prot · GC09129 · 1988-12-31 00:00:00 — Det är naturligtvis viktigt att också den parlamentariskaoppositionen har full insyn i arbetet. har vi upplevt att man frånregeringens sida varit mest intresserad av att diskutera denna fråga medrepresentanter för näringsliv och fack. har på initiativ bl,a,från beslutat att utvidga EFTA-delegationen så att alla partier blirrepresenterade. har också klart uttalat att delegationen skallfå all relevant information som underlag för sina diskussioner. Vi förutsätteratt man nu kommer att ge den politiska oppositionen och alla andra intresserademöjlighet att i detalj följa utvecklingen och därmed kunna bidra till denkontinuerliga diskussionen som är nödvändig. Med detta ber jag att få yrka bifall till dereservafioner som har fogat till betänkandet och i övrigt tillhemställan i utrikesutskottets betänkande. 10BERTIL MÅBRINK (vpk): Vem behöver EG? Detintrycket får man om man läser hans tal med titeln . Där talar han om "fria européer". Det skulle varaintressant att på ett begripligt sätt få redogjort för vad som menas med"fria européer". Menar de 16 miljoner arbetslösa inom EG?Är det gästarbetarna från i första hand ? Är det industriarbetarna iSpanien och , med låga löner och dålig arbetsmiljö? Om nu ärsä oroad över att kommer att ståutanför EG, varför är han då så engagerad vad gäller att exempelvisEstland och måste bli självständiga stater? Skall inte vara ensjälvständig stat, medan det är nödvändigt att är det? 1 andra delar av tal kan jag instämma. CarlBildt säger exempelvis: "Var socialdemokraterna står blir jag uppriktigtsagt inte riktigt klok på. Hur ser deras vision av i egentligenut?" Det kan man verkligen fråga sig. fortsätter: "VårEuropa-vision får inte göra halt mellan och eller mellanWien och . För mig är lika europeiskt som ." Ärdetta en ny upptäckt för ? För oss har alltid tillhörtEuropa. Är en del av ? Frågan ställs idessa dagar av människor som är osäkra på sin geografi. Svaret är självfalletja. är en del av , men är också en del av världen. Därförbör inte vårt land låsa in sig i EG, som bara är en del av och en ännumindre del av världen. Bör ha utvecklade förbindelser med andra länderoch folk när det gäller handel, vetenskapliga, tekniska och kulturellaförhållanden? Ja, vårt land bör ha rika sådana förbindelser, inte bara medVästeuropa och , utan med alla länder och folk i alla världsdelar. Därmed hoppas jag att det inte bör råda några oklarheterom var vi står som säger nej till EG-anpassning. Jag kan faktiskt inte låta bliatt säga att just de partier som driver anpassningen till EG så hårt ärmycket snäva i sin syn på . Jag utgår ifrån att alla ställer sig bakom formuleringarnai vår grundlag om att "all offentlig makt i utgår frånfolket" och att "är folkets främsta företrädare". Jag utgår också ifrån att vi i praktiken skall sökaförverkliga dessa vackra formuleringar. Men då kan vi inte överlåta till EG:sministerråd, eller till ett eventuellt EG-parlament, att fattabeslut om svenska angelägenheter. Skall söka ha en miljölagstiftning och reglerbeträffande arbetsmiljön som verkligen räddar miljön och människorna?Självfallet måste detta vara målsättningen. Är vi överens om detta, kan vi intelåta kompromisser mellan EG-staterna bestämma i dessa frågor. Jag vågar påstå att allt fler människor anser att vi måstesöka oss fram till en samhällsordning, där människornas behov avgör vad somskall produceras och att man vid beräkningen av kostnaderna för produktionenockså väger in hänsynen till miljön och till dem som har utfört arbetet. Men ensådan förändring blir svår och kanske omöjlig, om vi låter samhällsutvecklingenbestämmas av den makt som den kände norske ekonomiprofessorn som "det oupplysta penningväldet". Han definierade det somordningen med fria marknader, fritt fram för storfinansen både inom detenskilda landet och emellan länderna, fri etableringsrätt, det rena penningekonomiskaprofitmotivet som ledtråd för vad som är de bästa investeringarna. Detoupplysta penningväldet var enligt Frisch grunden för , EG:sgrundlag. Vad är EG? 1957 antagna talasi det inledande avsnittet om att de deltagande är "beslutna att läggagrunden till och den västeuropeiska integrationen och den västeuropeiska integrationen ettständigt fastare förbund mellan de europeiska folken". Det är så AnitaGradin, och övriga EG-anpassare att denna union aldrig har avsettsvara begränsad till frågor som gäller handel och andra delar av ekonomin.Tvärtom har ekonomiskt samarbete setts som ett medel för att uppnå en politiskunion, ett "". För EG gäller formuleringen avWalter , den förste presidenten i den s.k. Romunionen som var EG:sföregångare, om organisationen som en trestegs-raket: först tullunion, sedanekonomisk union och så politisk union. Det tredje steget betyder gemensamutrikespolitik och militärpolitik. Det är helt klart och borde också sägas klart avutskottsmajoriteten att ett medlemskap i och efter 1992 är heltuteslutet. Men detta säger inte utskottet. Borde inte f.d. presidenten iEG-parlamentet uttalande vid sitt Sverigebesök haförmått utskottet att vara klart och entydigt på denna punkt. Hon sadeföljande: "En del länder vill vara med i EG utan alt ge upp sin nationellasuveränitet och sina särdrag. Det går inte, för EG skall bli politisk union medgemensam utrikes- och försvarspolitik." Hennes uttalande stämmer också välöverens med Delors senaste deklaration. Utskottsmajoriteten borde också ha markerat det ödesdigrai att anpassa innehållet i alliansfriheten till den grad av beroende som manförsätter sig i gentemot en grupp militärpolitiskt icke neutrala länder.Alliansfriheten har självbestämmanderätt och oberoende som grund. Det är enmycket dålig förklaring som utskottsmajoriteten har när det gäller den nationellasuveräniteten. Den framförda ståndpunkten, att t.ex. genomFN-samarbe-tet till viss del begränsar sin nationella suveränitet, saknarrelevans. Det råder en grundläggande skillnad mellan ett internationelltsamarbetsorgan och en militärallians. Det råder också en grundläggande skillnadi arten av samarbete och kraven som detta medför. Den svenska politiken i EG-frågan präglas avmotsägelser och oklara avsikter. Å ena sidan betonar utskottsmajoriteten attförhandlingarna med EG måste vara förutsättningslösa. Å andra sidan försäkrarregeringsmedlemmar att de nationella målen på olika områden, t.ex. beträffandemiljö, arbetsmarknad och regionalpolitik, inte skall uppges. Såvitt jag förstårär sådana deklarationer oförenliga med förutsättningslöshet. Jag vill att StigAlemyr, utrikesutskottets ordförande, närmare preciserar innebörden i dessatvå mot varandra stridande deklarationer. Trots att man nu enbart talar om anpassning till EG, ärdet helt oacceptabelt att ge regeringen mandat för förutsättningslösaförhandlingar. Det gäller alltså inte enbart neutraliteten utan även detekonomiska området. Utskottet biter sig envist fast vid att måstefinnas med i EG:s inre marknad, som skall bli förverkligad , och fåta del av de s.k. fyra friheterna. Det handlar om stora ekonomiska fördelar somSverige skulle kunna uppnå, påstår man. Vilka de är har utskottsmajoritetenmycket svårt att precisera. Jag utgår ifrån att ni menar fördelar för helasvenska folket och inte för svensk storfinans. Förre chefsekonomen iHandelsbanken säger så här: "En svensk anslutning till EG inågon form saknar egentligen betydelse. Och varför skulle vi förresten gå med ien arbetslöshets- Omländerna i EG vill höja sitt välstånd, så kan de börja med att halvera sinarbetslöshet som ligger på . Gjorde man detta skulle man tjäna fyra gångerså mycket i BNP som den inre marknaden förutsätts ge." Av § 8framgår att målsättningen, ett genomförande av den inre marknaden, har treaspekter: - Först ensammansmältning av tio, snart tolv individuella marknader i medlemsstaternatill en stor marknad med 320 miljoner människor. - Därnästsäkrande av att denna stora marknad också är en expanderande marknad, icke enstatisk marknad, utan en marknad i tillväxt. - För det tredjesäkrande av att den expanderande marknaden blir en flexibel marknad, därresurserna - det må vara mänskliga eller materiella resurser eller kapital- ochinvesteringsresurser - strömmar till områden som erbjuder de största ekonomiskafördelarna. Av detta kan man utläsa att detenbart är kapitalet som får någon verklig frihet. Vad jag förstår innebär dettaockså att det blir stora skillnader socialt och regionalt. Vad kommer det attinnebära för vår Norrlandsregion? och Bergslagen kommer inte att varatillräckligt illa däran för att bli berättigade till något EG-stöd från EG:sregionalpolitiska fonder. Och om vi försöker oss på egna regionalpolitiskasatsningar, kan de av EG betraktas som handelshinder och blir därmed otillåtna. Vad jag förstår innebär den fullbordade inre marknadensregionalpolitik en katastrof för inte minst glesbygder. Jag vill också kort ta upp frågan om gemensamarbetsmarknad, som ingår i de eftertraktade fyra friheterna. Den genomsnittligaarbetslösheten inom EG är . Inte ens under överskådlig fid kan manvänta sig att EG kommer att närma sig den svenska nivån på . 4till långtidsutredningen 90 förutses att rörligheten inom EG kommer attsfiga drastiskt jämföri med . Bl.a. väntasen migrationsström från länder i . Vid en närmare anslutning till engemensam arbetsmarknad skulle den svenska industrins önskemål om friarbetskraftsinvandring från alltså förverkligas. Resultatet kan kommaatt bli ökad arbetslöshet, ytterligare sänkta reallöner för arbetstagare iSverige samt ökade löneskillnader. Regeringens officiella linje innebär sombekant inte medlemskap - "svenskt medlemskap är inte ett mål för dediskussioner med EG som förestår", sägs det. I stället skall vårt land "försöka bredda ochfördjupa samarbetet med EG på alla samhällsområden, så långt detta är förenligtmed neutralitetspolitiken". Vad innebär detta i praktiken? De som äranhängare av denna linje av harmonisering eller, riktigare uttryckt, anpassningtill EG brukar rycka ut någon enskild punkt och säga: "Det är väl inte såfarligt om vi anpassar oss till EG;s regler på den här punkten." Detta harockså varit ett stående tema i diskussionerna i utrikesutskottet. Men är detså att , som ligger till grund för den inre marknad utanhandelshinder som skall upprättas , upptar 313 punkter. harsmå möjligheter att påverka de regler som kommer att antas. De tolv EG-staternadiskuterar nu inbördes, och slutresultatet kommer fram genom kompromisser. och den västeuropeiska integrationen och den västeuropeiska integrationen statereller arbetet genom EFTA kan inte utöva någon nämnvärd påverkan. Det blir istort sett en påverkan om anpassning till vad EG-staterna tillsammans beslutat,om vill vara med. Och det är inte heller så att fritt kan välja ochvraka mellan de olika områden som ingår i planen för den inre marknaden.EG-staterna tillåter inte någon att plocka russinen ur kakan och bara sväljadet som är behagligt. Har vi en gång antagit , så är vi sedan i höggrad bundna av dessa. riksdag och regering bestämmer inte längre frittvår politik och vår lagsfiftning. Vi har förlorat väsentliga delar av dennationella självständigheten. Frågan om våra relationer till EG är ett ödesvalför vårt land. Det gäller landets hela framtid. Det finns två alternativa vägar att gå närdet gäller svensk Europapolitik. Antingen gör vi, som regeringen nu gör, hoppari EG-säcken och låter oss frivilligt knytas upp till en politik som på olikaområden kommer att få mycket negativa konsekvenser för vårt land och för vårtfolk. Den andra vägen är att vi betraktar utifrån helaEuropa och att vi också kommer till klarhet om att det också utanför Europafinns en stor och mäktig värld av stater. Det borde vara så att Sverigedefinierar det europeiska samarbetet så att det bör ta formen av ettalleuropeiskt samarbete. En tänkbar organisatorisk ram för detta kan vara ettalleuropeiskt råd, eventuellt i form av en utvidgning av det nuvarandeEuroparådet. Det nu aktuella EG-samarbetet, som styrs av kapitalets behov ochav väsentligen kommersiella värderingar, måste ersättas av ett Europasamarbetedär kampen mot miljöförstöring, massarbetslöshet och tilltagande social misärstår i förgrunden. Det bör ta sikte på att snarare utveckla kulturellamångfald, som bärs upp inte minst av världsdelens små länder och regioner, änpå att skapa en standardiserad och kommersiell enhetskultur. En alleuropeiskpolitik måste omforma politik gentemot tredje världen från enimperialistisk hållning och ett vaktslående kring privilegier till en avhumanistiska värderingar buren politik, syftande till en rättvis fördelning avutveckling och resurser i världen. Låt mig, herr talman, under göra en kommentartill föregående talares anföranden. talade väldigt mycket om att gamlaförlegade synsätt håller på att ersättas ute i världen, inte minst i , avmänskliga och konstruktiva relationer mellan öst och väst. Jag kan hålla medhonom om det, och jag tycker att det är bra. Det finns fortfarande svartafläckar i , men vi får hoppas att också de suddas ut. Det är den samtalstonen vi skall ha. Men i nästa andetagförfaller till de mest primitiva antikommunistiska argumenten,som användes . får faktiskt bestämma sig för vaddet är han menar och står för! När nu ni. som är så välvilliga till EG-anpassningen,skall beskriva dem som är tveksamma eller negativa tycker jag att man har rättatt begära att ni gör det på ett ärligt och riktigt sätt och inte genom någotslags buskispropa-ganda och med buskisargument. brukarfaktiskt vara en rätt balanserad folkpartist, men hans beskrivningar ochantikommunistiska utfall tycker jag inte var klädsamma. Med det här vill jagyrka bifall till samtliga reservationer i Prot. 1988/89:129 detta betänkande utom reservationerna 2, 10, 16, 33, 35, 37 och 38. 11 () replik: Jag måste nog vända litet på det BertilMåbrink just sade. Med anledning av vad sade i början av sittanförande vill jag ställa frågan till honom: Är inte en50-talskommunist? kan ju inte se skillnaden mellan defruktansvärda övergreppen mot de baltiska staterna, baserade påMolotov-Ribbentroppakten, med oerhörda mänskliga lidanden som följd, och denfrivilliga samverkan mellan demokratiska stater som den Europeiska gemenskapeninnebär. Det var ju innebörden av vad Berfil Måbrink sade. Är inte BertilMåbrink en 50-talskommunist? Jag kan i alla fall konstatera att , somvill isolera , är på väg att bli en mycket isolerad kommunist. Ute iVästeuropa är de flesta kommunister ivriga eurokommunister. I öst säger att demokratiseringen i är en inträdesbiljett till . IPolen vill man bli vanliga européer och betraktas som sådana. blirbara här i kvar som isolerad kommunist. Sverigeoch den västeuropeiska integrationen 12INGEMAR () replik: beskyller mig för att förfallatill de mest antikommunistiska formuleringar som för tankarna till 1950-talet.Jag måste erkänna att de senaste dygnens upplevelser får mig att använda destarkaste formuleringar för att uttrycka min avsky för vad kommunismen står förnär den visar sitt rätta ansikte. När kommunistiska diktaturer visar upp en mjukare profilhar man lånat drag av liberala tänkesätt. Den utvecklingen hoppas vi med andlösspänning skall få fortsätta i , Ett tag trodde vi faktiskt att den varpå väg också i , men där har de gamla kommunistiska parollerna ochdoktrinerna tagits till heders igen, och då går det som det går: Individerförtrycks, friheterna får stryka på foten, framställer EG som det oupplystapenningväldets hemort. Fri etablering och fri konkurrens, fri arbetsmarknad ochandra friheter framställs som ett hot mot människor; Vi skall akta oss för attåstadkomma en fri marknad med länderna på den europeiska kontinenten. Med detsynsättet borde vi väl säga upp också friheterna mellan de nordiska länderna!Danmark kan ju inte ena dagen vara hemvist för friheten och hemvistför ett monster. Den tullfrihet, den passfrihet och den gemensammaarbetsmarknad som vi har med som medlem i den nordiska gemenskapen kanju inte plötsligt bli ett hot mot svenska medborgare när är en del avEG! Det går inte ihop, . Det är just de erfarenheter som vi har av den nordiskasamhörigheten som vi faller tillbaka på när vi vill utvidga dessa friheterutifrån de värderingar, de ambitioner och de förpliktelser mot svenskamedborgare som vi har. Så enkelt men också så storslaget är det. Prot.1988/89:129 6junil989 och den västeuropeiska integrationen 13PÄR () replik: Jag vill kommentera den något tvivelaktigaargumentation som förde angående utskottets ställningstagande ineutralitetsfrågan. refererade till vad utskottet säger omsvenskt medlemskap i och sade sedan att det är något helt annat att gå med ien militärpakt. Man fick av argumentation nästan intrycket attutskottet skulle anse att eftersom vi kan vara med i FN kan vi vara med i enmiUtärpakt. Det finns anledning att påminna om vad vi fakfiskt säger. Utskottsmajoriteten konstaterar att varje gång man stårinför en ny form av internationellt samarbete måste man pröva vad det innebärför vår neutralitet. Det gjorde vi när vi skulle gå med i FN. Då kom vi framtill att ett FN-medlemskap var förenligt med neutraliteten. Utskottet påminnerom att vi gjorde samma prövning när vi övervägde våra relationertill de europeiska gemenskaperna. Jag kan påminna om att regeringen den gångenkom fram till att ett sådant medlemskap inte var förenligt med den svenskaneutraliteten. Utskottet exemplifierar alltså med den typen av prövningar. Vad utskottet säger i neutralitetsfrågan är att det inteär aktuellt att förhandla om medlemskap - det är det viktiga. Jag tyckerfaktiskt att det är värdefullt att utskottet med stor bredd gör den markeringen.Sedan har vi också den uppfattningen, att medlemskap inte heller på längre siktlär bli förenligt med vår neutralitetspolitik, men det kommer vi att fåanledning att återkomma till. Låt mig även konstatera att om regeringen skulle välja att"hoppa i EG-säcken", som befarar, lär det inte kunnabli med avstamp i det här betänkandet. Kontentan av vad utrikesutskottet sägerär att vi givetvis skall ha ett så nära samarbete med EG som möjligt på allaberörda områden. Men vi markerar också de viktiga restriktioner som gäller:vårt behov av att ta särskild hänsyn till vår neutraHtet, vårt behov av attkunna bibehålla handlingsfrihet på viktiga samhällsområden, som t.ex. miljö,arbetsmarknad och arbetsmiljö. 14 (vpk) replik: Det var mycket på en gång. Låt mig bara säga att vad som pågår i är endemokratisering där bl.a. rätten till nationellt oberoende ingår. Jag tyckeratt det är mycket positivt att de herrar som under många årtionden har vanstyrtdetta land i det senaste valet fick besked om hur mycket de egentligen ärvärda. De är värda praktiskt taget ingenting. Men försök inte, IngemarEliasson, att göra gällande att detta är socialism! Det är tvärtom. De härmänniskorna har i sken av att vara kommunister vantolkat just socialismen,precis som de ålderstigna männen i har gjort. Vad det handlar om när det gäller denna process är attåterupprätta socialismen som den frihetslära den är. Men ni vill låsa inSverige i en ekonomisk gemenskap, där parlamentet och det svenska folket skallavhända sig rätten att fullt ut bestämma över sitt liv och sin hälsa. Det äralltså skillnaden dels mellan er och min uppfattning, dels mellan den processsom pågår i och den process som pågår i och de baltiska staterna.Men så långt kan naturligtvis varken eller afUgglas tänka. Eller också vill ni inte tänka på det sättet. Detta är dockverkligheten. Det är ju ni som står för en politik som går ut på att delar avSveriges nationella självbestämmanderätt skall säljas ut till ett överstatligtorgan, som befinner sig utanför gränser. För att sUppa diskutera detta kommer ni med era primitivaantikommunistiska klyschor - och så har ni gjort i årfionden. Men ni skallinte lyckas med den typen av debatt. Prot.1988/89:129 6juni 1989 och den västeuropeiska integrationen 15 () replik: Vad som pågår i , Berfil Måbrink, ärföljande. När polackerna får tillfälle att säga sin mening i något som liknarfria val - i varje fall så nära fria val som man någonsin har varit - tarpolackerna avstånd från kommunismen. Det är vad som pågår i ! När människorfår tillfälle att i fria val säga sin mening tar de alltså avstånd frånkommunismen. Det är den erfarenhet som vi har kunnat göra genom historien. De svenska kommunisterna har alltid försökt att försvarasig genom att säga: De har missförstått. Ja, de missförstod i . De har missförstått i . Alla missförstårutom den som för fillfället har makten i . Alla före missförstått kommunismen. resonemang håller inte, för kommunismen ärmänniskofientlig. Det är först när man börjar inse det och när man öppnardörrarna för liberala synsätt, släpper in mångfald och demokrati och avstårfrån ett dogmatiskt kommunistiskt synsätt som det finns hopp - inte bara förmedborgarnas frihet utan också för en fredlig utveckling. Det är därför somutvecklingen i är så hoppingivande. Den ger nu möjligheter tillsamarbete, såväl kulturellt och ekonomiskt som medmänskligt, med andraeuropéer. Därmed läggs grunden för ett stabilare förhållande - till gagn bådeför människor och för freden. Det går inte att skrämma svenska medborgare meduttalanden om att ett närmare samarbete med demokratierna i skulleinnebära ett hot, lika litet som det går att skrämma medborgarna i Östeuropamed att säga att en fortsatt utveckling av samarbetet med skullevara till skada för medborgarna i öst. Det förhåller sig precis tvärtom. Vi sysslar inte med någonutförsäljning av , ! Vad vi sysslar med är att vi tillvaratarde svenska medborgarnas intressen när det gäller fortsatt välfärd och fortsattfrihet. Vi vill att människor skall få leva i ett som klarar ekonomin,sysselsättningen, miljön och framtidshoppet. 16MARGARETHA AF () replik; Vad är kommunismen? frågar det är väl som är kammaren svaret skyldig, för vad ärkommunismen om inte ett människofientligt förtryckarsystem? svarade faktiskt inte på min fråga om haninte kunde se någon skillnad mellan , och Litauenstvångsmässiga införlivande i det sovjetryska imperiet - med hjälp av trupperoch med åtföljande ohyggligheter - och den frivilliga samverkan mellandemokratiska Prot.1988/89:129 stater som är det europeiska samarbetets kärna. Kan BertilMåbrink se någon skillnad här? TulTeiTkainTe 7a- " "' MÅBRINK (vpk) replik: Jag vet inte hur lyssnar påvad jag säger. Jag har inte sagt att de i de länder vi talar om harmissförstått kommunismen. Jag har sagt att de som styrt och stäUt i mångaländer i har misskrediterat och missformat socialismen. änfiigenfår de sitt straff under olika former. Socialism är demokrati, där folket bestämmer om sina livoch sina göranden. Det är det som man håller på att återställa och införa ,alltså äntligen börja en demokratiseringsprocess. Det är inget misslyckande försociaHsmen utan ett misslyckande för dem som har missbrukat socialismen på detsättet som de har gjort. De har alltså inte tillämpat socialismen. Det är ju en demokratisering som pågår, IngemarEliasson och , där rätten till självbestämmande ochoberoende är kärnfrågan. Man vill bli oberoende av exempelvis ochbilda självständiga socialistiska stater. Den processen stöder jag. Ni säger att ni stöder den processen. är niberedda att med er fanatiska EG-anpassningspolitik sälja ut vårt egetnationella självbestämmande. Kom inte och påstå att ni vill göra det för detsvenska folkets bästa! Ni vill göra det för den svenska storfinansens, desvenska transnationella företagens bästa. Det är sanningen bakom erEG-anpassningspolitik. När det gäller de balfiska staterna, ,kommer den process som pågår att leda fram till självständighet ochoberoende för dessa baltiska stater. Det slår vi vakt om, och den processenskall vi understödja. Det stöder jag, och det stöder . Hurkan hon i nästa andetag stå här i talarstol och plädera för ettmedlemskap i en organisation vilket innebär att vi knyter upp oss ekonomiskt,politiskt och militärt? 18 PER (): Jag vill gärna inleda med att i två avseendeninstämma med , för det första i vad han sade om blodbadet iKina. Däremot ger jag inte mycket för hans orsaksanalys.