prot · GC0918 · 1988-12-31 00:00:00 — Vårt förslag skulle ge föräldrarna ökadmöjlighet att ta hand om sina egna barn och kanske också att tillsammans medskolan bidra med en konstruktiv upplysning t.o.m. om hur man avhåller sig frånsexuella förbindelser alltför tidigt i sitt liv. Jag tror att det skulle varaen väl så viktig åtgärd som allt det som samhället kan åstadkomma, även om detär viktigt nog. Orii det ökande antalet aborter AnL 37ELISABETH (vpk): Det är viktigt med gratis preventivmedel,socialministern, framför allt för de 15-16-åringar som det gäller. De 10-40 kr.som vi kanske kan se som en liten kostnad kan för dem vara avgörande.Vänsterpartiet kommunisterna har tidigare krävt grafis preventivmedel, och detkravet står kvar med förnyad aktualitet. Vidare säger socialministern att landstingen måste inseatt det lönar sig med förebyggande verksamhet. Jag vill påstå att det intefinns något landsting som i en kärv ekonomisk situation av sig självt satsarresurser på så verkligt svaga grupper som det här är fråga om. Om det ökande antalet aborter 15-16-årsåldernkan inte av egen kraft se till att de får den kunskap eller den undervisningsom de behöver. De är inte en gmpp som kan ställa krav på landstingen att i denhär situationen få en väl utbyggd preventivmedelsrådgivning, ungdomsmottagningeller sex- och samlevnadsundervisning. Det går tyvärr inte till så när detgäller pengar till olika ändamål ute i landstingen . Jag vidhåller att det är oerhört angeläget att dekunskaper som har förs ut, som socialministern säger, menockså att de följs av konkreta förslag fill resursförstärkningar för arbetet påatt bringa ned antalet ofrivilliga tonårsgraviditeter med efterföljandeaborter. AnL 38 Socialminister : Jag uppfattade inte att mig om aidsdelegationens pengar. Till skolorna utbetalas en hel delpengar för undervisning och utbildning när det gäller den här problematiken. Vifick pä aidsdelegationens senaste sammanträde en fyllig redogörelse förverksamheten i och, om jag minns rätt, också i Västerbottenslän. Av den framgick att det förekommer en hög aktivitet i form av utbildningav lärare och andra personalkategorier och att man via skolornas sex- ochsamlevnadsprogram tar upp frågor som riktar sig speciellt till ungdom. Det ären viktig del av aidsdelegationens medel som går till detta. tror inte på landstingen i det härsammanhanget, och jag kan lova samtliga här att jag i den dialog som vi oftaför med skall bidra fill att sprida budskapet isocialstyrelsens rapport att det måste skapas en opinion för att bryta denutveckling som pågår. De borgerliga partiernas konstruktivafamiljepolitik bestod bl.a. av ett vårdnadsbidrag som skulle ge människor 61kr. Vilken gravid tonårsflicka står i den situationen att hon klararsig på . Vad är det för hjälp och stöd till unga mödrar för attde skall kunna föda och ta hand om sina barn? Föräldraförsäkringen är det endaalternativet i detta sammanhang, och vi har föreslagit en utbyggnad av den till18 månader. Det är, , samma sak med förslagen om nedskärning avstatsbidragen till barnomsorgen, vilken ju är en annan förutsättning för att dehär unga mödrarna skall kunna föda och ta hand om sina barn. Inte får de någonhjälp av borgerlig familjepolitik. AnL 39 (): Det är bra om aidsdelegationens pengar del har gått också till sex- och samlevnadsundervisningen, men det kundekanske ha skett på ett annat vis. Jag kan hålla med om att det är lätt att såhär efteråt komma med kritik, men det har parallellt byggts upp två samverkandeorganisationer, på detta område, och det är olyckligt att så har blivitfallet. Det är möjligt att aidsdelegationen skulle ha gjort ett bättre arbeteom dess uppgifter hade åvilat något annat organ, eventuellt ,som lättare hade kunnat samordna detta arbete. Av socialministerns senaste inlägg framgår att vi trorväldigt mycket när det gäller den föreliggande situationen men att vi vetmycket litet om hur tonårsflickorna egentligen resonerar. Jag tror inte att dei en abortsituation tänker på att de får föräldraförsäkring ,särskild föräldraförsäkring och sedan kanske ett vårdnadsbidrag,om det blir en borgerlig regering. Det är nog ofta helt andra saker som manfunderar på. Jag skulle tro att man i i många fall tänker påatt man saknar bostad, och det kan också gälla frågor på det etiska planet. Vadvet vi om tonårsflickors syn på människovärde och andra spörsmål? De etiskadelarna av problematiken är inte alls belysta. Det är sådana frågor som vi medvårt krav på tillsättande av en ny abortkommitté syftar till att få undersöktaoch belysta. abortkommitté avlämnade ett betänkande, som blevföremål för behandling i . I samband därmed skrev jag en motion medförslag om en kommitté som skulle fortsätta arbetet på området, men förslagetavslogs med hänvisning till att detta så var genomgånget. Men hardet gått , och jag tycker att det finns anledning att fräscha upp dennatanke. De abortsiffror som redovisas ger vid handen att vi har alla skäl attvidta också denna åtgärd för att förhindra den utveckling som pågår. Om det ökande antalet aborter AnL 40GULLAN (): Jag konstaterar att socialministern gärnavill tala om andra saker än det som vi egentligen diskuterar. Jag har icke fåttnågot svar på frågan varför socialministern inte vill gå med på enabortutredning. Skulle det inte vara bra om samtliga politiska partier iriksdagen engagerade sig i den här viktiga frågan? Jag har inte heller fått något tillfredsställande svar påhur landstingen just nu skulle bli benägna att satsa mera på informativa ochförebyggande åtgärder. I i mitt hemlän strider man om huruvidaungdomsmottagningarna skall drivas av distriktsläkare eller av specialister.Jag tror att det i många avseenden förekommer förhållanden av detta slag. Däremot är det bra att socialministern nu verkligen kommeratt trycka på i landstingen och tala om hur vikfig denna verksamhet är. Jagtror att det kommer att ha en stor opinionsbildande effekt i landstingen. Viskall också se till det positiva i detta sammanhang. När det gäller uppföljande åtgärder och rådgivning efteren abort har pekat på att mycket brister i dessa avseenden. Jagskulle vilja att socialministern tar upp också detta i den diskussion som nuskall föras med representanter för landstingen. Det behövs mycket mera av forskning kring aborter, sägersocialstyrelsen. framhåller att det behövs en bred vetenskapligundersökning - spekulerar vi bara. Det här är väl någonting somregeringen med socialministern i spetsen verkligen skulle kunna initiera.Forskningen ligger ju på regeringens och bord. Jag förväntar migförslag också i den riktningen. vill jag returnera frågan om familjepolitiken:Vilken hjälp och vilket stöd har den tonåriga flickan med nuvarandeföräldraförsäkring och familjepolitik? Hon äri regel mycket lågtsjukpenningplacerad. I allra värsta fall har hon - vilket är ganska vanligt närdet gäller dessa flickor- över huvud taget ingen social trygghet. Hon har medtanke på den socialdemokratiska synen inte heller mycket att vänta sig, om honvill stanna hemma. Om det ökande antalet aborter kanske hasitt barn och dessutom ta några dagbarn. Vi vet att ärendet då måste gå ändaupp i kammarrätten för att hon över huvud taget skall få rätt att räkna in sinaegna barn i barnomsorgen. Socialdemokraterna anser inte heller att en ung mammaskall kunna få socialbidrag för att vara hemma och sköta det viktiga arbetetmed sitt eget barn. Detta kanske vi kan diskutera i ett annat sammanhang.Socialministern torde också mycket väl veta att det i det moderatafamiljepolitiska programmet finns ett förslag om skatteavdrag som återbäringför dem som har mycket låga inkomster. När beskyller mig för attdiskutera andra saker än dem som behandlas i interpellationen och frågorna villjag säga att det ju är som har tagit upp frågorna, och jagtycker att det är min skyldighet att besvara dem. När beklagade att aidsdelegationen kommittill och att den finns på så , i stället för påsocialstyrelsen, kan jag bara tala om att det var dåvarandechef som kom fill och aktualiserade frågan om bildandet aven aidsdelega-tion. Man ansåg att det gällde en farsot som det var nödvändigtatt ta itu med på politisk nivå. Jag tror att aidsdelegationen har haft storbetydelse när det gällt att samordna olika verk. Det är ju inte bara en frågaför . skall naturligtvis de verk som svarar för vissaverksamheter ta hand om dessa. Som så riktigt säger kan detsaknas bostad. Det kan finnas många olika orsaker till att man inte kan ta handom sina barn. gäller, , attföräldraförsäkringen ger ett bättre stöd. Om barnomsorgen hörde jag inte någonkommentar från GuUan sida. Det behövs naturligtvis ekonomiskt stödtill de flickor som det rör sig om, så att de kan klara situationen. Det är ganska orimligt att begära att jag skall kunnata ställning fill alla de förslag som finns i , somännu är preliminär. Jag har emellertid sagt att jag i princip stöder flertaletav förslagen, som vi naturligtvis får ta ställning till. Beträffande en ny abortkommitté vill jag säga att jag intetror att det är en sådan som behövs i det här sammanhanget. Med tanke på deförslag till åtgärder som har lagt fram och med tanke på degoda resultat som vi sett tidigare - Gotlandsförsöket t.ex. - tycker jag attvi, innan vi tillsätter en ny utredning, skall använda oss av de metoder somhar visat sig vara framgångsrika. Jag tror att detta ger resultat. vice talmannen anmälde attKarin och anhållit att till protokollet få antecknatatt de inte ägde rätt till ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svarpå interpellation 1988/89:21 samt frågorna 1988/89:105 och 149 Prot.1988/89:18 om den rättspsykiatriska verksamheten Om den rättspsykiatriska verksamheten AnL 42 Socialminister : har frågat mig vilka åtgärdersom jag har vidtagit för att rätta fill den krisartade situationen inomrättspsykiatrin och om jag är beredd att utan dröjsmål vidta åtgärder för atträtta till missförhållandena och förkorta de långa väntetiderna förrättspsykiatriska undersökningar samt när förslag i ärendet kan väntas. BarbroWesterholm har frågat mig vad regeringen avser göra för att snabbt komma tillrätta med de rådande missförhållandena inom rättspsykiatrin. också frågat mig om regeringen avser att bevilja medel till ettlarmsystem vid den rättspsykiatriska kliniken i . Jag besvararinterpellationen och frågorna i ett sammanhang. Olika åtgärder för att förkorta vänte- ochundersökningstiderna inom den rättspsykiatriska verksamheten har vidtagits inomde ramar som den befintliga organisationen och lagstiftningen ger, åtgärder somdock visat sig vara ofillräckliga för att skapa en varaktigt fungerandeverksamhet. Enligt regeringens bedömning måste en genomgripande reformav verksamhetsområdet genomföras, och arbete pågår inom medatt förbereda en sådan reform. Denna innefattar förutom en ny lagsfiftning omdet rättspsykiatriska undersökningsförfarandet också en väsentlig effekfiviseringgenom att ansvaret för att utföra rättspsykiatriska undersökningar övergår frånstaten till sjukvårdshuvudmännen. En förutsättning för reformen är att enöverenskommelse kan träffas mellan staten och sjukvårdshuvudmännen i dessafrågor. Förhandlingar pågår och enligt vad jag fått veta är de nu inne i ettavgörande skede. Min avsikt är således att förslag till reform, sedan deomfattande lagstiftningsfrågorna behandlats av lagrådet, skall kunna framläggasför genom en proposition . Vid sidan av detta arbete med att angripa de grundläggandeorsakerna till den problematiska situationen har en rad olika åtgärdergenomförts i syfte att bemästra problemen i ett mer kortsiktigt perspektiv.Åtgärderna genomförs i första hand av som är chefsmyndighet förverksamheten. Nya allmänna råd och föreskrifter rörande undersökningarnasutförande och en särskild studie om förbättring av rutiner m.m. vidLunda-kliniken i samverkan med statskontoret är exempel på åtgärder som äraktuella. har vidare beslutat attvissa nya principer och rutiner skall tillämpas i syfte att kortaundersökningstiderna. På regeringens uppdrag genomfördes också fram tillsommaren 1988 en tidsbegränsad särskild undersökningsverksamhet i samarbete medvissa sjukvårdshuvudmän. Effekten av vidtagna åtgärder följs upp löpande och läggstill grund för överväganden om vilka ytterligare insatser som kan komma att behövas. De åtgärder som i det kortare perspektivet kan vidtas måste samordnas med att bl.a. förhandlingar och andra förberedelser för en organisationsförändring pågår. Min bedömning är därför att den viktigaste åtgärden för att också i det kortare perspektivet angripa den problematiska situationen inom rättspsyki atrin är att ett samlat förslag till en utformning av en betydligt effektivare "*' Om den rättspsykiatriska verksamheten Som jag redan påpekat pågår ett aktivt arbete inom dettaområde. När det gäller larmsystemet vid kliniken vid Huddingesjukhus kan jag informera om att regeringen fattade beslut omatt ett nytt larmsystem skall installeras. AnL 43GULLAN (): Jag ber att få tacka socialministern försvaret på min interpellation och min fråga. När det gäller den sistnämnda harjag ju fått ett positivt svar, vilket jag är nöjd med. Men nog var det illaatt, innan någonting hände i frågan, först måste få ett föreläggandefrån yrkesinspektionen, som i sin tur var tvungen överklaga pågrund av brist på pengar samt att personalen måste gå ut till pressen med sinoro. Sådant gagnar knappast vare sig myndigheterna eller regeringen. Jag villnu fråga: Kommer regeringen att också föreslå erforderliga medel till larmsystemet?Det handlar om ca 1,3 milj. kr. som tyvärr inte har i sinbudget. När det gäller min interpellation är frågorna och oron avgammalt datum. Regeringens handlande - eller rättare sagt brist på handlande -beträffande rättspsykiatrins situation har på många håll betecknats som enskandal. I följs helt enkelt inte lagen när det gäller väntetiderna förrättspsykiatrisk undersökning, vilket bl.a. innebär att sjuka personer kan fåsitta i isoleringscell i väntan på en rättspsykiatriskundersökning. Det är inte för inte som väntetiderna kritiseras av bl.a.kriminalvårdsstyrelsen, JO, och och dessrevisorer samt nu är föremål för granskning. Den genomgripande reformeringen av verksamheten somsocialministern talar om i sitt svar sägs nu förberedas i . Enproposition lär kunna förväntas . Jag får då säga att regeringen hartagit god tid på sig. fick den dåvarande regeringen ett förslag omatt rättspsykiatrin skulle överföras till landstingen. Sedan har fråganlånghalats. Förhandlingarna med landsfingsförbundet sägs , , varainne i ett avgörande skede. har i sin anslagsframställningvarje år påtalat den allvarliga situationen, och socialutskottet kom vidbudgetbehandlingen /87 med en mycket skarp kritik med anledning av delånga väntetiderna och underströk att regeringen borde förelägga riksdagenen anslagsframställning, så att de långa köerna skulle kunna minskas. Ett enigtsocialutskott stod bakom denna begäran. Verksamheten har ju under ett heltårfionde varit utsatt för rigorösa besparingar och ännu har ingenting radikalthänt - även om jag medger att har försökt att avhjälpa en delproblem. Det skall dock sägas att även har fått utstå ganskabesk kritik för sommarstängda avdelningar och för att antalet vårdplatser harminskats kraftigt . Huvudorsaken till problemen inomrättspsykiatrin tycks vara att en uppgörelse inte kunnat nås ihuvudmannaskapsfrågan. Detta till trots borde medel beviljas , så attverksamheten kan bedrivas enligt lag. Det finns faktiskt ingen ursäkt i denfrågan. Med tankepå allmänna uppslutning kring behovet av en Om den rättspsykiatriska verksamheten fungeranderättspsykiatri vill jag fråga: Ämnar socialministern Prot. 1988/89:18komma till med förslag fill anslag för verksamheten, även om 7november 1988 huvudmannaskapsfrågan och en slutlig utformning ännu inte ärklar? Människors väl och ve skall ju inte vara beroende av enorganisafionsform. AnL 44 (): Först vill jag tacka socialministern för svaret. Vi är ense om atträttspsykiatrin utgör ett stort problem. Den fråga vi nu diskuterar är fakfiskten större skandal än någon av dem som har debatterats flitigt i massmedia undersenare år. De bristfälliga förhållandena inom rättspsykiatrin drabbar en gruppav de sämst ställda i vårt samhälle: svårt sjuka människor som på grund avsvåra brott berövats sin frihet och får tillbringa långa tider i häkte i väntanpå vård och behandling. tog itu med frågan och överlämnade 1981,precis som sade, en utredning fill regeringen med förslag tilllösningar. Förslagen innebar ändring av huvudmannaskapet så atträttspsykiatrin skulle föras över till landstingen och där samordnas med denpsykiatriska vården. Därmed skulle man kunna undanröja bristen på kontinuitet ivård och behandling och åstadkomma en sammanhängande vårdkedja till gagn såvälför pafienter som för personalen, som därmed skulle kunna arbeta merrafionellt. I samma utredning visades att förändringarna ledde fill vissabesparingar och endast krävde smärre författningsändringar.Rättssäkerhetskraven kunde bibehållas. Först1985 fick förhandlingsnämnden i uppdrag att inleda förhandlingar medlandsfingen om övertagande. Jag skall inte upprepa vad sade omden kritik verksamheten varit utsatt för. Ivåras svarade socialministern att en proposition i ämnetberäknades kunna avlämnas till . I dagens svar nöjer sigsocialministern med att avse att lägga fram en proposifion menanger inte längre vilken vår. Dessutom vidtas en del åtgärder avlappverkskaraktär. Men den avgörande lösningen, en regionaUserad med psykiatrinsamordnad rättspsykiatri, låter vänta på sig. Jagvill fråga socialministern: tar det stopp? Vad händer egentUgen iförhandlingsnämnden? En lösning var nära också 1985. Vilka bör ställas tillansvar för de rådande förhållandena, handlar det om pengar, revir ellerprestige? Personal, allmänhet och framför allt patienter har rätt att få vetahur det förhåller sig. Socialministernsäger att åtgärder har vidtagits inom de ramar den befinfliga organisafionenoch lagstiftningen ger, men att detta visat sig vara ofillräckligt. Men hadeinte situafionen varit bättre om man i stället, som sade, hadegivit rättspsykiatrin ett resursfillskott och inte försökt strama åt budgeten?Vill man hålla budgeten låg inför ett överlämnande till annan huvudman? Jaghoppas att så inte är fallet. Rättspsykiatrinsandel av totala budget är , alltså en mycket litendel av budgeten. Resursfillskott av det slag som fört frambehövs skulle betyda mycket för verksamheten. 1valrörelsen lovade socialdemokraterna att göra något åt de 400 000 värstajobben. På annonspelare lyftes just hälso- och sjukvården fram. Om den rättspsykiatriska verksamheten bland detvärsta man som anställd inom hälso- och sjukvården kan råka ut för är atthindras från att lämna vård enligt vetenskap och beprövad erfarenhet på grundav byråkratiska hinder. Också av detta skäl bör regeringen snabbt göra något åträttspsykiatrin. Dess personal har i mänga sammanhang vittnat om hur agasamtdet är att arbeta under de rådande förhållandena. Jag menar att det som har hänt inom rättspsykiatrininnebär att hälso- och sjukvårdslagens rättvise- och jämlikhetsparagraferställts åt sidan. Hela historien vittnar om en okänsUghet för patienternas ochpersonalens, människornas, situation i den verklighet de lever i. Långsamheteni beslutsfattandet i förhandlingsrum och bakom skrivborden är förödande. Till svar på fråga omlarmsystemet vill jag säga följande. I regeringsbeslutet talas om att dennaförändring innebär en kostnad på högst . Där pekas också på att detfinns möjligheter fill besparingar inom den rättspsykiatriska verksamheten. Manskall särskilt pröva vilka förändringar i bemanningen vid klinikerna som kangöras. Men får naturligtvis återkomma till regeringen om dettainte skulle visa sig möjligt. Vad händer inom förhandlingsnämnden? De förhandlingar om rättspsykiatrins överförande tillsjukvårdshuvudmännen som pågår är inga lätta saker. Det var dåvarandesocialministern som överlämnade uppdraget om ettöverförande. Det har tagit tid, det är klart. Som jag har sagt i mitt interpellationssvar tycker jag attdet är viktigt att man får fram en helhetslösning på problemet innan sakenkommer till , så att man som man meddelar resultatet avförhandlingsuppgörelsen kan lägga fram förslag om en ny lagstiftning påpsykiatrins område. Ett sådant förslag ligger redan färdigt iregeringskansliet. Jag vill hänvisa till och upprepa vad jag har sagt iinterpellationssvaret, att regeringen har vidtagit en rad åtgärder under dennatid. har fått i uppdrag att genomföra olika åtgärder för atteffektivisera den befintliga organisationen i syfte att fä kortareundersökningstider. Det är de länga undersökningstiderna som är det storaproblemet. På regeringens uppdrag har statens förhandlingsnämnd träffat avtalmed och om en särskildundersökningsverksamhet som avser undersökningar av de häktade i anslutningtill de rättspsykiatriska stationerna inom dessa landsting. Där har totalt 26undersökningar skett. När man talar om nedskärningar vill jag säga att anslagettill de rättspsykiatriska klinikerna och stationerna för innevarande budgetårräknades upp med ca 3,5 miljoner, såsom den enda mer betydande anslagsförstärkningeninom ansvarsområde. Jag delar emellerfid interpellantensoch frågeställarens uppfattning att vi måste kunna förändra situationen när detgäller rättspsykiatrin. Jag utgår från att vi skall kunna vänta oss en lösningnär nu förhandlingarna är inne i ett avgörande skede, och att vi ,, skall kunna lägga fram en proposition på detta område. AnL 46GULLAN (): Det var bra med en komplettering avregeringsbeslutet att får återkomma om medlen inte räcker till.Medlen är mycket knappa. Det har verifierats från . Jag blev skrämd när jag läste i dagspressen att man vidHuddingekliniken inte vågade ta emot Åmselemördaren, därför att personalen intekände sig trygg. Det var ytterligare en skandal mitt uppe i allt det andra, atten utgift på en miljon skulle få vara ett hinder för att personalen skullekänna åtminstone den här tryggheten. är den saken ske lov åtgärdad, ochdet hela är ur världen. När det gäller den rättspsykiatriska organisationen ochden rättpsykiatriska situationen över huvud taget har ,som jag sade, i sin anslagsframställning angett hur besvärlig och bekymmersamsituationen är. Antalet vårdplatser var 1984 och 1986. Tiden förundersökningarna har alls icke hållit sig inom den ram som lagen föreskriver.Som ett exempel skall jag ta den senaste statistiken som är för . Av51 gjorda rättspsykiatriska undersökningar var det bara 11,dvs. en femtedel, som kunde ske inom den inom lagen föreskrivna tiden. I kunde man läsa ett upproptill landets nya justitieminister: "Hjälp rättspsykiatrin ur krisen.Freivalds!" Detta upprop skrevs av kriminalvårdsdirektör och professor . De föreslår att kriminalvårdsstyrelsenskall betala de kostnader för rättspsykiatriska undersökningar somsocialstyrelsen inte kan betala för att lösa krisen inom rättspsykiatrin. Det måste kännas genant för socialministern att läsa dettai dagspressen. Hon har ju fått ett uppdrag från ett enigt socialutskott att återkommamed begäran om medel till verksamheten. Jag kan annars ha en viss förståelse för att denrättspsykiatriska verksamheten läggs under och atträttspsykiatrin i så fall blir ett statligt åtagande. Det viktiga nu är att mankommer till skott och inte förhalar frågan längre. Den är nog skandalomsusadsom den är. Om den rättspsykiatriska verksamheten AnL 47BARBRO (): Jag vill först göra en liten rättelse.Historieskrivningen är att på grund av de klagomål somframkommit på eget initiativ satte i gång en översyn av denna verksamhet 1978.År 1979 gav ett uppdrag till i vilket vissafrågor preciserades. lämnade över sin utredning tillregeringen med dessa förslag. Men först ledde detta till ett uppdrag tillförhandlingsnämnden. Det spelar emellertid mindre roll. Men rätt skall vararätt i protokollen. Det som är så oerhört viktigt är att man fram till dessatt ett övertagande är klart ser till att denna verksamhet får resurser.