prot · GC0934 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:34 1 § Justerades protokollet för . 2§ Svar på interpellation 1988/89:63 om handläggningen av asylärenden rörandepalestinier Mot bakgrund av några enskilda ärenden harHans Göran frågat mig följande: Vilken förklaring finns till de långahandläggningsliderna, och kan en förbättring i beslutsordningen införas ipalestinska asylärenden? Hur mänga ytterligare palestinska asylärenden är underhandläggning, och hur långa är handläggningsfiderna i dessa? Avviker de fallsom berör palestinier principiellt eller ur säkerhetssynpunkt från andraärenden och i så fall på vilket sätt? Följer regeringen säkerhetspolisensyttranden och, om så inle är fallet, i vilken utsträckning följer man dem inte? Medanledning av frågorna vill jag svara följande. Varje asylärende avgörs med hänsyn till de omständighetersom föreligger i det enskilda fallet. Besluten bygger pä en individuellbedömning. Detta gäller i alla ärenden oavsett vilken etnisk bakgrund denasylsökande har. Det stora flertalet asylärenden som överklagas avgörs avregeringen efter en sammanlagd handläggningstid på omkring . I det fätalfall där handläggningstiden överstiger , beror fördröjningen på attärendena i sak är mycket komplicerade all utreda. I vissa fall är utredningarnasynnerligen omfattande. Detta gäller särskilt i de ärenden där en ingåendesäkerhetsbedömning måste göras. I ett sådant ärende sker en omsorgsfullavvägning mellan säkerhetsaspekten och övriga omständigheter. Jag vill i sammanhanget erinra om de åtgärder regeringeninitierat för att förkorta handläggningsliderna i utlänningsärenden. Ettförslag till ny utlänningslag planeras bli förelagt under våren.Statens invandrarverk kommer vidare att omorganiseras . Målsättningenmed de planerade förändringarna är alt en asylsökande inte skall behöva väntalängre tid än på ett slutligt beslut. De asylsökande registreras efter medborgarskap. Personermed palestinskt ursprung kan antingen vara statslösa eller medborgare i någotav flera länder. Några statistiska uppgifter på hur många palestinier som söktasyl i finns därför inte. Jag kan således inte besvara Hans GöranFrancks fråga om hur många palestinska asylärenden som är underbehandling hos invandrarverket och i . Prot.1988/89:34 Ärenden rörande palestinierhandläggs emellertid inte på annat sätt än 29november 1988 motsvarande ärenden rörande personer med annan bakgrund. ~ 7 ~. . När regeringen avgör ettasylärende, gör regeringen en egen bedömning av ,. . , deomständighelersomframkommit i ärendet. , . . relsen utgör en sådan omständighet. AnL 2 HANS (): Jag tackar för svaret. Min första frågagäller inte bara om en förbättring i beslutsordningen i palestinska asylärendenkan ske, utan även när den kan genomföras. Invandrarministern har inte besvaratdessa frågor såvitt gäller ärenden beträffande palestinier. Han talar i ställetrent allmänt om förslag beträffande utlänningsärenden över huvud taget som hanplanerar att lägga fram , och inte som väntal denna höstsession. I de aktuella ärendena rörande palestinier är det framförallt hos invandrarministern proppen finns. Av tillgängligt material framgår atthandläggningstiden hos departementet i tre fall har varit 28 månader. I ettfjärde fall är handläggningstiden nu 38 månader. Denna senare asylsökande harsammanlagt väntat hitintills 50 månader. Den omständigheten att fallen är komplicerade ochutredningarna omfattande kan inte förklara de ytterst långahandläggningstiderna. Hos statens invandrarverk har handläggningsliderna varithälften så långa eller, i ett fall, en tredjedel. Det är fullständigtoacceptabelt att asylärenden handläggs på detta långvariga sätt.Säkerhetsbedömningen - i den mån den är påkallad -skall givetvis göras pågrundval av det material som föreligger då ärendet kommer intill departementet. Det går inte för sig att avvakta månader och år för att seom någon säkerhetsrisk uppstår. Min tredje fråga om säkerhetsbedömningen harinvandrarministern inte närmare besvarat, nämligen om de palestinska ärendenaavviker principiellt eller ur säkerhetssynpunkt, och i så fall på vilket sätt.Om de inte gör detta, borde inte handläggningstiderna ofta vara sä länga ochavslagen så många i förhållande till vad som gäller för de flesta andra asylsökande. Förre invandrarministern kunde öppet ange om hon avvikitfrån säpos yttranden. Det gjorde hon bl.a. vid några mycket uppmärksammadeterroristärenden. Men statsrådet är inte villig att redovisa om hangjort del i något fall - han behöver givetvis inte namnge vederbörande. Detfinns risk för all detta tolkas som alt han aldrig gjort det. Antingen är säposyttranden så utförliga, rikliga och övertygande alt de måste följas eller ocksåär granskningen inte tillräckligt noggrann. Del är svårt att tro att säpo justi dessa ärenden aldrig skulle begå något misstag. I min fråga hänförde jag mig till rapporter om niopalestinska asylärenden. Det har funnits, och finns, givetvis många fler fall. Invandrarministern besvarar inle min fråga om hur många ytterligare palestinska ärenden som är under behandling hos regeringen och statens invandrarverk och hur långa handläggningstiderna är eller har varit i dessa fall. Han har inte heller gjort någon undersökning eller utlovat en undersök ning om huruvida tiden varit för kort. En viss vägledning kan han få i en skrivelse till undertecknad av honom själv. Däri framgår att av 106 antalet statslösa personer som söktasyl på politiska grunder uppgick till ca Många är enligt skrivelsen av palestinsk härkomst ochhar vistats under en lång följd av år i . Siffrorna tyder pä att omkringen tredjedel får avslag på sina asylansökningar. Nog går del att göra en sådan undersökning som jagefterlyser, om intresset finns. Den undersökningen borde klargöra hur storbifallsprocenten är och hur många som har väntat mer än ett, två, tre ellerflera år pä beslut. Invandrarministern borde i både palestiniernas ochallmänhetens intresse göra denna undersökning. Varför kommer så många palestinier från ? AmnestyInternational, som undersökt förhållandena, säger: - att de riskeraratt utsättas för godtyckliga arresteringar, - att de riskeraratt hållas helt isolerade från omvärlden, - att de riskeraralt utsättas för misshandel och tortyr, som i några fall redan resulterat idöden samt - att de riskeraratt utsättas för dödande och utomrättslig avrättning. På grund härav skall enligtAmnestys uppfattning palestinier från inte mot sin vilja återsändastill . 1 räcker det med alt man är palestinier för alt man skallutsättas för dessa risker. Jag undrar om invandrarministern har undersökt elleravser att undersöka hur det har gått för dem som utvisats. Invandrarministern säger att handläggningstiden iasylärenden över huvud tagel bara i ett fåtal fall överstiger . Jag utgårifrån att statsrådet här kan ange hur många det rör sig om, dvs. AnL 3 (): Jag skulle också vilja fråga vad män regeringen verkligen undersöker vad som händer de personer som blirutvisade. Vi har tagit upp detta i , och då har GeorgAndersson i varje fall gett sken av att man följer upp en del av dessa ärenden. En palestinier blev utvisad . Men deanhöriga har inte någon kontakt med honom och vet inte vad som har hänt medhonom. Visserligen tar jag här upp ett enskilt fall. men jag undrar i vilkenutsträckning man följer upp dessa uppmärksammade fall, där det har påpekats attdel föreligger stor risk för förföljelser i det land till vilket personen harutvisats. Tar regeringen reda på vad som har hänt i dessa fall? Det är väldigtviktigt att denna uppföljning sker. Jag skulle också vilja fråga om man, äveni de fall där de utvisade utgör en säkerhetsrisk, använder sig av andra delarav utlänningslagen än terroristbestämmelserna? När man läser den skrivelse somregeringen lämnat till får man uppfattningen att det är endast i frågaom väldigt få personer som man använder sig av terroristbestämmelserna för attutvisa dem. Om handläggningen av asylärenden rörande palestinier Till vill jag säga att jagklart betonade det omfattande arbete som pågår för att förkortahandläggningstiderna rent generellt. Detta kommer att innefatta ävenpalestinska ärenden. 1988/89:34 överdriva kan jag nog säga att det aldrig någonsin har vidtagits så omfattande åtgärder-en samlad lagöversyn, organisationsförändringar av invandrarver- kel,förstärkning av resurserna på alla nivåer inom polisen, invandrarverket Om handläggningenav , .,,.... , .. . ,. och - for att komma tiU ratta med de langa handlaggmngsti- asylärenden rörande , , , ,. . . derna. Jag hoppas pa ett påtagligt resultat avdessa insatser. .. ,,,.,. , .,= , som har satts m for attbearbeta de inneliggande ärendena utifrån den nuvarande lagstiftningenhar redan gett resultat i form av en snabbare handläggning och kommerunder att ge ytterligare Viär överens om att del är mycket otillfredsställande med de långa handläggningsliderna.Men när vi talar om detta skall vi komma ihåg att det har varit så äventidigare. De långa handläggningstiderna är inte något nytt. Det är inle hellernågot speciellt svenskt fenomen. 1 en rapport om förhållandena i Schweizframgår det alt man även där har vidtagit en rad åtgärder. I rapporten slår detatt man när förhoppningen alt till utgången av ha hunnit behandlaärendena för samtliga asylsökande som ingelt sina ansökningar t.o.m. år 1985.Där har man alltså mycket längre handläggningslider. Det är emellertid intenågot försvar för de långa handläggningstider som vi har, utan vår målsättningär att förkorta dem. Jag övergår till allkortfattat besvara ett antal andra frågor. HansGöran undrade om regeringen som invandrarminister någongång har avvikit från de rekommendationer och förord som haravgett i sina yttranden. Svaret är ja. Regeringen behandlar ärendena och gör enegen bedömning. Då är yttrandena från en faktor i sammanhanget,men regeringen följer självfallet inle dessa slaviskt, ulan dessa yttrandenvägs in tillsammans med annat. Hur vi skall agera beror på styrkan i deargument som förs fram i yttrandena. Vi får sedan bedöma om de är tillräckligtstarka för att motivera ett avslag. Jagkan tyvärr inle närmare precisera antalet ärenden. Jag har försökt att göra enuppskattning, men med hänsyn till de svårigheter som jag redan har redovisat ärdet inte möjligt. En uppskattning kan peka hän mot att del rör sig om 500-600ärenden som finns i systemet hos polisen, invandrarverket ocharbetsmarknadsdepartementet. Men det är mycket osäkra siffror. Slutligenvill jag till både och säga alt vi, sålångt möjligt, gör undersökningar och uppföljningar av de fall där del påståsatt något övergrepp har skett mot den som har utvisats. En utvisning sker jumot bakgrund av bedömningen att det inte skall inträffa några övergrepp, mennär det påstås att så skett gör vi sä långt det är möjligt undersökningar. I defall som har velat diskutera med mig har delhuvudsakligen gällt utvisningar som skett 1985. Jag har då sagt att del ärförenat med ytterligt stora svårigheter alt nu följa upp och registrera vad somkan ha inträffat och varför. AnL5 HANS (): Jag noterar att invandrarministern har förklarat att det sker avvikelser från säpos yttranden. Del kanske är för mycket att säga avvikelser, eftersom invandrarministern inte angav hur många fall det rör sig 108 om. Jag har fått många rapporter om attasylsökande palestinier har ansett all de inte har blivit korrekt behandlade ide utredningar som har gjorts. Bl.a. är detta fallet när det har rört sig omsäkerhetsaspekter. Del är mycket vikfigt att det sker en korrekt behandling ochalt man noggrant undersöker om del verkligen föreligger säkerhetsskäl som utgörhinder. Jag vill emellertid understryka all det inte på något sättkan vara försvarligt alt det tar tre, fyra, fem, och i något fall t.o.m. sju årinnan palestinska ärenden avgörs. Det räcker inte att invandrarministern gör enallmän deklaration om att han avser att lägga fram förslag sominnebär kortare handläggningstider. Som jag framhöll fidigare i milt anförande måsteomständigheterna i dessa fall, när de överklagas, bedömas på grundval av delmaterial som föreligger när ärendet kommer till departementet. Alt man segdrarärenden på detta sätt inom departementet i sä många fall kan ju inte tyda påannat än att det rör sig om en viss senfärdighet eller beslutsvånda. Jag vill också framhålla all det är viktigt alt det intebara är de som bUr utvisade som rapporterar om hur del går. Jag framhållerständigt betydelsen av detta - särskilt när det kan antas alt fel har begåtts.Del är svårt för de enskilda att nå fram med meddelanden. Jagmenar därför att det är en uppgift också för de svenska myndigheterna att viainternationella och andra kanaler verkligen akfivt vara med i undersökningen. AnL 6 (): De fall som vi hade uppe ikonstitufionsutskottet var ju av äldre datum, och då kan jag förslå att det ärsvårt att så här efteråt få reda på hur det har gått för vederbörande.Men de fall som tas upp i interpellafionen är sådana som har inträffat underåret, och det fall jag närmast tänker på är gammall. Det ärväldigt svårt för personer som engagerat sig för asylsökande att konstalera attdessa råkat ut för det ena eller del andra. Angående del sista fall jag nämndehar varken anhöriga eller andra som engagerat sig kunnat få någon kontakt. Detvet över huvud inte vad som har hänt. Därför måste det åligga regeringen altfölja upp sådana fall där det från många håll verkligen uttalats farhågor föratt asylsökande skulle kunna fängslas, utsättas för tortyr osv. Därför är detell orimligt krav som här ställer, att del först skall hakonstaterats att det har skett någonting innan regeringen kan göra något. Jagtycker alt det är en skyldighet för regeringen alt följa upp sådana härärenden, som varit debatterade och där det verkligen finns risk för attpersoner utsätts för både det ena och det andra i sitt hemland. Om handläggningen av asylärenden rörande palestinier Överläggningenvar härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 1988/89:67 omanknytningsinvandringen AnL 7 Statsrådet : har frågat mig om jagär beredd att medverka till en förändring av de avsnitt i utlänningslagen somreglerar anknytningsinvandring. För personer som åberopar en nyetablerad anknytning somgrund för att få bosätta sig i tillämpas sedan lång tid tillbakauppskjuten invandringsprövning. Den innebär att en utlänning som fär bosättasig i på grund av anknytning genom äktenskap eller sammanboende som haruppkommit i nära anslutning till ansökningen inte får permanentuppehållstillstånd, utan beviljas ett tidsbegränsat tillstånd . Detta tillstånd förlängs om paret verkligen bor tillsammans. Senast beviljas permanent uppehållstillstånd. Jag är medveten om att detta för den enskilde utlänningenkan medföra svårigheter i de fall, då förhållandet mellan parterna försämraseller bryts före Ivåårstidens utgång. Den utpressningsliknande situation som dåframför allt kvinnor kan hamna i är exempel på detta. Trots detta anser jag atten ordning med uppskjuten invandringsprövning måste liUämpas även i fortsättningen.Erfarenheterna visar att utan en sådan ordning utnyttjas s.k. skenäktenskap föralt kringgå den reglerade invandringen. vill jag framhålla alt de av antagnarikflinjérna för invandrings- och flyktingpolitiken innebär att hänsyn bör tastill samtliga omständigheter i del enskilda fallet, däribland om utlänningenhar misshandlats eller annars blivit illa behandlad under samboendet, om detfinns barn i förhållandet, om utlänningen riskerar att bli socialt utstött vidåterkomsten till hemlandet eller om utlänningen har hunnit bli väl etablerad iarbetslivet. Jag vill i det sammanhanget särskilt betona att i de fall ettförhållande har brutits - innan tvåårsgränsen uppnåtts - på grund av misshandeleller andra allvarliga trakasserier, tar regeringen mycket stor hänsyn tilldetta. Utlänningen tillåts då stanna kvar trots att anknytningen har upphört. Avslutningsvis vill jag nämna alt regeringen, mot bakgrundav uppgifter om organiserad förmedling av kvinnor från utlandet till män iSverige, uppdragit åt ombudsmannen mot etnisk diskriminering att utreda behovetav åtgärder mot denna art av förmedlingsverksamhet. AnL8 (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret. Anledningen till mininterpellation är den nuvarande lagstiftningen om anknylningsinvandring, enlagstiftning som ju tillkommit för att hindra s.k. skenäktenskap. En utländskmedborgare, som gifter sig med en svensk medborgare eller med en person som harrätt att vistas i landet, får provisoriskt uppehållstillstånd, som omprövas varsjätte månad efter förhör hos polisen, vilken, ibland kan vara förnedrandedärför att det ställs frågor av mera intim karaktär. Om äktenskapet sprickerinom ramen av två är, som inte är någon lagstadgad gräns utan en riktpunkt istörsta allmänhet, får alltså den utländska medborgaren packa ihop sina grejoroch åka tillbaka till hemlandet. Den härlagstiftningen utnyttjas i många fall för att bedriva slavhandel med framför allt kvinnor från . Det innebär i principatt en oinskränkt makt överlämnas åt en enskild individ attbestämma sin partners framlida liv, och den makten används ibland på ettomänskligt sätt. Det väsentliga i svaret som invandrarministern ger här är all han säger att en ordning med uppskjuten invandrarprövning måstetillämpas även i fortsättningen, därför att erfarenheterna visar att utan ensådan ordning utnyttjas s.k. skenäktenskap för att kringgå den reglerade invandringen. Om vi för stannar vid själva lagstiftningenoch upphovet till densamma, måste vi fråga oss för det första: Vad för slagserfarenheter talar invandrarministern om? Vad finns del för statistiskauppgifter eller redovisade fall som utgör det faktaunderlag som kan styrkapåståendet att det förekommer s.k. skenäktenskap i sådan omfattning attlagstiftningen är berättigad? För det andra måste jag fråga invandrarministern:Vad finns det för belägg för att just den nuvarande lagstiftningen, med sintvåårsregel, har förhindrat skenäktenskap? För del tredje vill jag fråga: Vadfinns del för jurister som vill hävda att ett sprucket äktenskap inom två årsram är bevis nog för alt äktenskapet i fråga har varit ett skenäktenskap? Som bekant upphör åtskilliga äktenskap i inom tvåår av helt andra skäl. Även om det finns ett litet antal s.k. skenäktenskap avdet totala antalet äktenskap mellan utländska medborgare och svenskar ellerpersoner som har rätt att vistas i landet, bygger faktiskt den svenskalagtillämpningen, det svenska rättsväsendet på principen alt hellre fria änfälla när inga bevis föreligger. Här är principen precis det motsatta. Härbetraktar man alla äktenskap ingångna med utländska medborgare som varandeskenäktenskap, och man agerar därefter. Frågan är: Kan man ha en sådanlagstiftning, som har så tragiska effekter för många men framför allt utländskakvinnor, som bygger på en hypotes och en nästan paranoid rädsla för enokontrollerad invandring och som uppenbart strider mot den svenskarättsprincipen? De här frågorna är det viktigt att få svar på. Det somhänder i verkligheten är att vi med den nuvarande lagstiftningenuppmuntrar skenäktenskap. Svenska män får rätt att importera eller skaffa sigutländska kvinnor med prövorätt. De kan skicka tillbaka dessa kvinnor ifall deinte passar. Den uppenbara avsikten är inte att ingå ett äktenskap utan attutnyttja dessa kvinnor. Med alla dessa aspekter som bakgrund vill jag återigenfråga invandrarministern om invandrarministern inte är beredd att vidta vissaåtgärder för att förändra lagstiftningen. AnL 9RAGNHILD POHANKA (mp): Jag vill säga några ord om kvinnosynen, somär myckel viktig. Del har framförts en del åsikter om den tidigare. Det är främst kvinnor från som kommer hit.Om kvinnorna åker tillbaka dit efter ett sådant här brutet äktenskap, är det istort sett bara gatan som återstår för dem. En kvinna som blir förskjuten avsin man har nämligen inget värde. Vi kanske har svårt att sätta oss in i densynen, men det är ett faktum. De har skurit av alla band när de återvänder hem.De kan egentligen inle göra det, men tvingas till del. Dessutomtar män hit kvinnor gång på gång, ända upp till fyra fem gånger. 1988/89:34 Jagtycker att man borde angripa just det förhållandet så att det inte upprepas 29november 1988 gång på gång. Det är mycket viktigt all man tittar på den saken.I nästan alla ~ sammanhang får männen mycket lätt rätten pä sin sida, medankvinnorna blir utsatta. Detta har litet grand med felaktig kvinnosyn, även ivärt land, att göra. Detfinns även en annan aspekt på detta som kanske inte är lika viktig. De män somi ärliga avsikter tar hit kvinnor, därför att de verkligen vill fortsätta attleva tillsammans med dem, blir sedda över axeln som om de vore misshandlareeller mystiska individer, tills det har gått en viss lid. Det är kanske ettlitet mindre problem, eftersom del visar sig i längden vilken avsikt man har. Sedan vill jag understryka att det är många som närde gifter sig inle vet om de har vall rätt person. Man kan ju faktiskt skiljasig faslän man från början hade ärliga avsikter. Jag tycker attingen kvinna skall få sändas tillbaka till efter ett sådant härs.k. AnL 10 Statsrådet : Detta är myckel svåra frågor. Jag skulle vara glad om jag fick förslagtill bra lösningar på dessa problem. Detallvarligaste i sammanhanget är det som benämnerslavhandel, dvs. att män på ett cyniskt sätt tar hit kvinnor, som de egentligeninle har för avsikt att bo tillsammans med ulan bara vill byta ut allteftersom.Del är mot denna bakgrund som vi har vidtagit åtgärden att uppdra åldiskrimineringsombudsmannen att se över vilka medel man kan sätta in för altkomma åt verksamheten. Om man skulle ta bort regeln om uppskjuteninvandringsprövning skulle det inte lösa problemet. Det skulle möjligen barastimulera till ännu snabbare byten, ännu frekvenlare slavhandel. perspektivet efterlyser jag konstruktiva förslag till hur man skall kunnakomma ål själva grundproblemet. Jag är verkligen mycket intresserad av det,eftersom jag tycker att del är oerhört stötande och förnedrande mot dessakvinnor. I det avseendet delar jag helt synpunkter på attdetta i grunden är en fråga om kvinnosyn. Idet sammanhanget vill jag ändock göra uppmärksam på den passusi mitt svar där jag klart säger att om utlänningen riskerar alt bli socialtutstött vid återkomsten till hemlandet så är det just en sådan faktor som skallpåverka beslutet alt inte tillämpa denna tidsregel. AlexanderChrisopoulos är myckel indignerad över situationen, men han har inte självangett några förslag till åtgärder, som skulle kunna motverka att man faktisktanvänder eller åberopar samboende för att kringgå den reglerade invandringen.Jag kan inte säga att vi, innan vi har hittat någonting som är bättreskall avskaffa ordningen med uppskjuten invandringsprövning. Jag har dockdeklarerat alt vi under liden noga kommer alt beakta just sådana skäl - riskför att bli socialt utstött, förekomst av misshandel eller allvarligatrakasserier. Idessa frågor har jag många kontakter med kvinnojourer. Jag uppskattar dessakontakter mycket och hoppas alt vi kan utveckla dem ytterligare för att kommatill rätta med problemet så att enskilda personer inle skall behöva drabbasorättvist. AnL11 (vpk): Del är uppenbarligen svära frågor. Jag kommer emellertidatt föreslå lösningar på problemet. Invandrarministern säger att det ingås s.k.skenäktenskap för att personer skall kunna kringgå den reglerade invandringen.Jag vill därför fråga invandrarministern vad han har för belägg för det. Vadfinns det för siffror och statistik som visar att antalet skenäktenskap är såpass stort att det berättigar sådan här lagstiftning? Vad finns det för bevisför att den nuvarande lagstiftningen har förhindrat skenäktenskap? Även om man antar att det finns en liten del skenäktenskapbland det totala antalet äktenskap som ingås mellan svenska medborgare ochutländska medborgare, så skall man inte behandla alla äktenskap som om de voreskenäktenskap. Det faktum att ett äktenskap spricker inom två års tid kan påinget sätt betraktas som ett bevis för att del var ett skenäktenskap.