prot · GC09111 · 1988-12-31 00:00:00 — Det är mindreallvarligl dock, enligl min uppfallning och erfarenhet Del allvarliga är vadvederbörande har med sig i huvudet, och jag hoppas alt inte ulskollel villåterinföra halshuggning, för del skulle annars vara en bra melod för allförhindra sådan överföring. Nej, fru lalman, den föreslagna lagen är en olycka i dennuvarande utformningen. Den är etl hol mol del öppna samhällel. Denkriminaliserar den som vill avslöja broll i stället för brottslingen. personsiakttagelser av vad som sker i omgivningen, så snarl man råkar få kunskap omnågol som inte ligger inom del egna arbetsområdet och som företagel anser varaen hemlighet Jag menar all 3 § i lagförslagel är en lypiskgummiparagraf som kan ulnylljas av förelagsledare eller fienlliga kolleger somvill trakassera en anställd. Nyfikenhet blir ett allvarligt brott som kan ledatill fängelsestraff, oaklal den s.k. brolislingen inle gjorl sig någon vinningoch förelagd icke lidit någon skada. Det räcker all jag gär in lill en personpä en annan avdelning och lillar pä vad en god vän har pä rilbordd eller pädalaskärmen, för all jag riskerar fängelse i upp lill Ivå år. Del är anmärkningsvärt men icke förvånande atlsocialdemokratin ömmar rner för förelagens inlresse än behovel alt avslöjabrottsliga handlingar inom förelagen. Jag yrkar avslag pä lagförslagel och instämmeri de yrkanden som framställts av . I delta anförande inslämde , afRantzien, , , , ochElisabet (samtliga mp). Med anledning av inlägg ochocksä en del av del som sagls tidigare vill jag yllerligare kommenlera nägolsom jag sade redan inledningsvis. Del nu senasl pä olika säll ullryckle ärhäpnadsväckande. Nog för all del lagförslag som har lagts fram har varil svårlall förslå för den som inle är rikligl laglekniskl bevandrad, men del är därfördet här förslagel har fält genomgå en så omfattande bearbetning underlagsliftningsprocessen. Och som jag sade i inledningen, lycker jag all man harlyckals bra all förtydliga innebörden av del ursprungliga förslaget. , och ,värnar om möjligheten att avslöja oegenllighder. Del är bra, Dd är väldiglvikligl all vi slår för del i värl samhälle, och då tycker jag alt ni skallstödja det här lagförslagel, för det innebär faktiskt en bättre möjlighet, entryggare säkerhel, för den som vill vara nyfiken och avslöja än med dagensrättsläge. Sedan behövs del kanske alt man går vidare, och vi har enkommitté som arbelar på del. Kan vi komma längre för atl skydda möjligheten atlavslöja oegenllighder, skall vi göra del. Del förslag som föreligger gäller företagsspioneri. Ulanall gå in på de enskilda fall som har nämnls och som jag är förhindrad allkommenlera, vill jag säga så här myckel: Orn en anslälld misstänker altföretaget gräver ner farliga tunnor pä området, har del över huvud lagd inlemed denna lagstiftning att göra. Det handlar icke om företagsspioneri, och delhandlar icke om förelagshemligheler. Om en person begår ett företagsspioneri i syfle attpublicera del, för att avslöja oegentligheler. blir del inle ell broll enliglden här lagen, för då lar Iryckfrihelslagsliflningen över. Det borde egenlligenlillgodose de önskemål som såväl som ochLars givil Prot.1988/89:111 uttryck för. Jag har faktiskl lilel svårt all förstå alt ni intekan slödja förslagel och sedan evenluelll gå vidare och kräva än mer vidgade ramar för möjlighetenatt avslöja än de som gäller . Att framställa det här lagförslaget som etl angrepp pä ellöppet samhälle är, som jag sade inledningsvis, häpnadsväckande. 23 () replik: Justitieministern medger inför beslutet om altanta den här lagstiftningen atl vi kan behöva gå vidare. Del anlyder allarbelel uppenbarligen icke är avslutat Vore det dä inle bättre all vänla nägolår och se till alt arbetet försl blev avslutat och därefter lägga fram ell nyllförslag lill lagsliflning? Jag kan bara konsiaiera all vi haretl riksbekant exempel i . Del avslöjande som han gjorde 1983, förnu sex är sedan, beiräffande vad som skedde inom AB skulle enligl minuppfallning kunna leda lill ålal, om avslöjandet hade skell något . Delär rnöjligl atl tryckfrihetsförordningen därefter kan ha tagit överhand ochhan tack vare publiceringen, bl,a, i den bok som jag varmt rekommenderar,skulle klara sig vid ell evenluelll ålal från företagels sida. 24ELISABETH (vpk) replik: Exemplet rned de nedgrävda tunnorna harfaktiskl med del här förslagel atl göra. Den föreslagna lagsliflningen kräveratt den som iakttar nedgrävandet av tunnorna pä förhand skall vela om de ärfarliga eller Börjar del grävas efler tunnor, kan förelagsägaren sägaall förekomsten av tunnorna har varit en hemlighet som han har velat skydda.Han kan också hävda all blolla vetskapen om atl del grävs efler tunnor kan fäallmänhelen alt tappa förlroendel för förelaget och hellre välja att köpa ettannal förelags produkler, Letandd efler lunnorna skulle följaktligen vara tillskada för fördagaren i konkurrenshänseende. Lagförslaget är fullt av sädana här antydningar ochpåståenden, och jag tycker all jag visade i milt huvudanförande all del ärorimligl all människor som slår i beräd och frågar sig om det som de harbevittnat är allvarligt eller ej skall slällas inför kravel all ha sådanakunskaper - både i juridik och i kemi eller fysik eller vad det nu är som gäller- alt de i förväg och pä egen hand skall kunna avgöra detta. Jag nämnde förut all ulskottd har en skrivning om atl densom är tveksam skall kunna gå lill sina fackliga förtroendemän och fråga demlill råds, men del finns ingen möjlighel all göra del. Om man delger dem ellavslöjande, som sedan visar sig icke leda lill allvarlig påföljd, har man gjorlsig skyldig till ell sådant misstag att man kan slällas inför rätta. Detta är,skulle jag vilja påslå, nägol som verkligen strider mol vanligl folks allmännarällsuppfailning. Är förslagel så ihåligt finns det all anledning atl vänlapå både meddelarskyddskommilléns belänkande och andra ulialanden för all fäfram elt bällre förslag. Det här är dt svårt lagförslag, men jag tyckerändå all det kan krävas atl man läser litet noggrannare vad som står iförslagel och alt man överväger litet bättre vilka konsekven.serna blir, istället för att påstå att dd finns konsekvenser som inte är rimliga iförhållande till vad lagförslagel innehåller. 26 (): har här och yrkal, medhänvisning lill regeringsformen 2:12, pä en prövning i konstilulionsulskolleloch eventuell vilandeförklaring av den här lagen. Folkparliel har följandeinslällning. Vi har övervägl situationen och vill då avge följanderösiförklaring: kommer alt stödja yrkande, avföljande skäl. Lagutskotlels första förslag har prövats av såvälkonslilulionsutskollel som lagrådet. Del underkändes pä flera punkler, och bådeKU och lagrådei föreslog förbällringar beiräffande jusl den vikliga""säkerhetsventilen". Lagulskoltets slutliga förslag, det somalltså behandlas här och , innebär emellertid en överkörning av bl.a.konstilulionsulskollel, och den oenigheten har jag tidigare beklagat, innebär alt del nya förslagel, som behandlas avkammaren, inle är prövat i i sin nuvarande ulformning. Slutsatsen blir alltså alt del bör vara ell bifall lillmiljöparliels yrkande, och del kan då resultera i en ny KU-prövning innan lageneventuellt träder i krafl, med åtföljande vilandeförklaring. siöderalltså det framställda yrkandet enligt regeringsformen 2:12. 27ELISABET (): Jag har begärl ordel för alt göra någraslulliga kommenlarer lill sådanl som jag inle tidigare kommenterat i deballen. Jag vill först uttala mitt stöd för folkpartisten synpunkt alt detta förslag inle är tillräckligt genomarbelal.Del borde ålminslone ha gått ut på remiss innan del lades på kammarens bord. sade atl näringslivet verkligen ropar pä enny lagsliflning. Om försle vice lalmannen inte vädjat lill mig atl jag inleskall sälla i gäng en ny debatt, hade jag velat fråga : När ropadenäringslivet och vad sade man dä? namngav i debatten personersom vi i borde ha kontaktat för atl fä veta mer om della. Jag harmänga gånger i ulskollel begärl atl fä den informationen. Ge några praktiskaexempel på vem som behöver lagen! Vi miljöpartister har aktivt letat efler något skäl tillalt lagen behövs, men vi har inte funnil någol. Jag har bell om sädana skäl. Omnu både och har haft den informationen, varförhar de dä inte givit den informationen i ulskollel? Man har inle heller i daglämnat någon övertygande bevisning. påslår alt inte känneransvar för svenskt näringsliv, eftersom vi begär atl lagen skall vara vilandeunder etl år. Pä sä sätt undanhåller vi enligt Lennarl näringslivetetl angeläget Vikänner oss inle alls ansvarslösa. Vi har trots efterforskning inte kunnat fåfram någon praktisk nytta med den här lagen. Detta har tydligtbeskrivit. Juslilieminislern säger i sill senasle anförande atl denföreslagna lagen kommer atl innebära ell slörre skydd för dem som avslöjarbroll än vad dagens lagstiftning ger. Men därom tvistar de lärda juristerna.Jag vill själv inle ge mig in i en juridisk tolkning dä jag är lekman. Jag harhört olika jurister göra olika tolkningar, och jag inser alt tolkningen äroöverstigligt svär och att lagen inle är färdigarbdad. Kraven pä den enskildamänniskan kommer alt bli orimligt slora. har i tleraomgångar beskrivil på etl mycket målande sätt Principen bör vara att informationsflödet i samhällelskall vara frill. Vi är fulll medvelna om all det inom etl förelag kan finnasinformalion som förelagd behöver ha hemligl av hänsyn lill sin affärsverksamhetMen del skall inle finnas elt generellt förbud mol atl avslöja fördeelser inomförelagen och sedan en lagsliflning om undanlag frän delta. Principen skallvara alt informationsflödet skall vara fritt De undanlag som skall finnas skallvara klarl definierade och beskrivna sä atl man kan se dem - inle Ivärlom.Della är vår grundinställning. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren övergick lillatl fatta beslul i ärendel. 28 FÖRSTE VICE TALMANNEN: I delta ärende har och yllerligare 18ledamöter yrkat att -om anlar ulskotlds förslag till lag om skydd förförelagshemligheler - därulöver skall besluta all den antagna lagenjämte övriga i sammanhanget anlagna lagar skall vila i minsl lolv månader pägrund av all lagen innebär sådan begränsning av fri- och rättighet som avses i2 kap. 12 § regeringsformen. nämnda yrkande tas upp efter det alt kammarenhar tagit ställning till utskottets heinställan i ärendel. Mom. 1 (avslag på proposilionen och begäran om nyttförslag) Försl bilräddes reservalion 3 av med 19rösler mot 17 för reservation 2 av . 257 ledamöler avsiod frånalt rösla. Härefter bilräddes reservation 1 av och med 38 röster mol 20 för reservation 3 av . 236ledamöter avsiod frän alt rösla. Slulligen bifölls utskotlels hemslällan med 225 rösler mol69 för reservalion 1 av och . 29FÖRSTE VICE TALMANNEN: Som förut nämnts har och ytterligare 18ledamöter yrkat atl den nu antagna lagen om skydd för förelagshemligheler jämteövriga i sammanhangetanlagna lagar skall vila pä grund av all lagen innebär sådanbegränsning av fri- och rälfighd som avses i 2 kap. 12 § regeringsformen. Enligl nyssnämnda föreskrifl i regeringsformen kan lagenändå slulligl anlas om minsl 5/6 av de röstande förenar sig om beslutet Jagsläller därför proposifion på all lagarna nu skall slulligl antas. Om 5/6 majoritetinte uppnås skall lagarna hänvisas till konslilutionsulskollei för prövning avhuruvida föreskriften i 2 kap. 12 § regeringsformen är lillämplig i förevarandefall. Beslul skall fallas genom omröstning. Med hänsyn tillkravet om 5/6 majoritet företas rösträkning ulan föregående uppresning. Vid omröstningen avgavs 226 röslerför slutligt anlagande av lagen om skydd för förelagshemligheter jämte övriga isammanhängd anlagna lagar. 68 röster avgavs för alt ärendel skulle hänvisaslill konstilulionsulskollel för prövning av huruvida föreskriften i 2 kap. 12 §regeringsformen är lillämplig i förevarande fall. Eftersom erforderlig majoritet för slutligt antagande av deifrågavarande lagarna inte erhållits, hade kammaren sålunda beslulal allärendel skulle hänvisas lill konslilulionsulskollel för prövning av huruvidaföreskriften i 2 kap. 12 § regeringsformen är tillämplig i förevarande fall. 6 § Föredrogs lagutskoilds belänkande 1988/89:32 Upphävande av reglernaom bevakning av leslamenle (prop. 1988/89:88). Utskollels hemställan bifölls. 7 § Beiräffande de på föredragningslistan återståendeärendena, lagutskotlels belänkanden /89:LU31 och LU33, socialförsäkringsuiskottetsbetänkande 1988/89;SfU 16, justitieutskollels belänkande 1988/89: JuU22,kon-slitutionsutskollets belänkanden /89:KU29, KU32 och KU33 samltrafikutskottets betänkande 1988/89:TU23, beslöt kammaren på förslag av förstevice talmannen medge att de fick fördas lill avgörande i ell sammanhang sedandeballen i samlliga dessa ärenden avslulals. 1988/89:LU31 Del allmännas skadeståndsansvar m.m.,1988/89:LU33 Vårdnad om barn m.m.. socialförsäkringsuiskottetsbetänkande 1988/89;SfU16 Vissa socialförsäkringsfrägor (prop.1988/89:112), 1988/89:111 och Det allmännas skadeståndsansvar m.m. 1988/89:JuU22 Tilläggsbudget II (prop. 1988/89:125 delvis), 1988/89:KU29Allmänna helgdagar (prop. 1988/89:114), 1988/89:KU32 Godkännande av deneuropeiska konventionen om självstyrelse (prop. 1988/89:119), 1988/89;KU33 Riksdagensförvaltningskontors förslag om anslag på lilläggsbudget lill statsbudgeten /89 m.m. (förs. 1988/89:24) samt 1988/89:TU23 Tilläggsbudget II inom kommunikationsdepartementetsområde (prop. 1988/89:125 delvis). Kammaren biföll talmannens förslagom alt lagulskoltets belänkande 31 och Irafikulskollds belänkande 23 skulleavgöras efter endasl en bordläggning. Försl upptogs till behandlinglagulskoltets betänkande 31 om det allmännas skadeståndsansvar m.m. 30ALLAN (); Vem skall bära de ekonomiska konsekvenserna avall del allmänna begår fel eller handlar orikligt och därigenom tillfogar enenskild medborgare skada? Bör skadan bäras av den som oförskyllt drabbas ellerbör de ekonomiska konsekvenserna solidariskt spridas ut på oss alla? är rällslägd närmasi del, atl slalen undgår attbehöva göra rätt för sig. Del är endast vid förhållandevis grova övertramp somden enskilde kan få gottgörelse för liden skada, något som följer av den s.k.standardregeln i 3 kap. 3 § skadeståndslagen, vilken regel i sin tur utgörtillägg lill den helt grundläggande culparegeln. Och är den skadelidande isådanl fall näringsidkare är det rent av skäligt att inte utge fullersättning, vilket följer av skälighetsregeln i 3 kap. 5 § samma lag. Den nästan otillständigt begränsade ersäitningsräll somsålunda föreligger är knuten till del förhållandel all slalen ulövar makt ochmyndighet skall sålunda med lagens ord ha vållats vidmyndighetsutövning. Skulle det oriktiga handlandet falla utanför det snävabegreppet myndighetsutövning - och del gör en slor del av den offentligaverksamhelen - slår del allmänna ingel som helst ansvar. Den enskildemedborgaren får med andra ord stå sitt eget kast, om han litar på och inrättarsig efler en uppgift om tex. innehållet i gällande räll som lämnals honom avnågon myndighel och som befinns vara felaktig. I offentliga lokaler möter man ofta en skyll, enliglvilken lokalens innehavare frilar sig från alll ansvar för slöld av klädereller andra värdeföremål som överlämnats i innehavarens besittning. Förlust drabbarsåledes helt och hållet sakens ägare. En skylt med texten "vi står ingetansvar för vårauppgifters riktighet eller vederhäftighet annat än om dessa ulgör del avmyndighdsbeslul och kanske icke ens då" skulle på motsvarande säll kunnaanbringas på våra byggnader för rällskipning och förvallning för all erinra omrällslägd. Besked lämnas pä motlagarens risk, del är den obehagligaverkligheten. Det allmänna kan slutligen uppträda - förutom i sina hittillsbeskrivna roller - som vanlig näringsidkare. Jag tänker på stadigaffärsverksamhet i form av monopolföretagen, , järnvägen och poslen.Är slalen åtminstone här underkastad samma rällsnormer som gäller förjämförbara näringsidkare? Även inom della rällsomrädeövervällrar staten sä gäll del gär del ekonomiska ansvarel på den som liditskada. Dagens ordning är orättfärdig. Det bör råda likhel införlagen och lagen bör vara lika för alla. Makl får inte gå före rätt Kollektivetallmänintresset, fär inte gynnas pä den enskildes bekostnad. År efter är har vi borgerliga i lagulskollel genommotioner och reservationer kämpat för atl ge den enskilde bättre rättsskyddgeniemol det allmänna. Senaste gången hade vi pä vår sida. , och jag själv har genom olika fall hämlade urverkligheten tålmodigt belyst hur orällfärdig och slölande silualionen är förden enskilde. Socialisterna har emellertid konsekvent motsatt sig allatankar pä all ens uireda betingelserna för del allmännas skadeståndsansvar.Bakom denna okänsliga inslällning måsle ligga den sländpunklen att medborgarenhell enkell får finna sig i, läla, alt bli förfördelad eller utsatt förfelakligl handlande frän den offeniliga verksamhetens sida. "Den nuvarande silualionen är i huvudsaklillfredsslällande. Del finns ingen anledning all revidera skadesländslagen.Hur enkell skall del vara för en enskild atl fä skadestånd? Hur storaskadeståndsbelopp skall utgå i de enskilda fallen?" Med dessa och liknandeargument har socialdemokraterna i närmasi mäslrande lon avslagil våra försökall ompröva skadeståndslag och alt upphäva privilegierna för slalligaffärsverksamhet Senast dä ämnet diskuterades i kammaren förra ärelframfördes dessa argumenl frän majoritetens sida för att ålerigen förmena denenskilde bättre möjligheler atl få kompensafion för liden skada. Vid lidpunklen för den senasle kammardeballen måslesocialdemokraterna dock ha funnit sin position ohållbar. Inte så atl man isill sinne ändrat inställning lill kärnfrågan, som rör den enskildes slällninglill kollektivet eller korporationerna, utan man bedömde all del förelåg riskför atl man kunde fä riksdagsmajoritden emot sig vid näsla voleringstillfälle.I del lägel gav regeringen i uppdrag ät juslilierådd all göraen begränsad översyn av skadesländslagen, vilkel resulterade i dendeparlemenlspromemoria som offenlliggjordes i sluiel av mars i kammaren. Promemorian förbällrar onekligen på några punkler denenskildes slällning. Del allmänna fär därigenom slå del ekonomiska ansvarelför sina misstag i slörre utsträckning än hillills. Den i promemorianföreslagna reformen är dock långtifrån tillräcklig. Denna uppfallning är numera- vilket förtjänar all understrykas - ell enhälligl ulskolts och innefallarsålunda även de socialdemokrater som sä sent som med eftertryckoch omedgörlighd slog vakl om gällande ordning. Ulskollel gör elt tillkännagi- Det allmännas skadeståndsansvar m.m. Det allmännas skadeståndsansvar m.m. vande ibelänkandel av innehåll all regeringen bör lillsalla en bred pariamenlariskulredning med uppgifl all överse del allmännas skadesländ-sansvar vidmyndighdsulövning. Den reformering av skadesländsansvard som slär fördörren är självfallet sä mycket mera tillfredsställande som det krönermångåriga ansträngningar frän borgerligl håll med framgång. "cavatlapidem" -droppen urholkar stenen. All vad som förekommit från socialdemokraliskl hållemellertid är en omvändelse under galgen och ej ullryck för ändradsinnesinställning till den enskildes förmån framgår inte endast av händelseförloppetulan även av den omständigheten atl den föreslagna utredningen inle ges friahänder. Vi reservanter finner del nalurligt atl utredningen börvara i egentlig mening förutsättningslös och därigenom kunna pröva tex.huruvida ansvarsgrunden forlfarande skall vara culpa, dvs. slarv och slapphet,eller huruvida det är möjligt att slopa culpabegränsningen helt och hållet.Skadan känns ju lika smärtsam hos den skadelidande oavsell om den skadegörandehandlingen kan tillskrivas vårdslöshet hos någon funktionär eller ej. Dennakardinalfråga förbjuds ulredningen mer eller mindre all befatta sig med. En annan central fråga avser huruvida annan offenlligverksamhel än myndighetsutövning skall undanlas eller ej. Del finns offenlligverksamhel som inte har karaktär av myndighetsutövning men som likväl har storbetydelse för allmänheten. Skall viss del av den offentliga verksamhet som ärskattefinansierad undantas - del är frågan vars befogenhet understryks avgrundlagsregeln i 1 kap. 9 § regeringsformen, som uttalar att den fundamenlalalikhels- och objekliviielsregeln gäller i lika mån för alla som fullgöruppgifler inom rällskipning och offenllig förvallning. Spörsmälel har berörts ipropositionen om införande av tjänstefelsansvaret, en fräga som har organiskt sambandmed överläggningsämnet Här upprepar vi reservanter atl gränsdragningen bör inga iutredningsuppdraget. Vi präglar här del kanske inle hell lyckade begreppet"'myndigheis-verksamhd", för all markera all vi avser ell slörreansvarsområde än dagens. Socialisterna säger nej lill denna ulvidgning. Jag nöjer mig med dessa tvä exempel. Skall den offentliga affärsverksamheten fä synas närmare isömmarna? Självfallet inte, enligt majoriteten. Här har dock denegendomligheten inlräffal att bläcket knappt hunnil lorka pä våra reservationeri denna del, förrän regeringen offentliggjort direktiv - regeringssammanträdeden - innebärande alt postverkels och rättsförhållandengentemot enskilda skall överses. gär utvecklingen sä forl alt ej enssocialdemokralerna i utskottet hinner med i svängarna. Avslutningsvis vill jag beröra atl den borgerliga kretsenuppträder under skilda reservationer, såvill angår frågan om skadeslånd vidmyndighetsutövning, I sak begränsar sig emellertid skillnaden till frågan vadsom skall gälla i avvaktan pä utredningsresultatet och den lag som kan följadärav. vill fylla tomrummet med en särskild regel, medan vi övrigatycker atl den proposition som regeringen ändå avser all förelägga ihöst med anledning av promemorian kan duga för della ändamål. De olikareservalionerna kan förmedla inlryckel all Bengl och jag harolika inslällninglill själva reformbehovd - del har vi definilivi inte. Del känns PrOt.1988/89:111 angelägel alt pälala all vi är hell ense om alll annal än juslutformningen av provisorieregeln. Sammanfattningsvis yrkar jag, herr talman, bifall lillreservalionerna 3 och 4 och i övrigl lill ulskollels hemslällan. Under della anförande överlog andre vice lalmannenledningen av kammarens förhandlingar. 31BENGT (): I elt rättssamhälle måsle den offentligasektorn ta ell totalansvar för sin verksamhel, och särskilt vidmyndighetsutövning. Vid felakliga åtgärder måste straffansvar kunna inträda förtjänstemän och poliliker saml skadeslåndsansvar för slal, landsfing ochkommuner. viktigt steg i rätt riktning har tagits genom förslagel tillämbetsansvar som utvidgar straffansvaret för felande tjänstemän. Men ännuvikiigare ur den enskilde medborgarens synpunkl är atl del allmännaskadeståndsansvaret för felakliga myndighdsälgärder som vållal skada för nägonmedborgare skärps. Gällande skadeståndslag stadgar skadeståndsansvar förstaten i vissa fall, men lagen innehåller många regler som inskränker denenskildes rätt till skadestånd av staten. För del första krävs del enligl dengrundläggande regeln all fel eller försummelse kan påvisas hos någontjänsteman. För det andra kan slalen - även om ijänslemännen varil försumlig -endasl åläggas ansvar ""om de krav har blivit åsidosatta som medhänsyn lill verksamhetens art och ändamål skäligen kan slällas pä dessutövning"'. Del är den s.k. slandardregeln. För det iredje behöver statenbetala ersättning för inträng i näringsverksamhet endast "i den män del ärskäligt med hänsyn till intrångets art och varaktighet, felets eller försummelsensbeskaffenhet och övriga omständigheter"". Del är den s.k.förelagarregeln. För del fjärde slipper slalen ersällningsskyldighd för skadasom kunnal undvikas om den skadelidande förl talan om rältelse av detfelakliga myndighdsbesluld, den s.k. passivitdsregeln. För det femle kan - ävenom staten trots alll skulle befinnas skadeslåndsansvarig - den statligaersättningsskyldigheten jämkas, och dä ända ner till noll.