prot · GC0922 · 1988-12-31 00:00:00 — AnL 9 Justifieminister : har i en interpellation tillsocialminister frågat vilka åtgärder regeringen tänker vidtaför alt förhindra försäljningen av barnpornografi. har ställt en fråga till utrikesministerSten mot bakgrund av en rekommendation i Europarådet.Rekommendafionen gäller åtgärder mot olika former av utnyttjande av barn.Kersfin vill veta vilka åtgärder som vidtagits för att bekämpabarnprostitufion, barnpornografi och barnarbete. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall besvara flertalet av frågorna. Frågorna rör i huvudsak samma ämne. Jagbesvarar dem därför i ett sammanhang. Jag utgår från att bakgrunden fill frågorna är bl.a. deuppgifter om barnprostitution och barnpornografi som diskuterats i massmediaden senaste liden. Låt mig då till en början slå fast att jag anser att dessaföreteelser måste bekämpas med kraft. Exploatering av barn får aldrigaccepteras. Att det främst är i andra länder som barn utnyttjas gör inte att vikan se bort från problemen. Tvärtom är det viktigt att vi reagerar mot defruktansvärda förhållanden som barn i många fatliga länder tvingas leva under. Jag kan heller inte utesluta att barnpornografi säljs iSverige eller att sådana alster sprids från till andra länder. Men enligt de upplysningar jag fått från berörda myndigheter är uppgifterna i massmedia starkt överdrivna. Det har vid de undersökningar som gjorts inte kommit fram något som tyder på att barnpornografi förekommer i i den omfattning 106 som har påståtts. Jag vill också poänglera att detinte finns några delar meningar bland ansvariga myndigheter om att del är nödvändigtatt ingripa mot verksamhet av det här slaget. Jag är övertygad om att de följerutveckHngen med största uppmärksamhet. Den straffrättsliga lagstiftningen förbjuder all spridningav barnpornografi. Det är också straffbart all utnyttja barn som modell förpornografiska bilder. Enligt min mening är eventuella missförhållanden inte iförsta hand en fråga om brister i lagstiftningen. Men jag vill ändå peka på attdet inom jusfitiedepartmentet pågår en allmän översyn av straffskalorna för deolika brotten. I det sammanhanget kommer vi självfallet att se överstraffskalorna också på del här området. När det gäller barnpornografi och barnprostitution är detinte bara en effektiv övervakning och kontroll som behövs. Det behövs ocksååtgärder på det internationella planet. Jag har tidigare här i riksdagenredogjort för några av de initiativ som tagit i internationellasammanhang. På förslag av och övriga nordiska länder tillsatteEuroparådet en kommitté med uppgift att lägga fram förslag tillåtgärder mot handel med barn, barnprostitution och barnpornografi. I uppdragetingår också att utarbeta en gemensam konvention. På nordiskt initiativ togs dessa frågor upp som en avhuvudpunkterna vid de europeiska justitieministrarnas möte i iår. Därvid antogs en gemensam resolution med förslag till olika åtgärder. Jag vill också nämna att det inom FN i anslutning tillFN-konventionen om de mänskliga rättigheterna pågår ett arbete med en konventionsom behandlar barns rättigheter. I detta arbete tar aktiv del. 1 detförslag till barnkonvention som föreligger finns regler till skydd mot attbarn utnyttjas sexuellt i olika sammanhang. Konvenfionen innehåller ocksåregler som skall förhindra att barn sysselsätts i arbete som kan vara skadligtför dem. Som jag nämnde inledningsvis är bakgrunden till KerstinEkmans fråga en rekommendation i mot utnyttjande av barn.Sammantaget menar jag alt det finns fog för att påstå alt i hög gradarbetat aktivt för att uppfylla syftet med denna rekommendation. Jag kan ocksålova att kommer att fortsätta att arbeta aktivt med dehär frågorna i internationella sammanhang och att vi också kommer att varauppmärksamma på behovet av åtgärder inom landet. Om barnpornografi och barnprostitution, m.m. AnL 10ULLA TILLÄNDER (c): Jag vill tacka justitieministern för svaretpå min interpellation. Av svaret framgår att det egentligen inte föreligger någonskiljaktighet mellan den uppfattning som föranlett min interpellation ochjustitieministerns syn på de missförhållanden vi talar om. Jag noterar medtacksamhet denna samstämmighet. Det är en bra grund att bygga vidare på. Dekrafter som hänsynslöst vill exploatera barn och för pengar sälja ut all hederoch hänsyn är starka. Skrivna och oskrivna lagar som reglerar hänsyn ochhumanitet existerar tydligen inte för dem. Det är djungelns lag som råder. Justitieministernkonstaterar att problemet med barnpornografi är upp- Om barnpornografi och barnprostitution, m.m. Det framgår av svaret att problemet bör tonas ned så att detfår sin rätta proportion. Det ligger också ett uns av sanning i detta.Stafistiskl och som helhet är det kanske ett förhållandevis litet problem. Menjag skulle ändå vilja framhålla tre invändningar mot en sådan uppfattning. Den första invändningen är att även om antalet barn ochungdomar som blir direkt eller indirekt sårade och lidande är relativt Htet,borde det ändå räcka med vetskapen att det är alltför många som i detta nuutsätts för en atfityd från vuxnas sida som river ned, förstör och raserar. Detvärsta är att dessa barn ofta återfinns i grupper i samhället som är svaga -socialt, känslomässigt eller ekonomiskt. Om staten genom lagar ochrättsskipning skall vara stark, motiveras det främst av att det är för desvagas skull. Och vilka är svagare än just barn som kanske är i händerna påvuxna utan ansvar? I detta perspektiv kan man inte åberopa kvantitativa måttsom lugnande medel. Den andra invändningen hänger ihop med det berömvärdainitiativ har tagit. Medlemmarna där har närkontaklmed den tidningspress som med påträngande grälla färger vill pracka på kundernasina alster. Handelsanställda har reagerat och måste kunna påräkna stöd. För medlemmarnaär detta inle minst en arbetsmiljöfråga. De känner sig kränkta, som människor iallmänhet och som kvinnor i synnerhet. Det bjuder dem emot att sälja dennasmörja som dessutom innehåller just barnpornografi, och de vill göra rent husmed eländet på sina arbetsplatser. De borde kunna påräkna ett ordentligt stödfrån myndigheterna med justitieministern i spetsen. har nått en viss framgång i sittarbete. Vissa stora företag har insett alt förbundet har rätt, medan andra fortfarandetvekar. Min tredje invändning gäller tendensen att lugna ned ochförminska frågans vikt med hänvisning till att problemet trots allt ärförhållandevis litet, kanske uppförstorat genom en hysterisk press. Men det ärbetänkligt med ett betraktelsesätt som ställer problemen i relafion tillsamhället i dess helhet. De flesta problem blir då mycket små, och det kaninvagga myndigheter i én falsk självgodhet. Jag tycker mig ana något av dennasordinerade attityd från sida - en lugnande klapp påaxeln med beskedet att det nog inte är så farligt. Men slutresultatet av ensådan lugnande attityd kan göra att människor resignerar inför samhälletsförlamning och handfallenhet när det gäller att beivra brott mot de lagar somborde gälla alla. Det finns åtskilliga områden där en sådan oförmåga hossamhället att upprättahålla lagarna är uppenbar. Del kan gällahastighetsbegränsningen på våra vägar, den låga uppklarningsprocenten när detgäller inbrott eller skaltelagarna som åsidosätts på ett kvalificerat sätt.Risken är att lagarna blir ord utan att vara förpliktigande. Om det lönar sigför den företagsamme sätter han sig över lagarna, och därmed förflyktigaskänslan av likhet inför lagen. I min interpellation påpekar jag att denna fråga är särskiltlämpad för ett resolut och konkret ingripande från de rättsvårdandemyndigheterna. Alla mofiv föreligger, lagen är entydig och den allmännaopinionen likaså. Mofivetför en lagstiftning som skall skydda barn är starkt. Problemets omfattning ärinte större än att det borde gå att bemästra. Den psykologiska effekten av en resolut demonstration avvad laglydnad innebär, skulle ha en uppmuntrande inverkan på alla som med rätteller orätt frågar sig varför ingenting görs, och en förödande inverkan på demsom tror sig ostraffat kunna bryta mot den enklaste och elementärasteanständigheten. Nog finns det motiv för ett konkret ingripande! Justifieministern avslutar sitt svar med att lova attSverige kommer att fortsätta att arbeta aktivt med dessa frågor iinternafionella sammanhang och att man också skall vara uppmärksam på behovetav åtgärder inom landet. Det inger ett hopp om att frågan inle kommer att tonasned för myckel. Del är ju allfid bättre att stämma i bäcken, och jag frågardärför jusfitieministern vilka konkreta åtgärder som åsyftas. Om barnpornografi och barnprostitution, m.m. AnL 11KERSTIN (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag måstedock beklaga att min fråga inle besvarades av utrikesministern fill vilken denvar ställd. Jag är definitivt inte nöjd med den motivering jusfitieministernlämnar om varför frågan överlämnats till henne. Det hela vittnar om nonchalansoch ointresse i . Egentligen bekräftar statsrådet det felaktiga ihanteringen när hon i svaret säger: "Att det främst är i andra länder sombarn utnyttjas gör inle att vi kan se bort från problemen." Det är justför alt den stora delen av den avskyvärda hanteringen sker i andra länder sommin fråga var ställd till utrikesministern. Det är också utrikesministern somrepresenterar i ministerrådet i . Visst skall vi med all kraft bekämpa vidrigheterna i denmån de dyker upp i vårt eget land, och att de gör det är tyvärr ställt utomtvivel. Detta kan ske genom lagstiftning, genom stärkt övervakning och inteminst genom all göra svenskarna uppmärksamma och medvetna så de kan slå larm.De åtgärder som redovisas i svaret är en del av detta, liksom samarbetet mellande europeiska justitieministrarna. Detta har redovisats tidigare här i kammareni ett svar på en fråga från folkpartisten . Del tål attupprepas, men del var inte för att få den redovisningen jag ställde frågan. Min bakgrund är mitt arbete i . Det somredovisades i den norska film, som upprörde oss alla , ären del av det som ingår i den rapport den holländske pariamentarikern presenterade . I rapporten finns uppgifterna om Hgor somkidnappar barn för att sälja dem vidare fill adoption i de rika länderna. 35 %av de över 1 miljon prostituerade i är , och . Där redovisas SOS Enfants uppgifter om att omkring 5 000pojkar är prostituerade i , och antalet flickor uppskattas till 3 000.Många av dem är komna från såväl som från ochAfrika. Även det enorma utnyttjandet i främst de sydostasiatiska länderna avbarn som arbetskraft ägnas stor uppmärksamhet, och barnarbetets utbredning iItalien redovisas. Vi beklagar ofta den ljumma ton vi har i våra debatter iparlamentet. Man kan inle sätta det betyget på debatterna i Europarådetskommittéer. Om barnpornografi och barnprostitution m.m. Prot.1988/89:22 förs försvaret av det egna landets åtgärder fram med glöd och ilånga debattinlägg. Så var inte fallet när denna rapportpresenterades. Då fanns det inga delade meningar, allt engagemang ägnades åtatt snabbt få rapporten antagen så att den kunde gå vidare. Den skulle snabbtläggas fram för ministerrådet. Våra egna möjligheter som parlamentariker att görainsatser och gå vidare var att sprida kunskap i våra resp. länder, alt påverkavårt eget lagstiftningsarbete och väcka opinion. De i ministerrådet deltagande utrikesministrarna kandäremot ge utfästelser som binder det egna landet - därför var min frågaställd till . Jag anser nämligen att han, utöver att delegera arbetettill expertkommittéer, kan göra en insats när han som vår utrikesminister harkontakt med andra länder, länder utanför vår världsdel, länder där de störstavidrigheterna äger rum, länder där de skrifter och bilder för vilka vårt landär både mottagarland och förmedlingsland framställs. Vi får aldrig stopp påhandel med barn i alla dess former om vi inte går till källan. Vi hör historier och redovisningar om hur vårutrikesminister vid kontakter med andra länders regeringars representanter kanpåverka. Här finns ett område där det behövs insatser att med all kraft hjälpamiljoner olyckliga barn, barn som utnyttjas, barn som förnedras, barn som förvägrassina mänskUga rättigheter. Det var för att diskutera detta jag ställde frågan tillSten . Jag väntar fortfarande på svar. AnL 12 Jusfitieminister : sade i sin repUk fill mig attdet finns mofiv för konkret ingripande. Jag viU gärna säga att också jag uppfattningen att det finns motiv i den meningen alt vi givetvis med allamedel skall sätta stopp för barnpornografi och spridande av sådan. Mensituafionen är den att de ansvariga myndigheterna verkligen lägger ned resurserpå att finna barnpornografin, beslagta den och döma dem som säljer den i stridmot våra lagar. Bilden är inte den som jag tycker att försökerge intryck av, att vi har en mängd barnpornografi, att alla känner fill att denfinns och att ingenting görs. Så uppfattar jag kravet på resolut ingripande ochdel direkta påslåendet att ingenting görs. Detta är fel. Det görs mycket och såtill den milda grad att det är svårt för polisen att ytterligare hittabarnpornografi och brottslingar att anhålla, häkta och döma. Min avsikt är inte att på något vis göra problemet mindregenom alt hänvisa till att vi inle kan finna att den här verksamhetenförekommer i någon större omfattning. Brottet är inte litet bara för att detförekommer i liten omfattning. Jag vill också kommentera de handelsanställdas protester,som jag ser som ett uttryck för svenska folkets syn på lämpligheten av att sälja pornografi i dagligvaruhandeln. Men jag vill protestera mot påståendet att det i vår dagligvaruhandel skulle säljas barnpornografi. Jag är övertygad om all om det sker skulle polismyndigheten ingripa. Det skulle inle 110 behövas alt de handelsanställdaingrep mot det. Jag har alltså inte, som Tilländer vill göragällande, en lugnande attityd i den meningen att detta problem inte skulle varanågot som man med kraft måste agera emot. TillKerstin vill jag säga att jag beklagar att hon uppfattar svaret frånregeringen på del sättet att vi inte tillmäter det internationella arbetet närdet gäller barns situation i världen tillräcklig betydelse. Det gör vigivetvis, och det tror jag att är medveten om. Jag har givetvisbegränsade möjligheter att i detalj kunna redovisa vilka kontakter StenAndersson och över huvud tagel vårt utrikesdepartement har i den här typen avfrågor, men genom mitt svar försökte jag ge en bild av hur vi arbetar via deintemationella organen och alt den här frågan är uppmärksammad i desammanhangen. är mycket aktivt i dessa frågor. Jagvill lyfta fram ett förhållande som jag tycker är mycket viktigt när mandiskuterar barns situation i världen, nämligen att mycket av de problem sombarn har har sin grogrund i fattigdom. Det är de fattiga länderna som också kanuppvisa de svåraste övergreppen mot barn. Därför är en generell vikfig åtgärdför den att via stöd, internationellt och bilateralt, fillde fattiga länderna ge dem möjlighet alt utveckla en livskvalitet som i sigundanrycker grunden för de övergrepp och lidanden som barn är utsatta för i deländerna. Delär givetvis också viktigt att via konventioner och internationellaöverenskommelser av olika slag skapa ett regelsystem där man genom normer angervad vi samfällt i världen accepterar vad gäller förhållningssättet till barn.Genom den redovisning jag här har gjort av det internationella arbetet vill jagvisa på att sådant arbete pågår på flera nivåer. Närdel gäller att verkställa den lagstiftning vi har finns det givetvis ettinternafionellt samarbete mellan de verkställande myndigheterna, polis-,tullmyndigheter och andra. När det gäller frågan om utnyttjande av barn ochbarnpornografi finns det goda exempel på hur man har utnyttjat den myckel välutbyggda polisverksamheten när det gäller narkotikabrott för att också via dekanalerna ingripa mot övergrepp mot barn. Jaghoppas alt jag med detta har gett ett tillfredsställande svar på . Ombarnpornografi och barnprostitution, m.m. AnL 13 (): Jag tycker det är bra alt jusfifieministern skingrar den uppfattningsom man kunde få av interpellationssvaret. Där finns det en överslätandeatfityd, inte minst när justitieministern slår fast att uppgifterna imassmedierna har varit starkt överdrivna och att det vid de undersökningar somgjorts inle har kommit fram något som lyder på all barnpornografi förekommer iSverige i den omfattning som har påståtts, likaså när jusfitieministern talarom "eventuella missförhållanden". Men jag betvivlar att situationenär så bra som jusfitieministern beskriver den. Mankan naturligtvis fråga sig varför människor blir så upprörda över avslöjandenom barnprostitution och barnpornografi som gjorts under senare fid. Den frågankan förefalla retorisk. För varje sunt tänkande och kännande människa framstårdet egoistiska, egocentriska och egotrippade utnyttjandet av en liten värnlösberoende människa som barbariskt och Om barnpornografi och barnprostitution, m.m. bestialiskt.Inte minst med tanke på de dokumentära avslöjanden av den internafionellasexuella stormarknaden som gjorts i TV och andra medier i vårt land vet vi atttilltron till den sunt kännande och tänkande människan är en ganska bräckliggrund att bygga på. Vi vet att den hänsynslösa marknad där unga människorär fill salu också finns i vårt land. Del finns filialer här också. Det räckeratt bläddra igenom några av de s.k. herrtidningarna för att förvissa sig omdet. Och det är vad har gjort. Förbundet har faktisktfunnit sådana här inslag och kommit fill den slutsatsen att sådana finns iåtskilliga av de herrfidningar som saluförs i våra vanliga butiker. Det ärdärför som förbundet vänt sig till företagen för att få bort eländet. Förbundethar också dragit slutsatsen att det inte kan ha varit lagstiftarens mening atttillåta sådan reklam som finns i dessa tidningar och som rör barn. Detförekommer alltså i de herrtidningar som finns i våra butiker. AnL 14 (): Ja, visst finns det i svaret en redovisningav vad vi har gjort på det internationella planet. Men det är ju inte barakonventioner som behövs. Genom överenskommelser skall vi var och en i sitt landförbjuda och bekämpa hanteringen och skapa förutsättningar för att den upphör.Arbetet i den parlamentariska församlingen i går ut på just dettaatt förbereda sådana konventioner och möjligheter. Men det räcker inte. Det ärprecis så som justitieministern säger att problemen är störst i de länder därlevnadsstandarden är låg, där barnen inte har utbildningsmöjligheter och däröverlevnaden beror på vad man använder sin kraft till. Vi måste satsa på hjälp till utveckling och undervisning.Vårt biståndsarbete är en stor del av den kampen. Detta är vi eniga om. Vi måste också bryta tystnaden och föra ut budskapet om demissförhållanden som råder. Att brukarna finns i de rika länderna ger ossverkligen också ett stort ansvar. En av de erfarenheter som var att det saknades vilja hos myndigheterna i berörda länder. De villeinte svara utan sköt allting ifrån sig. Detta tycker jag är en del av detansvar som vi har. Därför ställde jag min fråga till . Vi skall genom vår utrikesministerha möjlighet att påverka. Genom att inte lämna svar här i kammaren medverkar vipå samma sätt. Myndigheterna vill inte tala så mycket om detta. Vi måste i vårtland sätta kraft bakom orden i de internationella kontakterna och försöka rättatill de missförhållanden som råder. Att missförhållandena är stora är förvissodokumenterat. Jag vill envisas litet med att säga att detinle finns något överslätande i mitt svar såvitt gäller attityden fill den härtypen av brottslighet. Det vill jag verkligen understryka. Om jag blirmissförstådd på den punkten skulle det smärta mig myckel, eftersom dettastrider så starkt mot min övertygelse. Jag är lika fullt tvungen att upprepavad jag sade i min inledning att de uppgifter som förekommer i massmedier omförekomsten av barnpornografi i är starkt överdrivna. Detta försäkrarmig de verkställande myndigheterna på förfrågan. Jag har all anledning att trodem. eftersomjag har fått en redovisning för i vilken utsträckning de faktiskt har ansträngtsig för alt avslöja denna brottslighet. Uppgifterna i pressen härrör från uttalanden av människori och ännu längre bort i världen. Det finns anledning att tro att de somhar uttalat sig kanske inte riktigt har vetat vad de talar om. Jag har fåttinformation om att någon av dem som har spritt denna typ av uppgifter i svenskamassmedier inte ens var riktigt säker på var ligger på kartan. Detta är inte sagt för att på något vis förringaproblemet. Barnpornografi är ett problem av allvarligaste slag. Jag vill också något kommentera den bild som UllaTilländer målar upp såvitt gäller herrtidningarna i dagligvaruhandeln. Hon sadeall del i dem skulle förekomma annonser för beställning av tidningar sominnehåller barnpornografi. Detta är givetvis en fråga som har uppmärksammats avpolismyndigheterna. Detta har jag fått information om. Problemet är att det kanråda olika uppfattningar om vad som är barnprostitution. Det handlar ju om enåldersgräns, och de som gör dessa tidningar har naturligtvis förmåga altförsöka balansera på något slags åldersgräns. Jag har fått försäkringar från polismyndigheterna om attde är mycket noga med att göra bedömningar så alt polisen inte överser mednågonting som skulle kunna innebära ett lagbrott. Allt som är barnprostitutionoch som förekommer i svensk handel kommer att stoppas eller har redan stoppats. Om barnpornografi och barnprostitution, m.m. AnL 16ULLA TILLÄNDER (c): Jag skall bara citera några rader ur enskrivelse från som kom så sent som den 31 oktober1988.. "I samband med att den 18 oktober1988 visade" den norska "filmen om hur barn utnyttjas sexuellt harHandelsanställdas förbund undersökt de sk 'herrtidningar', som säljs i vanligabutiker, varuhus och kiosker. Förbundet har därvid funnit att så gott somsamtliga dessa tidningar gör reklam för barnpornografi - eller artiklar som gerklara intryck att det handlar om sex med barn. Det handlar främst ompostorderförsäljning av videofilmer och tidningar, men det förekommer även egnaartiklar om hur 12-åriga flickor har sitt första samlag etc." har verkligen undersökt ochuppfattat detta på ett riktigt sätt. Vi kan inte ifrågasätta det. Vi måstestämma i bäcken, annars får vi en stor å. De som trycker barnpornografi främjarju något som egentligen är förbjudet i vårt land. Jag tycker ändå att det ärbra att justitieministern skingrar tvetydigheten och säger sig vara beredd attvidta åtgärder. Det skulle naturligtvis också vara intressant att höravilka handlingsalternativ som i så fall föreligger. Överläggningen var härmed avslutad. 8 protokoll 1988/89:21 -22 Om förpliktelser med anledning av FN:svärldsmiljödeklaration 1 §Meddelande om svar på interpellation 1988/89:36 AnL 17 Miljö- och energiminister : Herrtalman! har ställt en interpellation till mig. 1988/89:36, omökad användning av motorgas. har meddelat att han inte kan ta emotmitt svar vid interpellationsdebatten . Jag kommer därför att besvara hansinterpellation . 8 § Svarpå interpellationerna 1988/89:23 och 24 om förpliktelser med anledningav FN:s världsmiljödeklaration AnL 18Miljö- och energiminister : har mot bakgrund av FN:svärldsmiljödeklaration frågat mig om jag anser att lever upp tillvärldsmiljödeklarationen, om det är varje människas plikt att verka förattdeklarationens innehåll följs och om deklarationen är lika grundläggande somdeklarationen om de mänskliga rättigheterna. Han har vidare frågatjustitieministern om regeringen vill verka för att enskilda.individer sommedverkar till att de mål och de krav som formulerats i deklarationen och somgör sin plikt och agerar i enlighet med denna deklarations regler inte skalldömas till böter, fängelse o.d. Interpellationernahar överlämnats till mig. De frågor som ställts har ett nära samband med varandraoch rör främst inriktningen och formerna för miljöarbetet i samhället. Jagbesvarar dem i ett sammanhang. Jag delar uppfattning att denvärldsmiljödeklaration som antog är viktig.