prot · GC0960 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:60 1 § Allmänpolitisk debatt (forts,frän prot. 59) Kammaren debatterade först utbildning. 1 (): De minst sagt kraftiga reaktionerna påregeringens skolbudget visar att något är djupt fel i den svenska skolan. Regeringens förslag blev droppen som urholkadestenen. Tusentals lärare och elever som trott på de socialdemokratiska löftenablev besvikna. Protesterna mot indragningen av 167 milj. kr. varegentligen en protest mot att skolan, undervisning, kunskaper och färdigheterinte tillmäts den betydelse och den status som de borde ha. Alla lärare ochelever som arbetar i skolan vill ha sitt arbete erkänt. När undervisning,kunskaper och färdigheter får sitt rätta värde säkerställs medlen, dvs.lärarna, böckerna, lektionstiden, lokalerna. Dagens skola förfogar förvisso över stora resurser.Samtidigt kan vi konstatera att resultaten inte motsvarar de förväntningar somfinns på grund av resurserna. Skollokalerna är svårt slitna på mänga håll.Eleverna har inte egna läroböcker. Lärarna flyr yrket. Lärarutbildningen lockarinte sökande. Skolans kris beror inte pä brist pä pengar utan på attpengarna används fel - på kringaktiviteter, administration och byråkrati.Skolans kris beror på att kunskaper, färdigheter och undervisning intetillerkänns sitt rätta värde. Mycket mer av skolans resurser skall gå till undervisning,lärare, böcker och lokaler. Vi moderater har i våra motioner visat hur dettakan gä till. Dagens situation är resultatet av en socialdemokratiskskolpolitik som inte sätter varje elevs behov, förutsättningar och intressen icentrum, som inte betonar skolans huvuduppgift att ge kunskaper ochfärdigheter, men som centralstyr och genomreglerar skolans vardag. Skoldebatten borde röra sig om det centrala: Hur skallskolan bli så bra att alla barn och ungdomar får en bra start i livet och dekunskaper och färdigheter de behöver för att utvecklas sä bra som möjligt? Hurskall vi stärka lärarna och hjälpa dem att klart se och genomföra skolanshuvuduppgift? Vilken hjälp behöver lärarna för att stärkas i sin roll somundervisare och vägledare av barn och ungdom. 1 våramotioner har vi moderater angivit vägen till en bättre skola: mål som sätter kunskaperochfärdigheter i centrum. Målen skall formuleras sä att skolans huvuduppgiftblir tydlig och möjlig att genomföra. Vi mäste rensa på schemat och få bortstoffträngseln. Betyg somredovisar kunskaper och färdigheter i relation till läroplanens krav. Ett statsbidragsom följer elevens val av skola. Skolan skall få ett visst anslag per elev, ochdet skall vara kommunen och skolan som beslutar om hur detta skall användas.Detta öppnar för elever och föräldrar att välja skola och skolform. Mindre krångeloch färre regler. Man måste lokalt kunna bestämma hur man vill arbeta, vilkagruppindelningar och klasstorlekar som är bäst. Ökademöjligheter att välja inriktning och studiekurs efter intresse. Detta ärsärskilt viktigt på högstadiet. En friståendeorganisation för utvärdering av skolresultaten. Att få en tidigare skolstart är denmest överhängande åtgärden och förmodligen den åtgärd som skulle betyda mestför kvaliteten för varje barn men ocksä för skolan som helhet och för vårtland. Det är utomordentligt, viktigt att ta till vara den tid ibarnens liv dä de är särskilt receptiva och särskilt motiverade för att lära.Barnen behöver en individuellt avpassad studietakt, så att var och en får entillräckligt god grund för vidare skolgång. Var och en skall få fillräckligtmed tid. Det ger en bättre inlärning, men ocksä trygghet och självkänsla ochmotverkar senare skolproblem. Det måste självfallet finnas flexibilitet iskolstarten, och lågstadiet bör vara ärskurslöst. Pedagogik och metodik måsteanpassas till detta. Mycket står dock att vinna för varje barns utveckling.Erfarenheterna från andra länder visar detta. Vi föreslår även att enskolförberedande förskola skall inrättas och erbjudas alla femåringar. Vi har i en partimotion lagt fram en konkretaktionsplan för att fr.o.m. /93 fä en sänkt skolstartsålder och enskolförberedande förskola. Besluten bör fattas snabbt av två skäl. För detförsta har frågan om skolstarten utretts och diskuterats länge nog. Det är dagsatt gå från ord till handling. För det andra är fidpunkten gynnsam. De närmasteåren kommer årskullarna att vara förhållandevis små. Dröjer besluten blir detsvårare, eftersom barnkullarna kommer att bli större. Vär aktionsplan anger vilka beslut som bör fattas för atten sänkt skolstartsålder till , en skolförberedande förskola och ettstatsbidragssystem som följer eleven och som innebär att allmänna och enskildaskolor och förskolor får ett likvärdigt statsbidrag skall kunna genomföras. Detger ocksä möjligheter för olika personalkategorier att vidareutbilda sig ochatt öppna egna skolor och förskolor. Socialdemokraterna verkar ha lagt locket på i dennaviktiga kvalitetsfråga, precis som i andra kvalitetsfrågor. Vill intesocialdemokraterna ha en debatt om kvaliteten i skolan? Det hade varit bra omskolministern hade funnits i kammaren för att svara på den frågan. Vad väntarni på när det gäller skolstarten? Det tillfälle vi nu har kommer inte igen. Vadvill socialdemokraterna när det gäller skolstarten? 2 (): Den viktiga reformeringen avyrkesutbildningen i äventyras på grund av en avtalstvist mellanVerkstadsföreningen och Metall. Regeringen sitter bara och tittar på. Likt envacker sufflé som tas ut för tidigt, sjunker utbildningsreformen ihop tillplatt intet! När fattade beslut om enförsöksverksamhet med treåriga yrkesinriktade linjer på gymnasieskolan säpoängterade man noga att de arbetsplatsförlagda inslagen i utbildningen inteskulle få betraktas vare sig som praktik eller arbete, utan som utbildning ilinjens karaktärsämne. Det betonades ocksä att eleverna i de olika delarna avgymnasieskolan måste behandlas lika. Eleverna skall behandlas lika oberoende avvilken slags lokal deras utbildning är förlagd till. beslutade t.o.m.att tillkännage regeringen att det ankom på den att vidta de åtgärder som krävsför att säkerställa elevstatusen vid den arbetsplatsförlagda utbildningen. Regeringen har visat en anmärkningsvärd passivitet i denhär frågan. Det saknas bl.a. fortfarande avtal mellan arbetsmarknadens parter.Detta har fått till följd att elever i de pågående försöksverksamheterna intehar tagits emot på någon arbetsplats utan skickats hem. Inom en snar framfid står tusentals elever i det storaÖGY-försöket inför sin första arbetsplatsperiod, och många av dem kommer inteatt ha någon arbetsplats att gå till. Metall vill inte acceptera de av regeringoch riksdag givna förutsättningarna för reformen. Man kräver, helt i strid medriksdagsbeslutet, lön till eleverna vid arbetplatsförlagd utbildning. Dessakrav avvisas av . Det direkta ansvaret för den uppkomnaförhandlingssituationen ligger pä Metall, som inte respekterar ett tydligtriksdagsuttalande om att eleverna under sin arbetsplatsförlagda utbildningskall betraktas just som elever och således inte ha rätt till lön. SÖ har numeddelat att man tänker dra in 2 500 platser om parterna inte harkunnat enas före . är det , och såvitt jagvet har inte parterna enats om något avtal. I har man haft ett fullskaleförsökmed treårig yrkesinriktad gymnasieutbildning . Skolledning och lärare har lagt ned ett stort ochengagerat arbete pä att utveckla den nya utbildningen och för att få till ståndden önskade förnyelsen. Försöksverksamheten har lett fill avsevärd upprustningav institutioner och utrustning vid skolorna. Yrkesråden har aktiverats ochfått känna av den viktiga roll som man spelar inom verksamheten. Samverkanmellan skolan och det lokala arbetslivet har intensifierats, bl.a. genom denrekrytering och utbildning av handledare för den arbetsplatsförlagda undervisningensom skett . Över huvud taget har det varit en total uppslutningfrän kommunerna, , regionala myndigheter, personal- ochbranchsor-ganisationer och av både offentliga och privata arbetsgivare. Nuhotas alltså platserna på industriell teknisk linje och fordonsteknisk linje. Drar SÖ in utbildningen går det inte att behålla elevernadet tredje året på dessa linjer. Men dessutom är risken uppenbar attindragningen av treårig industriell teknisk linje och fordonsteknisk linjeockså betyder slutet för övriga yrkesinriktade linjer som utökats till tre år.Till de elever som tagits in på treåriga utbildningar får man säga: Sorry, det blevbara . Och till det utbildningssamhälle, som jobbat hårt för detta fårman säga: Tyvärr, vi fär nu backa . Vi har nämligen en regering som inteförmår rucka på det mäktiga Metall. Sä ser den bittra verkligheten ut. Och de störstaförlorarna är eleverna. De kan inte hänga med i den stora västeuropeiskasatsningen på gediget utbildad arbetskraft. Riksdagenslog fast tre punkter . Vi behöver välutbildade ungdomar, inte minst inomverkstadsindustrin. Vi behöver en väsentligt förbättrad och förlängdyrkesutbildning. Under denna yrkesutbildning skall elevstatus råda och elevernaskall ha studiebidrag. har regeringeninte klarat av det uppdrag som man fick av . Är socialdemokraterna iriksdagen nöjda med en sådan regering? Vi är det inte! 3 (): Trots den korta debattiden vill jagge ett par kommentarer till det vi har hört. Jag kan till fullo instämma i den kritik som IsaHalvarsson har riktat när det gäller ÖGY-försöken. Jag behöver alltså inteuppehålla mig vid det. Men det är klart att det hade varit intressant omfolkpartiet också hade gett besked om vad vill. Attsocialdemokraterna är vankelmodiga känner vi till. finns det ett konkretförslag som har lagt fram i för att sätta kraft bakomregeringens ord. Kommer att stödja det förslaget? Moderater och folkpartister talar gärna om ettelevrelaterat statsbidrag. De säger att det är ett bidrag som skall följaeleven och som skall ta hänsyn till de skilda kostnaderna i glesbygden osv. Jagförutsätter att både och känner till attstatsbidragssystemet är elevrelaterat i så måtto att det tar hänsyn tillkommunernas skilda kostnader, skillnader mellan kommuner och skillnader inomkommuner. För att reda ut vad ni egentligen menar när ni talar omett statsbidrag som dessutom skall följa eleven, vill jag fräga: Om en elev somflyttar från , där statsbidraget per elev är , till t.ex.Svedala, där motsvarande statsbidrag är , tar eleven med sig 27 000kr. ?Tareleven möjligen med sig . frånPajala och lämnar . i - varvid staten gör en besparing påvägen? Om det flyttar tio elever från - kanske inte till mentill , vilket inte är särskilt otroligt med den befolkningsomflyttningsom vi har i dag-, mister dä tio gånger ? Hur bedriver i såfall sin skolundervisning i fortsättningen? Jag kan ställa fråganspecifikt till , eftersom säger att en skola som inteär så attraktiv utan mister elever också skall räkna med att mista statsbidrag.Det vore bra om vi kunde få ett klarläggande på de punkterna. Jag går vidare till regeringspartiet. Det har varit mångadiskussioner om de 167 milj. kr. Men jag hör få, om ens några, som ocksåpåminner om att regeringenredan har sparat 40 milj. kr. , kommerde pengarna att återföras när lönetaket avskaffas? föreslår detta i enmotion, så det är ganska lätt att ordna. De pengar som kommmunal vuxenutbildning har förlorat pågrund av den s.k. cash limit-principen motsvarar'ikommunal vuxenutbildning. Kommer de timmarna att återföras? har ocksäförslag om detta. Det vore bra om , som är med pä ensocialdemokratisk motion om att återföra de 167 milj. kr., nu också ger ettbesked om vad som gäller för gymnasieskolan och vuxenutbildning. När man följer denna debatt - man kunde göra det i går närstatsministern också var inblandad - inser vederbörande att man iregeringskansliet inte kan se sambandet mellan statliga besparingar ochkommunala. Statsministern sade t.ex. i går att han höll talet på kongressen,eftersom där fanns en mängd kommunalmän som borde begripa att de skulle satsapå skolan. Kommunalmännen har gjort det. T.ex. kunde i den förnågon vecka sedan sända TV-utfrågningen säga att han visste att kommunerna hadeökat sina läromedelsanslag med 80 milj. kr. Det är förmodligen sant. Men vi vetatt samme i förra årets biidget när man slopade det s.k.kopieringsavtalet tog från kommunerna 60 milj. kr. just pä läromedelsanslaget.Nettoökningen motsvarar inte på långa vägar den kostnadsökning som harinträffat . Att vi har fått denna debatt om skolan är i och för sigbra. Det är nyttigt att vi talar om skolan och skolans problem. Men samtidigtär debatten olycklig ur en annan synpunkt, åtminstone med den vinkling somdebatten har fått. Det är sannerligen inte lättare att rekryteraduktiga ungdomar till lärarutbildningen. Vi har bekymmer nu med det. Det är förfå som har sökt, och vi har inte kunnat fylla platserna. Vi vet att vi skulle behöva utbilda ännu fler lärare. Viskulle behöva öka dimensioneringen på lärarutbildningen för att klaralärarförsörjningen . Men vad gör regeringen? Jo, man skär ner påantalet platser i stället. Man följer inte de riksdagsbeslut som fattades underförra året om att lägga ut lärarutbildning även i , /ochUppsala. Jag frågar om det kan vara rimligt i densituation vi nu befinner oss i att göra så? Är det inte rimligare att försökaatt stimulera, aktivera och med olika rekryteringsätgärder få fler ungdomar attsöka till lärarutbildningen? Om vi arrangerar lärarutbildning pä fler ställenökar möjligheten att rekrytera ungdomar från den högskolans närområde. Det vetvi av många andra exempel. Kommer socialdemokraterna , när de har klart försig att det finns en majoritet från de övriga partierna, att fullföljariksdagsbeslutet om att dra tillbaka förslaget om att inte starta lärarutbildningi , /och ? Det finns många saker som skulle behöva sägasom skolan. Vi fär tillfälle att återkomma till detta om ungefär . Jagtycker att det är beklagligt att skoldebatten numera mest handlar om snävtbudgettekniska argument, om ökad effektivitet, om rationaliseringsvinster etc.Dessa ord har blivit honnörsord i skoldebatten. Det är sällan man hör sådanaord som bildning,kulturarv och humanism. menar att en satsning på skolan och påutbildningen är en lönsam.framtidssatsning, väl värd pengarna. 4 () replik: Det finnsförvisso mänga siffror att ta upp. Det väsentliga är att man skapar en reellmöjlighet för elever och föräldrar att välja den skola som de tycker är bäst.Men självfallet måste ett statsbidragssystem innebära ett stöd så att man ävenkan behälla skolor i glesbygden. Ett exempel, ocksä det med siffror: Statsbidragetper elev i en fristående skola var /88 på lågstadiet , påmellanstadiet . och på högstadiet . Den statliga kostnaden fören elev i är . Det är en jämförelse man kan göra.Om det elevrelaterade statsbidraget följer eleven, blir det valfrihet ocksä närdet gäller att välja en fristående skola. Men valfriheten mäste också gälla enskola inom det offentliga skolväsendet. Vi har inte diskuterat siffror i frågaom detta. Vi säger att bidraget skall följa eleven, att det skäll vara enkeltoch att det skall vara lätt att överblicka. Gränserna mellan vad som ärkommunens och statens ansvar skall tydligt anges, administration och byråkratiskall minimeras, och resurserna skall i första hand användas till den direktaundervisningen. Det finns sä oerhört mycket att vinna pä att elever ochföräldrar kan välja skola. Det innebär också en stimulans för skolan som sådan,både stimulans mellan det allmänna skolväsendet och fristående skolor. Inom detallmänna skolväsendet innebär detta att man får en pedagogisk debatt och attföräldrarna fär en insikt som är oerhört väsentlig för skolan och för elevernasutveckling i skolan. 5 () replik: tyckte att det var förmycket siffror. Jag trodde att hon förstod att det här handlade om principer.Jag skall göra det tydligare än så. Om den avlämnande skolan har ett högrestatsbidrag, vilket den uppenbarligen skall ha även med ert synsätt, och denmottagande skolan har ett lägre statsbidrag, vilket statsbidrag är det då somföljer eleven? Det är detta som är principfrågan. ' Fråganom de fristående skolorna har vi frän löst pä det enkla och, som vitycker, förnuftiga sättet att fristående skolor skall ha exakt sammastatsbidrag som skolor inom det offentliga skolväsendet. Då blir det ingendiskriminering, utan skolorna får leva under exakt samma förutsättningar ochförhållanden. Skolorna får- alltså statsbidrag, inte per elev utan perundervisningsgrupp. Även känner ju till att elever inteundervisas en och en utan i klasser, och en klass kostar ungefär lika mycketatt undervisa oavsett om det är 15, 25 eller 30 elever i klassen. Det är därförert resonemang om ett elevbaserat statsbidrag som följer eleven inte ärbärande. Jag ville därför att ni skulle fä tillfälle att förklara hur ni tänkeratt det skall gå till när det är sä stora skillnader i de faktiska kostnaderna.Är det den kostnad som eleven betingar i den avlämnande skolan som gäller ellerär dét kostnaden i den mottagande skolan som gäller? Om det är en skillnaddäremellan, vart tar pengarna då vägen? 6ANN-CATHRINE () replik: Det är bra att vill diskutera principer. Och den viktigaprincipen är att vi får en bra skola. Den vikfiga principen är att barn ochföräldrar kan välja skola - välja fristående skola eller allmän skola ellervälja mellan skolor i det allmänna skolsystemet. Det viktiga är attstatsbidraget följer eleven och att ett bidrag motsvarande den rörligakommunala kostnaden också följer eleven till den skola eleven väljer. Statsbidragetskall betalas ut per elev. Kommun och skola bestämmer hur de vill ordnaundervisningen efter de klara och tydliga mål som vi här lägger fast. Kommun,skola och lärare bestämmer över klasstorlekar, gruppernas storlek, så attundervisningen blir så bra som möjligt. Vi kan här inte centralstyra ochcentraldirigera. Vi vill lämna öppet för kommuner och skolor att avgöra hurundervisningen skall anordnas, så att de klara och tydliga mål om kunskaper ochfärdigheter som vi lägger fast för undervisningen nås. Anf.7 () replik: Låt mig börja i slutet av anförande där hon sadeatt kommunen måste få besluta om klasser och undervisningsgrupper. Låt mig dåerinra henne om att det är exakt vad som står i skolförordningen . Statenmäter ut resurser efter ett visst bestämt system, det statsbidragssystem som vihar . Det står klart och tydligt att det är kommunens skolstyrelse sombeslutar om elevernas fördelning pä klasser och undervisningsgrupper. DenmöjHgheten har man alltså . Sedanär det faktiskt viktigt, , även om man talar om principer,att man har klart för sig hur dessa principer fungerar i verkligheten. Om manupprepade gånger väcker ett förslag i riksdag där det föreslås enövergång från ett statsbidragssystem till ett annat är det en rimlig begäranatt de som väcker dessa förslag kan förklara vilka effekter man då fär och attdetta inte bara sker i svepande ordalag om att det skall bli en braundervisning och stor frihet, osv. Vi vill faktiskt veta hur denna principskall tillämpas i den praktiska skolverkligheten. Varkenfolkpartiet eller kan redovisa hur deras förslag till statsbidragssystemfungerar och vilka effekter det får för den ena och den andra kommunen. Det ärinte särskilt svårt att räkna ut att det med den här sortens principer och medden typ av befolkningsomflyttningar som vi har r är det defattigare glesbygdskommunerna som kommer att få avstå stora delar av detnuvarande statsbidraget fill storstadsområdena och till . Om detär detta som avses med detta statsbidragssystem, tycker jag att man skall sägadet, men man skall inte linda in det i några svepande ordalag om stor kommunalfrihet och bra kunskaper i skolan. Det har i och för sig också betydelse när vitalar om resurser, men då är det i ett annat sammanhang. Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligarereplik. Prot.1988/89:60 : 8EWA HEDKVIST (): Jag har begärt ordet i denna allmänpolitiskadebatt för att tala om utbildningsfrågor ur ett norrbottniskt perspektiv, settmed glesbygdsögon. genomgår som bekant en omvandling från etttraditionellt skogslän med tunga basnäringar till ett län med en mer varieradarbetsmarknad. Det ställer krav på utbildningen. Till detta kommernorrbottningarnas rätt till utbildning på alla nivåer. Utbildningsväsendet i länet blir i denna process ennyckel. Det är, från grund- till högskola, en kedja där varje länk är likaviktig. Jag tänkte börja med att tala om . Grundskolani ett glesbygdsperspektiv har till viss del berörts av . Vi vetatt i av nödvändighet är mycket spridd. Till hjälp försprida den har vi statsbidragssystemet. Jag hade tänkt ta upp det exempel somLarz gav, om hur mycket en grundskoleelev i kostar, nämligenca . I en kustkommun i kostar en grundskoleelev ca . Denna spännvidd är nödvändig för att garantera att alla elever,oavsett var de bor i länet, får Hka grundutbildning. Det är alltså mycket viktigt att man inför ett framtidastatsbidragssystem för , som ju regeringen håller på att bereda, tarhänsyn fill de olika förhållanden som råder ute i kommunerna, att det styrs avbehoven. Det är dyrare att bedriva undervisning för alla grundskoleelever i englesbygdskommun än i en tätort. är det viktigt att statsbidragssystemetger kommunerna frihet att planera sin egen skolorganisation. När det gäller gymnasieskolan i ärdet värt att märka att också den är mycket spridd. Vi har gymnasieenheter i tioav våra fjorton kommuner. Storleken pä dessa enheter varierar från ca 100 intagningsplatsertill ca 1 400. Vi är mycket måna om att stärka våra gymnasieskolor. Debetyder nämligen väldigt mycket för de orter där de finns. I , som minsta gymnasieskolan, betyder 150 skolungdomar i de övre tonåren mycketför vardagslivet på orten. Det är därför med stor tillfredsställelse jag läseri budgetpropositionen att utbildningsministern betonar att det är viktigt månar om de gymnasieskolor som finns. Vuxenutbildningen i har naturligtvis också enmycket central roll. Liksom i övriga landet blir arbetskraften som helhetäldre. Det måste dä finnas möjligheter till återkommande utbildning. På grund av det prekära arbetsmarknadsläge som fortfaranderåder i vissa inlandskommuner är möjligheten tiU arbetsmarknadsutbildningviktig. Det gäller t.ex. alla dem som måste skaffa sig grundskolekompetens ikomvux för att över huvud taget komma vidare. För att underlätta dessa studierfinns särskilda utbildningsbidrag avsatta. Dessa har emellertid i är begränsatsmycket kraftigt av , och det har fått mindre brakonsekvenser, då ju möjligheten att finansiera studier är avgörande för denenskilde, särskilt för vuxna. 1 är exempelvis arbetslösheten i dagfortfarande , 1 100 personer. beviljade arbetsförmedlingenutbildningsbidrag till 350 personer, och av dessa skulle de flesta skaffa siggrundskolekompetens. får man enligt direktiv bara bevilja 25 personer dessa utbildningsbidrag. Det ären mycket-kraftig inbromsning som sker. Vi socialdemokrater på Norrbottensbänken har uppmärksammatdetta och föreslagit att antalet utbildningsbidrag i detreguljära utbildningsväsendet, som budgetposten heter, skall ökas på eller kvoterar en större del till inlandskommuner, vilka har storaarbetsmarknadsproblem. Jag har kommit till den sista länken iutbildningskedjan. I samband med Norrbottenspropositionen gjorderegeringen en mycket medveten satsning på högskoleutbildningen i länet. Vi fickflera nya professurer och forskningsresurser. När dessa resurser fullt ut äromsatta i verksamhet kommer slagkraften i högskolan att vara betydligt stärkt. är det helt avgörande att vi fär en utökningav anslaget till lokala och individuella linjer och fristående kurser. Vi är iNorrbotten måna om atf kunna sprida högskoleutbildning ut i länet, och då krävsett rejält tilltaget anslag. Inför nästa budgetproposition är det heltnödvändigt att det sker en ytterligare och kraftig ökning av anslaget tillhögskolan i . Vi har väckt motioner om en utökningmed 30 platser av systemvetarutbildningen i . Bakgrunden är delokaliseringar av bl.a. enheter inom , och posten somskall ske.