det , en mycket viktigföreträdare för det nationella palestinska ledarskapet. Jag vädjar till StenAndersson att agera lika kraftfullt i detta fall. AnL3 PER (): Även de gröna välkomnar den självständiga statenPalestina. välkomnar också att detta har skett på ett sätt somgaranterar att del kan finnas två självständiga stater, Palesfina och ,som respekterar varandras gränser i området. Genom att utgå från denFN-resolution i vilken det slogs fast att det skall finnas två stater, enarabisk och en judisk, har palestinierna anslutit sig fill den internationellalegaUteten. Det borde därför inte vara svårt för , som haråberopat just den FN-resolutionen som legal grund för sin egen existens, att nula PLO:s utsträckta hand och omgående inleda direkta förhandlingar inom ramenför en med uppgift att utarbeta de praktiska detaljerna - gränsdragningar,status m.m. - kring en stabil fred mellan de två oberoende staternaPalestina och . Menredan i dag har vi genom rapporter från tyvärr kunnat höra att denisraeUska regeringen bryskt avvisar också denna palestinska fredsmanifestation,som inte är den första men den mest långtgående av dem alla. Mot den bakgrundenförefaller det naturligt att fråga sig hur det hela egentligen började. I ennyutkommen bok med titeln of the Paleslinian refugeeproblem, av enjudisk medarbetare i , , står all läsa om en bakgrundtill detta. Det är en skrämmande bok, och inle för inte har författarenarresterats av de israeliska myndigheterna. Grundfråganär givetvis: Varför bildades bara en judisk stat, trots att FN hade beslutat att också en arabisk stat skulle bildas? ger svar på den frågan, och genom sin tillgång till vikliga och delvis hemliga hebreiska dokument visar han hur de israeliska ledarna kallblodigt och cyniskt genomdrev en plan, den s.k. Plan D, som var uppgjord långt innan britterna skulle dra sig tillbaka. Det var en plan som klart uttalade att man inte alls var nöjd med del man fick - och som man offentligt accepterade - utan att man tänkte sig mer. Som noggrant och i detalj redovisar blev resultatet all minst en halv miljon palestinier drevs i väg, inte bara flydde ulan, enUgt dokumentation, drevs i väg. 350 palestinska byar tömdes 20 och förstördes eller överlogs av israeliskakolonister. jordbruksmarkkonfiskerades ulan att någon kompensation betalades ut. Del palestinskasamhället slogs i spillror. Bofasta bönder förvandlades fill paralyseradeflyktingar. Välbärgade människor förvandlades tiU utfattiga understödstagare.Sociala och kulturella mönster slets sönder. Tusentals och åter tusentalsdödades i brutala mordaltacker, inte bara i kriget utan i direkta mordattacker,t.ex. den i Deir Jassin då den nuvarande premiärministernShamirs terrorister mördade minst 300 obeväpnade civila, de flesta kvinnor ochbarn - jag besparar kammaren detaljer om hur morden gick till. Lika väl som det då fanns israeler som var kritiska motbrutaliteterna, finns del lyckligtvis sådana krifiker också . Det finns enisraelisk fredsrörelse. Israeler demonstrerar mot våldsdåden i de ockuperadeområdena. De vägrar att tjänstgöra som soldater i och på -några har redan fängslats för sina fredsaktiviteter. Det är dessa israeler - desom verkligen tror på fred - som behöver vårt stöd. De måste få känna atthela världen tar det palestinska fredsbudet på allvar. Tyvärr leds av politiker som är mästare i attförstöra fredsmöjligheter. Förra gängen - - då möjligheterförelåg, när lade fram sin fredsplan, svarade på ettsätt som väl är allmänt känt: Han deltog i planläggningen av mordet påfredsmäklaren. Otaliga gånger har också palestinska fredspolitikermördats av israeliska agenter. finns det tyvärr risk för upprepning avhändelserna 1948. Jag noterar att utrikesministern i sitt svar, som också jagär tillfredsställd med, konstaterar att det finns starka krafter i somkräver palestiniernas underkastelse eller rent av fördrivning. Det är delminsta man kan säga. Tyvärr finns det sådana krafter som minns 1948, och somgärna vill att det som då hände upprepas för att man skall undvika en fred somfrän deras extremistiska utgångspunkt är att frukta. Vad kan då göra? Somjag ser det skulle ett snabbi svenskt erkännande av den nya palestinska statenvara ett exempel som skulle få efterföljd i stora delar av väriden. Dettaskulle därmed klargöra för de mest oförsonliga israeliska hökarna att det nu ärallvar, att de har att välja mellan att ta PLO:s utsträckta hand eller atthamna i en total isolering, närmast liknande situation. Mot denbakgrunden vill jag också fråga om utrikesministern är beredd att positivtpröva möjligheterna till ett erkännande av den nya staten . Om ockupation på och i AnL 4 BOHAMMAR (vpk): är en stor dag för detpalestinska folket och för det palestinska motståndet. På denna historiska dagvill jag uttrycka kommunisternas solidaritet medPLO:s kamp för del palestinska folkets demokratiska och nationella rättigheter. De beslut som det palestinska exilparlamentet nu fatlatkommer att få mycket stor betydelse. Det gäller såväl upprättandet av enpalestinsk stat som erkännandet av viktiga FN-resolulioner som garanterar denisraeliska statens rättigheter. Del är rikligt att del inte rådde total enighetom beslutet, och ofta utnyttjar PLO:s motståndare den anständigheten att detfinns vissa skiljaktiga meningar. Själv ser jag det som både posifivt ochbeundransvärt att en motståndsrörelse som arbetar under svåra förhållanden kanfillåta sig öppna Prot.1988/89:24 och demokratiska debatter. Det är helt i linje med våra egnademokratiska 15november 1988 ideal. Om ockupation på och i De historiska beslut som fatlats av det palestinskaparlamentet fattades med stor majoritet. Ingen kan betvivla PLO-ledningensauktoritet och rätt att tala i det palesfinska folkets namn. Det långa upproreti de av ockuperade områdena har inneburit mycket stora lidanden för detpalestinska folket. Många har dödats av ockupationsmaktens trupper, ännu flerhar sårals eller åsamkats stora materiella förluster. Ändå fortsätter ochförstärks motståndet mot ockupanterna. Ett enigt folk kan inte besegras, och det palestinskafolket är enigt i sin beslutsamhet att frigöra sig från ockupafionens bojor ochförnedring. Den statsterrorism som palestinierna utsätts för av de israeliskamyndigheterna kommer aldrig att kunna kväsa motståndet, hur myckel den äntrappas upp. Många av oss som med ursinne bekämpatantisemitismen och lidit med det judiska folkel upplever med förtvivlanoch sorg hur kränker de mest elementära mänskliga rättigheterna.Fanatiker och extre-mister vinner ökat inflytande över den israeliskapolitiken. OckupationspoH-fiken är en tragedi, i första hand naturligtvis fördet palestinska folket, men även för folk. Vi från vpk uttrycker vårsolidaritet med alla de modiga israeler - framför allt finns de inomarbetarrörelsen och fredsrörelsen - som bekämpar ockupationspolitiken och somär de främsta företrädarna för den judiska kulturen och traditionen. har på många sätt spelat en positiv roll undersenare år i försvaret för det palestinska folkets rättigheter. Jag vill erinraom det besök som gjorde i och som kom fill stånd påOlof Palmes initiativ. fick lida mycket spott och spe för detta frånhögerextremistiskt håll, men tyvärr också från de borgerliga partierna. Därförär jag glad över att många förnuftiga politiker också från det borgerligalägret har en mer sansad och realistisk inställning. En sådan här dagskall vi inle heller glömma bort de insatser vissa borgerliga politiker gjortför att försvara det palestinska folkets rättigheter. Jag tänker bl.a. på vårförra riksdagskollega . Jag tycker alt utrikesministerns svar tidigare på HansGörans interpellation var mycket bra. Jag utgår från att det innebäratt regeringen kommer att ta ytterUgare initiativ för att befrämja enfredsprocess och för att utveckla det svenska stödet till del palestinskafolket. alt vilja överskatta vårt lands betydelse tror jag att vi kanspela en viktig roll i den processen. AnL 5 (): Jag skall inte säga så mycket om Hans GöranFrancks interpellation, utöver att grundinställning har varitatt det som kan få slut på ockupationen av och är att det blir fred - med andra ord att det tillstånd som ledde till kriget ochtill den följande israeliska ockupationen av områden som då kontrollerades av och upphör. Det betyder att grannar erkänner landels rätt att existera och avstår från att med våld försöka avskaffa det. 22 har vi inom folkpartietvid oUka tillfällen riklat kritik mot många inslag i den israeliskaoekupationspolitiken och uttryckt djup oro över UtveckUngen på de ockuperadeområdena. Detsom föranleder mitt inlägg nu är kommentar till den palestinskasjälvständighetsförklaring som presenterades sent och som de flestaav oss ännu känner bara genom massmedias rapportering. Jag vill gärna instämmai utrikesministerns förhoppning att detta steg - eller snarare det faktum har åberopat 242 och 338 som grund för sittbeslut - skall visa sig vara ett steg på vägen mot en verklig fredsprocess. Folkpartiethar alltid argumenterat för en lösning med två suveräna stater vid sidan avvarandra och i fred med varandra. Vi ser fram emot att en sådan UtveckUng nukanske kan inledas. Men vi anser inte all nu kan frångå sina principerför när stater kan erkännas och erkänna del självständiga innan detfinns ett fredsavtal och en palestinsk regering som kontrollerar sittterritorium. Detstår ändå klart alt ett uttryckligt erkännande frän PLO:s sida avresolufionerna 242 och 338 kan vara nyckeln till just den utveckling och tillden förhandlingsuppgörelse som vi alla önskar oss. Det är alltså glädjande attPLO nu tycks ha valt all göra ett entydigt ställningstagande på den härpunkten. Det hade varit ännu bättre om så hade skett före det israeliska valeteller allra helst . Mycket hade då kunnat se annorlunda ut iMellanöstern, och mycket mänskligt lidande hade kunnat undvikas. Vihoppas att den nya israeliska regeringen kommer att analysera det nya läget ikonstruktiv anda och göra vad som är möjligt att göra från israeliskt håll föralt underlätta fredsprocessen. Vi vet från flera andra länder i regionen vilkaproblem ett fundamentaHstiskt religöst inflytande på ett lands regeringspolitikkan åstadkomma, och vi hoppas att motsvarande problem i skall gå attundvika. Omställningstagandet i skall påverka opinionen i och iandra länder, gäller det givetvis att man också på andra sätt markerar att manär inställd pä att föra en ny och mer försonlig politik. Det har som bekanttyvärr inträffat tidigare att olika talesmän för och fraktioner inom PLO hargett olika besked i viktiga frågor.