prot · GC09125 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:125 1 § Talmannen meddelade att till kammaren inkommit läkarintyg förIng-Britt , som var sjukskriven ytterligare den 16 juni-den Talmannen anmälde att () även underdenna tid skulle tjänstgöra som ersättare för . 2§ Justerades protokollet för . 3§ Föredrogs och hänvisades 1988/89:149 tillkonstitutionsutskottet 4§ Föredrogs men bordlades åter Konstitutionsutskottetsbetänkanden /89:KU22, KU31 och KU37 Näringsutskottetsbetänkanden /89:NU24, NU29 och NU32-NU34 1988/89 :FiU28 Uppskov medbehandUngen av vissa ärenden och 1988/89:JoU23 Uppskov medbehandlingen av vissa ärenden. Kammarenbiföll vad utskotten hemställt. socialförsäkringsutskottetsbetänkanden /89:SfU18 Flyktingpolitiken (skr. 1988/89:82) och 1988/89:SfU19Ny utlänningslag m.m. (prop. 1988/89:86). Talmannen meddelade attsocialförsäkringsutskottets betänkanden 18 och 19 skulle debatteras i ettsammanhang. Ny utlänningslag, m.m. Det förslag till ny utlänningslag somriksdagen skall debattera är kulmen på ett omfattande utrednings- ochreformarbete, som sattes i gång så sent som . Två utredningartillsattes då för att på komma med förslag till hur en nyareoch snabbare handläggningsordning i asylärenden skulle kunna uppnås. Förutom att utredningarna skulle arbeta mycket snabbt gavsdirektiven att undersöka vilka organisatoriska och administrativa förändringarsom skulle behövas för att väsentligt förkorta handläggningstiderna.Utredningen om kortare väntan ledde till den omorganisation av invandrarverketsom beslutat om. I samma syfte skulle utredaren för översynav utlänningslagen inom ramen för gällande principer se över vilka förenklingaroch förbättringar av regelsystemet som krävdes. Det betonades att det inte var aktuellt att ändragrundprinciperna för flykting- och invandringspoHtiken, som dessa kommit tilluttryck i andra beslut av . Detta förtjänar att betonas igen: det handlaralltså inte om att ändra grundprinciperna för flykting- ochinvandringspolitiken. Det finns nämligen en bred politisk enighet igrunden när det gäller flyktingpolitiken, vilket är en stor styrka. Inte ensden häftiga debatt som kan uppstå kring enskildheter iflyktingpolitiken och i flyktingmottagandet kan förta den bilden av enighet. var det diskussion i om de alltförlånga väntetiderna i asylärenden. Då var ändå invandringen relativt blygsamjämfört med den mycket snabba ökning som skedde ochframåt, en ökning från 3 000 ärenden till 20 000 asylsökande 1988. Under tidens gång har olika åtgärder satts in för atttidvis få ned de stora ärendebalanser som det har varit fråga om. Det säger sigsjälvt att om en drastisk ökning av antalet asylärenden sker, utan attmyndigheterna har resurser för att bemöta detta, uppstår det långahandläggningstider. I själva handläggningssystemet har det också funnits eninbyggd rundgång. Ett ärende har, trots beslut i olika instanser, genomprövning i verkstäUig-hetsskedet kunnat gå runt i utredningskvarnen i principhur som helst. Å andra sidan har självfallet många asylsökande fått sinabeslut mycket snabbt i de fall där ärendet varit solklart från början. Huvudsyftet med den nya utlänningslagen är att komma åt delånga handläggningstiderna, vilka varit det mest inhumana inslaget i svenskflyktingpoUtik . Målet att pressa ned väntetiderna utan atträttssäkerheten åsidosätts kvarstår. Redani direktiven för de bägge utredningar, som jag omnämnde, lades ambitionsnivånfast: en asylsökande skulle kunna få sitt definitiva beslut på sin ansökan inomnågra få månader, högst hos invandrarverket och iregeringskansliet vid ett eventuellt överklagande. Väntetidernai andra jämförbara länder är visserligen betydligt längre än vad vi dragit påoss. Men det är inte någon ursäkt. Väntetider på ett par eller äroacceptabelt och måste åtgärdas. har jag anledning att tro att vi faktiskt skall kunna ha en omloppstid påhögst för hela asylprocessen. Det kan naturligtvis uppståärenden som kommer att vara problematiska och ta , men normalärendetskall kunna vara klart på t.o.m. inkl. regeringens sluthga beslut. Ändåskall rättssäkerheten i handläggningen kunna upprätthållas. Därför finns en radförslag i det avseendet. Regeringenhar verkligen ansträngt sig för att tillmötesgå huvudkritiken mot den nuvarandeordningen och den nu gällande lagen. Fördet första kommer invandrarverket att göra asylutredningen. I och med att någonkommer och begär asyl samt att polisen sammanställt uppgifterna efter ettförsta förhör överlämnas ärendet till invandrarverkets utredare, som skallfinnas på plats enligt den nya organisationen för verkets handläggning avasylärenden. Därmedunderlättas också den personliga kontakten mellan utredaren och denasylsökande. Muntlig handläggning är också ett av de inslag i lagförslaget somhar bemötts positivt och där vi tagit fasta på tidigare kritik avhandläggningen. Beslutsom innebär avslag på en asylansökan skall i fortsättningen motiveras.Därigenom stärks rättssäkerheten ytterligare. Handläggaren får möjlighet attnoggrant pröva bärigheten av de skäl som läggs till grund för avslaget. Den detberör får besked om varför beslutet har gått honom emot ochdärigenom kan han lättare tå ställning till om avslaget skett på felaktiga grunder. Ombesluten motiveras, kan det också i samband med en ny ansökan bh lättare att seom denna innehåller omständigheter som inte prövats. Sammantagetmedverkar dessa uppräknade omständigheter också till att handläggningstiden kanförkortas. Reformeringenav systemet för handläggning av asylärenden innebär en verkligkraftansträngning - ett arbete som ligger framför oss. Riksdagenhar redan beslutat om en omorganisation av invandrarverket. Detta var den enadelen i reformen, och den följs nu av den nya utlänningslagen. Underarbetets gång med utlänningslagen har ett annat problem accentuerats: den s.k.dokumentlösheten, dvs. det faktum att av de asylsökande saknarhandlingar som styrker identitet, nationalitet och färdväg. Det är ett ökandeinternationellt problem som också diskuteras inom FNrs flyktingkommissariat,UNHCR. Också måste försöka få bukt med den här saken. Man kan inteundkomma detta förhållande genom att stoppa huvudet i sanden och låtsas somingenting. Åtgärder mot dokumentlösheten har därför blivit den andra linjen ilagförslaget. 1988/89:125 Herr talman! I andra sammanhang brukar jag betona invandringens Ny utlänningslag, m.m. Detär klart omvittnat vad invandrare under olika perioder har bidragit med, närdet gäller utveckhngen av den svenska välfärden. Problemen med invandringenskall inte överbetonas. Men de skall erkännas. I invandrings- ochflyktingpolitiken finns vissa svårigheter som måste övervinnas. De kansammanfattas i tre punkter: - de långa handläggningstiderna som jagredan varit inne på, - det tar alltför innan den som fått tillståndtill bosättning kan tas emot i en kommun, - det tar efter bosättningen innanflyktingar och invandrare kan få arbete och egen försörjning. En framgångsrik politik på det här området berörinte , regering och centrala myndigheter. Det är en angelägenhetför många, regionala och lokala myndigheter, frivilliga organisationer,kommunalpolitiker, alla de som skall bli de nya invandrarnas medmänniskor utei samhället. Detfinns mycket övrigt att önska, innan vi kan säga att flyktingmottagandetfungerar som vi skulle vilja. skall diskutera den nyautlänningslagen, även om det finns åtskilligt mer att säga om detsom kommerefter asylansökan och uppehållstillståndsfrågor, som utlänningslagen reglerar. Dennya lagen ökar, som jag sade, möjligheten för asylsökande att få sinaansökningar snabbt behandlade i en generös och humanitär anda och att slippatill synes ändlösa väntetider av ångest och ängslan för hur ens ansökan skallkomma att behandlas. Jagär förvånad över hur litet detta har uppmärksammats i debatten. Debatten har juändå till stor del förts av organisationer och enskilda som anser sig företrädafrämst humanitära intressen. Viär dock fast beslutna att komma till rätta med de långa handläggningstiderna,inte minst för barnens skull. Den som kommer till med goda skäl skallsnabbt få besked. Det är helt oacceptabelt, jag vill upprepa det, att människorskall sväva i ovisshet om sitt öde under ett par års tid. Framför allt har hur denna ovisshet skapatsvårigheter för barnen i en asylsökande familj. Enambition är därför att komma fram till ett läge, där beslut kan fattas på ettpar veckor i hälften av alla asylärenden. Detta bör bli möjligt genom attinvandrarverket förlägger sina utredningsslussar där de asylsökande befinnersig. Däremot får den som kommer dokumentlös finna sig i ett tuffareutredningsförfarande. Passoch visum kan förvisso inte i alla lägen avkrävas den som verkligen är påflykt. Det är dock ett välkänt fenomen, inte bara i utan också i övrigaEuropa, att många som kommer och begär asyl helt saknar inte bara pass utanalla former av identitetshandlingar, färdbiljetter osv. Dethar spekulerats mycket i vad det beror på, och det finns säkert olika orsaker.En del gör det därför att de fått mindre goda råd att göra sig av medhandlingar i tron att det då skulle gå lättare att få stanna i . Andragör det därför att de har ett intresse av att inte visa t.ex. färdväg ochtidigare vistelseland. Men jag tror det är viktigt att också ger sådanasignaler utåt, att de som med godaskäl tänker resa hit och söka asyl får klart för sig att Prot. 1988/89:125 de har allt intresse av att behålla sina handlingar, medan identitetlöshet 31maj 1989 kommer att leda till längre utredningstider och en osäkrare framtid. "" Detta är viktigt ocksåfrån rättvisesynpunkt. De som sparar sina biljetter, "_ S g< som kanske visar att defaktiskt hade kunnat få asyl i ett annat land innan de kom till , blirju avvisade och får acceptera beslutet. Andra kan under falska förespeglingartillskansa sig den rätten, trots att de också kan ha haft asyl i ett annatland, men föredragit av något skäl. Vi skall värna om asylrätten så attden tillkommer dem som verkligen är i behov av en just i . Dettaär en viktig ståndpunkt, som jag dessutom tror delas av den svenska opinionen.Men trovärdigheten i flyktingpolitiken skadas om myndigheterna gång efter annantvingas konstatera att det råder tveksamhet kring bl.a. asylsökandes identitet. Därför föreligger nuförslag om åtgärder mot detta: - För det första den åtgärd som har den juridiskatermen kroppsvisitation, som inte är detsamma som kroppsbesiktning, utan en möjlighet att söka efter dokument i t.ex. fickor och kläder. För att få göra detta måste det finnas anledning att anta att en person underlåter att visa upp medförda handHngar.-- 7§ Med anledning av demonstration på åhörarläktaren beslöt kammaren påförslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till . 8§ På grund av att ordningen ännu inte var återställd på åhörarläktaren beslötkammaren på förslag av talmannen att ajournera förhand-Ungarnaytterligare till . 9§ Förhandlingarna återupptogs under ledning av talmannen. 10§ Ny utlänningslag, m.m. (forts,socialförsäkringsutskottets betänkanden 18 och 19) Jag tvingades avbryta mitt anförande till ropen frånläktaren om att försvara rätten till asyl. Jag tänker nu ta mitt anförande frånbörjan. Hela detta anförande handlar egentligen om varför jag tycker vi skallförsvara rätten till asyl och hur vi skall göra det. Detförslag till ny utlänningslag som skall debattera är kulmen påett omfattande reformarbete som sattes i gång så sent som . Tvåutredningar tillsattes då för att på komma med förslag till huren ny och snabbare handläggningsordning i asylärenden skulle kunna uppnås. Ny utlänningslag, m.m. Förutom att utredningarna skulle arbeta mycket snabbt,gavs direktiven att de skulle undersöka vilka organisatoriska ochadministrativa förändringar som skulle behövas för att väsentligt förkortahandläggningstiderna. Utredningen om kortare väntetider ledde till enomorganisation av invandrarverket, vilket nyhgen fattat beslut om. I samma syfte skulle utredaren göra en översyn avutlänningslagen inom ramen för gällande principer, för att se vilkaförenklingar och förbättringar av regelsystemet som krävdes. Det betonades att det inte var aktuellt att ändragrundprinciperna för flykting- och invandringspolitiken, eftersom dessatidigare kommit till uttryck i andra beslut av . Det förtjänar attbetonas igen att det inte är fråga om ändra några grundpriijciper för flykting-och invandringspolitiken. Det finns i grunden en bred politisk enighet när detgäller flyktingpolitiken. Det är en stor styrka. Inte ens den häftigadebatt som kan föras här i kammaren och som uppstår kring enskildheter iflyktingpolitiken och i flyktingmottagandet kan förta den bilden av enighet. var det diskussion i om de alltförlånga väntetiderna i asylärenden. Då var ändå invandringen relativt blygsamjämfört med den mycket snabba ökning som skedde ochframåt, en ökning från 3 000 ärenden till 20 000 ärenden . Under tidens gång har olika åtgärder satts in för att fåned de stora ärendebalanser som det har varit fråga om. Det säger sig självt,att om en drastisk ökning av antalet asylärenden sker utan att myndigheternahar resurser för att bemöta detta, så uppstår långa handläggningstidér. I själva handläggningssystemet har det också funnits eninbyggd rundgång. Ett ärende har trots beslut i olika instanser, genom prövningi verkställighetsskedet kunnat gå runt i utredningskvärnen i princip hur mångagånger som helst. I de fall ärendet varit solklart från början har å andrasidan självfallet många asylsökande fått sina beslut mycket snabbt. Huvudsyftet med den nya utlänningslagen är att komma åt delånga handläggningstiderna, som varit det mest inhumana inslaget i svenskflyktingpolitik . Målet är att minska väntetiderna utan atträttssäkerheten åsidosätts. Redan i direktiven för de bägge utredningar jagnämnde lades ambitionsnivån fast: en asylsökande skulle kunna få sittdefinitiva beslut på sin ansökan inom några få månader - högst två månadersbehandling av ärendet hos invandrarverket och två månaders behandling vid etteventuellt överklagande hos regeringen. Väntetiderna i andra jämförbara länderär visserligen betydhgt längre än vad vi dragit på oss. Men det är inte någonursäkt. Väntetider på ett par eller är oacceptabla och måste åtgärdas.I dag har jag anledning tro att vi faktiskt skall kunna få en omloppstid påhögst för hela asylprocessen. Det kan naturligtvis finnasärenden som kommer att vara problematiska och ta , men normalärendetskall t.o.m. kunna vara klart , inkl. regeringens slutligabeslut. Ändå skall rättssäkerheten i handläggningen kunna upprätthållas. Detfinns en rad förslag i det avseendet. Regeringen har verkligen ansträngt sig för att tillmötesgåhuvudkritiken mot den nuvarande ordningen och den nu gällande lagen. För det första kommer invandrarverket att göra asylutredningen.I och Prot. 1988/89:125 med att någon kommer och begär asyl, och polisen sammanställt uppgifterna efter ett första förhör, överlämnas ärendet till invandrarverkets utredare. ' Dessaskall finnas på plats enligt den nya organisationen för verkets ' Därmed underlättas också den personliga kontakten mellanutredaren och den asylsökande. Muntlig handläggning är också ett av de inslag ilagförslaget som bemötts mycket positivt. Vi har där tagit fasta på tidigarekritik av enbart skriftlig handläggning. Beslut som innebär avslag på en asylansökan skall ifortsättningen motiveras. Därigenom stärks rättssäkerheten ytterligare.Handläggaren får möjlighet att noggrant pröva bärigheten av de skäl han ellerhon lägger till grund för avslaget. Den det berör får besked omvarför beslutet gått honom emot och kan därigenom lättare ta ställning till omdetta skett på felaktiga eller ofullständiga grunder. Om beslutet motiveras, kan det också i samband med en nyansökan bli lättare att se, om den innehåller omständigheter som inte tidigarehar prövats. Sammantaget menar vi att dessa uppräknade omständigheter dessutomkan leda till att handläggningstiden kan komma att förkortas. Reformeringen av systemet för handläggning av asylärendeninnebär en verklig kraftansträngning - ett arbete som ligger framför oss.Riksdagen har redan beslutat om omorganisationen av invandrarverket, vilket varden ena delen i reformen. Den följs nu av den nya utlänningslagen, som skallträda i kraft . Under arbetets gång med utlänningslagen har ett annatproblem accentuerats, den s.k. dokumentlösheten, dvs. det faktum att upp till60-65 % av de asylsökande saknar handUngar som styrker identitet, nationalitetoch färdväg. Det är ett ökande internationellt problem, som också diskuteratsav och i olika internationella sammanhang. Sverigemåste försöka få bukt med den här saken. Man kan inte undkomma dettaförhållande genom att stoppa huvudet i sanden och låtsas som ingenting.Åtgärder mot dokumentlösheten har därför bhvit den andra linjen i lagförslaget. I andra sammanhang brukar jag betona invandringensbetydelse för . Det är väl omvittnat vad invandrare under olika perioderhar bidragit med när det gäller utvecklingen av den svenska välfärden. Problemenmed invandringen skall inte överbetonas. Men de skall erkännas. I invandrings-och flyktingpolitiken finns vissa svårigheter som måste övervinnas. De kansammanfattas i tre punkter: För detförsta: de långa handläggningstiderna, som jag redan varit inne på. För det andra: det tar alltför innan den som fåtttillstånd till bosättning kan tas emot i en kommun. För det tredje: det tar efter bosättningen innanflyktingar och nya invandrare kan få arbete och egen försörjning. En framgångsrik politik på det här området berör inte barariksdag, regering och centrala myndigheter. Det är en angelägenhet för många-regionala och lokala myndigheter, frivilliga organisationer, kommunalpolitikeroch alla dem som skall bU de nya invandrarnas medmänniskor ute i samhället. Det finns mycket övrigt att önska innan vi kan säga att Ny utlänningslag, m.m. flyktingmottagandetfungerar som vi skulle vilja. skall diskutera den nya utlänningslagen.Det finns åtskilligt mer att säga om det som kommer efter asylansökan ochuppehållstillståndsfrågor, vilket utlänningslagen reglerar. Den nya lagen ökar, som jag sade, möjligheten förasylsökande att få sina ansökningar snabbt behandlade i en generös ochhumanitär anda, att slippa till synes ändlösa väntetider av ångest och ängslanför hur ens ansökan skall komma att behandlas. Jag är uppriktigt sagt förvånad över hur litet dettauppmärksammas i debatten. Den förs ju ändå till stor del av organisationer ochenskilda som anser sig företräda humanitära intressen. Men vi är fast beslutnaatt komma till rätta med de långa handläggningstiderna, inte minst för barnensskull. Den som kommer till med goda skäl skall snabbt få besked. Det ärhelt oacceptabelt att människor skall sväva i ovisshet om sitt öde . Framför allt skapar denna ovisshet, det vet vi, svårigheter förbarnen i en asylsökande familj. En ambition är därför att komma fram till ett läge, därbeslut kan fattas i hälften av alla asylärenden. Detta börbli möjligt genom att invandrarverket förlägger sina utredningsslussar där deasylsökande befinner sig. Däremot får den som kommer dokumentlös finna sig iett tuffare utredningsförfarande. Jag är medveten om att pass och visum förvisso inte i allalägen kan avkrävas den som verkligen är på flykt. Det är dock ett välkäntfenomen, inte bara i , att många som kommer och begär asyl helt saknarinte bara pass och visum utan alla former av identitetshandUngar,färdbiljetter, osv. Det har diskuterats mycket vad detta beror på. Säkert äranledningarna olika i olika fall. En del gör sig av med handlingarna, eftersomde har fått den mindre goda informationen att det då skulle gå lättare att fåstanna i . Andra gör det därför att de har ett intresse av att inte visat.ex. färdväg och tidigare vistelseland. Men jag tror att det är viktigt attSverige ger sådana signaler utåt att de som med goda skäl tänker resa hit ochsöka asyl får klart för sig att de för sin egen skull har allt intresse av attbehålla sina handlingar, medan identitetslöshet och dokumentslöshet kommer attleda till längre utredningstider och en osäkrare framtid. Det här är viktigt också från rättvisesynpunkt: de somsparar sina biljetter som kanske visar att de faktiskt hade kunnat få asyl iett annat land, innan de kom till , bUr ju avvisade och får acceptera detbeslutet. Andra kan under falska förespegUngar tillskansa sig den rätten, trotsatt de också kan haft asyl i annat land men av något skäl föredragit Sverige.Vi skall värna om asylrätten, så att den tillkommer dem som verkligen är ibehov av en i just . Detta är en viktig ståndpunkt som jag tror delas av densvenska opinionen. Men trovärdigheten i flyktingpolitiken skadas, ommyndigheterna gång efter annan tvingas konstatera att det råder osäkerhet omt.ex. en asylsökandes identitet. Inte bara trovärdigheten äventyras utan också,som jag tycker att jag har belyst, rättvisan. Därförföreligger nu förslag om åtgärder mot detta: Kroppsvisitation, som den juridiska termen heter, kanutföras, men det är kanske viktigt att understryka att detta inte är detsammasom kroppsbe- I detta fallhandlar det om möjligheten att leta efter handlingar i t.ex. fickor och kläder.För att få göra denna måste det dock finnas anledning att anta att en personunderlåter att visa upp medförda handHngar. Krav på transportbolagen att de åtminstone ocksåuppfyller de krav som deras egna sammanslutningar ställer på kontrollen avresandehandlingar. Här finns transportbolag som är mindre seriösa i sitt handlande,medan andra naturligtvis redan nu lever upp till bestämmelserna. Möjligheten fill förvarstagande av någon för attutröna identiteten utsträcks . Det har visat sig att nuvarande 6timmar är för att klara av den proceduren. Men paragrafen skallsjälvfallet inte tolkas så, att det i alla lägen är nödvändigt eller möjligtmed ett längre förvar, om det visar sig att identiteten kan redas ut snabbare.Förvar av barn för att utröna identitet bhr inte tillåtet. Jag vill peka på att jag redan nu har talat om ett viktigt undantag närdet gäller barnen i flyktingmottagandet. Jag skall återkomma till barnen. Låtmig bara först konstatera att med dessa två huvudsyften i lagen -snabbare ochrättssäkrare för asylsökande i allmänhet och stramare behandling av tendensertill missbruk av asylrätten - bör vi ha goda förutsättningar att få en ny ochbättre inriktning på flykfingpolifiken, att t.ex. som så många önskat, även jagsjälv, få ork och resurser att öka antalet kvotflykfingar. De som någon gånghar besökt flyktinglägren i tredje världen har säkert kvar på näthinnan denhopplöshet och uppgivenhet som finns hos dem som vistas där. Även ommottagarlandet gör så gott det kan, även om det ges internafionellt biståndtill denna verksamhet, även om det finns biståndsarbetare i lägren som understora svårigheter arbetar med stort engagemang, finns där hopplösheten. Manlever med perspektivet att aldrig komma därifrån och att få se såväl den andrasom den tredje generationen växa upp i flyktingskap. Flykfingfrågankan lösas bara genom ett akfivt internationellt samarbete. Det skullefinnas mycket att säga om detta, men låt mig bara ta ett exempel. År1979 anordnade FN en stor internationell konferens om den desperata situationenför flyktingarna i , och man enades om gemensamma insatser för attlösa detta problem. , , sitter fortfarande omkring 60 000människor i läger i utan möjlighet till en dräglig tillvaro inärområdet. tillkommer nya flykfingar. I detta läger arrangerar FNåterigen, efter intensiva förberedelser, en konferens för att söka lösning pådetta problem. Klart är att denna lösning till stor del måste bestå i ettmottagande i den industrialiserade delen av världen. Ettantal länder har preliminärt angivit hur många av dessa människor som de harmöjlighet att ta emot . har sagt sig varavilligt att ta emot omkring 22 000 personer, 10 000-12 000 ochAustralien ca 18 000. Tillsammans med de andra nordiska länderna har Sverigediskuterat möjligheten fill en gemensam satsning.