prot · GC0940 · 1988-12-31 00:00:00 — Viundersöker fömtsättningarna för en begränsning av vapenexporten. Detta tarlitet tid. Vi skapar inte revolufionen , infe i . Det far litet att få fram det underlag för beslut som vibehöver. EftersomNya är ett av mina favoritländer - jag har varit där - kanjag tala om för och andra här aft inle har gjort detni menar att borde göra. har en lag som ger landetsstatsminister i uppdrag att värdera vilka av de fartyg som kommer på besök somför med sig kärnvapen ombord. Därest han finner alt fartygen medför kärnvapen,skall han kunna stoppa dem. Till sin hjälp har han en rådgivande nämnd. Ännuhar han inte tvingats alt använda detta ganska besvärliga instrument. Men detär faktiskt inle så alt inte släpper in några båtar förrän detbevisats att det inte finns kärnvapen ombord. De har helt enkelt aldrig fållchansen alt festa del. Delta är inget klagomålpå . Jag tycker att politik har varit framgångsrik, menvi skall inte använda felaktiga argument här. Nej,Per , jag tycker inle att vi skall nedrusta borta och inte takonsekvenserna hemma. Del har heller aldrig gjort. mycketaktiv internationell nedrustningspolitik, som har stöd av en mycket bredmajoritet i riksdag. Det må sedan gälla kärnvapen, kemiska vapen, radiologiskavapen, konventionella vapen, förtroendeskapande åtgärder eller andra åtgärder. skall inte ha en dubbelmoral när det gäller vapenoch inle heller när det gäller fartyg. Vi skall inte säga till besökande örlogsfartyg att vi litarpå dem, men vi måste faktiskt följa de internafionella regler som finns och försöka förändra de internationella reglerna och den praxis som finns, när den är felaktig. Den stolta protesten blev del ingenting av, sade PerGahrton. tror jag att formalisten har kommit fram. Om jag talar om förSveriges riksdag alt statsministern har hos påmint omvilken den svenska uppfattningen är, tycker jag att del är ett väldigt positivtbesked, som man borde vara tacksam för. Förste vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat alt de inte ägde rätt tillytteriigare repliker. AnL 37INGER (): Det finns ett klart samband mellan dendiskussion om de mänskliga fri- och rättigheterna, som vi fört här i kammaren , och det betänkande om nedrustning som vi nu har att behandla. Fria demokratier startar sällan krig. Rättsstater, där de mänskligafri- och rättigheterna hålls i helgd, blir sällan angripare. De väljer att lösapolitiska konflikter genom diskussion inom ramen för den internationellarättsordningen. En framsynt svensk utrikespolitik, som främjar frihetensoch demokratins utveckling, leder också till en fredligare värld. Svensk och internationell nedrustningspolitik förs ien mer hoppfull atmosfär än för bara .sedan. Supermakterna samtalar ikonstruktiv anda. Det första verkliga nedrustningsavtalet på kärnvapenområdethar ingåtts. Medeldisiansvapnen monteras nu ner och förstörs. Att man nulyckats åstadkomma detta och att man funnit former för kontroll av dessaåtgärder, måste ses som en viktig framgång. Lösningar skymtar i flera regionala konflikter.Sovjetunionen har utfäst sig all dra bort sina trupper från . Men del finns också mycket mörka och oroande inslag iutvecklingen. Hit hör spridningen och användningen av kemiska vapen. Som sägs i utrikesutskottets betänkande måstesvensk nedrustningspolitik ha sin grund dels i våra egna säkerhetspolitiskaöverväganden, dels i vår strävan att bidra till en fredligare värld. Vi måste se världen som den ännu är, även omförändringarna tycks gå snabbi. Vi fär inte bortse frän att det internationellasystemet alltjämt bygger på maktbalans och inte på ell allmänt accepteratnormsystem. Supermakterna gör genom en viktig symbolisk reduktionav sina kärnvapenarsenaler. Men de konventionella rustningarna pågår alltjämt. För attåstadkomma en minskning av den samlade vapenarsenalen mäsfe nedrustningenomfatta såväl kärnvapen som konventionella styrkor och leda lill balans pålägre nivåer. Nedrustningen måste ledas av de rivaliserande stormakterna. Del är svårt aft se aft de konventionella styrkor somfinns i vår närmaste omvärld har fått en ändrad inriktning, som kan utgöragrund för en ökad svensk trygghet eller nedrustning. Det är inte rimligt attsmåstater som nedrusfar , ulan att något väsentligt sker på deninternafionella scenen. Vårt "föredöme" har ingen följt, ochresultatet har blivit att oro yppas om vår förmåga aft fullfölja vårroll för att bevara den nordiska stabiliteten. Vi moderater anser för vår delatt ett starkt svenskt försvar har en viktig fredsbevarande uppgift iNordeuropa. Även om START-överlägg-ningarna kofnmer alt fortsätta, och är i sigväsentliga, kommer mycket av intresset att knytas fill de kommandeöverläggningarna mellan pakterna om konventionella styrkereduklioner i Europa.Dessa överläggningar blir säkert inle lätta. De berör vitalasäkerhelsintressen. tycks de ekonomiska skälen för alt minska bördanav rustningarna väga så tungt på båda sidor, infe minst i öst, att framsteg äralt vänta. och har skäl alt följa dessa överläggningar mycketnoga. några ord om den oroande vapenutvecklingen ochvapenuppbyggnaden i den s.k. tredje världen. Jag är övertygad om atf utskottetkommer alt få anledning alt återkomma till dessa frågor mera i detalj undernästa år. Vad vi bevittnar är inte bara spridning och användning av kemiskavapen, utan också en uppbyggnad av kärnvapenförmågan i vissa stater, liksomtillverkning av missiler med varierande räckvidd. Hela denna utveckling är, ominte förvånande - öst och väst har föregått med exempel - så dock mycketallvarlig. Den understryker nödvändigheten av alt icke-spridningsavtal ochnedmstningskonvenlioner inte bara omfattar stormakterna och de paktanslutnautan också utvecklingsländerna. Med detta, fru talman, ber jag atf få yrka bifall tillutrikesutskottets förslag. Vi har markerat vissa synpunkter i tre särskildayttranden. AnL 38MARIA (): Så här dags kunde i sinnedruslningsmo-lion konstatera att världsläget syntes ljusare i och medundertecknandet av och därmed förbättrandet avsupermaktsrelalionerna. Trots detta, pekade vi pä i motionen, hade det meraavspända världslägel knappast alls påverkat de krig, övergrepp och detmänskliga lidande som fortsatte i oförminskad omfattning runt om i världen. Deexempel som vi särskilt lyfte fram var , där tillbakadragandet av desovjetiska styrkorna ännu inle hade påbörjats, del grymma utnötningskrigelmellan och , allt blodigare utveckling, fortsattaockupation av samt inbördeskrigen i . Inte fullt efteråt kan man utan överdriftkonstatera alt en revolution har ägt rum på fredens område. Med det pågåendesovjetiska uttåget ut ur , vapenvilan mellan och , denannalkande överenskommelsen om ett sydafrikanskt tillbakadragande från Angolaoch har flertalet av de krig som särskilt tog upp inedrustningsmotionen fått en fredlig upplösning. Till delta kommer bl.a.förberedelserna för en folkomröstning om framfid. som om den blirav kommer att avsluta den marockanska invasionen av landet. Vi kan verkligentala om en fredens revolution. Förutsättningarna för dessa framsteg har varit flera, mendet avgörande är naturligtvis den inbördes relationen mellan världens tvåsupermakter. De har haft en politisk vilja atf komma överens, att minskaantalet regionala konflikthärdar i världen och att använda FN på det sätt somursprungligen avsågs. Utan denna politiska vilja hos supermakterna hade inlemånga av det senaste årets framsteg kunnai ske. Slartmolorn för det som kommit att kallas fredsutbrotfetär de politiska förändringarna i , bäde för inrikespolitiken och förutrikespolitiken. Perestrojkan är naturligtvis betingad av det kommunistiskasystemets ekonomiska och politiska kollaps. Atf få fill stånd en ekonomiskutveckling i har varit avgörande för ledning. Mer frihet, merdemokrati och mer marknadsekonomi är en förutsättning för ekonomisk utveckling.Delta har kunnat konstatera genom atf iaktta utvecklingen i västvärlden.Det är mot den bakgrunden perestrojkan bör ses. Utrikespolitiken har under perestrojkan undergått enförändring. Det finns också signaler om en kursändring inom försvarspolitiken iriktning mot etl icke-offensivt försvar. Detta är hoppingivande och måste varmtvälkomnas om det förverkligas. Men en ny försvarspolitik kan infe skapas överen natt, utan den är resultatet av långsiktiga förändringar i de geopoliliskaförhållandena. Det gäller inte minst för oss i mot bakgrund av den ökadestrategiska betydelse som det nordiska området har fått . Ett förverkligande av signalerna om en förändring avförsvarspolitiken skulle väsentligt underlätta en reduktion av dekonventionella styrkorna i fill en balans på en väsentligt lägrenivå. Det skulle också skapa ett bra klimat för fortsalt avspänning och för ettnärmande mellan och . Men den poHtiska kursändringen i har en annan ochväsentlig följd. Den har skapat förutsättningar för ett bättre förtroende frånUSA:s sida. Den nya och fill stora delar icke-aggressiva framtoning som Sovjetnu har på världsarenan har minskat förtroendeklyftan mellan och USA.Detta möjliggör konstruktiva diskussioner om fred i regionala konflikter likaväl som nedrustning på kärnvapenområdet. Det finns anledning att understryka vad utskottet säger ibetänkandet om att i och för sig inneburit att röstningsspiralen påett viktigt område har brutits, men att det berör av den totalakärnvapenarsenalen i världen. Det kommer aft bli betydligt svårare att gåvidare och få till stånd en 50-procenfig minskning av de strategiska vapnen.Vårt hopp slär inte minst till att den politiska viljan skall vara tillräckligtstark. Relationerna mellan och har inte bara betydelseför de bilaterala nedruslningsförhandlingarna, utan även för de multilaterala.Därför var besvikelsen så mycket större när FN:s särskilda nedrusfningsses-sioni juni slutade i ell snöpligt fiasko. Den politiska viljan räckte inte ändafram. Här kan inle frånsvära sig en del av ansvaret. Dock är del viktigt att pekapå de framsteg som gjordes på vissa områden, även om det inte resulterade inågot officiellt slutdokument. Bland dessa ljuspunkter finns planer på att geFN en roll när det gäller verifikalionsområdet. Det borde vara en given uppgiftför världsorganisationen och ett bra sätt att la vara på den större tilltro somju allmänt visas FN-systemet. För bör del alllid vara ett ändamål i sigatt stärka FN och att praktiskt använda sig av FN som arbetsredskap. Samarbete och integration på alla plan, ekonomiskt,tekniskt och mänskligt, väver nät mellan världens stater. Den väven görväpnade konflikter mer osannolika, den väven drar världens stater samman i enintressegemenskap, och den minskar rädslan och misstron länder emellan.Nedrustningspolifik måste i stor utsträckning handla om hur förtroende kanbyggas. i har lill syfte atf på alla planbidra till en ökning av samarbetet i , och därför är del viktigt atf denu pågående förhandlingarna kan slutföras . Jag vill framhålla vadutskottet skriver i betänkandet om vikten av framsteg särskilt på det områdesom rör de mänskliga rättigheterna. Del blir lättare att inte minst när detgäller den allmänna opinionen motivera avspänning, om framsteg uppnåsbeträffande de mänskliga rättigheterna. Av dessa skäl skulle förhandlingarnaunderlättas på de andra områdena. Det blir lättare för och andra länder attgå vidare när del gäller bl.a. tekniskt och ekonomiskt samarbete, om vi kanpeka på framsteg på de mänskliga rättigheternas område. En vikfig uppgift för svensk säkerhetspolitik är att sefill att spänningen inte ökar i det nordiska området. Här vill jag framhållavikten av att man upprätthåller ställning som fritt hav. Utskottetförtydligar i betänkandet genom att slå fast alt inte har intresse avall utestänga något lands sjöstridskrafter från . Jag vill lägga tillatt det t.o.m. är av intresse för oss att olika länders sjöstridskrafter ärnärvarande i . Välkomna är de dock inle om de på svenskt vatten medförkärnvapen. Jag vill understryka vad som står i belänkandet om vikten av att iinternationella sammanhang ta upp frågan om kärnvapenstaternas praxis attvarken bekräfta eller förneka om de har kärnvapen ombord. Som statsministernanförde vid FN:s särskilda session om nedrustning är denna praxis inteförtroendeskapande. Det råder politisk enighet i om strävandena föratt förverkliga en kärnvapenfri zon i . Arbetet pågår iämbelsmannagmppen, och del finns kanske för tillfället inte så myckel mer alltillägga. Jag vill dock i sammanhanget nämna principiellauppfattning, att zonen inte kan få utformas som etl avtal mellan oss ochkärnvapenstalerna, utan snarare att dessa lämnar bindande garantier, t.ex. iform av gemensamma utfästelser i FN. Utöver vad jag har sagt vill jag också instämma i vad MajBritt sagt om de ruslningsbegränsningarna, kemiska vapen ochprovsloppsav-talet. Med det anförda vill jag yrka bifall till hemställan iutrikesutskottets betänkande om nedrustning i dess helhet. Under detta anförande överlog andre vice talmannen ledningenav kammarens förhandlingar. AnL 39INGELA (): Nedrustningsbetänkandet handlar till stor delom kärnvapen, och det är ju inle så förvånande med tanke på att kärnvapnen utgördet största hotel mot mänskligheten. Ett steg i riktning mot att nå fram till en kärnvapenfrivärld är alt få till stånd ett totalt stopp för kärnvapenprov. Denna angelägnafråga behandlas av nedrustningskonferensen i , vilket framgår avbetänkandet. Vad som förvånar mig är all alla ledamöter i utrikesutskoltet äröverens om att "fullständigt provstopp endast kan förhandlas fram iCD". konstateras att parterna inle kunnat enas om ettförhandlingsmandat för CD, vilket gör att del råder ett dödlägei ärendet. Om del nu råder ett dödläge sedan lång lid tillbaka, hurkan man då så kategoriskt påstå att det bara är i CD som man skall förhandla omprovslopp? Vore det inte mera logiskt att dra slutsatsen all man borde prövaandra former om man verkligen vill uppnå etl provslopp? lades det fram ett förslag i FN om enprovstoppskonferens. stödde infe det förslaget - något .som förvånatmånga i fredsrörelsen. blev det ändå majoritet för förslaget, och med allsannolikhet kommer konferensen alt äga rum . Då är frågan jag ställermig: Kommer att delta konstruktivt i den här konferensen? är det mest .hänsynslösa landet när det gälleraft festa kärnvapen. Hela världen borde reagera mycket kraftigare påfransmännens politik i det avseendet. Omtesterna inte påverkar människorna och naturen, då finns det väl ingenanledning för att förhindra att vetenskapliga studier görs för altkontrollera om sä verkligen är fallet. Om kärnvapenproven verkligen ärofarliga, varför görs de inte i själva , för all visa världen allfransmännen själva tror på vad de säger? Nej, kärnvapenpolilik ärfruktansvärt cynisk mot människorna i , och den måste vi protesteramot i alla sammanhang. Utskottet påstår att den svenska åsikten om riskerna medkärnvapenprov är väl känd för . agerande i FN närdet gällde avkoloniseringen av har dock av många uppfattals somett stöd för politik i . I varje fall har det inteuppfattats som ett avståndstagande från den franska hållningen. Det ger destostörre anledning för alt protestera mot , så attställningstagandet angående inte kan misstolkas. En annan fråga som är viktig i diskussionen om kärnvapengäller öriogsbesöken. Det är ju helt klart att kärnvapenmakterna inte kommeratt ändra sin policy att varken bekräfta eller förneka om de har kärnvapenombord när de besöker våra hamnar. Jag tycker inte vi skall finna oss i dennabehandling. Tänk om den kunde agera som ochsäga: ''Om ni inte svarar på våra frågor så är ni inte välkomna"! När nusituationen är som den är, borde vi följa exempel och inle tillåtafartyg som kan bestyckas med kärnvapen alt komma in på svenskt territorium.Och, , även är svenskt territorium. Delta är vårt förstayrkande i motion U404. Vårt andrayrkande är alt regeringen tar initiativ till överläggningar med kärnvapenfriastater för alt nå en gemensam policy när det gäller flottbesök och kärnvapen.Det yrkandet behandlas inte av utskottet, enligt mitt förmenande. Yrkandetanses besvarat med att regeringen väcker frågan i internationella sammanhang. "Väcker frågan" är, som jag har förstått det hela, detsamma som att iolika anföranden och diskussioner i internationella fora föra frågan på tal.Det stödjer jag helhjärtat. Men mitt förslag var att regeringen skulle kallatill överläggningar med icke-kärnvapenstater för att diskutera en gemensampolicy för dessa länder, så att vi på det viset kunde svara upp mot den policysom kärnvapenstalerna har, i stället för att kalla delta för någon sorlsinternationell hållning som vi alla accepterar. Den frågan har jag inte fåttbesvarad i betänkandet. Kanske någon i utskottet skulle kunna svara? AnL 40 (): log upp några av de frågorvi tidigare behandlat, men hon ställde också några nya frågor, som jag gärnavill svara på. Först tog hon upp frågan om den s.k. lilläggskonferensen,dvs. om tillägg till det partiella provstoppsavtalet. Man vill utöka ett avtalsom redan existerar om förbud mot prov i atmosfären till att omfatta samtligaprov. har varit mycket tveksamt till en sådan politik,av flera skäl. Ett är alt man inte har möjlighet att kontrollera om ett sådantavtal är verkningsfullt eller ej, därföratt den konferens man har begärt intekan klara av verifikation och kontroll. För svensk del är del alltid viktigtatt man kan kontrollera avtal -de måste vara trovärdiga. Det andra och kanskeviktigaste skälet är alt man mycket väl kan kaUa till en sådan konferens, menom de stater som skulle vara bundna av den, dvs. kärnvapenmaklerna, inte harför avsikt att komma eller att följa avtalet om det-till äventyrs skulle fattasbeslut om det, kommer konferensen att från början vara misslyckad. Det här förslaget är väckt i FN, och vi vet redan att ,och inte kommer att delta i en sådan konferens, och det ärtre av de fem kärnvapenmakterna. Därför är det en överloppsgärning att kallatill en konferens som i förväg är dömd alt misslyckas för att diskuteranågonting som vi i och för sig tycker är viktigt. Skälet till att ett fullständigt provslopp bara kanförhandlas fram i CD är all i CD förhandlar man om bindande avtal - där har manverifikationsmöjlighet, dvs. möjlighet att kontrollera att avtalet följs. Att CD nu befinner sig i ett dödläge beror bl.a. på attUSA har blockerat förhandlingarna . Varför en sådan uppgivenhet? Att del är ett dödläge justnu är ju någonfing som man kan ändra på! Man kan ställa krav, man kan se tillatt folkopinionen inte accepterar att någon undandrar sig ansvaret attförhandla fram etl provstopp. Det kan man naturligtvis göra, men arbetet på ettprovslopp måste då ske på etl sådant sätt att det kan bli trovärdigt, att delkan följas upp, all det kan kontrolleras och att del kan bli globalt så att vifår in kärnvapenmakferna i förhandlingarna. Det är alldeles riktigt att prov äroacceptabla, och det av många skäl - vi har sagt det tidigare också. Det finns en fråga som jag nämndelitet en men som ändå är väsentlig: har i sitt initiativ i FN iår tagit upp frågan, om det finns miljömässiga och framför allt medicinskaeffekter av kärnvapenproven. Vi vill ha den frågan ordentligt kartlagd av FN iden stora kärnvapensiudien. Eftersom vi har fått en del indikationer på dettatidigare, kan jag tänka mig att t.ex. de franska kärnvapenproven kanske bär medsig medicinska effekter. Om del i sin tur också kan ha en politisk effekt påFrankrikes agerande när det gäller proven återstår att se. Som jag sade till Per har statsministern i sittsamtal med den franska regeringen på nytt påmint om den svenska ståndpunkten ide här frågorna. Jag tycker det är en nog så god protest, som man skall noterasom något positivt. Vi underlåter inte att reagera utan tar tillfället i aktså fort vi över huvud laget kan att framföra våra synpunkter. Det som begärs iAlf mofion är en formell protest till endast en av kärnvapenmaklerna,och det har inte utskottet funnit särskilt angeläget alt göra. Däremotunderlåter vi inte att vid alla tillfällen påpeka vilken uppfattningär, och vi för också fram del till de resp. kärnvapenmakterna. Jag kan inle hålla med om atf del är helt klart attkärnvapenmaklerna inte kommer att ändra sin policy när det gäller att bekräftaeller förneka vad som finns ombord på fartygen. Om jag kände den uppgivenheteni nedrustningspolitiken över huvud tagel, skulle vi inte se några framgångaralls. Vem hade för tre kunnat tro att vi skulle få se ett förstaavtal om kärnvapennedruslning satt i sjön? Ingen har trott att någonting sådantverkligen var möjligt. Vad del är fråga om är att ett politiskt tryck måsteutövas - ett politiskt tryck av nationer: av folkopinionen och avfredsrörelser. Sammantaget skall arbetet syfta till atf få kärnvapenmakternaatt överge sin föråldrade praxis. gör det som nation i Förentanationerna, på uppdrag av . Därest vi misslyckas i det avseendet, fårman återkomma och se på vilket annat sätt kan agera. Nedrustningsarbetet kräver både en viss tålmodighet - detlärde mig en gång. Om jag skall vara ärlig, måste jag säga att jaghar litet svårt med den saken. Det krävs en viss tålmodighet, eftersom det tarlång tid att förändra, att få lill stånd avtal och att få alla med. Men delkrävs också stor otålighet, och den otåligheten skall vi upprätthålla både häroch utanför delta hus. AnL 41INGELA () replik: Först något om tilläggskonferensen. Maj BrittTheorin säger att del blir svårt att kontrollera ett sådant avtal. Men jagförslår inte det. Då blir det väl svårt över huvud taget med kontrollen när detgäller alt få fram ell avtal om totalt provslopp. Del kan ju inte innebäranågon skillnad om man kommer fram lill något på det ena eller det andrastället. Beträffande provslopp och sexnalionsinitiativel har man -om jag minns rätt - från berörda staters sida sagt att man är villig att ställaupp när det gäller att verifiera i just denna fråga. Jag tycker därför att delsom här har sagts inte utgör något argument för att man inte kan stödjatilläggskonferensen. är hurSverige kommer att agera , då konferensen troligen kommer att äga rum.Kommer att konstruktivt gå in i det arbetet eller ej? . Sedan säger atf kärnvapenstaterna infe kommer att medverka i konferensen. Mensåvitt jag förstår är de stater som har skrivit under icke-spridningsavtalettvingade att delta i konferensen. I så fall är det inte oväsentligt om destörsta kärnvapensfaferna får ett politiskt tryck pä sig. Vidare falas det om ett dödläge just . Men det har ju inteåstadkommits särskilt mycket pä väldigt . Det är alltså inle fråga omett tillfälligt dödläge. Därför tycker jag att man måste ta fill vara allatillfällen för alt just utöva nämnda polifiska tryck på kärnvapenstalerna. Motden bakgrunden anser jag alt man inte kan säga nej till försöket med entilläggskonferens. Sä till detta med örlogsfartygen och talet om att manvarken bekräftar eller förnekar vad som finns ombord pä fartygen. Ja, det ärkärnvapenslaternas policy. Men jag förstår inte varför inte och destater som inte har kärnvapen och som inte vill ha sådana på del egnaterritoriet kan slå sig samman för atf komma fram till en gemensam policy idenna fråga. Varför skulle således infe kunna ta etl initiativ i detavseendet för att åstadkomma en gemensam policy? Det är ju faktiskt så, attkärnvapenstaterna dikterar hur det skall vara. Vi får bara vara observatörer.Nej, det är nödvändigt atf trycka på i dessa frågor- i alla sammanhang och medden kraft som är möjlig. AnL 42 () replik: Jag kanske inte var alldeles tydlig i millförra inlägg. Därför vill jag säga att inte har röstat emot förslagetom en tilläggskonferens. I stället har avstått från atf rösta, grundatpå tidigare nämnda argument. En särskild konferens som man vill kalla till och där manvill förändra ett avtal har naturligtvis inte några som helst möjligheter attfå fram ett avtal som visar.hur man kan kontrollera det hela. För det krävs deexperter och den sakkunskap som finns i nedrustningskonferensen i . Detär anledningen till det svenska handlandet. Att skriva ett avtal som inteverifieras är inte särskilt trovärdigt.