prot · GC0932 · 1988-12-31 00:00:00 — Men i fråga om statens skadeståndsansvar har flera talarepåpekat att det är nödvändigt med vissa begränsningar i det allmännaskadeståndsansvaret. 1 onsdagens debatt i kammaren anslöt sig också flertaletdebattörer till denna uppfattning. Del ansåg även företrädarna föroppositionen, vill jag notera. Vad frågan nu gäller är vilken omfattningundantagen skall ha. Som jag har uttalat i milt svar, är jag beredd att senärmare på de problem som har aktualiserats både tidigare och . och har bett mig attnärmare precisera vilka åtgärder jag är beredd att vidta och pä vilka områdenjag är beredd att göra ändringar. Det man kan ha anledning att se närmare påbeträffande de ifrågavarande skadeståndsreglerna är i första hand hur begreppetmyndighetsutövning har bestämts och vilka följder del får. Man kan också haanledning att överväga följderna av den indelning av skadeståndsgrunderna somgörs i reglerna om del allmännas skadeståndsansvar. Vidare kan det, som jagsade tidigare, finnas särskilda rättsområden som företer sådana särdrag att enutvidgning av skadeståndsansvaret på de områdena kan vara motiverad. Med anledning av frågor kan jag sägaatt alla de frågor som han nämnt kommer att granskas närmare. Men det vore felav mig att , före det arbetet, uttala mig om hur lösningarna skall se ut. Jag noterade med glädje, att ansåg, tillskillnad från , att vi i har generösa ersättningsregler. Om statens skadeståndsansvar vid fel eller försimtmelsevid myndighetsutövning gå in påde enskilda fall som yttrade sig om. Men jag vill upprepa att jagtycker att vissa effekter av de regler vi har i de uppmärksammade fallenhar varit orimliga. Del är också skälet till att. jag anser att vi måste senärmare på regleringen. Tvärtemot vad några påstod har det länge varitregeringens ambition att successivt undersöka om det behövs förändringar ireglerna. Detta är inte en fråga som inte har varit föremål för överväganden.På några områden har arbetet redan pågått en lid. Det gäller t.ex.betalningssäkring. På andra områden kommer vi att se närmare på saken efterhand som vi har andra skäl att se över lagstiftningen. 1 samband med att viöverväger frågan om nya regler om tjänsteansvar framstår det också somnaturligt att se på reglerna för det allmännas skadeståndsansvar. Det är särskilt en av frågor jagkänner alt det är angeläget att besvara. De andra är litet svårare att direktsvara på utan att det mynnar ut i ett juridiskt seminarium. Den fråga jag villbesvara gällde rätten att få ersättning om man varit häktad eller anhållenunder . De regler vi har lag om ersättning vidfrihetsinskränkningar ger möjlighet att få ersättning i de situationerna. Detkan t.o.m. sägas att staten har ett strikt ansvar i de fallen, oberoende av omnågot fel begåtts frän myndighetens sida eller inte. AnL 26 BOLUNDGREN (m): nämnde några konkreta exempel isitt inlägg tidigare. De finns många, för allmänheten namnlösa, personer som ärhårt drabbade. Det är uppenbart att många fortfarande kommer att kunna drabbas,för den möjliga omsvängning man med en välvillig tolkning skulle kunna utläsaav justitieministerns svar tar så att fler hinner drabbas. Det allmännas skadestånd kan diskuteras med rent formelljuridisk terminologi. Det kan sägas att i princip har en människa som liderskada till följd av myndighetsutövning, med vissa restriktioner, rätt tillskadestånd. Ett problem är att det skadeståndet är så litet, att man irealiteten kan säga att principen inte existerar. På de tvä områden jag harställt frågor om, betalningssäkring och skatteprocess, finns det inte enprincip . Den person som tvingas driva en skatteprocess i steg eftersteg genom olika instanser, och kanske vinner målet i alla instanser, får ingensom helst ersättning för sina kostnader. Detta har diskuterats i riksdagenunder , med konkreta förslag. Så behöver det rimligeninte ta. Samma sak gäller betalningssäkringsfallen. Den som råkarut för betalningssäkring på felaktig grund får inte automatiskt en vettigersättning. Del är inle några symboliska ersättningar det är fråga om. Dethandlar om att staten skall ta sitt fulla ansvar, med tanke på den övermaktstaten har gentemot den enskilda människan. Jag har fortfarande inte riktigt klart för mig omjustitieministern faktiskt tänker engagera sig tillräckligt mycket i dettaavseende. Det måste nu deklareras att regeringen tycker, liksom oppositionen påden borgerliga sidan, att kostnader för en vunnen skatteprocess automatisktskall ersättas. Sedan kan detaljutformningen av reglerna, skälighetsbedömningoch annat diskuteras. Vi tycker alt den drabbade, så fort betalningssäkringenvisat sig bygga på felaktiga grunder, automatiskt skall haskadestånd. Sedan kan detaljerna utformas. Det är den typen av viljeyttring jagskulle vilja ha från justitieministern. Det får vi uppenbarligen inte. Det finns ytterligare ett skäl för att ha denna typ avskadestånd och ersättningar vid kostnader för processer. Förutom att man fårett bättre tjänsleansvar hjälper det till alt undvika fel och misslag. Då vettjänstemannen att det kommer att kosta staten, dvs. den han företräder,alltför mycket, och det leder i sig till en restriktivare tillämpning av deregler som bör tillämpas restriktivt. Om statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelsevid myndighetsutö vning AnL 27 (): Jag förstår inte hur justitieministern kundemissuppfatta mig så totalt. Jag sade att vi har generösa regler när del gälleratt använda tvångsmedel i , t.ex. häktning, anhållande,betalningssäkring, bevissäkring och annat. Detta gör det så oerhört viktigtatt se till alt stat och kommun har ersättningsskyldighet gentemot dem somdrabbas beroende på felaktiga beslut eller på grund av att situationen underärendets gäng förändras så att man upptäcker att beslutet var felaktigt frånbörjan. Med den typ av tvångsregler vi har måste vi också ha generösa reglernär det gäller skadeståndsanspråk, och det har vi inte. Det är i och för sig lovvärt att regeringen ändåkonstaterar att det föreligger områden där man borde göra någonting. Denerkänslan har jag då inte hört talas om förr, så det är bra. Men dä måste manfundera över vilka områden som det är viktigt att se över. Justitieministernhar redan sagt att det gäller bl.a. myndighetsutövning, vilket är helt rikligt.Ett par av de exempel jag anförde visar att myndighetsbegreppet har gjort detomöjligt i vissa lägen att fä skadestånd, trots att det är offentligatjänstemän som på ett eller annat sätt har medverkat till att skadan haruppstått. Det finns också andra områden -har räknat upp många avdem. När man väl har upptäckt - kanske på grund av JK:syttrande - att man måste gå ett steg längre är det beklämmande att höra atttjänstemän inom departementet skall se över dessa frågor. Det gäller ju frågorinom många olika områden där det är viktigt att ingripa. Då det gällerbetalningssäkring finns det i och för sig ett förslag, som ocksåjustitieministern hänvisar till, och kanske så småningomkommer att lägga fram ett förslag om detta. Men det är inle heller bra, det är alldelesför restriktivt, och i betänkandet sägs att beroende på de restriktiva reglersom i övrigt gäller för statens ersättningsskyldighet kan man inte på dettaområde införa några särskilt generösa regler. Alltså behövs det ett vidare grepp,och där borde parlamentarikerna få vara med och tycka. AnL 28BENGT (): Socialdemokratiska partiet ochjustitiedepartementet är på full reträtt i denna fråga, det är alldeles klart,och vi skall tacka bl.a. JK för det. När JK uttalade sig första gången var JKlika ljum och ointresserad som regeringen på denna punkt. Jag lyckades faktisktskapa möjlighet alt få ett nytt yttrande från JK; ämbetet hade då byttinnehavare. Otn statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelsevid myndighetsutövning ren hadeen mera nyanserad syn på dessa frågor. Då, men först då, blev regeringenintresserad av all göra delöversyner. Det är bra att man har kommit så långt.Men är det att fortsätta och det rejält! Vår nya justitieminister haren enorm chans att nu visa handlingskraft, förståelse och inlevelse i desituationer som de drabbade människorna hamnar i. Det är en tidsfråga när inte längre en frivillig ändringkan ske. Vpk har redan signalerat - och det kan justitieministern inte varaokunnig om - att man överväger all ändra sin inställning, och då blirsocialdemokraterna plötsligt i minoritet. Då är det inle längre intressant vadjustitieministern vill utan det är som avgör. Det skall bli en samladparlamentarisk översyn. Detta är den enda lösningen på problemet. Därutöver har jag vädjat om att man nu direkt skall göraen förbättring av skadeståndslagen i avvaktan på resultatet av denparlamentariska utredningen. Det är inte svårt. Jag har t.o.m. angivit hurlagtexten skall se ut. Det är bara att föra in en extra paragraf rörande dennafråga. Inför alltså en säkerhetsventil så att staten inte kör över enskildamedborgare, som oskyldigt dessutom blir ekonomiskt utblottade. Det minstastaten och justitieministern kan göra är att svara ja pä denna sista vädjan, jatill en säkerhetsventil. Det skulle glädja mig, justitieministern, men ocksåalla andra som är intresserade av denna fråga. Det är många och det blir alltfler. Herr talman: säger att del tar alltför långlid att ändra lagar och fä reformer till stånd och att många hinner drabbasunder tiden. Ja, , det gör det. Men frågorna är komplicerade ochkräver noggranna överväganden. , vars parti annars ofta kritiserarregeringen för att inte ha tänkt igenom framlagda lagförslag, borde vara nöjdmed att förslagen blir föremål för ett grundligt lagstiftningsförfarande, ochsådant tar litet tid. kan vidare vara övertygad om att jag kommeratt vara tillräckligt engagerad i dessa frågor. Till skillnad från moderaternahar socialdernokraterna alltid värnat om den enskilde och den enskildes intressen. Min bakgrund som konsumentföreträdare gör att jag är van att se till denenskildes intressen i sådana här sammanhang och anlägga just det enskildaintressets perspektiv pä saker och ting. Jag noterar att och jag tycks vara överensom att vi skall se närmare på dessa frågor. Vi tycks också vara överens omvilken inriktning arbetet bör ha. Till vill jag säga att regeringen inteär på reträtt. Som jag tidigare nämnde har vi tillbaka bedrivitett arbete härvidlag inom särskilda delområden. går vi vidare med nyafrågor. Jag utesluter inte, och här riktar jag mig även till somtog upp frågan, alt det efter ett departemenlsarbete och en genomgång kan bliaktuellt att fortsätta arbetet i vissa delar på ett annat sätt än genom attenbart arbeta inom departementet. AnL 30 BOLUNDGREN (m): De skilda synsätten när det gäller polifikeroch politikers roll gentemot enskilda medborgare framgick av vad som undslappjustitieministern när hon sade alt hon tidigare varit konsumenlföreträdare.Det är ändå så att de enskilda människorna är konsumenter. Samma synsätt prägladesocialdemokraterna när de i en affischkampanj sade att härskall vi ta marknadskrafterna i örat. Vad är marknadskrafter? Jo, det ärkonsumenter, människor, enskilda människor. Den kollektivistiska synen lyserigenom när justitieministern talar om att hon tidigare varit konsumentföreträdare. Man skall självfallet noggrant belysa alla aspekter ochkonsekvenser i ett lagstiftningsarbete. Men det är litet lustigt att när detgäller att få fram lagar som skulle kunna medge skadestånd till enskildamänniskor som' drabbas av felaktig myndighetsutövning, liksom när det gälleratt få fram en förhållandevis okomplicerad lagstiftning gällande ersättning iskattemål eller regler för betalningssäkring, då tar det . Det måsteman förbereda . Men när finansministern i densocialdemokratiska regeringen vill ta av svenska folket ipensionssparade pengar, dä behöver man inte ens lyssna på remissinstanser. Dåskall det drivas igenom snabbi för det är ju staten, det kollektiva, som skallha pengarna och de enskilda skall vänta. Del belyser också den stora skillnadsom finns mellan borgerliga och socialistiska partier. Jag lämnar skadeståndslagen, som framför allt BengtHarding har tagit upp, åt sidan för tillfället, för där kan det kanske pågrund av den parlamentariska situationen ske vissa förbättringar. Men detframgår alldeles klart av svaret att det är fråga om en reträtt. Det är ingenpositiv aktion, utan man tvingas av omständigheterna att retirera. Det ärsjälvklart för de flesta som har följt debatten. I fråga om det som rör mitt egentliga sakområde iriksdagen, skatteområdet, har man inte gjort särskilt mycket. Det finns en delkommittéförslag, som är alltför litet omfattande och mycket restriktiva, meninte ens de har förelagts . På propositionslistan fanns antydningar om någon form avproposition när det gäller kostnader i skatteprocessen. Där är sakläget det attstaten, som stiftar och tillämpar lagen, har stora resurser gentemot vadskattebetalarna har. Framför allt har människor med små inkomster svårt attklara sig, eftersom de inte får ersättning för sina kostnader om de driver ettmål. Hur många är det inte, justitieministern, som avstår från alt fortsättasin rättsliga tvist med staten därför att de inte har råd att driva en process? När kommer förslag om ersättning för kostnader iskattemål, vid felaktiga beslut om betalningssäkring m.m.? Om statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelsevid myndighetsutövning AnL 31BRITTA BJELLE (fp): Jag kan inte låta bli att konstatera attkonsumentverket inte höjde ett enda litet finger när de kollektivahemförsäkringarna infördes, trots att det i konsumentlagen finns begränsningarsom gjorde att det inte passade in med kollektiva hemförsäkringar. Men då varden enskilda individens intresse av att få välja försäkring ganska långt borta. Om statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelsevid myndighetsutövning Detta har inte med dagens debatt att göra, men jag nämnerdet därför att justitieministern anförde att hon har ett förflutet somkonsumentföreträdare. Vidare var det så alt förelaget som råkade illa utfigurerade i ell pressmeddelande från som inle var striktkorrekt. När del sedan gäller påståendet alt socialdemokraternaalllid värnar om den enskilde håller jag med , som gång på gång harpåtalat att det är precis tvärtom. De kollektiva hemförsäkringarna är etttypexempel på att man prioriterar kollektiva lösningar framför enskilda. Jag blev faktiskt litet förvånad över svaret pä BoLundgrens frågor, som är väldigt intressanta och som jag också har velatengagera mig litet i. Jag tänker då på frågorna ombetalningssäkringsutredningen och om ersättning för processkostnader iskatlemål. I båda de fallen hänvisar justitieministern till finansdepartementetoch berör inle frågorna särskilt mycket. Nåväl, jag noterar i och för sig med glädje att vi här harfått ett halvt löfte om alt det nu skall komma till stånd en utredning somskall se över skadeståndslagen. Det enda jag vill säga om det löftet är att manlika gärna kunde starta en utredning . Att först sitta pådepartementet och pilla med frågorna betyder bara all det tar mycket, mycketlängre tid. Först till : Kollektivaförsäkringar är till fördel för den enskilda individen. Sedan fill : Förslag som rör kostnader iskattemål kommer myckel snart, kanske . Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Föredrogs och hänvisades 1988/89:N10och Nll till näringsutskottet 1988/89:Sk29-Sk34fill skatteutskottet 1988/89:Jol4-Jol6fill jordbruksutskottet 6 § Anmäldes och bordlades 1988/89:60om kontroll genom teknisk provning och om mätning 7 § Anmäldes och bordlades Förslag 1988/89:11 Riksdagensförvaltningskontors förslag till lag om ändring i instruktionen (1983:1061) förriksdagens förvaltningskontor 8 §Anmäldes och bordlades Prot. 1988/89:KU2 Vilande grundlagsändringar m.m. , , " " " Om statens skade- 1988/89:KU6 Förlängning och utvidgning av frikommunförsökel . , .,/., 1988/89:KU7 Normgivning m.m. ,,' ... , . f ° eller försummelse vid 1988/89:KU8Rösträtt och valbarhet, m.m. 1988/89 :FiU6 revisorers verksamhet /88 1988/89:SkU9 Skattefrihet för vissa utbetalningar frånÖsterrike 1988/89:LU6Utländska förvärv av fast egendom m.m. 1988/89:LU8Höjning av ansvarsbeloppet vid trafikskador 1988/89:LU9God man och förvaltare 1988/89:LU10Olovligt bortförande av barn i internationella förhållanden 1988/89:UU12 Upprättande av ennordisk utvecklingsfond för kreditgivning till 1988/89:KrU8 Tilläggsbudget I för /89 1988/89:UbUlSvenskundervisning för invandrare m.m. 1988/89:UbU2Vissa läroplansfrågor 1988/89:UbU3Teckenspråksundervisning m.m. 1988/89:UbU4Vissa skolfrågor Trafikutskottels betänkande 1988/89:TU3Öresundsförbindelserna betänkanden /89:JoU2 Fiske1988/89:JoU3 Trädgårdsnäringen 1988/89:JoU4 Vallenlagen betänkanden /89: AU4 Medbestämmandei arbetslivet 1988/89:AU5 Facklig verksamhet Prot.1988/89:32 9 § Meddelande om frågor ~ ] TZ Meddelades att följande frågorframställts 1988/89:289 av () till statsrådet om huvudmannaskapet för folkbokföringen: I proposition 1988/89:158 om nyorganisation för folkbokföringen bedömde föredragande statsrådet att enflyttning av ansvaret för folkbokföringen från till de lokalaskaltemyndigheterna skulle innebära en ökad belastning på statsbudgeten med 250milj. Någon säker ekonomisk bedömning av förslagets konsekvenser fanns dockinte. Efter beslutet har också uppgifter framkommit som tyder på att reformenblir avsevärt dyrare. Bl.a. har de lokala skattemyndigheterna beräknat attbehovet av nya tjänster uppgår till 1 200 - till största delen måste det blifråga om nyrekryteringar. Finansministern har vid upprepade tillfällen betonat attreformer måste finansieras och alt "ekonomiskt lättsinne" ej kanaccepteras. Mot denna bakgrund vill jag ställa följande fråga till statsrådetEngström. Är regeringen beredd alt omprövabeslutet om ändrat huvudmannaskap för folkbokföringen, om reformen innebär enökad ekonomisk belastning på statsbudgeten i förhåUande till vad somredovisades vid beslut? 1988/89:290 av () till statsrådet om huvudmannaskapet för folkbokföringen: majoritet har påregeringens förslag fattat ett principbeslut om flyttning av huvudmannaskapetför folkbokföringen från till de lokala skattemyndigheterna.Samtidigt innebar beslut att försäkringskassorna skulle ges en aktivroll inom den nya folkbokföringsorganisationen. Enligt beslutet har också enkommitté tillkallats med uppgift att lämna förslag till den närmareutformningen av de åtgärder som det förändrade huvudmannaskapet kan föranleda. Av pressuppgifter framgår emellertid att det råderoenighet inom berörda organ om hur beslut skall tolkas, bl.a.avseende den roll försäkringskassorna skall ha. Mot dennabakgrund vill jag ställa följande fråga till statsrådet : Kan statsrådet redogöra förregeringens tolkning av innebörden i beslut om det ändradehuvudmannaskapet för folkbokföringen? 10 § Kammaren åtskildes .