prot · GC0999 · 1988-12-31 00:00:00 — I avvaktan på att de ålgärder vidtas som vi har föreslagilanser vi att den s.k. samordningstiden bör förlängas från 90 till 180 dagar-det var också en av de åtgärder som den tidigare arbetsskadeutredningendiskuterade men icke fick lägga fram som dl egentligt förslag för dåvarandesocialministern. Därmed,herr talman, yrkar jag bifall till reservafion 1. I reservation 5, som jag också yrkar bifall till, framförvi åter arbelsskade-ulredningens förslag om all AMF bör ersättaförsäkringskassorna vid biträde med de s.k. serviceärendena. I reservation 6 stödjer vi en centermotion där man haruppmärksammat att egenförelagare, l.ex. jordbrukare, inle blir rättvistbehandlade genom nuvarande livränteberäkning. En jordbrukare som exempelviskompenserar en inkomslföriusl genom att göra uttag av medel från skogskontoeller genom alt andra familjemedlemmar får ulföra arbete på gården - jag harsjälv handlagt sådana ärenden - får kanske ingen inkomslföriusl på papperet.Men personen i fråga har de faclo en myckel nedsatt arbetsförmåga. Man måsleenligt vår uppfattning la större hänsyn till den reella arbetsoförmågan. Därförbör en översyn av livräntereglerna ske. Jag yrkar alltså bifall tillreservalion 6. I reservation 7 slutligen tar vi på grundval av enfolkparlimolion upp frågan om s.k. YFL-livränlor. Vi menar att dessa inle börsamordnas med den allmänna pensionen i sarhma omfattning som . Det gällersärskilt personer som beviljas livränta. I varje fall borde denskattefria delen enligt vår mening undantas från samordning. Jag yrkar,herr lalman, bifall även lill reservation 7. 11 § Kammaren beslöt alt ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll. 12 § Förhandlingarna återupptogs under ledningav lalmannen. (forts,socialförsäkringsutskotlets belänkande 11) 101SIGGE GODIN (fp): När kammaren debatterade sjukförsäkringen den5 april redovisade jag syn på sjukförsäkringssystemet. Jag log uppfrågan om en samordning av sjukförsäkringen och arbdsskadeförsäkringen, och jagredovisade folkpartiels skäl till åtgärder. Del gällde dels de enormakoslnaderna för systemen, dels den orättvisa som finns i limsjukpenningen ochdels vilka konsekvenser nuvarande obalanser får. Jag tryckte alldeles specielltpä frågan om vad rnan kan och bör använda pengarna lill. Vad är vikfigasl förden som drabbas av en arbetsskada eller arbetssjukdom? Självfallet ärersättningsfrågan viktig, men kortare väntetider, snabbare insatser när delgäller rehabilitering och återgång till arbete är sannolikt det viktigasteför den enskilda människan. Från folkpartiels sida vill vi gärna göra insatserför den enskilde, och vi vill att samhällels insatser kommer den skadade lilldel. Låt mig dä än en gång med kraft undersiryka den oro som vi känner förbristerna i sjukförsäkringssystemet, och dit hör i allra högsta gradarbetsskadeförsäkringen. Under en följd av är har det blivit allt mer uppenbart attarbetsskadeförsäkringen har stora brister. Långa handläggningslider,svårigheter all avgöra vad som skall räknas som arbetsskada, och underskottet iarbetsskadefonden gör del berättigat all tala om elt system i kris. Vid utskottets utfrågning om arbetsskadornasade chefen för , , bl.a. följande: "Trots alt arbetsskadeförsäkringens syften i slorutsträckning tillgodoses av den nuvarande lagen ger utvecklingen ändå anledningtill en betydande oro, både när del gäller omfattningen och när del gällertillämpningen. påtalade vi redan i samband med riksförsäkringsverketsremissvar över arbdsskadeulredningens belänkande 1986. Utvecklingen harbekräftat farhågorna." "Arbetsskadefonden visade ettkraftigt underskott, eller . Underskotld beräknas bli 9-10 miljarder i sluiel av 1989. En kraftig höjning av arbetsgivaravgiften är alllsä nödvändig. Den genomsnittliga väntetiden i sjukdomsärenden var iförsäkringskassor na 11 månader är 1987 och mer än 12 månader är 1988. ulvecklingenkan väntas fortsätta, trots de stora resurstillskott som föresläs i budgetpropositionen. Sammanfattningsvis kan beiräffande ärendeutvecklingenkonstateras all det inte finns någol som i realiteten pekar på att någon sorls'fullfunktionssta-dium' har inträtt eller kommer att inträda under de närmasteåren." Jag skallavsluta med dl annal citat av : "All jag i detta sammanhang tar upp frågor om engrundläggande omprövning får ses som en illustration lill hur utomordentligtallvarlig jag anser att situationen för arbetsskadeförsäkringen är." Trots denna bistra sanning anser utskottets majoritetföljande: "Mot bakgrund av de åtgärder som sålunda vidtagits i syfte attförbällra och effektivisera handläggningen av arbelsskadeärenden anserutskottet att utvecklingen ytterligare bör avvaklas." Ni socialdemokraier i utskottet är modiga. Trots att manpå känt denna djupa oro siller ni tryggt ochväntar, eller avvaktar som ni brukar säga. Till saken hör väl också attutskottets ordförande sannolikt, om hon inle var förhindrad vid deltatillfälle, som ledamot av styrelse dellog i verkels oro1986. Man kan med andra ord säga alt socialdemokraterna har varit välinformerade, men viljan saknas. Är det möjligen tron pä regeringens förmåga somgör alt ni inle känner någon oro? Frän sida är del tron påregeringens oförmåga som gör alt vi känner denna djupa oro. Det är de sorn ulsälls för de långahandläggningstiderna som drabbas hårdast, dvs. de som har råkat ul förde allvarligaslearbelsskadorna. Långavänletider är ell hinder för rehabilitering. Man väntar pä ell beslut innan manär villig att pröva ell nytt arbele. Jag har egna erfarenheter av hur svårrehabiliteringen kan bli om man får vänta halvår eller år. Motivationen sjunkeroch därmed förhindras en snabb återgång till arbetslivet. För ärden enskildes möjligheler att komma tillbaka lill ett värdigare liv delvikligasle. Långa väntelider och ell stelbent försäkringssystem får intemolverka människors rehabilitering. I arbetsskadeutredningen diskuterade man en förlängdsamordningstid . Man fann att en sådan effektivålgärd skulle begränsa ärenddillslrömningen med . En sådan samordningskulle inle leda till några slörre förändringar för den enskilda människan. Den allvarliga silualion sornarbetsskadeförsäkringen befinner sig i måste medföra snabba och radikalainsatser. Vad ämnar ni socialdemokrater göra? Är del så att regeringen även idenna fråga karllägger och utreder bakom lyckta dörrar? Vågar inan inte medhänsyn lill opinionen lyfta fram problemen i offenllighdens ljus? Folkpartietanser alt en genomgripande förändring måste göras, och den skall göras i närasamarbele med arbetsmarknadens parter. Vad ämnar ni socialdemokrater göra? Dedrabbade människorna väntar på svar. Det är deras framtid det handlar om ochderas rätt till mänskligare behandling. Man skriver i arbdsskadeulredningensbelänkande alt AMF skall betala förde serviceinsalsersom försäkringskassanutför. AMF ersäller inle dessa, trots de slora kostnader som de åsamkarförsäkringskassan. Vi i anser all del är en självklarhet att dessaserviceinsalser skall ersättas hell i enlighet med den syn man har iarbdsskadeutredningen. De som i tidig ålder drabbats av enyrkesskada har sämre pensionsförmåner än andra. De har under slörre delen avlivel fåll leva på en lägre nivå än vi andra som har kunnal arbeia. De har intekunnal tjäna in några ATP-poäng, och de får därmed en dålig ålderspension. Närde blir ålderspensionärer samordnas livräntan med pensionen, även denskattefria livräntan. Den skattefria delen uppgår då lill ell halvt basbelopp.I en motion från föresläs all den skaliefria delen inle skallpåverkas vid samordningen av livränla och ålderspension. Det är en myckelblygsam förbällring för den lilla grupp som under hela eller slora delar avsitt liv fäll stå tillbaka i vårt samhälle. Utskottets majoritet hänvisar lill yrkesskadekornrnillénsulredning i frågan. Man säger all samordningsreglerna i de flesta fall ger ettacceptabelt resultat. Men man pekar också på motionärernas synpunkter på allresultatet är orättvist. Man avslutar med alt säga all del inte är möjligl allslopa samordningen. Vi motionärer har inte krävt något slopande av samordningen.Vi har bara krävl all den skaliefria delen, elt halvt basbelopp, inle skallsamordnas. Det är en liten men positiv ålgärd för dessa människor. Jag konstaterar, herr lalman, alt "del glömdaSverige" göre sig icke besvär. 1 socialdemokratins ger rnan intede sämst ställda några förmåner. Skälet är helt uppenbart. Dessa människorulgör ingen röststark grupp. De kan inte göra sina rösler hörda, och därmedgäller också i detta fall inte ens gesten "Var det värt detta? ",trots all samhällels koslnad för insalsen är yllersl blygsam. Tänk om, och gör del i ljuset av alt försäkringssystemet iövrigt läcker miljoner . Se till alt denna flod av pengar sloppas. Tanågra droppar av dessa pengar och ge till den begränsade grupp jag talar om. Med detta vill jag yrka bifall lill reservationerna 3, 5 och 7. 102 (); justerades isocialförsäkringsutskottel ell belänkande rörande arbetsskador, som gav regeringenlill känna all den skulle la initiativ till en analys av orsakerna tilldet ökande antalet arbetsskador. Med den skrivningen bifölls min molion. Detvar därför med stor spänning vi i såg fram emot vad som skullekomma. Visserligen låg valet framför oss, men en så viklig fråga borde välföranleda regeringen att ta sill ansvar. I en deball gavs löfte om att dennaanalys snart skulle presenteras. Så blev emellertid inle fallet. Någon analyspresenterades aldrig. Ingen kände heller till den. Det kom fram vid denoffentliga utfrågning som vi hade i utskottet . Ingen iden skara av människor som har med försäkringsfrågor och arbetsskador all görahade någonsin hört talas om detta uppdrag. I det belänkande vi behandlar skriver utskottetsmajoritet att den här analysen inte kommer alt presenteras. Anledningen är dennyligen tillsatta arbelsmiljökommissionen, som fält uppdraget att kompletterakunskaperna om arbetsförhållanden som ger upphov lill skador och sjukdomar. Denskall genomföra även den här analysen. Av dessa skäl anser utskottet detnaturiigi att regeringen inte har kunnat presentera den analys som riksdagenhar begärt. Så kan alltså regeringen handlägga beslut när det saknasvilja. Varför begärdes dä denna analys? Meningen frän vår sidavar all få klarhei i vilka de egentliga skälen var till del ökande anlalelarbdsskadefall. Innan vi vel del med bestämdhet, eller i alla fall någol så närbestämt, är del mycket svårt alt komma med förslag lill hur vi skall lösa dekriser som vi har hört talas om i de föregående inläggen, vilka jag inlebehöver upprepa. Del är därför myckel uppseendeväckande, vill jag påslå, altregeringen inte har tagit beslut på allvar. har enstämmigtlångt tillbaka i liden sagl alt en analys skall ske, men ingenting har gjorts. Detta föranledde oss frän sida att i utskollelbegära en hearing rörande arbetsskadorna. Vi ville forlfarande fä ett underlagför att fatta beslut som skulle kunna leda lill att anlalel arbetsskadeärendenminskade och all även koslnaderna för försäkringen minskade. Samiidigi ville vifä besked om det egentliga antalet arbetsskador. De olika partierna i utskottethar olika syn pä hur arbdsskadelägel egentligen är. Meningarna är delade omhuruvida det är arbetsmiljön som är orsaken eller om del är en generöslagstiftning som är anledningen till alt anlalel arbdsskadefall ökar. Delkommer alt framgå än tydligare när socialdemokraternas representant har hållitsill anförande. Den offeniliga utfrågningen, som finns med som bilaga tillbelänkandel, gav vissa rikllinjer. Vissa anlaganden bekräftades och andra kundevi lägga åt sidan. konkrel förslag gavs, och det kom fränriksförsäkringsverkets generaldirektör,nämligen all en kompensalionsnivä pä skulle minska handläggningslidernadramatiskt. har de flesla arbetstagare en hundraprocentigkompensation av sjukdomen. Det bekräftades också av andrarepresentanter vid den offentliga utfrågningen. Därför skulle en höjning inlebetyda speciellt myckel ur samhällsekonomisk synpunkt. Enligl 1987 årsberäkningar skulle detta kosta ca 500 milj. kr., knappt hälften av vad enökning av sjuktalet med koslar. Det som sedan skulle återstå var livränleprövningen. Delskulle medföra en slor avlastning och en bättre möjlighet att klara en noggrannbedömning av arbetsskador ur livränlesynpunkl om samordningen kunde ske. Enliglde beräkningar som då presenterades skulle man kunna spara ungefär 900årsarbetare på försäkringskassorna. Del är inte ell litet antal som på detviset kunde friställas för andra viktiga arbetsuppgifter. Naturligtvis är inledetta helt problemfritt. Del förstår vi också. Men de problem som kan uppstå ielt sådanl här nytt syslem kan också lösas. Detta är i alla fall ell förslag,som visar att del finns möjligheter att göra insatser, vilka skulle kunnaavhjälpa de problem som vi slår mitt i. När vi sedan summerade utskolisulfrågningen ville vi icenlern la fram detta förslag som elt utskoltsinilialiv och som elt resullal avhearingen. Tyvärr ställde inte utskottet upp på detta, inte ens på en ulredningsom skulle gå i denna riktning. Vi reserverade oss i utskottet emot detställningstagandet. I ett särskilt yttrande, som är fogat lill belänkandel,tar vi upp delta förslag och lovar all ålerkomma med del i senare sammanhang. Som jag förstår pågår det diskussioner i regeringskanslietom förändringar. Det finns en gräns för hur stora ökningar avarbetsgivaravgiften sorn kan tolereras för att täcka de stora kostnader somarbetsskadeförsäkringen nu står för. Jag skulle inte bli förvånad om vi fränregeringen snarl får ett förslag som går i den riktningen som harvelat förespråka. ställs det mycket slorl hopp till arbdsmiljökommissionensarbete, och all det skall ge lösningar på de slora problemen. Del är möjligtatt man kan åstadkomma förslag, men jag skulle vilja påstå all om regeringen1987 hade lagil uppdrag på allvar, skulle lösningen ha varil belydligtnärmare nu än vad den är. Det vi från cenlern vill kritisera är all regeringeninte dä på allvar försökte ta tag i dessa problem och undersöka vad som höll päall hända i fråga om arbelsskadorna. gav regeringen i uppdrag allgöra en analys som skulle ge underlag för de ålgärder som behövdes. Ville regeringen ha kommissionens arbele som vallöfte? Vardet därför man inte gjorde någonting, trots uppdrag i slutet av1987? Jag anser att vi med fog kan ställa de frågorna. Vi i har ialla fall fått tvä löften svikna ; dels riksdagensuppdrag lill regeringen, dels socialdemokraternas representants löfte månad all presentera en analys. En annan fråga som ständigt återkommer gäller livräntortill egenförelagare. talare har berört denna fråga. Vi har engemensam reservation. De beräkningar som görs ger inle en rättvisandebild av företagarens förmåga all efler en arbetsskada skaffa sig inkomst genomeget arbete. Vi har från sida krävl andra regler för dennaberäkning. En översyn av dessa regler pågår fortfarande inomriksförsäkringsverket, men del saknasförslag alt ta slällning lill. behandlas denna grupp pä elt för denmyckel ofördelaktigt sätt. Jag yrkar, herr talman, bifall lill reservafionerna6 och 2 lill betänkande 11. 103 MARGÖ (vpk): Arbetsskadeförsäkringen har urartat, sadeGullan . är vi väl alla vana vid angrepp pä värtsocialförsäkringssystem, men lycker jag faktiskt all i sin kritik. Hennes slutsatser av de ökande arbdsskadeanmälningarnavar att praxis är för generös. Hon började att ironisera över hur man tillämparpraxis. lalade om alt man kan fä en arbetsskada stående,sittande och gående. Och , säger : Näsla steg blir väl all mankan bli arbetsskadad också liggande. Med detta antyder hon att del inte behövsnågonting för att få en arbetsskada. tycks inle känna lill såmycket om våra arbetsmiljöer. Man kan nog fä en arbetsskadaliggande, för del är faktiskt så att människor fortfarande måste utförabesvärliga arbetsmoment liggande - l.ex. bilmekaniker - vilket mycket väl kanmedföra all en arbetsskada uppslår. Del är ju inte arbdsskadeersält-ningenstillämpning som förorsakar problemen. Det stora problemet, , ärfaktiskt att vi fortfarande har arbetsmiljöer som skadar över 100 000 människorper är. Ökningen av arbetsskadeärendena är ju ingenting annat än endokumentation över bristerna i arbetsmiljön. För oss i vpk är det här inte någon nyhet. Men lyvärr harinle socialdemokralerna, och inle heller de andra partierna, visat tillräckligtinlresse för arbetsmiljöerna. Vpk:s krav på skärpningar i arbetsmiljölagstiftningenhar alltid avvisats. Jag vill erinra om all vi vid föregående årsriksdagsbehandling fick våra krav på utvärdering av arbetsmiljölagen ochåtgärder mot tolv vikliga arbetsmiljöfrågor avslagna av . Samtidigtavslogs också vårt krav på särskilda insatser mot belastnings- ochförslitnings-skador. har regeringen tillsalt en arbdsmiljökommission för attkartlägga de 400 000 sämsta arbetsmiljöerna, och vi siöder givetvis delta. Menvi anser inte att det finns skäl all avslå från åtgärder i avvaktan pä attkommissionens arbele har slutförts. kan vi avläsa försummelser inomarbetsmiljön i den försämrade arbdsskadeslatistiken. Om alla förslag lillförändringar, vare sig del gäller arbetsskadeförsäkringen eller arbetsmiljön,avslås med hänvisning till arbdsmiljökommissionens arbele kommer människor, somnu slits ut pä arbetsplatserna, och samhällel att fä beiala ett högt pris underen läng tid framöver. Värt krav på en särskild utredning om arbetsgivarnasansvar för hela kostnaden för sjukvård, förorsakad av arbetsskada, avstyrktesav ulskoltsmajorilden utan någon annan motivering än den all man bör avvaktaslutförandet av arbdsmiljökommissionens arbele. Visserligen ingår det ikommissionens direktiv alt belysa möjligheterna att med ekonomiska styrmedel,som del heler, stimulera till investeringar som minskar riskerna för sjukdomoch olycksfall i arbetslivet. Men del här kan knappasl bli fråga om annat än enrenl översiktlig bedömning av möjligheterna att använda olika ekonomiskaincitament i förebyggande syfte. Vi i vpk anser all frågan 1988/89:99 19aprill989 omarbetsgivarnas ansvar för hela sjukvärdskosttiaden faktiskt kräver en särskildöversyn. Vi har i vår motion pekat pä vissa fakta, och vi har gjortnågra konsekvensbedömningar av förslagel. Men vi menar all det måste ansesrimligt all arbetsmiljöer som förorsakar stora samhällskoslnader får ersätta enstörre del av de här kostnaderna än vad som är fallel . Sjukvårdskostnadernasom ersattes av arbetsskadeförsäkringen ökade ochuppgick då till 40 milj. kr. Den summan avser endasl patientavgifterna, för detär ju bara de som ersätts från arbetsskadeförsäkringen. Den fakliska kostnadenär alltså oerhört myckel högre och hur myckel högre den är vel ingen, eftersomdet inte finns några beräkningar. Vårl förslag skulle alllsä synliggöra en del av de doldakoslnader som samhället får till följd av just de dåliga arbetsmiljöerna.Samtidigt som dessa koslnader synliggörs skulle arbetsgivarna få ekonomiska skälatt förbättra arbetsmiljön. Fördelen med vårt förslag i förhållande lill andraförslag som återfinns i debatten är att vi på detta sätt privatiserar barakostnaden, inte samhällskontrollen. Mol del här förslaget kan man kanske anföra all mångaarbetsskador är ett resullal av en lång tids påfrestningar och att felarbetsgivare kommer all få beiala, om vårl system införs. Men man kan ocksåhävda att del var påfrestningarna på den sisla arbetsplatsen som var det somutlöste skadan. En möjlig konsekvens av vårl förslag är alt arbetsgivarnakommer att fördela sjukvårdskostnaderna genom att teckna privata försäkringar,och del kan de väl få göra då. På så säll fördelas ju kostnaderna mellanbranscher, och förelag med en större andel arbetsskador än genomsnittet fårtroligen på så säll beiala högre och alltså bära en slörre del avkostnaden. Sammanfattningsvis, herr talman, anser vi att del finnssiarka skäl all närmare utreda vårt förslag, så att del inle bara blir begravti en slor utredning. Jag yrkarbifall till reservalion 4. 104GULLAN () replik: Jag skall bara bemöta ett par av MargöIngvardssons påståenden. Jag sade att försäkringen har urartat och alt praxis är förgenerös, och jag slår för dessa uttalanden. De är baserade dels pä långvarigegen erfarenhet av försäkringen, dels pä vad personal harkonstaterat efler de år som man har arbetat med ärendena i försäkringskassorna. Margö sade att jag kanske inte känner lillarbetsmiljöerna. Själv kommer jag frän en arbetsmiljö som för närvarandebetraktas som en av de kanske mest skadliga. Jag har nämligen arbetat inomsjukvården både som vårdbiträde och som sjuksköterska. Dessulom har jag utrettarbetsmiljöärenden vid under ungefär femton är. Därför tordejag ganska väl veta vad det handlar om. Men, vad är en arbetsskada, Margö ? Självfalletskall de skador som verkligen är arbetsskador bedömas som sädana i den män viskall ha en arbetsskadeförsäkring som går utöver vad varje annan sjuk kan få iersällning. Den saken kan också diskuteras, men det har vi faktiskl inle berört.Vad är en arbetsskada? godkänns varje recidiv av en tidigare skada imellan och av alla fall. kan inte vara rimligt. Detöverensslämmer inle heller med lagstiftarens intentioner alt man skall godkännasädana skador som man kan få, även om man inte är i arbete. Kan Margö Ingvardssonge någon förklaring lill varför vi just i i hela loppararbelsskadestatisliken, och delta just på grund av den här bedömningen? Jag kaninle ge någon förklaring och inle heller personal. En av deinstitutioner som vill att man skall göra en översyn av hela försäkringen är juriksrevisionsverkel, som har uppmanat regeringen att göra della. Men ingentinghänder ju. 105 MARGÖ (vpk) replik; Min avsikt var alt ge enchans att rehabilitera sig något och ta lillbaka en del av de värsta sakernahon sade i sill anförande, men hon tog inte den chansen. Hon framhärdar i alldet stora problemet med arbetsskadeförsäkringen och de dåliga arbetsmiljöernahär i är att praxis inom arbetsskadeförsäkringen är alldeles förgenerös. Problemel är ju, , att människor somskadades på sina arbeten tidigare inte ens fick hälften av sina skador godkändasom arbetsskada. Det var ell stort problem, och då tvingades man att ändrapraxis. kan väl inle anse att del är acceptabelt att över 100000 människor i far illa på sina arbelen därför all arbetsgivarnainle vill salsa de pengar som behövs för att alla skall faen rimligarbetsmiljö. Varför har vi sä många arbetsskador i ? Ja, en av förklaringarna är att vi har arbetsskadeförsäkringenoch genom den för en bra statistik - en bättre statistik än den man för i mängaandra länder. Vissa länder avskaffar arbetsskadeförsäkringen - jag vet allGullan och hennes partikamrater är inne på de tankarna - och dä har deinte heller någon statistik över antalet arbetsskadefall, varför det ser ut somom sädana inte förekommer där. Över huvud taget går samlliga förslag ul päatt försämra arbetsskadeförsäkringen. Ni talar om att förlänga samordningsiidenfrän 90 . Det kan låta oskyldigt för den som inte är insatt i detekniska ullrycken. Men med detta menas att ersättningen till den drabbadesänks. Det är alltså en försämring. Några andra förslag än försämringar avsocialförsäkringssystemet har inte . 106GULLAN () replik: Vi skall inle ytterligare förlänga dennadebatt i deballen, men Margö kanske borde läsa pä våra förslaglitet bättre. Vi moderater har faktiskt menat att arbetsgivarna kunde stå förden av sjukskrivningen, då del vore elt större incitament för dematt se lill alt skapa så bra arbetsmiljöer som möjligl. Jag frågar återigen: Är del rimligt all varje anmälan omarbeisskada skall godkännas som jusl arbeisskada eller arbetssjukdom? Detinnebär de faclo all alll arbele i anses som farligt. Jag kan inteacceplera ell sådant synsätt. Jag vidhåller all praxis inle överensslämmer medvad lagsliftarna en gångmenade, och just därför borde försäkringen åtminstone bli föremål för enförutsättningslös utredning. Jag går snart med på vad som helst, därför alldetta är orimligl. 107 MARGÖ (vpk) replik: Jag har läst vartenda ell av de moderataförslagen, och de är lika dåliga allihop.