prot · GC0940 · 1988-12-31 00:00:00 — Varje land har ju rätt att , om man får en rapportom förbrytelser mot de mänskliga rättigheterna, gä in och göra en kontroll.Sverige kan exempelvis göra det genom vår ambassad och våra diplomater iTurkiet. Jag måste också säga att den svenska ambassaden i gärna är behjälpligvid ett besök i , och det är jag myckel tacksam för. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. AnL 11 () replik: Jag vill gärna instämma i att del görs ell bra, intensivt och riktigt internationellt arbetefrån den sida. Som har framkommit tycker vi kanske ändå attmycket återstår att göra när det gäller handeln. Det är inte lätt atf göra något,men även där måste vi kanske vara litet mer offensiva, som serdet. Jag vill passa pä att lacka försakupplysningen rörande vem som bestämmer om eventuella handelsblockader. Jagkan uttrycka mig så, att vi inom skulle välkomna ett förslag frånregeringen om en köpbojkott av livsmedel och/eller vin från för afttrycka på. AnL12 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Repliken avser statsrådet anförande. AnL 13JILL () replik: Vi kan kanske också här i riksdagensamarbeta för att ytterligare hjälpa lill alt förbättra situationen för deutsatta grupperna i , som regeringen arbetar inom sin sfär. AnL 14 () replik: Biståndsminister reageradepå det jag sade angående flyktingar i , och jag är tacksam försvaret. framhöll att arbetet sker genom UNHCR, och det ärrätt kanal. Min fråga är om biståndsministern också är villig att geytterligare medel till UNHCR för bedrivande av denna verksamhet, som är såviktig. Det är betydelsefullt att här finns med i bilden mer aktivt änvad som förekommer . Vi har ett ansvar gentemot , som jag sade i mittanförande, där vi får bära en stor börda. Jag skulle i detta sammanhang viljasäga några ord till biståndsministern om den situation som jag berörde och somgäller t.ex. flyktingläger i södra . Dessa flyktingläger fylls ju på, istor utsträckning beroende på del krig som förs i . En utväg vore vid de förhandlingarsom sker, när stora bistånd ges till , PrOt. 1988/89:40också beaktar möjligheten att försöka få till stånd ett samtal mellan 7december 1988 Mogambiques regering Och Renamogerillan, så att man på den vägenkan stävja vad som sker och bidra till alt flyktinglägren infe fylls päytterligare. AnL 15 () replik: Statsrådet och andra har ju underdebatten betonat värdet av den starka uppslutningen bakom den svenska politikennär del gäller mänskliga rättigheter. Jag vill gärna unerstryka detta - jagtycker del är värdefullt att vi har en väl förankrad politik härvidlag.Samtidigt skall det infe hindra oss frän att föra en debatt om enskildheterna,och jag vill framhålla betydelsen av att är lika frispråkigt och likaskarpt när mänskliga rättigheter förtrampas oavsett i vilket land detta sker.Det är rikligt, som påpekade, all vi har ett alldelessärskilt ansvar då mänskliga rättigheter förtrycks i länder som får ettomfattande svenskt bistånd. Jag tycker att den debatt som förts här fidigare omt.ex. är en bra illustration av det här problemet. Speciellt betydelsefullt nu ärockså vad vi kan göra för att förstärka maskineriet för uppföljning av demänskliga rättigheterna. Vi säger i betänkandet, och det framhålls i andrasammanhang, all beträffande själva normgivningen har vi redan kommit myckellångt och kanske gjort dét bästa som kan göras. är efterlevnaden av normernadet viktiga. Vi har försökt att lämna ett par konkreta bidrag genom vårtförslag om ell FN-universitet för mänskliga rättigheter och ett särskilt institutför barnens rättigheter. Tyvärr har vi infe fått stöd för förslaget den härgången, men jag vill ändå understryka vikten av aft aktivt arbetar föratt stärka de institutionella resurserna för efterlevnad av de mänskligarätfigheterna. Annars är det lätt hänt alt de deklarationer vi gör fortsätterall vara papperstigrar, och då har vi inte nätt så långt. Jag tycker all som denna finns detanledning all betona enigheten, och jag är precis som utskottels ordförandemycket glad för aft enigheten inom utskottet är så stor i alla väsentligafrågor. Enigheten innefattar också synpunkter, även om honi sitt anförande tog upp sådant som enligt min mening innebär en nedvärderingoch ett ifrågasättande av vad den gör. Jag tror aft då det gäller biståndet kan vi prakfiskthjälpa till på många områden beträffande mänskliga rättigheter. Vi gör detmycket bättre genom att inte bara fördöma utan också delta i konstruktivasamtal, i ett konstruktivt arbete även i länder, vilkas regimer och vilkaspolitik vi ogillar. log upp frågan om flyktingsituationeni södra och särskilt i . Jag vill gärna säga all i del falletär del fråga om ren överlevnad, vilket ofta kräver katastrofinsatser och där vifrån svensk sida inle sällan är med och gör extrainsatser genomkatastrofbistånd. Jag tror dess värre all samtal mellan regeringoch RENAMO har myckel små utsikter fill framgång. Det förekommer endestabiliserings-politik i södra , som i hög grad drivs från Sydafrikassida. små möjligheter förregeringen i alt hitta en motpart att diskutera med. Men allaåtgärder för att nå fram till fredUga förhållanden, så att människorna kan föraen dräglig tillvaro, är naturligtvis välkomna. Beträffandeflyktingbiståndet vill jag redan nu meddela att denna anslagspost kommer attfå en kraftig ökning enUgt mill förslag. AnL17 (vpk) replik: Jag ber om ursäkt, men jag förstår inte rikligt den här ordningen. Vifår alltså inle argumentera mot utrikesutskottets ordförande, som kommenteradevåra reservationer, ulan vi skall: argumentera mot biståndsministern, som juinte talade om ulskottsbetänkandet. AnL18 FÖRSTE VICE TALMANNEN: : ; . Möjlighet hade funnits attefter Slig Alemyrs anförande.begära replik. AnL19 (vpk) replik: Det var ju såvi gjorde. - kommenterar inte del.som pågår i . Jag tycker alldel ändå skulle vara värdefuUl att få någon kommentar. Det är nämligen så altde iranska flyktingar som befinner sig i-Sverige och har anhöriga i mårväldigt dåligt just . Det är ett faktum. Jag tror att del skulle vara bra omstatsrådet kunde göra någon kommentar till deförhållanden som råder där nere. Jaghar sagt att jag är nöjd med de uttalanden och markeringar som ytterligare har gjorts här när det gäller . är jag litet förvånad över att man, som man nu har gjort i utskottets belänkande, ullalar ell beklagande av en utbredd tortyr och mycket kraffiga brott mot.de mänskliga rättigheterna;det har jag redovisat här i talarstolen. Detta beklagas alltså. Man får intrycket - och jag tycker att dét är litet olyckUgt;jag hoppas att jag har fel - all det är några små misslag som begås av den turkiska regimen eller utanför den turkiska regeringens kontroll,,men så är del faktiskt inle. . n Jaganser emellertid att de markeringar som ytterligare har gjorts här, bl.a. avutskottets ordförande och statsrådet, är något annorlunda än delta beklagandesom står i utskottets betänkande. AnL 20 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp) replik-Fru talman! Jag vill ta upp två saker sombiståndsministern nämnde. Den ena gäller ökade anslag till NACR. Jag tackar förbeskedet; vi ser med spänning fram emot vad det betyder i kronor och ören närbudgetpropositionen läggs fram . Närdel gäller samtal sade biståndsministern att det.är viktigt och nödvändigt attkonstruktiva samtal kommer till, men hon tog tillbaka Htet av delta när delgällde just det jag tog upp, nämligen samtal i södra mellan Mozambiquesregering och RENAMO. Jag tror att man även där helt enkeU måste försöka på allade sätt att få samtal lill stånd. Där kan vi spela en roll, eftersom vi är bidragsgivare och träffar företrädarna för . Misslyckas vi meddel, återstår bara den situation som vi har i dag, ochden kommer alt förvärras. Kriget isödra kommer att drabba Prot:1988/89:40 än fler i flyklihglägren, kvinnor och barn framför allt. Jag vädjartill biståndsministern att inte ge upp hojjpet om konstruktivasamtal även i den här delen av södra . AnL 21 () replik: Jag är glad över den breda enigheten om dethär betänkandet, men den berör också på all del sägs saker i del. Övergreppenmot de mänskliga rättigheterna i tas upp, övergreppen mot de mänskligarättigheterna iTurkiel tas upp. I vad gäller har behandlatett särskilt betänkande, och där var vi inte eniga. Jag tror att del fortsatta arbetet till förmån för demänskliga fri- och rättigheterna befordras bäst genom en frisk och fri debatt idenna kammare. Världens parlamentariker i de demokratiska länderna har ettstort ansvar för att föra denna fria och friska debatt vidare, och jag skallgärna lämna mitt bidrag till detta. AnL 22 Statsrådet : Del är många länder som skulle behöva nämnas:Berfil Måbrink får inte uppfatta detta att jag inte explicit nämnde på detviset att vi är mindre uppmärksamma på situationen när det gäller de mänskUgarättigheterna där. Också togs upp mycket tydligt i det FN-tal som höllsden . I vad gäller menar jagalt det viktigaste budskapet från svensk sida till RENAMO måste vara att delmåste bli stopp på dess vidriga krigsaktivileter och det ständiga kränkandet avde mänskliga rättigheterna från dess sida. AnL 23ELISABETH (): Jag skall be att få beröra tre motioner i delhär betänkandet. De två moderata motionerna 509 och 513 av och mig själv behandlar två enskilda personer. Sådant är något som egentligen inte behandlar, men resultatet har i alla fall blivit - kanske delvis på grundav våra motioner men framför allt tack vare aktiviteter från International Parliamentary Commiltee for the Soviet Jewry - att de tvä nämnda personerna, och , efter många och långa försök har kommit ut ur .Sovjetunionen och fått'återförenas'med-sina familjer. Vi gläder oss ål det. ...'U. :,- i .. .' Den tredje motionen, nr 512, är en gemensam borgerligmotion som tar upp judarnas situation i totalt. Det finns positivatendenser som visar att situationen blir bättre, men den är ännu inte sådan somvi önskar att den skall vara. Manföljerinte konvention om de mänskligarättigheterna, inle heller ESK:s beslut. , framför allt under de två senaste, harett stort antal sovjetiska judar fått'lämna . Vi hoppas att denutveckUngen skall fortsätta. Man har i undersökt vadbegreppet säkerhetsskäl skulle kunna innebära för den enskilda sovjelmedborgaresom vill lämna landet. Det har visat sig alt en viss förändring nu har kommittill stånd ochatt åtminstone ett hundratal personer har fått sin s.k. tillgång tillstatshemligheter förklarad icke omöjliggöra tillstånd fill utresa ur . Vivälkomnar det och hoppas att del skall fortsätta. Men allt är inle bara bra. Reglerna har skärpts när detgäller familjebegreppet. Att besöka barnbarn är t.ex. inte längre en grund förutresetillstånd. Vi tycker det är fel och hoppas att det skall komma enförändring till stånd där också. Antisemitismen i i gräsrolskretsar sägs vara vanligbland stora delar av sovjetbefolkningen. 1 kölvattnet av program förglasnost och perestrojka och växande yttrandefrihet ökar de antisemitiskayttringarna från olika grupper. Tydligen har dessa dock icke erhållit någotofficiellt stöd: Generalsekreterare har själv icke framfört någraantisemitiska åsikter. Men det tycks som om konservativa och reaktionäraopponenter mot stöder antisemitismen. Sovjetjudarna, som längeslagils för sin rätt alt utöva sin kultur och sin religion, stöder naturligtvisGorbatjov på det här området. fanns i det gamla enantisemitisk organisation. , som under tidernas lopp gjorde sigskyldig till blodiga pogromer. grundades en kulturell sammanslutning,Pamjat, vilket betyder Minnet. Denna vill symbolisera minnet av Rysslandshistoria. sägs ett Pamjats mål ha blivit all "bekämpa deninternationella sionismens strävanden att förslava världen". Pamjats egen bibel är ett dokument som har sitt ursprunghos hemliga polis. Pamjat är en missnöjesrörelse som använderden beprövade metoden att utse judar till syndabockar. Som exempel på desspåståenden kan nämnas att Pamjat i sina flygblad ger judarna skulden för denutbredda alkoholismen. Man har också från Pamjats sida påstått att judiskakretsar skulle försöka använda rockmusiken som instrument för att"förstöra den friska ryska själen". 1 citeradeshäromdagen ett uttalande av en italiensk turist, som i bevistat etlPamjatmöte: "Jag kände mig som om jag befann mig på ettfascistiskt möte . Alla talare uttryckte öppet sitt hal mot judarnaoch anklagade dem för att ha orsakat del ryska folkels fördärv. Det mestsmärtsamma var att se de många unga människorna där. Del finns t.o.m. läraresom tar med hela skolklasser till sådana möten!" Det är positivt att kunna konstatera att de flestapressorganen har krifiserat såväl Pamjats antisemitism som andra liknandeorganisationers. Men det kan inte dölja att antisemitismen har kraftigtfotfäste i det sovjetiska samhället, även om den officiella antisemitismennästan har upphört under ledarskap. Det är av största vikt att omvärlden är observant påaktioner från antisemitismens anhängare. Antisemitismen måste bekämpas var denän dyker upp - i , i , i öst eller väst och naturiigtvis även iSverige. Vad som skedde i Nazityskland får aldrig upprepas. AnL 24HANS (): Det är naturligtvis en viktig framgång förAmnesty International att organisationen blivit så flitigt citerad ochfick en så framträdande plats i ceremonin i början av denna arbetsdag iriksdagen. När vi 1964 bildade Amnesty Internafional i kanskedet inle var så mänga som trodde alt det var möjligt aft organisafionen skullefå en så stark utveckling. Det vikliga för arbete förmänskliga rättigheter har i hög grad varit allsidigheten i verksamheten. Manhar bekämpat kränkningar av mänskliga rättigheter var de än förekommit, och manhar aldrig gjort några eftergifter åt ensidigheten, oavsett om det kommitpåtryckningar från högern eller från den yttersta vänstern. Man har målmedvetetkämpat för respekten för de mänskliga rättigheterna, oavsett var dessa harkränkts. som man talar om den mörka bilden är det viktigtatt också tala om framstegen. Om vi ser till har under dessa 40 årmyckel väsentliga framsteg gjorts. Det har också under den fiden inträffatmycket allvarliga händelser, som har lett lill förändringar. De förändringarsom skett i , i och i och som är på full gång attske i är stora framgångar. Den svartaste fläcken när det gällerÖsteuropa har många nämnt i dagens debatt. Det är just . Det är därförmyckel viktigt och uppmuntrande att aktionerna nu är så pass starka när detgäller de mycket allvarliga kränkningar som sker där. frivilligorganisationerna skulle dessa resultat inleha kunnat uppnås. Det är en stor händelse att i sinårsrapport, som utkom, kunde redovisa att man har 700 000 medlemmarrunt om i världen. Varför är det så viktigt att de mänskliga rättigheternaupprätthålls och respekteras? Ett svar som ges i inledningen av förklaringenlill de mänskliga rättigheterna är detta: Därför att människorna inte skalltvingas all tillgripa uppror mot förtryck och barbari som en sista utväg. Härinle bara uttrycker deklarationen nödvändigheten av att respektera de mänskligarättigheterna utan ger också i själva verket en viss legitimitet åt etl folksräll att göra uppror när alla andra vägar prövats och inte lett till resultat.Detta erkänns också av den internationella rätten. Jag har särskilt uppmärksammat att statsrådet har sagt alldet skall ske en kraftig förstärkning av insatserna för Paleslinaflyktingarna.Jag besökte , och . Det finns anledning attge uttryck för all den internationella solidariteten med palesfinierna och dessföreträdare måste förstärkas genom stöd till det palesfinska folkels rätt fillfrihet och likaberättigande i en oberoende stat. Det rör sig sålunda inte baraom humanitära insatser. Del nationella ledarskapet av den palestinska befrielserörelseni de ockuperade områdena spelar en stor roll i det palestinska folkets kamp.Den 9 december - alltså - har det gått etl år sedan intifadanstartades. Del råder inget tvivel om att ett så enat folk som del palestinskaaldrig kan besegras. Det är en uppslutning bakom det nationella ledarskapet ide här områdena som är enastående. De israeliska ockupanterna har knappastuppnått någonting annat med sina förlryckar- och terrormetoder än alt desammansvetsat palestinierna och ytterligare förstärkt deras kamp motockupationen och för självbestämmande och rättvisa. Det är också deras krav somhar fillgodosetts när den palestinska staten har proklamerats. Jag ärmycket lill freds med del stöd som de turkiska flyktingarna 3 protokoU 1988/89:40 Aydin.Nurettin Bediz och Nurettin Yalcin har fått här när man uttrycker sinsympati för deras beslut aft återvända till . Det är inte bara fråga omsympafi, utan det är deras ovillkorliga rätt att nu inte bara få återvända utanockså kunna verka fritt i sitt land som företrädare för den fackligaorganisationen . Om det läggs hinder i vägen för dem i deras syften är detett ytterligare belägg för de allvarliga kränkningar som den turkiska regimenbegår. pä de mänskliga rättigheternas dag, återvänderde. Jag utgår ifrån all statsrådet noggrant har studeratAmnestys rapport om tortyr i . Det är en mycket ingående skildring somfinns där. Bl.a. 17 dödsfall efter tortyr rapporterades . 700människor är inblandade i en politisk rättegång. Flera politiska rättegångarpågår. Den fråga som inställer sig nu är frågan om vårt ansvar.Atf vi har ell politiskt och moraliskt ansvar är vi helt klara över, men vi harett ansvar därutöver, och det gäller att Europarådefs stadgar ochEuropakonventionen ålägger oss en förpliktelse aft fillse atf konvenfionen omde mänskliga rättigheterna upprätthålls inom hela . Frågan är: Vad kanregeringen nu ytterligare göra konkret för att kunna få en förändring på dessa förhållanden?Jag vill i första hand uttala atf det är särskilt vikfigt aft denna fråga tasupp vid ministerkommitténs nästa möte i , Till slut, fru talman, vill jag gärna instämma i vadstatsrådet sade om Cambodja. Jag vill också erinra om. vilket inteingick i statsrådets anförande, atf antogs ettfolkrätlsdokument av utomordentlig betydelse, konventionen den 9 december 1948om förebyggande och bestraffning av brottet folkmord. Det är mycket viktigtaft erinra om att folkmord är ett av de allvarligaste brott som kan begås. Dessvärre finns det infe någon internationell straffdomstol för att beivrafolkmord. Niirnbergdomstolen fungerar inte längre. En del länder har hellerinte infört nationell lagstiftning som gör att man kan beivra folkmord så somdet är uttryckt i konventionen. Det finns anledning att fundera över hur manskulle kunna utveckla möjligheterna till att internationellt beivra folkmord. AnL 25CARL (): De mänskliga rättigheterna är viktiga i enciviliserad värld. Vi måste tillsammans värna om dem och se till alt så mångasom möjligt i världssamfundet kan få del av dem. De traditionella mänskliga rättigheterna definieras i enFN-stadga. Detär dags all vidga begreppet de mänskliga rättigheterna i en världsom är självdestruktiv. Vi ser runt omkring oss en accelererandemiljöförstöring, som beror på de levrvadssätt som vi har valt i denindustrialiserade världen och den spridning av industriell teknik som sker. Nära inpå oss har vi i är upplevt en ekologisk katastrof,och vi kan förvänta oss fler . pågår smygande ekologiskakatastrofer i vårt land: skogarnas förfall, den ständigt ökande försurningenoch det förgiftade vattnet i många trakter. Vi vet att det stär mycket illalill i stora delar av oavsett ekonomiskt system. Vi finner motsvarandetyper av miljöförstöring runt om i världen, och miljöförstöringen ökar helaliden. Vi får rapporter om allvarliga försämringar och ytterst få somtyder på att vi har kommit in i en fas där vi ger natur och miljö en chans. Att kunna andas frisk luft, få rent vatten och kunna ätaoförgiflad mat måste ändå rimligen befraktas som grundläggande mänskligarätfigheter. Med den livsstil som vi har vall förbrukar vi nu i rask takt våregen och kommande generationers framtid. Vi bryter mot grundläggande sundamänskliga överlevnadsprinciper. Vi måste garantera oss själva och våraefterkommande rätten till dessa grundläggande mänskliga rättigheter ochsamtidigt aktivt bidra till atf också andra länder och folk ges dessamöjligheter. Det känns därför sorgligt atf de kapitalbelopp som Sverigevill ge till utveckling i genom och Nordiskautvecklingsfonden infe kan villkoras, så aft de verksamt kan bidra till atfgynna grundläggande mänskliga behov i dessa länder. Det känns sorgligt att vi iSverige, som ändå har en lång och fin tradition när det gäller försök tillsolidaritet, inte genom beslut i riksdag kan få en ny medveteninriktning på framtidsarbetet i via och den kommandeNordiska utvecklingsfonden. Vi nöjer oss med vaga skrivningar om behovet avmiljöhänsyn vid investeringar. På samma sätt är det märkligt och sorgligt att vi medhänvisning till GATT-avlal inle kan medverka till att förgiftning av livsmedeloch arbetare kan hejdas. För sedan hade vi länga diskussioner om de kravsom vi skulle ställa på importerade äpplen och päron. Den diskussionen måstevidgas lill att omfatta alla importerade livsmedel. Det finns en klarfolkopinion för all vi inte skall importera livsmedel, som är behandlade på ettsätt som vi inte tillåter i . I annat fall exporterar vi miljöförstöringoch arbetsskador, och del måste betraktas som brott mot grundläggande mänskligarättigheter. Skälet lill att vi så villigt accepterar detta omänskligabeteende är all vi är oroliga för vår ekonomi, för att vi inte skall kunnauppfylla kraven på att ständigt okritiskt kunna öka vår tillväxt och för all viskall kunna komma i kläm på grund av repressalier - vår livsstil skulle kunnahotas. I en interpellationsdebatt sadejordbruksminister att man nu var beredd att också ta upp etiskafrågor inom . Det är sannerligen inte för . Om vi menar allvarmed mänskliga rättigheter måste de etiska frågorna i samband med handel kommaupp pä dagordningen och drivas med kraft. Inom de gröna ser vi detsom en viktig uppgift att driva de här frågorna. Vi väntar oss nu snararesultat från regeringen med tanke på löftena om att etiska frågor är avbetydelse också vid handelsförbindelser. Vi har faktiskt knäsatt den principeni genom bojkotten av . Det är bara att fortsätta. Att det ärbesvärligt är inget skäl för all inte driva frågorna om mänskliga rättighetermed kraft och konsekvens. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om bostadsufskottelsbetänkanden 1 och Kammaren övergick till att debattera utrikesutskottetsbetänkande 4 om nedrustning. AnL 26 (): Drömmen om fred är lika gammal sommänskligheten, kan man förmoda. Det är en dröm som har blivit sviken gång pågång. Infe minst vårt eget århundrade har präglats av olaliga krig och alltgrymmare, alltmer sofistikerade massförstörelsevapen. Efterkrigstidens debatt har kommit att föras i skuggan aven helt ny dimension när del gäller vapen och krig, den dimension som uppståttgenom att'mänskligheten i sin existens har skaffat sig medelatt förstöra sig själv, att utrota sig själv som art. Fruktansvärda krig hargenomförts under århundradenas lopp, ohygglig förstörelse och oräkneligtlidande har åstadkommits, men aldrig förr har det varit så att mänsklighetenshela existens har varit hotad genom vapenutvecklingen. Sä har dock skett genomaft kärnvapnen har kommit in i vår tillvaro. Detta gör naturligtvis också att nedrusfningsarbefet harfått en alldeles specieU betydelse och etl speciellt allvar. Under hela tidenefter andra väridskrigel har man i förhandling på förhandling, i segdragnaöverläggningar, försökt komma någon vart. En rad överenskommelser har nåtts,men några riktiga nedrustningsavtal har det varit omöjligt att åstadkomma.Ibland har det sett ljusare ut, ibland mörkare. Man har ständigt pendlat mellanhopp och fruktan. Just , fru talman, lever vi kanske i en fid av hopp. Vihar sett framgångar på nedrustningsområdel, framför allt genom , somsaknar tidigare motsvarighet. har det varit möjligt försupermakterna atf komma överens om att avskaffa en hel grupp av kärnvapen.Detta är någonting som inger förtröstan, men som man naturligtvis också måstebetrakta med avvaktan.