prot · GC0930 · 1988-12-31 00:00:00 — * såsomframryckningsvägar, dess bredd, bärighet och skydd, A vattendrag; dess bredd,djup och vadställen, * broars bärighet, bredd, reparalionsmöjligheler och kringgångsmöj- ligheler, * grupperingsterrängför speciella förband osv. Inhämtande av underrättelser av detta slag kan skemyckel diskret och utan att väcka uppmärksamhet genom att lastbilen har ettlegalt ärende inom området. Föratt öka värdet av inhämtade uppgifter kan lastbilens besättning helt ellerdelvis utgöras av militär personal i de förband, som kan komma att föras framlängs dessa vägar och/eller genomföra strid inom området. Denna hypotes hargjorts på grundval av iakttagelser beträffande andreföraren i några fall. Detfinns rapporter som visar att många förare varit klädda och uppträtt på ettfrån lastbilsförarna i allmänhet avvikande sätt och ibland inte umgåtts medordinarie förarna. Vidare har del förekommit att förare lämnat bilennågon/." Längre fram i textenciterar jag följande: "Genomsina vida resor över landet kan också besättningarna kartlägga sårbara punktervad avser totalförsvarsfunklioner. telekommunikationer,landsvägs- och järnvägsförbindelser, krigsvikliga industrier, lager, förråd,reserver, sjukvårdsresurser m.m: Inhämtade uppgifter kan dokumenteras på olika sättmed jäg till ingen sannolikhet för upptäckt, exempelvis fotografering med handkamera,bandinspelning och anteckningar. Strävan torde dock vara att undvika sådanregistrering som kan rubriceras som brott. Någon svårighet att dölja gjordregistrering vid en tullkontroll bedöms inle föreligga." De här citaten har jag hämtat ur ÖB:s ,ell säkerheishol? Detär påtagligt att en synförändring har skett hos ansvariga myndigheter, sedanjag första gången tog upp den här frågan. Det var som försvarsministern påmin fråga svarade all några åtgärder från regeringens sida mot just utländskalastbilar inte var påkallade. Ministerns intresse framstod som noll. Förett år sedan log dock försvarsutskottet på ett betydligt allvariigare sätt lag i frågan, då min motion behandlades. skärpte tonen och fann all anledning att noga följa utvecklingen när det gäller utländska 01 1988/89:30 ; uppträdande på svenskt område,och dessa fordons möjligheter att.. på svenskt område bedriva underrättelseverksamhet. j r. I« , Utskottet sade också att befintliga regler förkontroll och reglering av utländsk laslbilslrafik iSverige, liksom hittillsvarande fillämpning av dessa regler, fortlöpande börprövas av ansvariga myndigheter. Man förutsatte också att om fortsatt prövninggav vid handen att misstankarna om olovlig underrättelseverksamhet varvälgrundade, skulle hitfillsvarande tillämpning av gällande bestämmelser, attt.ex. skulle åläggas utnyttja viss angiven vägsträcka inom vissangiven tidsram, ändras. Utskottetslår fortfarande fast vid denna ståndpunkt. Och den skarpa tonen harlyckats åstadkomma ett bättre samarbete mellan polisen, tullen och militärenför att komma fill rätta med den misstänkta verksamheten. Detkänns posifivt att få uppleva att upprepade insatser från enopposi-tionspolifiker ändå kan få effekt och ett påvisbart resultat. tas dehär frågorna på allvar. Polisen, tullen och försvaret samarbetar enligt uppgiftför ' att avslöja och försvåra underrättelseverksamheten. ÖB har låtit avge enrapport om förhållandena och uttrycker däri klart att det som många svenskarmisstänker förekommer mycket väl kan vara riktigt. Riksdagenstår fast vid sin skärpning, och jag får väl anta att regeringen då inte kannonchalera frågan. Det är möjligt att gå längre för att förhindra eller i varjefall försvåra verksamheten, men jag får acceptera dagens gensvar på min motion.Så länge den misstänkta underrättelseverksamheten inte har upphört, är jagemellertid inle nöjd. AnL103 (): Uppgifter som gör gällande att utländsk lastbilstrafik utgör ensäkerhetshotande verksamhet presenteras då och dä i massmedia - så börjaröverbefälhavaren sin specialorientering. Han säger också att rapporter omiakttagelser av lastbilar inkommer, dock inte i anmärkningsvärd utsträckning,till överbefälhavaren och polismyndigheterna. Men han säger dessutom altfrågeställningen har uppmärksammats i riksdagsarbetet, och det har denverkligen. Senastden redovisade försvarsministern på ett mycket bra sätt i svaret påen fråga de synpunkter sotn, även vi i försvarsutskottet gemensamt har lagtfram i vårt betänkande. Dels lar vi den här frågan på stort allvar, dels har viskärpt tonen mot de myndigheter som i realiteten ansvarar för denna verksamhet,nämligen generaltullslyrelsen och . Vi har också i vårtbelänkande sagt att vi ser, att de som närmast ansvarar för detta område ocksåhar vidtagit vissa åtgärder för att stärka skyddet mot otillbörligunderrättelseverksamhet. Den specialorientering med rubriken , ett säkerhetshot?, som överbefälhavaren har lagt fram, tyckerjag är ett bra exempel på att vi också kan få fakta i målet redovisade.Diskuteras och antas det i massmedia alt vi utsätts för sådant hot blirsjälvfallet också allmänheten oroad. Vihar ändock från försvarsutskottet i full enighet lagt fram vårt betänkan de, och vi har sagt att de åtgärder som har vidtagits och förberetts på flera 1"2 områden torde tillmötesgå de framlagda motionernasgrundläggande syften. Vi har också noterat altallmänhetens rapporter nu noggrant följs av överbefälhavaren, och generaltullstyrelsen i samverkan. Vi anser emellerfid att det inte finns skäl för all uttala sig på ett sådant sätt som har öriskats i några av motionerna, nämligen för en skärpning av bestämmelserna. GudrunNorberg läste en hel del ur överbefälhavarens rapport. Där kan jag också läsaatt överbefälhavaren säger så här: Härvid kan lastbilstrafiken lyckas, nämHgenför massinformationsinhämtning, dvs. underrättelseinsam-Hng som sker utan attbrott mot svensk lagstiftning begås. Denna inhämtning bedöms, trots sinenkelhet, sammanlaget kunna ge goda resultat. - Men jag tycker att vi skalluppmärksamma att detta inte är något brott mot den svenska lagstiftningen. -Men vad gäller övriga former för insamling av uppgifter, somsignalspaningsplattform eller komponent i ett satellitunder-rättelsesystem,synes arivändningen mindre sannolik. Jag vill tillstyrka utskottets hemställan och är glad över att vi iutskottet i delta betänkande har kunnat samla oss till full enighet. AnL 104 iLjung (m): Jag vill med några få ord kommentera det moderata särskilda yttrandesom är fogat till detta belänkande. Jagtycker, vilket det gavs uttryck för alldeles , att det är en betydandefördel alt utskottet, vid den typ av grannlaga värderingar som detta onekligenutgör, är enigt, och det har vi velat markera med det särskilda yttrandet. Vivill inle ställa oss vid sidan om. Dock vill jag peka på att det särskildayttrandet i någon mån är villkorat. Det betyder all vi har tagit fasta på denstarka opinion som finns gentemot den trafik som bedrivs på våra vägar. Att denfår fortgå väcker en vidare allmänhets förundran. Somredan tidigare sagts, behandlade utskottet detta utförligt ochvalde den, enligt min mening, alldeles säkra vägen alt förvissa sig om att demyndigheter som har att hantera detta har möjlighet att vidta andra åtgärder,om bevis för olovlig underrättelseverksamhet föreligger. Så har hitintills intevarit fallet. Dennågot djärvare väg som finns att beträda anvisas i en av de tvä moderatamofioner som utskottet har haft att ta ställning fill. Mofionen siktar på attSverige, gentemot länder som har begränsningar för liknande trafik inom sittområde, skulle tillämpa liknande restriktiva bestämmelser vid transporter iSverige. Enkelt uttryckt betyder det att färdvägen beskrivs och att den tidunder vilken vistelse i riket är rimlig med hänsyn till transportens omfattninganges. Vi menar att dessa två vägar hitintills inle har varit svåra för oss attvälja mellan. Vi har valt den säkrare vägen. Däremot vill vi inte säga att denopposition som finns mot det som anses vara släpphänthet gentemot denna trafikinle har visst fog för sig. Refererandetför till ÖB:s rapport väcker onekligen tankar om att även ÖB sermycket allvarligt på detta. Försvarsministern gav i en frågedebatt för kort tidsedan uttryck för den oro han känner. Med hänsyn till den kontakt som hartagits mellan polisen, tullen och den högsta militära ledningen har vi ansettatt vi trots aUt skall låta längre gående åtgärder få anstå i avvaktan på deresultat som kan vinnas med den närmare kontakten mellan dessa parter. 1988/89:30 Meddetta, herr talman, har vi låtit oss nöja. Jag yrkar bifall till utskottets Räddningstjänstfrågor , . . j . . , , , Överläggningen i dettaärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om försvarsutskottets betänkande 4.) Kammaren övergick till alt debatteraförsvarsutskottets belänkande 2 om räddningstjänstfrågor. AnL105 (): betänkande om räddningstjänstfrågor behandlar bl.a.en motion av och , , som tar upp behovet avtillsyn och rensning av ventilationsanläggningar. Vivet alla exempelvis genom vad som uppdagats om s.k. sjuka hus allen god ventilation är viktig. Därom synes utskottet vara enigt. Däremot ochdessutom delar jag motionärernas uppfattning att ansvaret för tillsyn avventilationsanläggningar inle helt och enbart bör ligga på fastighetsägarna. Jagär inte säker på att tillsynsansvaret skall läggas på sotningsväsendet, men jagtycker del skulle vara bra alt få möjligheterna utredda så snabbt som möjligt.Vi bör utnyttja den möjlighet ändå erbjuder att utreda detta.Farorna med radon, mögelsporer och andra luftföroreningar är väl dokumenteradeoch stora, även om de inte är så dramatiska som brandfaran. Med tanke på detta yrkar jag bifall till motionen av ochSiw genom att tillstyrka den reservation jag lämnat under mom. 2 iförsvarsutskottets betänkande 2. Här finns ett litet men ändock fillfälle attmöjligen föra inomhusmiljön något snabbare mot en förbättring. AnL106 (s): Utskottet behandlar i detta betänkande som sagts fyramofioner, som rör frågor inom fredsräddningstjänstens område. En av dessamotioner som behandlas i belänkandet gäller, räddningstjänst i glesbygd medanövriga motioner lar upp frågor med anknytning till solningsverksamhelen. Utskottet har avstyrktbifall till motionerna. Ifråga om motion FÖ518 från , vari föreslås att statens räddningsverkskall ges i uppdrag att utreda möjligheten alt obligatoriskt tillse ventilationssystemi samband med sotning, har till betänkandet fogats den reservation som PaulCiszuk talade om. Utskottethar anfört: I den av antagna lagen om räddningstjänst betraktas sotningen som en brandförebyggande åtgärd. Ett uppdrag att närmare utreda möjligheten att förena sotningsdistriktens tillsyn av rök- och imkanaler med en obligatorisk rensning och kontroll av vissa ventilationsanläggningar Ugger utanför statens räddningsverks ordinarie 104 ansvarsområde. Utskottetkonstaterar att det självfallet är viktigt, och det sade också , attventilationen i våra bostäder är tillfredsställande. Frågan har fått storaktualitet på grund av uppdagade brister i bl.a. ventilationen i s.k. sjukahus. Utskottet har inhämtat att man inom bostadsutskottet bereder ett antalmotioner som rör problem som hänger samman med sådan bebyggelse. I anslutningtiU detta kan jag meddela att det pågår en utredning när det gäller kontroll avventilationssystem inom . mening bör behovet av en obligatorisk rensning av ventilationssystemförst bedömas ur ell vidare perspektiv frän bl.a. bygg-nadsleknisk synpunkt,innan möjligheten att samordna en sådan rensning med sotningen övervägs.Därtill kommer att en utvidgning av statens räddningsverks utredningsuppdragrörande sotningsfrister skulle skapa en risk för försening av dessa uppdrag,vilket av olika skäl vore olyckligt. Av dessa skäl bör motionen enligtutskottets mening inte bifallas. Utskottetvill dessutom framhålla att skorstensfejarmästarna självfallet påmarknadsmässiga grunder i likhet med serviceförelag på området på samma sättsom när det gäller rådgivning om energibesparande åtgärder kan erbjuda sinatjänster också i fråga om rensning av ventilationsanläggningar. Jag yrkar avslag på reservationen och bifall till utskottels hemställani dess helhet. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om försvarsutskottets betänkande 4.) Beträffande försvarsutskottets betänkande 3konstaterade talmannen att ingen talare var anmäld. Kammarenövergick därför till att debattera försvarsutskottets betänkande 4 omkommission om del svenska kärnvapenprogrammet. Kommissionom det svenska kärnvapenprogrammet Kommissionom det svenska kärnvapenprogrammet AnL 107 (vpk): betänkande nr 4 har sin grund i en en motion av entidigare ledamot, centerpartisten . Vpk tycker att den är bra ochatt den borde få bifall. Diskussionenkring svenskt kärnvapen var intensiv. Den var också ellutmärkt exempel på hur partiståndpunkter kunde ändras genom organiseratfolkligt motstånd. Politisk kamp lönade sig. Riksdagenbeslöt att inte skulle ha kärnvapen. Uppgifternaom att beslut kringgåtts och att och svenska folket förtsbakom ljuset har varit seglivade. Utskottsmajoriteten säger att detta till endel beror på felaktigheter och uppenbara missförstånd. Desto viktigare bordedel då vara alt en gång för alla göra slut på oklarheter och misstankar om allallt inte gick rätt tUl. Dettakan bara göras genom en opartisk kommission, inte genom att dåvaranderättschefen på försvarsdepartementet avgav en rapport, varsgrundmaterial till stor del var hemligstämplat och oåtkomligt för insyn. 1988/89:30 Herrtalman! Jag yrkar bifall till och vpk:s reservation till Kommission om detsvenska kärnvapenprogrammel AnL 108 (): Herr talman! Det brukar sägas om hustruatt hon inte ens fick misstänkas. Detsamma borde med skäl kunna sägas om densvenska säkerhetspolifiken. Del är viktigt att det inte ens finns skäl attmisstänka att det i kan förekomma två slags säkerhetspolifik- en öppet beslutad av riksdag och regering, en bedriven avstatiiga,myndigheter. Dettaär en fråga av stor räckvidd. Det har ifrågasatts om man i har bedrivitett utvecklingsarbete för svenska kärnvapen efter det att statsmakternabeslutat att vi inle skulle ha kämvapen och inte heller bedriva arbete för attutveckla det. Vihar i andra sammanhang haft anledning all diskutera huruvida det kan haförekommit också med svenska myndigheters goda minne export av svenska vapen istrid med de svenska yapenexporlreglerna. Det finns vissa paralleller mellandessa båda typer av frågor. I bägge fallen uppstår det misstanke om att dettaslags dubbelhet förekommer i från.säkerhetspolitisk synpunkt viktigaverksamheter. Denhär typen av misstankar, även om de som vi hoppas är ogrundade, är skadliga isig. Det är därför det är så viktigt att man gör allt för att undanröja dem.Gunnel väckte sin motion just för att medverka till att varje misstankeom att det i skulle ha kunnat förekomma ettkärnvapenul-vecklingsprogram i strid mot och regeringens beslutkunde undanröjas. På samma sätt har vi önskat oss betydligt klarare.utredningarom de vapenexporlaffärer som har diskuterats. Det är synd alt man inte harvelat medverka till detta. Genomatt låta del ansvariga departementet internt genomföra denna utredning ochsedan vägra en opartisk utredning, har man inte medverkat till att undanröjaosäkerheten. Snarare kan man säga all det handlingssättet bidragit till attförstärka osäkerheten. Detta är olyckligt, och våra representanter iförsvarsutskottet har givetvis följt upp kravet på en opartisk utredning. Detborde vara något som ligger i hela nationens intresse, men inte därför att delalltid är angelägel alt rota i det förgångna ulan just för att, som vi hoppas,kunna på ell ovedersägligt sätt bevisa att det i delta land inte förekommer attstatliga myndigheter inom försvarsseklorn agerar i strid med av statsmakternafattade beslut. Jagförmodar att ingen i kammaren anser att resultatet av en opartisk utredningskulle kunna bli något annat. Jag vill yrka bifaU tiU den reservation som härföreligger. AnL 109 (): Myckel av det som har sagts är historia, men det är historia som ändocklever vidare. Bakgrunden är det kärnvapenprogram som utvecklades och drevsunder och en bit in . Delsom har lett till dagens överläggningar är artiklar i. tidskriften 1985.1 motioner från det året och motioner ifrågasätter man omdetta program drevs vid sidan om och med en inriktning som icke var underbyggd-av politiskabeslut under kontroll av regering och riksdag. Detfinns skilda vägar för att avliva ett sådant resonemang. Man har då frånregeringens sida vall att i detta fall inom departementet, med dåvaranderättschefen, fördjupa och granska de frågor som är knutna till ärendet.. Undertiden fram fill nu har vi haft perioder där andra partier sutfit somansvariga i departementet och där möjligheter att genomlysa hela detta problemhar funnits för samtliga inblandade regeringspartier. Detta borde till en delha givit och andra den insyn som de menar alt inte har givit i tillräcklig utsträckning. Jagmenar att det uttalande utskottsmajoriteten har ställt sig bakom är ettslutomdöme om att denna forskning bedrevs inom de ramar som var angivna avstatsmakterna. Forskningen bedrevs också med den kontroll som över huvud tagetvar möjlig. Del var helt klart att regeringen var väl informerad om innehålleti forskningen och att regeringen också underrättade i denutsträckning del var fråga om öppen information. Omman tittar Hlelgrand på formuleringen i den reservation som och vpkstår för, är det intressant alt se att man uttrycker sig på följande sätt:"Utskottet konstaterar för sin del att ett slutomdöme som det här ovanåtergivna skulle ha haft full trovärdighet om det avgivits av en oberoendeinstans utan egna intressen i frågan." Detär alltså inte innehållet man ifrågasätter och krifiserar, utan det är faktisktpersonen och engagemanget i som gör att man inte visar dentilltro fill utredningsmannens slutrapport och till de fidigare redovisadeståndpunkterna i detta ärende som utskottsmajorileten har. Jag yrkar med det anfördabifall till utskottsmajorilelens förslag. AnL110 () replik: försvar för ulskottsmajoritetens ställningstagandeär ju inle så förfärligt övertygande. Man har valt denna modell. Det är den vägsom regeringen har valt, och det må så vara. Men det måste vara oss i riksdagenobetaget att ta ställning till om vi tycker att detta är tillräckligt. Eftersomosäkerhet kvarstår och eftersom det är av stort intresse ur säkerhetspolitisksynpunkt att del inte skall finnas osäkerhet i den här typen av frågor, såborde det ligga i såväl den socialdemokratiska gruppens som de borgerligasintresse att se fill alt undanröja varje skugga av tvivel. RolandBrännström säger sedan att detta är något som vi borgerliga hade kunnat göranågot ål när vi var i regeringsställning. Hade våra företrädare snubblat överdessa frågor i departementet, hade man kanske tagit upp dem till behandling.Men faktum är att det hela bringades till .offentlighetens ljus genomtidningsartiklar . Vi har dess värre inle regerat efter 1985. Det kan vinaturligtvis båda beklaga, men det går att rätta till . Siståberopar vår skrivning i reservationen om att slutomdömethade varit trovärdigt om det hade avgivils av en oberoende instans. RolandBrännström säger då att del inte är innehållet vi har något emot. Det knepigaär ju att man inte kan ta ställning till innehållet i denna rapport eftersomstora delar är hemligstämplade. Om man inte har rätt att gå bakomhemligstämpeln, har man att ta ställning till ett slutomdöme baserat på ettinnehåll som man inle får läsa. Det är klart att del är en stor skillnad Kommissionom det svenska kärnvapenprogrammet Kommission om det svenska kärnvapenprogrammet mellan omden person som avger slutomdömet företräder det departement som skulle råka isvårigheter om det visar sig att misstankarna är riktiga och om det är enoberoende bedömare som avger slutomdömet. Det är alltså inget konstigt i detta. Problemet är alt vad vi har att utgå från är en utredningsom är gjord av företrädare för det departement som är utsatt för misstankarnaoch alt underlagsmaterialet till stor del är hemligstämplat. Jag har mycket svårt att förslå denna attityd frånmajoritetens sida. Ligger del inle även i ert intresse alt undanröja varjeskugga av tvivel? Eftersom tvivel kvarstår: Varför säger ni då nej tillåtgärder som skulle kunna undanröja varje skugga av tvivel? AnL 111 (vpk) replik: Vi kan säga all frågan om svenskt kärnvapenär historia. Det bålar föga att gräva i gammall material, när slutresultatetändå blev del avsedda. Därför vill jag något kommentera att reservationen grundas i misstro till utredningsmannens viljaoch förmåga, alt tolka materialet. Del är inle det som det handlar om. 1 detta fall kan vi lära någonting ytterligare. Vi kan fåett begrepp om vilka mekanismer och krafter som påverkade skeendet, vilkabindningar och lojaliteter som fällde utslaget. Att avstå från att söka sådankunskap tycker jag är dumt. Att sådan kunskap går att få endast genom enenskild tjänsteman på del berörda departementet tror jag inte på - därvidlag hållerjag med . Detta gäller trots att den enskilde tjänstemannensintegritet och oväld står höjd över varje tvivel. Det är genom processen, delöppna förfarandet där tolkningen av de fakta som kommer fram diskuteras ochbelyses från olika håll, som slutsatserna får tyngd. Dessa förhållanden har giltighet även för andra områden,vare sig det gäller känslig säkerhetspolitik eller någonting annatkontroversiellt. En opartisk kommission skulle ge tyngd åt slutsatserna ochundanröja fortsatt diskussion om det svenska kärnvapenprogrammet. AnL 112 () replik: Låt mig börja med att något beröra dendiskussion som här inledde med, nämligen den diskussion somarbetarrörelsen ledde i den riktning som också innebar att vi sadenej till svenska kärnvapen. Del var en brett förankrad diskussion, kanskeframför allt i det socialdemokratiska partiet och i arbetarrörelsen, som gjordeatt vi kom fram till ett sådant beslut. I den här frågan kan man konstalera alt motionären sökersig fram med ledning av vad en tidningsartikel har gett uttryck för. Det visarsig att den tidningsartikeln har brister, ger felaktig information, men ändåleder till att frågan på nytt aktualiseras. Detta leder också till att såvälcenterpartiet som vpk ställer sig bakom del krav som motionären har framfört,nämligen om en kommission, och inte nöjer sig med den redovisning som har gettsi en tidigare rapport och som en bred majoritet i utskottet har godtagit ochansett vara tillräcklig i denna fråga. PärGranstedt säger all i kansHhuset inte snubblade över den här frågan. Mencentern snubblade över en hel del andra saker . Del hadekanske varit av värde om hållit sig mera upprätt och ändå gett sig in iden här problematiken. Den var ju inte okänd före tidningsartikeln.Diskussionen hade ägt rum , och man hade av och till haft funderingari ungefär den riktning som och vpk förordar när de ställer sig bakomreservationen. Jagser ingenting i den här frågeställningen som leder längre i den riktning som nieftersträvar. Jag tror att mycket av del som är historia också kan förblihistora och atf det är belyst i den utsträckning som gagnar bådesäkerhetspolitiken och de frågor som gäller svenska kärnvapen. Kommissionom det svenska kärnvapenprogrammet AnL113 () replik: Vi är ju vana vid att så fort alla övrigaargument tryter för socialdemokratiska företrädare, kommer frågan: "Varförgjorde ni inte någonting när ni var i regeringsställning själva?" Men detär ändå med en viss förvåning som man noterar att detta argument också tas uppi den här debatten. Även om det säkert kan ha funnits en del frågeteckentidigare, är det ju helt klart att dessa artiklar i 1985 mycketkraftigt bidragit till att öka osäkerheten om huruvida de svenska statsmakternasbeslut verkligen hade respekterats. Och vårt agerande dalerar sig från dennatidpunkt. Vi ansåg alltså alt det var tillräckligt mycket allvar i det härmaterialet för att säga att vi nu måste få klarhet. Härär det faktiskt majoriteten i utskottet som säger nej till vårt krav på enopartisk utredning.