prot · GC09126 · 1988-12-31 00:00:00 — Till betänkandet finns fogat trereservafioner, varav två är socialdemokratiska. Jag skall ändå börja med attkommentera den moderata reservationen 2, som tar upp reservationsrätten förkommunaltjänstemännen. 1 reservationen framhålls med anledning av mofion Ju35yrkande 5 att skillnaden i fråga om reservationsrätten för statstjänstemänresp. kommunaltjänstemän är svårförståelig och ägnad att skapa osäkerhet omrättsläget. Utskottsmajoriteten konstaterar dock attreservationsrätten enligt förvaltningslagen fyller ett annat ändamål än detsom motionärerna åsyftade. Vidare vill majoriteten hänvisa till dåvarandedepartementschefens uttalande i samband med genomförandet avämbetsansvarsreformen, där det framgår att tjänsteman inte behöver reserverasig för att freda sig mot ansvar för andras felaktiga beslut eller åtgärder. Mot denhär bakgrunden yrkar jag avslag på reservation 2. I den socialdemokratiska reservafionen nr 1tas frågan om utvidgning av straffansvaret för tjänstefel upp. Det ärbeträffande motiveringen som vi socialdemokrater gör invändningar motmajoritetsförslaget. Trots att utskottet har avstyrkt bifall till motionernaJu33 och 35, vill majoriteten öppna dörrarna för att ytterligare se överomfattningen av straffansvaret. Vi socialdemokrater anser att anknytningen tillmyndighetsutövning ligger i linje med grundmotiven för det särskildastraffansvaret för offentliga funktionärer, nämligen intresset att skyddasamhällsmedborgarna mot fel vid utövandet av den offentliga makten. Jag yrkardärför bifall till reservation nr 1. Prot.1988/89:126 I konsekvens med reservation nr 1yrkar jag slutligen också bifall fill 1 juni1989 reservafion nr 3. 31 7~| Som framgår av betänkandet är ettantal frågor som har anknytning fill det ,. . , , . straffrättsligaansvaret for tjänstefel under utredning. föreslårtillsätta ytterligare en utredning efter de nu pågående utredningarna, anser visocialdemokrater inte är behövligt eller meningsfullt. tvärtomförsena angeläget lagstiftningsarbete. Sammanfattningsvis yrkar jag bifall till reservafion 1 och 3 samtavslag på reservation 2. 28 (): I detta betänkande från justitieutskottetbehandlas proposition 1988/89:113 och åtta motioner väckta . 1 propositionen föreslås en utvidgning av detstraffrättsliga tjänstemannaansvaret för offentligt anställda. Det är engammal moderat fråga, som vi har drivit . Vi hyste en vissförhoppning om att den nuvarande situationen skulle förbättras i och med dennaproposifion. Förslaget är dock behäftat med en rad inskränkningar som medföratt det straffrättsliga ansvaret för offentliganställda är mer att betrakta somofullständigt än ett fullständigt och viktigt instrument för rättsstaten iarbetet med att försvara den enskilde gentemot godtycklig och felaktigbehandling av offentliga funkfionärer i deras myndighetsutövning. En majoritet av partierna i justitieutskottet haruppfattat proposifionens förslag ungefär så som jag nu har beskrivit det. Dessapartier har samlat sig kring en skrivning där utskottet hemstäUer attregeringen skall tillsätta en utredning för att se över frågan om en utvidgningoch ett fullständiggörande av straffansvaret för offentliga tjänstemän. Frågan om tjänstemannaansvaret har många ochvittomfattande dimensioner. Jag skall överraska kammaren genom att vara mycketkortfattad och enbart ta upp några synpunkter. Ansvar för tjänstefel skall enligt propositionen bliaktuellt för den tjänsteman som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter vadsom gäller för uppgiften genom handling eller underlåtenhet. fall skallinte föranleda straffansvar. 1 den moderata kommittémotionen Ju35 tar vi upp desynpunkter som lagrådet kritiskt anför, och vi menar att det finns situationerutöver det nu täckta området där myndigheters felakfiga handlande varken medförstraffrättsligt ansvar eller ersättning till enskilda som lidit skada på grundav handlandet. Vi menar - i likhet med lagrådet - att det också krävsersättningsregler som tillgodoser medborgarnas berättigade intressen när detgäller rätten till ersättning för skada som vållats av felaktigt handlande frånmyndigheters sida. Behovet av en utredning i denna del är angeläget, vilketlagrådets synpunkter också ger uttryck för. Socialdemokraterna står kallsinniga inför dessa centrala synpunktersom lagrådet framfört. Det är egendomligt. väljer attstå på den starkes sida mot den svage. Det är något slags omvänd 40 soHdaritet, där man, ju mer illaman far, får desto mindre hjälp. människorsberätfigade krav på rätt och ersättning kastas i papperkorgen, Prot.1988/89:126 och man slår vakt om den offentliga förvaltningen. Avslutningsvis vill jag beröra den moderata reservationennr 2. Vi menar '~ där från moderat håll att kommunaltjänstemän bör haen fristående '"'" ' reservationsrätt, så att de inte skallkunna drabbas av straffansvar för beslut och åtgärder som andra svarar för.Detta menar vi är ett logiskt skydd som bör fogas till ett lagverk om utvidgatstraffansvar för offentliganställda. Mot denna bakgrund yrkar jag bifall fillreservation nr 2 och i övrigt fill hemställan i utskottets betänkande. 29 (): Jag kan inskränka mig till att instämma i vadGöran sade om varför en ny samlad utredning behövs. Folkparfiet delarden uppfattningen. Det är glädjande och bra att det har gått att få majoritetför den linjen i utskottet. I väntan på den utredningen kan vi tills vidare godtaregeringens förslag. Jag ber att få yrka bifall fill utskottets hemställan ochavslag på reservationerna. , om nu ni socialdemokrater inte delarfolkpartiets och utskottsmajoritetens syn på behovet av en ny utredning när defyra "delutredningarna" är färdiga, borde ni som bli litet mera betänksamma när det nu också är lagrådets mening attdet behövs en sådan utredning. 30 (): Med så förståndiga ord från , finner jag inte anledning att upprepa vad de har sagt. Jagyrkar således bifall fill utskottets hemställan. 31 (): Till , och vill jag säga att vi menar att de utredningar som pågår i så fallbör slutföras innan vi tar ställning till om någon ny utredning skallfilisättas. Det är egentligen den motiveringen vi vill anföra till betänkandet. 32 (): Jag vill då för påpeka att detär just detta som utskottsmajoriteten säger. Vi förordar en lösning som innebäratt de olika delfrågorna tas upp fill en särskild samlad belysning först efterdet att resp. utredning avslutat sitt arbete i aktuell del. Vi har således sagtprecis det som nu efterlyser. 33 (): Skillnaden ligger i att vi inte nu vill taställning till om man skall filisätta en sådan utredning. Vi avvaktar med ettsådant beslut tills de pågående utredningarna är klara. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om justitieutskottetsbetänkande 27.) Kammaren övergick till attdebattera justitieutskottets betänkande 25 om vissa tvångsmedelsfrågor. 34 (): Talet 13 är för många människor en småttmagisk siffra. Några anser att den medför otur, andra anser motsatsen. I dettaanförande kan jag ge stöd för båda åsikterna. medför talet 13 otur. Det har skett i justitieutskottetsbetänkande nr 25, där ett enigt utskott under mom. 13 har yrkat avslag på denproposition som ligger till grund för betänkandet. Utskottet har där lagt framett eget förslag. Utskottsförslaget var emellertid tillkommet under förutsättningatt i går skulle ha antagit regeringens proposition om nyutlänningslag samt följdförfattningar. blev det inte så. Därför måste jag nu här i kammarenyrka avslag på jusfitieutskottets hemställan under mom. 13 och i stället yrkabifall till det genom proposition 1988/89:124 framlagda förslaget om lag omändring i lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall. Förkammarens ledamöter kan det kanske vara av värde att veta att jag i dettayrkande har ett enigt utskott bakom mig. Jag yrkar dessutom bifall till utskottets yrkanden undermomenten 1 t.o.m. 8,11 och 12 samt till reservationerna 7 och 8. De rör så passolika frågor som kyrkofrid och förbud mot huggning. Betänkande nr 25 handlar om "vissatvångsmedelsfrågor", vilket i sak är uttytt beslag, husrannsakan ochtelefonavlyssning. Helt kort kan jag här säga att det inte förordas några somhelst revolutionerande nyheter. Däremot står utskottsmajoriteten, i motsatstill de socialdemokratiska reservanterna, bakom ett tillkännagivande tillregeringen i fråga om polismans rätt att besluta om husrannsakan. Vi begär attregeringen lägger fram ett förslag till ändring av 28 kap. 5 §rättegångsbalken, så att polismans rätt att själv fatta beslut om husrannsakanuttryckligen i lagtexten inskränks till fall då fara är i dröjsmål. Våra skälför detta är klara. Vi i majoriteten menar att skall slå vakt omgrundlagens bud. I detta fall gäller det bestämmelserna i regeringsformen omgrundläggande fri- och rättigheter som garanterar enskilda medborgaresintressen ett säkrare skydd emot ingripanden från det allmänna. Det är enligtvår mening skäl för att inte utan vidare anförtro åt enskild polisman att självfatta beslut om husrannsakan. I tvådelfrågor är vi från inte ense med majoriteten. Reservation nr 7 rör en smått historisk fråga. På BirgerJarls tid visste alla att det skulle råda kyrkofrid i landet. Ingen skullebehöva frukta för sin person om han uppehöll sig i ett kyrkorum. Många tror attdet är så - och de flesta tycker säkert att så är eller borde det varafortfarande. Så är det dess värre inte. Vi saknar varje bestämmelse om den frånBirger Jarls tid i Bäst vore naturligtvis om det inte behövdes, omkyrkofriden vore så självklar att den kunde respekteras utan särskildlagstiftning. Dess värre har erfarenheten lärt oss att så inte ärfallet. När polisen, som det fakfiskt har skett i ,ingriper mot människor som är förföljda för sin politiska tros skull t.o.m. närde för tagit sin tillflykt till ett kyrkorum, anser vi att det är dagsatt på nytt i lag försöka påminna om kyrkofriden. Det är därför vi reservanterbegär en utredning i denna fråga. Genom reservation nr 8 vill vi klart och uttryckligt redannu säga ifrån att vi i menar att lika väl som s.k. huggning förnärvarande är förbjuden i , skall vi behålla det förbudet. Vi kan intese någon som helst anledning till att i vårt samhälle införa ett tvångsmedelsom mest påminner om 1984. Vi menar att eftersom en debatt där mångasäger att de vill införa huggning tyvärr har uppstått, är det viktigt attriksdagen redan nu säger sin mening. Det finns ingen anledning att ens utredamöjligheterna till laglig huggning. Det är olagligt i och bör såförbli. Sannolikt är detta den sista riksdagsdebattjag deltar i, och därmed kommer jag åter till talet 13. Jag har haftförtroendet att vara ett av svenska folkets valda ombud i . Det harför min del inte varit 13 oturliga eller olyckliga år, utan tvärtom somhar gett mig mycket av arbetsglädje och gemenskap här i kammaren. Det vill jaggärna tacka för. Om jag försökte se tillbaka skulle jag kunna stå här längeoch räkna upp aUt ifrån jämställdhetslagen till friggeboden och länsrätternasom debatterats och blivit till . Jag kan naturligtvis ocksåbeklaga sådant som inte har blivit genomfört ännu, vare sig det gällersamhällstjänst eller det sorn vi brukar kalla "en fast förbindelse överÖresund". Samhällstjänst kommer säkert att bli verklighet inom något år.Bron, som är ett enklare namn för en fast förbindelse, kanske dröjer någotlängre. Men så länge utskottets vice ordförande sitter på Malmöbänken, har jagett visst hopp om att den ändå skall bli verklighet i hans livstid. Det händer emellanåt att någon debattör ipressen påstår att är maktlös. Så här mot slutet av min riksdagsbanaskulle jag gärna ta en debatt med dem, ty min erfarenhet stämmer inte alls meddet påståendet. Visst godkänner vi många av regeringens förslag, och mycketofta sker det i full enighet. Men det är sannerligen inte sällsynt attmotsatsen inträffar, och det är precis så det skall vara i en demokrati. Det ärprecis också som det kommer att bli i två av de ärenden vi debatterar här justnu. Men i riksdag skall man inte se fillbaka. Härskall vi se framåt och arbeta för ständigt bättre villkor, oavsett om detgäller varje enskild medborgare eller dem som kommit på sned i samhället ochsom vi i jusfifieutskottet därför har ett särskilt ansvar för. I det arbetet är man beroende av gott kamratskap och ensamarbetsvilja, både i det egna partiet och över partigränserna. Den finns ihög grad, och jag vill tacka alla som jag har kommit i kontakt med under de häråren för den gemenskap jag har fått del av. Det är självklart att jag då vänder mig särskilt till minautskottskamrater. Vice ordföranden och jag representerar inte samma partier,däremot samma valkrets. Vi har av den anledningen haft många debatter, både häri kammaren,vid utskottsbordet och i korridoren. Men det har alltid varit renhårigadebatter. Vi har sällan kunnat övertyga varandra om bärigheten i våra egnaargument, men vi har åtminstone lyssnat och respekterat varandra. Vi har alltidhaft ett mycket gott samarbete i ledningen av utskottet. Jag kan inte hellererinra mig att det någonsin har förekommit några personliga sammanstötningareller onda ord mellan några av utskottets ledamöter. Alla vet att när videbatterar skiljer vi på sak och person. Personligen har vi aldrig haft svårtför att vara vänner. Vi har haft trevligt i justifieutskottet, och det tackarjag alla för. Sist men inte minst känns det angeläget atttill protokollet få framföra min stora uppskattning av justitieutskottetspersonal. Jag tror inte att svenska folket anar hur duktiga och lojalatjänstemän vi har. Kanske just därför blir riksdagsarbetet aldrig riktigtbekymmersamt, utan alltid bara roligt och intressant. Jag vill därför gärnatill protokollet få med ett tack till justifieutskottets kanslichef ochföredragande för att de så skickligt lyckas vara lojala mot envar av oss,oavsett vilket parti vi eller föredragandena hör tiU. 35JERRY (): Det betänkande vi nu behandlar innehåller tvåfrågor som jag helt kort skall kommentera. Den första frågan gäller polismans rätt att själv fattabeslut om husrannsakan. Bestämmelserna om detta finns i ochpolislagen. Enligt 28 kap. 4 § fattas beslut omhusrannsakan av undersökningsledaren, åklagaren eller rätten. 128 kap. 5 §finns bestämmelser som ger en polisman rätt att i vissa situationer självbesluta om husrannsakan. Detta kan ske "om åtgärden har till syfte atteftersöka den som skall gripas, anhållas eller häktas eller hämtas till förhöreller fill inställelse vid rätten eller att verkställa beslag av föremål, sompå färsk gärning följts eller spårats, så ock eljest, då fara är idröjsmål". Beslut om husrannsakan enligt 20 § andra stycketpolislagen fattas av poUsmyndigheten. Bara om det är fara i dröjsmål fåråtgärden vidtas utan ett sådant föregående beslut av poUsmyndigheten. Sedan jusfitiekanslern, , undersökt tillämpningen avbestämmelserna i 28 kap. 5 § har han hos regeringen föreslagitatt en polismans rätt att själv fatta beslut om husrannsakan enligträttegångsbalken uttryckligen inskränks till fall då fara är i dröjsmål. I en moderat kommittémotion har det yrkats att lagen måtteändras i enlighet med JK:s förslag. Utskottsmajoriteten, bestående avmoderater, folkpartister, centerpartister, kommunister och miljöparfister, harställt sig bakom motionen. Som JK uttalat får det förhållandet att en åtgärd kangenomföras på ett lättare eller bekvämare sätt för myndigheten inte utgöramotiv för att fillåta ingrepp mot den enskildes personliga frihet ochintegritet. Anledningen till huvudregeln i 28 kap. 4 §rättegångsbalken att beslut om husrannsakan skall fattas avförundersökningsledaren, åklagaren eller rätten är att de överväganden sommåste göras oftast är av så grannlaga natur att det böröverlämnas åt rättsbildad personal att göra bedömningar i sådana frågor. Utskottethar därför i likhet med JK ansett att det inte utan starka skäl bör 1 juni1989 anförtrosåt en enskild polisman att själv fatta beslut om husrannsakan. Bestämmelseni 28 kap. 5 § bör därför ändras så, att * frågor polismans rätt att själv fatta beslut omhusrannsakan uttryckligen i lagtexten inskränkstill fall då fara är i dröjsmål. Genom en sådan lagändring bringas bestämmelserna irättegångsbalken också i närmare överensstämmelse med vad som gäller enligtpolislagen. Den andra frågan gäller kyrkofriden. Kristna kyrkor har avhävd varit fredade och därigenom kunnat bli åt förtvivlade människor.Denna kyrkofrid återfinns i hela den västerländska kulturen och har i Sverigehävdats starkt i bl.a. fredslagar och lag. En omständighet som gör att kyrkofriden emellertid i daginte kan fastställas lika lätt som tidigare är svårigheten att numera definierabegreppet kyrka. Mot bakgrund av att frågan om tvångsingripanden ikyrkolokaler m.m. aktualiserats i ett fiertal uppmärksammade fall under desenaste åren är det angeläget att klarlägga kyrkofriden i , så attmöjligheterna till tvångsingripanden i kyrkolokaler begränsas. Det bör ankomma på regeringen att låta utreda frågan isyfte att kunna återkomma till med förslag till begränsandelagsfiftning. 1 första hand bör det utredas om möjligheterna tilltvångsingripanden kan begränsas så att sådana inte får ske när någon eftersöksav annan anledning än misstanke om viss grövre brottslighet. Jag yrkarbifall till reservation 7. Låt mig avslutningsvis få passa på tillfälletatt beklaga att efter den här sessionen lämnar och justifieutskottet.Karin Ahrland har i hög grad bidragit till det goda samarbete som rått iutskottet. Jag vill tacka som jag har haft förmånen attsamarbeta med henne. Jag önskar henne lycka till med hennes nya uppdrag. 36 (): Jag vill först instämma i fill ordföranden i jusfifieutskottet. Jag yrkar bifall till reservation 5, som handlar ombandupptagning av telefonsamtal. Att den fråga som behandlas i reservafionen ärett verkligt problem framgår bl.a. av ett uttalande som JO har gjort då hanbl.a. sade att det, utom i fall då särskilda skäl gör det nödvändigt, måsteanses ofillbörUgt att en offentlig funktionär utan lov eller eljest i hemlighetinspelar ett telefonsamtal som vederbörande har med någon. Samma resonemang kan naturligtvis föras när det gäller tvåprivatpersoner som talar med varandra i telefon och den ena utan den andresvetskap spelar in samtalet. Vaktslåendet om den personliga integriteten menockså frågan om det skall vara tillåtet att använda i hemlighet gjordbandupptagning i olika sammanhang är enligt vår uppfattning tillräckligt skälför att regeringen skall utreda frågan, vilket föreslås i reservation 5. Jag vill säga några ord om reservation 7, därtvångsingripanden i kyrkolokaler behandlas. Självklart skall vi ha kyrkofrid, men inte genom 45 Prot.1988/89:126 särskilda regler eller lagar. Problemen är alltför många. Hurbestäms det t.ex. vilka lokaler som skallbetraktas som kyrkolokaler och vilka som inte Kyrkofrid åstadkoms och vidmakthålls bäst genom attproportionalitetsprincipen tillämpas. kyrkofrid handlade förövrigt inte om enskilds möjlighet att gömma sig för rättsväsendets företrädareutan att hålla sig undan för personliga fiender som ville skada. Jag yrkar bifaU fill reservation 5 och i övrigt fillhemställan i utskottets betänkande. 37 (vpk): Även ett rättssamhälle behöver i vissutsträckning en tvångsmedelslagsfiftning. Men vi i vpk anser att det ärnödvändigt med en mycket stor restriktivitet i frågor av den typen. Vi serpositivt på förslaget i betänkandet om att införa en s.k. proportionalitet irättegångsbalken. Det innebär att tvångsmedel får användas endast när skältalar för att den åtgärd som vidtas uppväger det intrång eller men i övrigt somåtgärden innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse. Jag skall ta upp några områden där vpk har reserverat sig.Först skall jag tala något om hemlig telefonavlyssning, som är etttvångsmedel som används i polisverksamheten i allmänhet då man vidförundersökning rörande viss grövre brottslighet har anledning att anta attnågon är skäligen misstänkt för brott för vilket det är stadgat inte lindrigarestraff än fängelse . När det gäller brott mot rikets säkerhet är dockbefogenheterna utvidgade till att även gälla försök, förberedelser ochstämpling fill brott. föreslås en terminologisk anpassning. Man kallaråtgärden för hemlig teleavlyssning. Det skall även inbegripa exempelvisdataöverförda meddelanden. Möjligheterna när det gäller teleavlyssning utvidgas nutill att gälla försök, förberedelser och stämpling till brott även när detgäller allmän polisverksamhet. Det anser vpk innebära att man flyttar framtoleransgränserna på ett oacceptabelt sätt när det gäller tvångsmedel. Vi kaninte finna att tillräckligt starka skäl har angivits för att utvidga polisensbefogenheter när det gäller teleavlyssning. Vidare föreslås att tvångsmedlet teleövervakning ävenskall få användas vid mindre grova brott. Teleövervakning innebär attinformation inhämtas om vilka samtal som har förekommit till eller från en vissteleanläggning. Detta gör det möjligt för polisen att kartlägga en misstänktoch hans förhållanden, men det innebär också att många andra, helt oskyldigahamnar i polisens kartläggning. Vid teleavlyssning finns det ett material som sedan skallöversättas och bearbetas på olika sätt. Det utgör i sig vissa begränsningar.Teleövervakning är ett tvångsmedel som kan användas i mycket större omfattning.Här ser vi en fara i att teleövervakning t.ex. kan användas för attkartiägga trädkramare, fredsaktivister eller andra progressiva grupper. Vi har tillsammans med och funnitdet befogat med ett tillkännagivande att avlyssning med dold mikrofon inte är tänkbar ens . 46 Vid användande av tvångsmedel kanpolisen ofta få tillgång till s.k. överskottsinformationeller oavsedda uppgifter som kan gälla brott eller något annat. Vi anser attdet bör införas särskilda regler när det gäller hur sådant material skallhanteras och få användas. Vi föreslår att regeringen skall få återkomma tillriksdagen med förslag till bestämmelser för hur överskottsinformation skallhanteras. Vi anser, i likhet med tvångsmedelskommittén, att vidanvändande av tvångsmedel det i vissa fall är befogat med ett s.k. offentligtombud. Även här föreslår vi att regeringen skall återkomma till medett förslag i enlighet med det förslag som tvångsmedelskommittén har framfört. Därmedyrkar jag bifall fill reservationerna 1, 2, 3, 4 och 8. 38 (): Jag har inte heller så mycket meratt tillägga. Talarlistan är lång och dagen är kort. Vi i miljöparfiet tycker att regeringens förslag går förlångt när det gäller teleavlyssning och teleövervakning. Vi kan tänka oss att accepteradetta vid skäl för misstanke om grova narkotikabrott och även vid försök,förberedelse och stämpling till sådana brott utöver vad som gäller . Jagyrkar bifall fill reservationerna 3 och 4. Det är kloka ord som sagts när det gäller tvångsingripandeni kyrkolokaler. Det finns en trend i ett hårdare samhälle att äntligen fååstadkomma något mjukare, och det skulle kännas mycket skönt. Detta gäller justnär det gäller att utreda vad som kan kallas för kyrkolokal. Kan inte folk sominte har begått brott mot tredje man få litet ro där medan de hämtar tillbakasina psykiska krafter? Det tycker jag att vi kan stödja. Jag yrkar bifall fillreservation 7. I övrigtyrkar jag bifall till utskottets hemställan. 39 (): I den proposition som ligger fill grund förutskottets betänkande konstateras att nuvarande regler på tvångsmedelsområdet iallt väsentligt är väl avvägda. Det finns inte något behov av några mergenomgripande förändringar. Det är en bedömning som utskottet delar. Ett viktigt förslag i propositionen är att den s.k.proportionalitetsprincipen uttryckligen införs i . Denna regelinnebär att ett tvångsmedel får användas bara om de skäl som talar för attåtgärden vidtas uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebärför den misstänkte eller för något annat motstående intresse. Den här principenhar tillämpats enligt praxis, men det är naturligtvis bra att vi fåren uttrycklig lagreglering på området. När det gäller reglerna om telefonavlyssning föreslåsvissa förändringar.