prot · GC0926 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:26 1 § Justerades protokollet för . 2 § Svar på fråga 1988/89:253 om förhandsgranskning avvideofilm AnL 1 Statsrådet : har frågat mig om regeringenavser att förelägga en proposition med lag om förhandsgranskning avvideofilm. (U 1985:10) avgav i junibetänkandet (SOU 1988:28) Videovåld II - förslag fill åtgärder. Beredningen av förslagen i betänkandet är ännuinte avslutad: AnL 2 (): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga.Det var ett mycket kort svar. Del gäller ju en fråga om etik, moral ochvärderingar, som kulturministern annars gärna diskuterar. Varför då inte göradet här i riksdag lite mer utförligt? Jag hoppas att kulturministern lar intryck av den starkaopinion från de politiska kvinnoorganisationerna och andra som kräver direktaåtgärder. Situationen är myckel allvarlig. Barn som ser mycket på videofilmer kan bli störda i sinutveckling. De skrattar inte som andra barn, utan de skrattar bara om någon görsig illa. De skrattar inte mänskligt, som vi andra. Deras skralt saknarlivsglädje. Dessa barn är inte heller intresserade av skolarbetet och har valtvideovärlden framför den verkliga. Vi måste sanera innan filmerna kommer ut. Om man vill någontingpolitiskt och lyssnar på folket, måste man ha kurage att vidta åtgärder.Centern har krävt förhandsgranskning av videofilmer i ett antal motioner tillförra årets riksdag. Tyvärr avslogs dessa. kan vi inte längre nonchalera den senaste tidens kraftigaopinionsyttringar mot videovåldet. Del är naturligtvis viktigt all vi värnarom tryckfriheten. Men de fabrikörer som masstillverkar filmer om våld ochsadism befinner sig ljusår från de kulturarbetare de flesta av oss vill värnaom. Det är också uppenbart alt videohandlarna tycks sakna vilja all saneramarknaden. Det har den senaste tidens uppflammande diskussion i gettbesked om. I mitt hemlän har också en videohandlare ställts införrätta. 17 filmer anmäldes. Av dessa filmer ansågs 15 innehålla för mycket våld. Prot.1988/89:26 Vi måste befria våra ungdomar frånvideovåldet. Det handlar om att 17november 1988 bevara människovärdet. Vi har tillräckligt underlag föratt besluta om ~ ' ', ', '. ' en generellförhandsgranskning av videofilm. finns ett rituellt inslag som innebär att den frågande tackar försvaret och därefter anmäler att man egentligen inte är nöjd med svaret. Jag hari och för sig förståelse för att denna ritual tillämpas. Jag måste dock påpekaatt jag inte tog upp en diskussion om videovåldet därför att frågan inte gälldedetta. Den fråga jag fick var om regeringen tänkte lägga fram en proposition iärendet. Då påpekade jag att remisstiden för det betänkande som regeringen harbeställt av en statlig utredare gick ut . I realiteten innebardet att ett antal remissinstanser kom in med sina yttranden först omkring den 1november. Det är alltså bara vi har haft möjlighet attstudera remissyttrandena. Jag måste fråga : Anses det orimligt attregeringen läser igenom de remissyttranden som kommer in och funderar över vaddär sägs, innan man lägger fram förslag och ger besked om hur en propositionskall se ut? Jag utgår alltså från att det är den fråga som har ställtssom gäller och inte någon annan fråga. AnL 4 (): Jag har förståelse för att man måste läsaigenom och ta del av remissyttranden innan man lägger fram förslag. Men jagmenar att man ändå kan diskutera en fråga av detta slag. Den är så pass viktig,och det finns en stor opinion och ett stort engagemang för den. Det skulle havarit Intressant att höra kulturministerns inställning. AnL 5 Statsrådet : Jag vill i och för sig inte förlängadebatten. Men jag tycker inte att jag har skäl att ta emot förebråelser, som omdenna fråga inte vore diskuterad. Den är faktiskt diskuterad vid åtskilligatillfällen i . Som ett resultat av diskussioner i och förslag tillriksdagen och av krav framförda bl.a. vid kongresser inom det parti jagtillhör, har en statlig utredning genomförts med sikte på att klarlägga hur enförhandsgranskning skall kunna gå till. Denna utredning har varit ute påremiss. Jag menar alltså att det inte finns någon anledning att riktaförebråelser mot mig eller regeringen för att inte ha tagit frågan på allvar. AnL 6 (): Jag vill bara be att kulturministern beaktarden starka opinion som finns ute i landet. Jag har en förhoppning om attregeringen återkommer med ett förslag om förhandsgranskning av videofilm. Överläggningen var härmed avslutad. 3 §Svar på fråga 1988/89:249 om ökat antal kvinnliga statssekreterare AnL 7 Statsminister : Chariotte Branfing har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att öka andelen kvinnliga statssekreterare. Jag är självfallet inte nöjd med att antalet kvinnligastatssekreterare är så lågt. Liksom inom i stort sett alla arbetsområden är detäven inom värdefullt med en jämlik fördelning av de högstachefstjänsterna. Regeringen har i jämställdhetspropositionen (1987/88:105)föreslagit flera åtgärder för att förbättra situationen. I proposifionen har viuttalat som vårt mål att andelen kvinnor på chefsposter och på kvalificeradearbeten bör vara minst lika stor som andelen kvinnor anställda inom området. Detta mål gäller även . Jag har sett tillatt frågan om andelen kvinnliga statssekreterare har tagits upp införregeringen och understrukit vikten av att det framgent blir fler kvinnliga statssekreterare. Om ökat antal kvinnliga statssekreterare AnL 8 (): Jag vill tacka statsministern för svaret. Jagkonstaterar att det är bra att statsministern inle är nöjd med den situation vihar . I en regeringen närstående tidning presenterades förrasöndagen en bild av våra statssekreterare. Det var herrar, herrar, herrar. Detär 22 män och 1 kvinna. löd: De osynliga makthavarna. I textenkunde man läsa att de är rikets verkställande direktörer som i praktiken sköterlandets affärer och fyller politiken med innehåll. Även om jag inte självskulle presentera statssekreterarna riktigt så, tror jag att alla instämmer iatt statssekreterarna har en ytterst strategisk position och ett stortinflytande i det inre arbetet i . På 40-lalet fick vi vårt första kvinnliga statsråd. Mendet dröjde ända till 1978, under den borgerliga regeringstiden, innan någonkvinna utsågs till statssekreterare. Under den borgerliga regeringsperioden vartre kvinnor statssekreterare. Jämställdhetsforskarnas tes, att där makten finns saknaskvinnorna, och där det finns kvinnor saknas makt, tål att fundera över,statsministern. Men statsvetaren kan väl ändå inte ha rätt närhan säger att detta kan vara en indikafion på att det ärviktigare att varastatssekreterare än statsråd? antog den jämställdhetsproposition somstatsministern hänvisade till. Det var bra. Eftersom jag inle tycker att jagfick något konkret svar från statsministern vill jag ställa följande fråga tillhonom: Håller slatminislern fast vid, som det står i Varannan damernas, att detär en demokrati-, resurs- och intressefråga att vi har minst hälften kvinnor ialla organ, och gäller denna målsättning också statssekreterarna? Om svaret ärja, vilka konkreta åtgärder vill då statsministern vidta? Om ökat antal kvinnliga statssekreterare Jag medger gärna återigen att antaletkvinnliga statssekreterare är för litet. har två kvinnligastatssekreterare lämnat sina befattningar, vilket givetvis direkt har fått återverkningari statistiken. Som sade var det under åren 1976-1982endast tre kvinnor som innehade posten som statssekreterare. Under åren1982-1988 har sju kvinnor innehaft denna post. Det har alltså skett en ökning.Under min tid som vice statsminister hade jag själv en kvinnligstatssekreterare . Om man ser på andra utnämningar till politiska poster iregeringskansliet, informationssekreterare och politiskt sakkunniga, finner manatt en tredjedel är kvinnor. I mitt eget kansli i statsrådsberedningen är detungefär hälften kvinnor. Eftersom detta är en av rekryteringsbaserna förstatssekreterare, tror jag att detta är en indikation på att vi kommer att fåflera kvinnliga statssekreterare . Jag vill också understryka att vi har en positiv tendensnär det gäller chefstjänsterna i . Är 1982 var det bara 7 %kvinnor, nu är det , och jag utgår självfallet från att även dennarekryteringsbas vidgas. Och , det är jag säker på, kommer den uppmaning somjag har riktat till statsråden, att rekrytera fler kvinnligastatssekreterare, också att följas. Till slut, herr talman, med all respekt förstatssekreterare har jag den gammalmodiga uppfattningen att statsråd trots alltär ett steg viktigare. AnL 10 (): Det är ju bra att det har varit sju kvinnligastatssekreterare , men det har aldrig varit sju kvinnligastatssekreterare på en gång. Men det vore ett rimligt antal, statsministern.Låt oss ha den målsättningen. Jag vill också säga alt det är bedrövligt attprocentsatsen när det gäller kvinnliga statssekreterare inte ens är 5 %.Regeringen ger ju pekpinnar till de politiska partierna och tillarbetmarknadens parter om tidsbestämda mål när det gäller att åstadkomma enbättre kvinnorepresentation, och jag tycker att det är alldeles utmärkt. Därförkvarstår min fråga: Vad har statsministern för tidsbestämda mål för attåstadkomma en bättre kvinnlig representation bland statssekreterarna, eftersomvi tydligen är överens om all man skall åstadkomma del? AnL 11 Statsminister : Eftersom vi under den gångna sexårsperiodenökade antalet kvinnliga statssekreterare till sju, och eftersom jag har förhoppningenatt det blir en ny socialdemokratisk sexårsperiod i regeringsställning, lovarjag att den kraftiga ökningen av antalet kvinnliga statssekreterare skallfortsätta. Vi har 7 kvinnliga statsråd av 21. och givetvis bör andelenkvinnliga statssekreterare öka i ungefär samma takt och gärna snabbare. AnL 12CHARLOTTE (): Det har ju inte skett någon ökning av antaletkvinnliga statssekreterare. Andelen är inte ens . Då kan det väl intevara fråga om någon ökningstakt. var tre kvinnor statssekreterare, det var åtminstone bättre. Jag anser att det är oerhört angeläget att statsministernföregår med gott exempel. Jag kan vidimera att det inte bara är inom mitt partiutan även inom andra partier som man har varit ytterst besviken pä attregeringskansliet inte har föregått med gott exempel. Förstår intestatsministern att exemplets makt är av betydelse? Om åtgärder för att befria en i fängslad svensk Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1988/89:155 om åtgärder för att befriaen i fängslad svensk AnL 13 Utrikesminister : har frågat mig vad regeringenhar gjort för att hjälpa den i dömde svensken , och vadregeringen tänker göra. Jag utgårifrån att den senare frågan nu kan lämnas därhän. Det var med stor glädje och tillfredsställelse som densvenska regeringen mottog beskedel om den irakiske statschefens amnesti förGranlund. Att denne nu är fri och åter i är resultatet av en lång tidstålmodigt och skickligt diplomatiskt arbete, inte minst från tjänstemännen vid vårambassad i . har arbetat med fallet på två plan.Det gäller dels det humanitära planet med kontakter med och hansfamilj och en ständig strävan att förbättra hans villkor,dels det politiska planet, där vi via en rad kontakter med irakiska myndighetersökt utverka hans frigivning. greps och dömdes den15 till livstids fängelse för spioneri och valutabrott. Dagenefter gripandet begärde den svenska ambassaden i besked om Granlund.Ambassadtjänstemän fick träffa första gången den 10 februari 1987.Sedan dess har vår ambassadör i och andra tjänstemän vid ambassadenbesökt ett drygt trettiotal gånger. Från det att greps har UD hållit kontakt med hansfamilj, som löpande informerats. UD har också hållit kontakt med Granlundsarbetsgivare, det västtyska företaget . Ambassaden i har ageratkraftfullt för att på bästa sätt bistå . Ambassaden har vidkontinueriiga uppvaktningar i utrikesministeriet betonat vår oro för Granlundssituation. Våra framställningar har gällt allt från information omanklagelsepunkterna, bistånd med försvarsadvokat, närvaro vid rättegången,villkoren i fängelset, besök av familjen, etc. På detpolitiska planet har UD agerat på en rad olika sätt för att få Om åtgärder för att befria en i fängslad svensk Ärendet togs upp första gången , innan dom hade fallit, dåIraks biträdande utrikesminister besökte . togs detsedan upp på olika nivåer både i och i . Jag tog själv förstagången upp fallet med ambassadör . fick ambassaden i besked omdomen mot . Regeringens bestörtning över den hårda domen uttrycktesdagen efter till ambassadör i . skrev jag tillIraks utrikesminister om saken. utrikesminister har vid tvåtillfällen besökt . På svensk begäran har han båda gångerna tagit uppfallet. Granlundärendet har lagils upp vid ett flertaltillfällen både i och i . Jag kan inte här räkna upp alla desvenska tjänstemän som i olika sammanhang tagit upp fallet i samtal medirakier. Det blev en allvarlig belastning för relationerna mellan ochIrak, och detta gjorde vi helt klart för irakierna. Marken var alltså väl förberedd när frågan omvicepresident besök kom på tal . Från svensksida inriktade vi oss på att få fri i samband meddetta besök. Under besöket fick både talmannen, statsministern och jag självtillfälle att understryka den betydelse vi på svensk sida tillmätte frågan. Jag kan här inte gå in på några ytterligare detaljer. Meddenna redogörelse har jag dock velat säga alt frigivningen av är ettresultat av ett långvarigt, tålmodigt och intensivt arbete i det tysta. Vi hartill det yttersta sökt använda oss av de instrument som diplomatin erbjuder. Vi är inom utrikesförvaltningen mycket glada över att vårtarbete åter har givit resultat. AnL 14 (): Jag skall tacka för svaret. Det var ett fylligt svar. Jagbrukar ju skälla på att jag får dåliga svar, men det här var inte så dåligt.Det är naturligtvis beroende på att fallet lyckligen har lösts. Det har hänt en hel del under de som har gåttsedan jag ställde frågan. Huruvida det berodde på att massmedia tog upp justdet här fallet eller inte, kan jag av naturliga skäl inte bedöma. Jag kan barakonstatera att massmedias intresse och regeringens synliga agerande i alla fallhar sammanträffat. Jag tänker inte gå vidare i den härfrågan, eftersom jag tycker att svaret var helt sjyst. En liten fråga har jagändå. Finns det flera svenskar - som allmänheten tror är frisläppta -undangömda i fängelse? Fallet kom ju som en stor chock för de flestaav oss. Finns det flera fall som vi plötsligt kommer att få läsa om itidningarna ? På den frågan kan jag bara svara att jag intevet. Vi har dock inget fall som vi bearbetar med de metoder som vi brukaranvända i sådana här fall. Det faktum att jag har givit en fyllig redovisning av dethär fallet beror inte bara på att jag vill vara artig mot frågeställaren. Jagtror nämligen att det är viktigt,om det inträffar flera fall. Om vi säger att vi arbetar i det tysta med ettfall så skall alla veta att vi verkligen gör det, precis som vi har gjort i dethär fallet och i andra tidigare fall. Vi kan också glädja oss åt att vi harlyckats lösa sådana här problem snabbare än andra länder. Jag tänker då påfallet Stening, gisslan i , och på det som hände i . Det ärviktigt att man får arbeta på det här sättet. är det bra att samarbetamed massmedia, ibland är det mindre bra för problemets lösande - det växlar. Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1988/89:188 om engagemang iAntarktis AnL 16 Utrikesminister : har frågat statsministern omhan är beredd att aktivt verka för att blir en världspark där bl.a.mineralutvinning förbjuds. I en följdfråga undrar han vidare om Sverigesengagemang är av exploateringssyfte. Eftersom polarfrågorna till en del liggerinom ansvarsområde är det jag som skall besvara dem. Jag vill först konstatera att blivitkonsultativ part Anlarktisfördrag. Det innebär att nu intebara är medlem i fördraget - det har vi varit - utan också ingår iden trängre krets stater som utgör fördragets styrelse. är det22 stater. Till fördraget hör en mineralkonvention som undertecknar idagarna. Den anser alt Antarktisfördraget ochmineralkonventionen är grundläggande instrument för skyddet av den antarkliskamiljön. 1 konsekvens härmed har genomgående under förhandlingarna ommineralkonventionen på punkt efter punkt verkat för så starka skrivningar sommöjligt i miljöskyddande riktning. Enligt svensk mening ärmineralresursutvinning i olämplig. Det blir nu givetvis viktigt att följa hur konventionentillämpas. För att ett område över huvud laget skall öppnas för utvinning krävsenighet i den styrande kommission som skall upprättas. kan här iegenskap av medlem i kommissionen förhindra att utvinning sker om så ärpåkallat. Ett av de svenska huvudförslagen vid förhandlingarna varatt en ovillkorlig stoppmekanism mot miljöskadande verksamhet skulle införas.En sådan mekanism, som i stor utsträckning motsvarar de svenska förslagen,finns inskriven i konventionstexten. Verksamheten kan och skall stoppas om denhotar miljön, oavsett i vilket skede den befinner sig. Det svenska engagemanget i är alltså dikterat avvårt intresse för miljön och den miljöinriktade forskningen, däremot definitivtinte av intresse för exploatering. kommer också i fortsättningen att hävdamiljöskyddsintressena i . AnL 17BIRGER (): Den här gången är jag inte riktigt lika nöjdmed svaret, som säkert förstår. Jag beklagar att regeringen intevill arbeta för det krav som exempelvis har fört fram - attAntarktis skall bli en världspark. Att regeringen inte heller vill lagstiftaförstår jag, eftersom inte alls svarar på det. Jag vill gärna haett svar i alla fall, för tydlighets skull. är ett mycket speciellt område av mångaanledningar. Där ingår bl.a. djur och växter i s.k. enkla näringskedjor, vilketinnebär att förlusten av en enda djurart eller växtart får mycket stora ochomedelbara konsekvenser för hela näringskedjan. Trots detta så utsätter mant.ex. krillen för rovfiske . tillkommer också jakten på mineraleroch fossila bränslen. Det kommer att innebära stora påfrestningar påkontinentens ekosystem. Olja som t.ex. hamnar under isen kan inte saneras, utanden finns kvar i stora områden. Del medför att algfloran kommer att slås ut, vilketi sin lur kommer att leda till allvarliga störningar i hela näringskedjan. Manhar nu enats om en mineralkonvention. Jag tycker emellertid inte att den ärbra. Jag hoppas få återkomma till det. Det är svårt att egentligen tolka vad har sagti dag, även om det var välformulerat. Läser man regeringens proposition från1984 om svensk havsresursverksamhet blir man nämligen mycket konfunderad. Därskrivs bl.a. att polarområdena kommer att spela en betydande roll ienergiförsörjningen. Sedan skriver regeringen: "Det är angeläget att redannu främja en svensk industriell utveckling inom området genom åtgärder somunderlättar långsiktigt tekniskt nyskapande. Risktagandet och projektensstorlek understryker behovet av att sträva efter en sammanhållen svensk planering.-- Dettaeftersom exploatering och utbyggnad i dessa områden är mycketkapitalkrävande och utvecklingstakten är känslig för konjunktursvängningar ocholjeprisförändringar." Så uttryckte sig industriministern 1984. ,vad menas med det här? Vad menas med en sammanhållen svensk plan för att deltai exploateringsvågen? Är det drömmen om den eviga tillväxten, eller vad gällerdet egentligen? Det är dubbla budskap. AnL 18 UtrikesministerSTEN : Jag står för det uttalande jag just hargjort. Vi har i de här resonemangen företrätt uppfattningen att man bordeförbjuda mineralutvinning i och, om man så vill, skapa dennavärldspark. Det finns emellertid två intressen som står emot varandra,två grupper av länder. Den ena gruppen har ett utvinnings- ochexploateringssyfte. Den andra gruppen, som tillhör, har försökt strävaefter att skydda miljön. Det gick inte att driva igenom ett förbud. Man fick istället jämka samman uppfattningarna och komma fram till en kompromisslösning.Det är den jag har redovisat. Den lösningen ger således ett inflytande.Alla nationer som ingår i styrelsen har ett slags vetorätt. På grund av denvetorätten kan vi stoppa varje utvinning som vi bedömer vara störande förmiljön. AnL19 (): Är det så att offentligt driver frågan om en världspark?Jag har fortfarande inte fått svar på frågan om lagstiftning när det gällersvenska företag och svenska medborgare. talar om mineralkonventionen som om denskulle vara en bra konvention. Så är det emellertid inte. När en vetosituationuppkommer så innebär detta alt frågan inte avslutas enligt den härkonventionen. Ordföranden skall då i stället försöka överbryggameningsskiljaktigheterna. Man kan faktiskt tolka detta som en renexploateringskonvention. Jag vill vidare hänvisa litet grand till vad regeringensade . Den dåvarande utrikesministern skrev på följandesätt: Havsresursverksamhelen erbjuder expansiva marknader. Flertalet av dessatillgångar, varav ett antal s.k. strategiska metaller och fossila bränslen, kanännu inte lönsamt utvinnas. kan sådan utvinning dock bli ett viktigtkomplement till råvaruförsörjningen, som vårt näringsliv kan finnanya marknader inom prospektering, utvinning och bearbetning av dessa metaller. Är det enhelt ny linje regeringen nu företräder? Om jag har förstått situationen rätt gälldedetta uttalande havsrättskonventionen, som handlar om utnyttjandet avhela havsbottnen - inte bara den som finns vid . Beträffande har man alltså åstadkommit dennasärskilda konvention. Vi menar att vi där har skapat så starka garantier somdet över huvud taget gick att skapa för att skydda miljön, och del är också väralldeles klara avsikt alt göra så i fortsättningen. AnL 21 (): Jag vill fråga om utrikesministern håller med mig om denbeskrivning som jag gör beträffande mineralkonventionen - att vetorätt integäller. Jag har fortfarande inle fått något svar på frågan: Är nivilliga att instifta en lag som begränsar möjligheterna för svenska medborgareoch svenska företag att exploatera? AnL 22 Utrikesminister : Jag har en annan tolkning av konventionen -del finns en vetorätt. Att man sedan har skrivit in en förpliktelse ellerrättighet för ordföranden att försöka jämka samman uppfattningarna är en heltannan sak. Vi har som land en möjlighet att stoppa varje utvinning av mineralsom vi bedömer som miljöskadlig. Prot.1988/89:26 AnL 23 (): 17november 1988 Herr talman! Jag har fortfarande inte fått svar på fråganbeträffande en Meddelande om inter pellationssvar svensk lagsom reglerar svenska företags och svenska medborgares agerande. Dessutom:Kommer att agera officiellt eller har gjort det för att få till en världspark? Om verksamheten vid de demografiska databaserna iJokkmokk och Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Meddelande om svar på interpellationerna 1988/89:28,33, 34 och 35 AnL 24 Arbetsmarknadsminister : Herr talman!Beträffande de aktuella interpellationerna ber jag all få meddelaatt de på grund av arbetsbelastning kommer att besvaras först den 7 § Svarpå fråga 1988/89:165 om verksamheten vid de demografiska databaserna i Jokkmokkoch har frågat mig om vilkaåtgärder jag tänker vidta för att säkra fortsatt verksamhet vid de demografiskadatabaserna i och . Verksamheten vid excerperingscentralerna i ochJokkmokk, som i huvudsak finansierats genom beredskapsmedel, kom till för attlindra den då mycket höga arbetslösheten i och den alltmer ökandearbetslösheten inom tjänstesektorn. Genom de kraftfulla arbetsmarknads- och regionalpolitiskainsatser som gjorts i har arbetslösheten minskat de senasteåren - så även i och . Något slutligt besked på Leslanders fråga kan jag i daginte ge, då den är föremål för regeringens prövning. Jag vill emellertid redan nu understryka att användningenav de arbetsmarknadspolitiska resurserna måste bedömas utifrånarbetsmarknadspolitiska utgångspunkter. Det är berörda myndigheters sak alt utifrån sinautgångspunkter avgöra vilka aktiviteter som skall finansieras inom ramen för dereguljära statsanslagen. Då , som framställtfrågan, anmält att han var förhindrad alt närvara vid sammanträdel, medgavtalmannen att i stället fick delta i överläggningen. AnL 26MAGGI (vpk):