prot · GC09127 · 1988-12-31 00:00:00 — Jagnoterar bara att den tolkning som den gör sammanfaller medintresset av att minska statens utgifter. Vi från de gröna anseratt om man har träffat ett avtal som skall löpa under fem årom att staten skall ta ett delansvar när det gäller spannmålsöverskottet skalldetta avtal fullföljas. Det innebär naturiigtvis inte någon katastrof att detfullföljs. Det innebär knappast att skulle förlora förtroende iGATT-förhandlingarna, eftersom beslutet är så klart på dennapunkt. Dessutom är det tidsbegränsat och gäller endast till. Jag har också tidigare framhållit att det inte ens behöverbli fullt så dyrt som regeringen tydligen befarar, eftersom veteprisernafaktiskt stiger. Jag vill också instämma i uttalande attdessa pengar inte behöver användas för att gynna ytterligare spannmålsodlingeller för att bibehålla en stor spannmålsodling. Dessa pengar kan användas lång rad andra åtgärder som redan vidtas, t.ex. att minska läckaget av kvävesom hamnar i havet och att underlätta omställningen till ett miljövänligarealternativt jordbruk, osv. Jag vill också ställa en fråga till jordbruksministern närdet gäller bekämpningsmedlen. Jag tog upp den i ett replikskifte med HåkanStrömberg tidigare, men jag fick då inget svar som jag kan godta. Frågan löd:Hur skall man egentligen halvera användningen av bekämpningsmedel i Sverigeredan 1985-1990 nu när det bara är kvar? Enligt de uppgifter som jag harfått har det inte skett någon betydande minskning. 41 Jordbruksminister : Herr talman!Karl menade att jag skulle ha sagt att matpriserna hade ökatspeciellt mycket i bondeledet. Men han kan läsa protokollet och se att jag intesade det. Jag talade allmänt om livsmedelspriserna och hur de var uppbyggda.Det är självklart att mellanhänderna och handeln har en mycket stor del iökningen. Man kan naturligtvis göra en jämförelse. de 50 reglerade jordbruksvarorna.Priserna på de reglerade livsmedlen har under De oreglerade har ökat väsentligt mindre, med Prot.1988/89:127 . Och KPI, förutom jordbruksvaror, har ökat . De 2junil989 reglerade varorna är så att säga ändå tunga i inflationen. Jag har många ~ " ; gångertidigare sagt, vilket väl framgick av vad jag sade här , att ' ' ering det ärframför allt mellanhänderna som står för ökningen, men den initieras ju iregleringen och den bidrar också, som jag sade. Jag tycker att det finns en liten tendens till attdiskussionen ibland förs som om inte fanns. Det är en diskussion somframför allt tog upp, men kanske i någon mån även . Men bestämmelserna inom har faktiskt många länder fattat beslutom. Man får ibland intrycket att är något som har uppfunnits av ett antalpolitiker här i som heter Sohlman, eller något annat. Men dethär är en debatt som förs överallt. 1 har man kanske de besvärligasteomställningsproblemen, efter som man där har kvantitativa regleringar.Lantbruksministern i har uttalat att måste ändra sittimportvärn. Med tanke på uppbyggnaden av det norska systemet, som i viss mån ärett helt annat, förstår man hur besvärligt och svårt det är. I har man fattat beslut om enparlamentarikergrupp som skall arbeta mycket snabbt med vissa frågor. Jag tror att det var en fördel att vi i tillsattevår parlamentariska arbetsgrupp , så att vi inte hastigtoch brådstörtat måste ge oss in i detta. Detta är frågor som man verkligen diskuterar och som fårkonsekvenser i många länder. Då skall vi naturligtvis, , setill människorna, naturen och lantbruket i . Och jag tror att vi gör detbäst genom att vara förutseende och inte vänta för länge utan påbörjaomställningen när de första GATT-besluten är fattade, och jag skall återkommatill att jag efter denna debatt är ganska optimistisk när det gäller att viskall finna lösningar som är ganska samlande i vårt land. Mycket av det som sade omfördelningsfrågorna tycker jag är sympatiskt. Men vpk:s reservation handlar omatt man skall stå fast vid det som faktiskt är värst med tanke på miljömålet,fördelningsmålet och det regionala målet, nämligen prisstödet. Idettasammanhang tycker jag inte att vpk:s sympatiska ord och vpk:s aktivahandling vid voteringen hänger ihop särskilt bra. ställde en fråga om gentekniken. I fråga omdenna har vi nu möjligheter i växtskyddslagen. Men vi menar att de inte ärtillräckliga. Därför begär vi detta bemyndigande. Jag utsåg en utredare som arbetar inomjordbruksdepartementet med att ta fram ett underlag somgäller både djuren och växterna och inte minst var forskningen befinner siginom biotekniken och gentekniken. Det är alldeles riktigt, som har påpekats avfleia talare, att detta är en förändring som går mycket snabbt. Det är därförviktigt att vi har instrument för att kunna möta den. Regeringen kommer attåterkomma till efter den genomgång som kommer att göras pådepartementet av dessa frågor. Till BengtRosén vill jag säga att jag inte vet hur mycket det tjänar till att år 51 Prot.1988/89:127 upprepa vad som sades 1985. Möjligen kan man draslutsatsen att typ av beslut som fattades 1985 omstatens och näringens ansvar för spannmålsöverskottetpå 40 resp. är bra, som jag sade i mitt tidigare inlägg, om riksdagenfattar klara beslut. Det förhöll sig emellertid inte som sade, 1985 i riksdagsbeslut och betänkanden skrev om världsmarknadspriserna pådet sätt som sägs. De var faktiskt på väg ner . EftersomBengt tog upp denna fråga igen, måste jag säga att han har fel. Jag sadedetta i en debatt även , och det står jag fast vid. Dessutom, vilket är litet konstigare, återkommer BengtRosén till att det bara var fråga om en tillfällig situation eller omständighetförra året när man gick in för en trappa och att det inte hade varit så förr.Som jag sade i mitt inlägg tidigare var det också fel, . Trappantillämpades inte bara 1988, den tillämpades också 1987. Och 1986 sadesuttryckligen från regeringen att när man i en speciell förhandling med LRFgjorde ett extra påslag var detta ett avsteg från trappan. Därför tror jag attvi ganska lugnt kan konstatera att trappan har funnits, och med inte bara etttrappsteg, samt att när har fattat sina beslut har trappan faktiskt gällt.Det som är ovanför är ökningar. Därmed tar oppositionen på sig ett ansvar fören gråzonsinsats, med en generellt litet opportunistisk bakgrund - det vill jagändå upprepa. sade att syftet skulle vara att minskabelastningen på statens kostnader. GATT-besluten och inriktningen avGATT-förhandlingarna -den typ av medel som har diskuterats i detta sammanhang -fordrar mera av statliga budgetmedel än som utgått tidigare. Tvärtom kommerbelastningen på staten alltså att öka, även om den minskar i fråga omkonsumentpriserna, såsom uppläggningen har varit i vårt land. Visst är detta ett provisorium. Det sade jag uttryckligeni mitt första inlägg. Jag sade redan när regeringen lade fram det förslag somnu , som det synes, med stor majoritet ställer sig bakom att det ärett provisorium . Det viktiga är ändå att provisoriet har föranletts avett beslut inom att den form av dominerande prisstöd som vi har tillämpati inte kommer att tillämpas . Därför är det viktigt attkonstatera att det med stor enighet om det här årets provisorium och därmed -efter de diskussioner som har varit - de målsättningar som uttrycks från olikapartier och med några undantag de medel som har diskuterats, borde vara fulltmöjligt att till enas hyggligt om inriktningen av en ny livsmedelspolitiki , med bra miljöpolitiska, regionalpolitiska och vetenskapspolitiskamedel inom ett system med fasta och klara spelregler för jordbruket som ärlångsiktiga. 42 () replik: Det är riktigt att vi något så när är ense omatt det framför allt, som jordbruksministern uttryckte det, är mellanhändernasom har ökat sina priser. Jag ärmedveten om att finns och att det är många människor som När det gäller alla beslut av den här typen och alla 52 förhandlingar med omvärlden finnsolika parter inblandade. inte ifrånatt det allfid i viss mån finns motstående intressen. Tyvärr kvarstår intrycketatt jordbruksministern i detta sammanhang är en motpart till jordbruket iSverige snarare än jordbrukets företrädare gentemot omvärlden. Det bekymraross naturligtvis. Apropå talet om stöd vet jag mycket väl att begreppet stödi den gängse vokabulären innebär hela mellanskillnaden mellanvärldsmarknadspriser och inhemska producentpriser. Men vi måste komma ihåg atten mycket stor del av detta s.k. stöd, en rimlig ersättning förproduktionskostnaderna, egentligen är ett pris som måste betalas men som i dagräknas som stöd, därför att världsmarknaden är rutten. Den kan kanske blibättre om vi hjälps åt inom - det tror jag också. Får jag sedan säga att statens delansvar inte innebärdelansvar för överskottsspannmålen, som det ibland påstås, utan statensdelansvar för överskottsarealens kostnader. Ett ordentligt tag från samhälletssida strider inte mot miljömålet, . Tvärtom har vi ijordbruksutskottets betänkande framhållit att en kommande omställning skallvara mer miljöinriktad än vad jordbruket är . Det finns inget som hindraratt staten går in på ett aktivt sätt och tar sitt delansvar. I anslutning fill debatten om genteknik vill jag säga attregeringen försöker att skaffa sig verktyg utan att ha bruksanvisningar.Vi tycker att detta är grovt felaktigt. Låt oss vänta med att ge regeringenverktyg tills vi har talat om hur man skall använda dem. Låt oss alltså stiftaen lag om genteknik här i . Det har vi begärt för länge sedan, menregeringen har avvisat detta. Regeringen vill ha verktygen först, långt innanman har fått bruksanvisningarna. Anf.43 () replik: Jag vill inte ge sken av att vara grälsjuk,men jag vill ställa en fråga till jordbruksministern: gick ministern ini debatten? Jag hade hoppats att det skulle bli ett framtidsinriktat anförande,men så blev det inte. Gick ministern in för att försvara sin politik, sompresenteras i den proposition om jordbrukspriser som utskottet har haft attbehandla? Nej, det gjorde han inte. Hans förslag har ju helt fallit. Här stårhan oskyldig och talar om utskottets förslag precis som om det vore regeringensförslag. Jag förstår inte riktigt vad regeringsförslagen, ursprungsförslagen,är. De finns inte med i debatten. diskuterar vi det som vi har lyckatsåstadkomma i jordbruksutskottet. Det tycks nu vara regeringens politik. Varregeringens förslag så dåligt underbyggda, eller var det någon annan som hadeskrivit och dikterat regeringens förslag? Till slut: Vi vet vad innebär. Vi kommer att arbetaför det. Vi kommer att lojalt ställa upp i olika sammanhang, det kan jagintyga, jordbruksministern. 44 (vpk) replik: Jordbruksministern frågar hur det kommer sigatt vi vidhåller politiken om prisstöd, som ju är en så dålig politik. Jagtycker i och för sig att jag har försökt förklara det , men jag skallgärna försöka en gång fin. Prot.1988/89:127 Jordbruk är en långsiktig näring. Jordbrukspolitiken måste därförvara en långsiktig politik. Låt oss arbetaför en förändring i denna långsiktiga politik, Jordbruksorisrpplerin " låtoss inte göra det till ett hafsverk-ett år, ett provisorium. Det är inte så viskall genomföra förändringar. Dem skall vi genomföra när vi har diskuterat ossfram till den långsiktiga poHtik som vi vill ha, grundad på vårt lands behovoch förutsättningar och inom ramarna för . Det är fullt möjligt. Men vi haralltså valt att stå kvar vid vår uppfattning. Detta sista år kunde vi ha levtmed den bristfälliga jordbrukspolitik som vi har klarat oss med så många århittills och i stället fått en mer genomarbetad och bättre långsiktig politik. Kritiken mot jordbrukspolitiken har varit att den intesläpper fram rätt signaler. Medan konsumenterna efterfrågar alternativt odladegrönsaker, är det fortfarande mest lönsamt för bönderna att producera spannmål.Men jag har svårt att föreställa mig att ett stöd som är helt frikopplat frånproduktionen kan bli mer, i positiv mening, marknadsorienterad än det stöd sompå något sätt håller sig till produktionen. Jag tror att ett prisstöd olika iolika delar av landet och olika för olika grödor, inte bestämt för ett visstantal grödor för all evig framtid, kan fungera som en förstärkare av bramarknadssignaler och vara ett led i den jordbrukspolitik som vi måste diskuterafram. När det gäller är det naturligtvis precis såsom jordbruksministern säger, att vi inte kan blunda och låtsas som att detinte finns. Men vi måste analysera, vi måste förstå att det för olika länderbetyder olika saker. För ett land som betyder att man kanhitta andra marknader. För är andra länders subventioner ett hinder förUSA:s egen export. Därför är man i beredd att inom ramarna för sitt totalastöd satsa mera på att främja sin export. Den dag har mutat in marknader åtsig kommer det inte att behövas så stort stöd. Jordbruket i kommer attklara sig ändå. Men vår situation är en annan. Vi är inte en storexportör. Trots att vi har ett visst överskott av spannmål, är inte vårfunktion i det internationella jordbruket att vara en stor exportör avspannmål. Vi vill i huvudsak bevara ett jordbruk som producerar de baslivsmedelsom vi vill ha i vårt land och som produceras på ett sätt som vi tycker äracceptabelt ur etiskt perspektiv och när det gäller livsmedelskvalitet ochmiljöhänsyn. Detta måste naturligtvis prägla vårt sätt att analyseraGATT-avtalet och de slutsatser som vi drar för egen del. När det gäller gentekniken kan jag bara konstatera att defarhågor som kommer till uttryck i det särskilda yttrande som vpk ochmiljöpartiet har avgivit har besannats. Detta blir ett tämligen innehållslöstbeslut, som bara är till för att maskera den handlingsförlamning som präglarregeringen när det gäller gentekniken. 45 () replik: Låt mig få avsluta debatten om statens delansvar genom att än en gångpåpeka att det icke jordbrukspolitiska beslut står någontingom en avtrappning. Det står att statens kostnader har beräknats 54 till ett visst belopp, som tyvärrvisat sig vara helt felaktigt. Det är inte oron för GATT-avtaletsom driver regeringen i denna fråga. Som jag tidigare redovisat har jag i utskottsdebattenpekat på möjligheten till en skrivning här. Vi skulle då ta hänsyn tillGATT-avtalet vid en juridisk bedömning av denna fråga. Förra årets beloppskulle vara ett tak här, om det skulle visa sig att detta strider motGATT-avtalet. återkom vi till frågan. Men socialdemokraternavar inte intresserade av en skrivning av nämnda slag. Sedan vill jag upprepa en fråga som jag helt hastigt togupp i min förra replik. har ofta en sympatisk inställning tilljordbruket. Det framgår när han deltar i debatter här i eller hållertal i andra sammanhang. Det är dock litet förvånande att jordbruksministerninte visar detta i praktisk handling också. Oppositionen har avvisat två förslag som, om de hadeförverkligats, skulle ha inneburit allvarligt försämrade möjligheter för iförsta hand nystartande lantbrukare. På ett enda bräde skulle nämligenmjölksubventionerna ha avskaffats, och detta med ungefär en månads varsel. Vii har upprepat vårt förslag i detta avseende: föratt reformera den ekonomiska politiken bör mjölksubventionerna avskaffas. Mendå har vi reserverat ytteriigare att användas till stöd tillbarnfamiljerna. Enligt vår uppläggning skulle avskaffandet avmjölksubventionerna genomföras året efter det att fattat beslut. Ommjölksubventionerna avskaffas alltför hastigt, kan lantbrukarna inte parerakonsumtionsminskningen med den minskade produktionen. Eftersom jordbrukarnasjälva får betala hela animalieöverskottet, blir det lägre priser. Detta äralltså vad som skulle ha blivit följden av regeringens förslag när det gälleransvaret för överskottsspannmålen. Jag vill fråga jordbruksministern om han inte har varitorolig för att speciellt de nystartande bönderna skulle få det besvärligt i ochmed de producentprissänkningar som regeringens förslag hade inneburit. Anf.46 () replik: Jag fick inte något svar avjordbruksministern på min fråga om en halvering av användningen avbekämpningsmedel. Ändå är det bara kvar till dess att detta vallöfteskall uppfyllas. Dessutom har inte någon större minskning skett - åtminstonesåvitt jag kunnat utröna. Jag upprepar således min fråga: Är det så, att man harövergett målsättningen, eller vad är det fråga om? Så något om det laglösa tillstånd som råder pågenteknikens område. Vi har gått med på det aktuella bemyndigandet tillregeringen just för att vi här ser en möjlighet till ytteriigare påtryckningarför att få fram en gentekniklag så snabbt som möjligt. Vi får tyvärr inte någonbekräftelse från jordbruksministern på den punkten. Det vore dock bra om hanville belysa denna fråga litet närmare. Är jordbruksministerfi således bereddatt arbeta för att vi får en gentekniklag i ? En sådan finns ju i mångaandra länder. Sedan till frågan om delansvaret. Kanske har det som jagsagt i tidigare inlägg missuppfattats. Vi har i varje fall samtyckt till attstaten när det gäller delansvaret skall ta ett 40-procentigt ansvar föröverskottsarealens kostnader. Det torde betyda att statens utgifter blirstörre, inte mindre - som Prot.1988/89:127 jordbruksministern sade, om jag tolkade honom rätt. 2 juni1989 sagt, intressant att få svar frånjordbruksministern på mina frågor om ,, , , . talar om motparter ochparter. Men först och främst är det väl så, att varken ellerjag är parter här. Politikerns roll - det gäller således även ,som ju är ordförande i jordbruksutskottet, och mig själv i egenskap avjordbruksminister - är att väga samman intressen. I det här fallet handlar detom jordbrukets intressen, konsumenternas intressen och andra samhällsintressen- t.ex. miljövårdsintressen. Jag är övertygad om att det uttalande som jagsyftar på kom litet för hastigt till. Säkerligen uppfattar siginte som part på något sätt. Så till sakfrågan. Jag vore en dålig företrädare försvenskt jordbruk om jag uppfattade GATT-förhandlingarna så, att det är bäst föross att vänta och se vad alla andra länder gör. skall vi alltsåinte göra någonting själva. Det finns exempel på länder - jag vill dock intenämna några namn -som vill vänta, som inte vågar fatta beslut när det gäller enomställning, trots att internationella beslut redan fattats. Jag är alltsåövertygad om att de länder som fattar beslut sist gör sina jordbrukare denstörsta otjänsten. I dessa länder kommer det att bli svårast med omställningen. Sedan många decennier har vi i vårt land erfarenheter justnär det gäller att hantera omställningar. Vi vet att det är bra att varaförutseende och att man inte skall vänta . Om vi gjorde det, skulledet bli värst för bönder. Jag menar att vi har goda möjligheter attfullfölja den omställning som vi nu har påbörjat för att på det sättet få ettlångsiktigt, livskraftigt och bra jordbruk. Jag vet inte riktigt hur har uppfattatutskottets resp. regeringens roll. Jag har varit med i sedan 1969.Men jag kan säga att jag aldrig har varit med om att utskotten bara skulleutföra beställningsarbeten, att de inte skulle betyda någonting. Tvärtomspelar utskotten en viktig roll i det parlamentariska livet i vår livskraftigademokrati. Det gäller såväl jordbruksutskottet som andra utskott. Så har detvarit , och det är bra. Förvisso får regeringar finna sig i att utskott görförtydliganden, kommer med beställningar eller vill ha frågor vidareutvecklade.Men det är väl bra att det är på det sättet. Även om det kanske har skiftatnågot från en period till en annan har det i stort sett, i varje fall under detsenaste decenniet, varit så, och det är bra. Låt alltså icke detta skymma, SvenEric Lorentzon! I de helt avgörande frågorna är det en stor majoritet iutskottet - som framgår av betänkandet - som kommer att ställa upp påregeringens proposition. Det handlar ju om att t.ex. avsätta nästan 1,3miljarder, så det här är viktigt. Därför är det bra att uppslutningen är så godhär i . efterlyser ett svar på sin fråga omhalveringen av använd ningen av bekämpningsmedel. Ganska har det kommit uppgifter som visar att vi har goda möjligheter att klara av en halvering. Det är den 56 bedömning som de tre myndighetersom arbetar med frågan har gjort.Så sent som presenterade kemikalieinspekfionen sin sammanfatt- Prot.1988/89:127 ning baserad på senaste tillgängliga uppgifter. Av denna framgår att 2juni 1989 försäljningen av bekämpningsmedel minskat med \ \ 1986-1988och att doseringen har minskat . Såvitt jag förstår finns P 8 fS det enoptimistisk ton i kemikalieinspektionens uttalanden. kommer SCB ochkemikalieinspekfionenmed ytterligare en redovisning. och jag har begärt in löpande redovisningfrån myndigheterna . Men vi har inte nåtts av någravarningssignaler om att det inte skulle vara möjligt att åstadkomma enhalvering. Tvärtom har man menat att det är fullt möjligt att klara en sådanmed de program som vi beslutat om. När det gäller gentekniken har jag redan svarat. Vi harredan i djurskyddslagen lagt fast möjligheterna när det gäller att ingripa idet avseendet. Samma sak gör vi nu på växtsidan. Dessutom arbetar en utredning,som är knuten till departementet, med dessa frågor. skall utredningenredovisa hur det förhåller sig på forskningsfronten. Vi har alltså hyggligt påfötterna när det gäller den förvisso mycket snabba utveckling som sker, vilketflera har understrukit, på forskningens område. Slutligen något till . Jag har för mig atthon uttryckte sig så, att inte har samma ambitioner som andra länderbeträffande exporten av jordbruksvaror. Nej, det har vi naturligtvis intejämfört med t.ex. . Däremot är jag ganska säker på att svenska bönder ärduktiga företagare och att de producerar varor som är ganska attraktivautomlands. Inte minst våra miljörestriktioner. Norrlandsproduktionen och deförhållanden som råder i norra ger goda förutsättningar för export avlivsmedel på ett lönsamt och icke kroniskt förlustbringande sätt, om det bliren avreglering inom . Det finns säkert människor nere på den europeiskakontinenten som gärna skulle vilja köpa svenska rena, goda livsmedel, om intederas länder hade haft de barriärer som hindrar oss från att komma in påEuropamarknaden. Jag är alldeles övertygad om att svenska bönder också har en rolli det sammanhanget. vice talmannen anmälde attKarl , , och anhållitatt till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt fill ytterligarerepliker. 48 HANS (): sade i sitt anförande att det är enmassiv uppslutning här i kammaren för jordbruket i . Trots detredovisar hon siffror som visar att produktionen minskar ganska kraftigt iNorriand. Min erfarenhet av norrländskt jordbruk är att det händernågonting mycket negativt just . Det pågår en snabbt accelererande avveckling av areal, och ganska mycket står oskördat. Man kan märka att det i årets vårbruk är mindre arealer som tas om hand. LRF:s inventeringar i har visat att det är betydligt mindre areal som odlas än vad SCB;s statistik visar. kunde man genom en intern undersökning finna att det var mindre areal än enligt SCB:s statistik. Prot.1988/89:127 frågar om detta beror på att det enbart ärfel på Nej, det tyckerjag absolut inte. Jag vill påstå att det beror 7, '. ', '. på bristen på enlångsiktig, sammanhållen jordbrukspolitik. Jordbruksprisreglering', , , " ... , . j ..,, . j,_ , enkeltingen framtidstro hos ungdomarna nar det galler att satsa pa jordbruk. Denständigt ökande medelåldern visar också detta. Antalet sökande tilllantbruksutbildningarna är ju på bottennivå. Och inte har man fått någon störreframtidstro på jordbruket efter att ha hört inlägg i den härdebatten. Den förvirring som råder inom energipolitiken bidrar dessutom tillatt göra utsikterna sämre. För att komma till rätta med den här situationen har man iföreliggande betänkande lagt fram en del märkliga, konsfiade förslag, såsometableringsstöd och olika former av nya bidrag - som man ständigtkommer med nya regleringar och nya pålagor för jordbrukarna och befolkningen ide områden i som vi nu talar om. Djurskyddslagens utformning kommert.ex. att medföra ganska stora ingrepp för norrländska jordbrukare. Man talarom naturvårdsgränser och en mängd andra stora ingripanden. Vem kan då satsa på en så långsiktig näring somjordbruket? Det här med bidragen tror ju inte ungdomarna på. De ser dessutomatt spelreglerna ständigt ändras.