prot · GC0945 · 1988-12-31 00:00:00 — att bidra till en effektiv statsförvaltning, medverka tillsamhällsekonomisk balans och främja ett demokrafiskt arbetsliv, måste uppnåsmed en rad olika medel, där lönepolitiken utgör en del. Utskottet kan därför inte ställa sig bakom vpk-mofionen omen ny statlig personalpolitik. Utskottsmajoritetens ställningstagande, att den nuvarandeinriktningen på den statliga personalpolitiken bör fullföljas, utgör en välavvägd målsätt- ningmellan vad som anförs i folkparti- resp. vpk-motionen. I motion 1987/88:A252 av m.fl.socialdemokrater anförs att personalutbildningen kommer att få en mycketstrategisk roll i framfiden. Motionärerna uttalar en risk för att utbildningenfår en "antihumanisfisk" inriktning och en s.k. japanisering. Utskottet delar motionärernas uppfattning ompersonalutbildningens roll i den statliga personalpolitiken. De statliga förnyelsefonderna - som infördes under starktmotstånd från alla de borgerliga parfierna - har bl.a. till syfte att stärkapersonalutbildningen i det allmänna förnyelsearbetet. En nyinrättad nämnd, därstaten och de fackliga organisationerna är representerade, har till uppgift attfördela medel till olika utvecklingsprojekt, där även personalutbildningeningår. De anställdas företrädare - de fackliga organisationerna - har såledesstora möjligheter att påverka utbildningens fördelning och innehåll för attundvika det som mofionärerna påpekar om risker för avhumanisering och"japanisering" av utbildningen. Utöver detta kan framhållas att det framtida behovet avförnyelsefonder har tagits upp till diskussion mellan parterna . Utskottet finner därför - med det redovisade - att någonåtgärd frän inte är påkallad. I två mofioner tas frågan om nattraktamente upp, av LarsDe , , och , . I en motion av begärs extrabilersättning i de fyra nordligaste länen. Utskottet avstyrker mofionerna med hänsyn fill att densittande utredningen om reformerad inkomstbeskattning har att behandla justdessa frågor. I motion av begärs att reglementet förstatens grupplivförsäkring skall ändras så, att även homosexuella sammanboendeomfattas av reglementet. Utskottet konstaterar att det reglemente som mofionärenbegär förändringar i inte längre gäller. Det upphörde att gälla i och med majmånads utgång . Reglementet har ersatts av avtal om statenstjänstegrupplivförsäkring. Med detanförda avstyrker utskottet motionen. I en mofion av tas på nytt frågan upp ommeritvärdering av värnpliktstjänstgöringen. Motionären vill att den likställsmed annan anställning. Som utskottet anförde vid förra årets behandling rörmotionärens exempel mindre meritvärdering än de turordningsregler som gällervid uppsägning på grund av arbetsbrist och som är fastställda i avtal eller ide regler som gäller enligt anställningsskyddslagen. Utskottet anser , liksom fidigare, att motionen inte börföranleda någon åtgärd från sida. 1 tre motioner berörs möjligheter för statligt anställdapersoner med psoriasis att använda sig av Svenska psoriasisförbundetsanläggningar för vård på samma villkor som vård hos offentligsjukvårdshuvudman. Detta har lösts genom avtal, varför någon åtgärd frånriksdagens sida inte behövs. Prot,1988/89:45 Ersättningsreglernagäller från även för enskilda vårdtagare som tillämpar denav regeringen fastställda taxan. I två motioner av tas frågan omtjänstemannaansvaret upp, dels prövningen av domares skiljande från tjänsten,dels preskriptionstiden för avskedande. När det gäller frågan om avskedande ärdet normalt den myndighet som vederbörande lyder under som prövar frågan. Förhögre befattningshavare och domare är statens ansvarsnämnd första instans, varsbeslut kan överklagas till tingsrätt. Slutinstans är arbetsdomstolen enligtbestämmelserna i avtalstvistslagen. vill i sin motion att prövningen av domareskall överföras till allmän domstol. Därmed blir högsta domstolen slutinstans. Liknande motion har tidigare prövats av utskottet, somdärvid inte funnit anledning att förorda någon ändring. Utskottet kan inte sepå vad sätt domarnas självständighet hotas av att arbetsdomstolen är deninstans som slutligen skall avgöra ett avskedande. Det är snarare så att dennainstans enligt mitt förmenande har den största sakkunskapen när det gäller attpröva frågor som är anknutna till arbetslivet. Risken finns också att ensärbehandling skulle skapa krav också från andra grupper i samhället att blisärbehandlade. Utskottet avstyrker motionen. Detsamma gör utskottet i fråga om motion omatt preskriptionstiden för avskedande på en månad inte skall gälla dåarbetstagare begår brott för vilket det stadgats strängare straff än fängelsei . Preskriptionsregeln har prövats vid två tiUfällen iarbetsdomstolen, där avskedande efter månadsfristen ogiltigförklaras. Nuvaranderegler är enligt utskottets mening en känslig avvägning mellan arbetstagares,arbetsgivares och samhällets intressen. Med det anförda yrkar jag bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkande 7 om statlig personalpolitikoch avslag på samtliga reservafioner. Slutligen vill jag säga att jag också är glad att arbetsmarknadsministernär här och följer frågorna. Men det kan knappast begäras att hon skall svara påfrågor som rör ett annat statsråds arbetsområde. 113PAUL LESTANDER (vpk) replik: Jag försökte i mitt första inlägg få tillstånd en mera principiell och vidsyftande diskussion om den statligapersonalpolitikens innehåll och förutsättningar. Tyvärr är tydligen inte GustavPersson intresserad av den typen av debatter. Jag skall nöja mig med att ställaett antal konkreta frågor till . Är GustavPersson oroad över den inriktning på att arbeta fram chefslöner och att betonachefens roll i det statliga företaget som den nuvarande statligapersonalpolitiken innebär? Är GustavPersson medveten om att det finns ett samband mellan resurser, nedskärningaroch arbetsvillkor för de statligt anställda? Hur har mantänkt sig att förbättra arbetsmiljön för de statligt anställda, om man ständigtsänker anslagen? På vad sättbefrämjar man tryggheten och mobiliserar de anställdas egen förmågaoch kraft med den personalpolitik man har bedrivit och som så ensidigthar riktats just mot cheferna? 114 (m) replik: Både och jag samt även övrigagläder oss uppenbarligen åt statsrådets närvaro. Då är det väl bara att beklagaatt, som det brukar heta i svaren till frågarna i kammaren, ärendefördelningeni kanslihuset är sådan att det inte ankommer på statsrådet att här svara pådenna typ av frågor. Därför får fillfälle att göra det istället. Då vill jag fråga , utifrån reservation nr8: Tycker som utskottsmajoritetens talesman att det är förenligtmed det allmänna rättsmedvetandet i att ha sådana brister i lagen omoffentlig anställning att en person dömd för landsförräderi kan ha kvar sintjänst, oaktat preskriptionstiden, och att utskottet inte tar inifiafiv till justeringarav lagtexten så att vi kan få till stånd en bättre tingens ordning? Frågan är:Anser att de nuvarande reglerna står i samklang med deträttsmedvetande som han uppfattar finns i det här landet? Sedan gäller det den statliga personalpolitiken. Jag trorinte heller att det är önskvärt att vidga löneklyftorna mellan den offenfiigaoch den privata sektorn. Jag tror att det är ödesdigert om vi får alltför storalöneklyftor mellan exempelvis jurister inom den offentliga och den privata sektorn.Staten som rättsvårdande myndighet - domstolsväsendet, domstolarna -skall ha deskickligaste juristerna. Det är inte någon utanförstående sektor som skall hadet, utan det allmänna rättsväsendet. Och för att åstadkomma det måste det varaattraktiva arbetsförhållanden, löne- och anställningsvillkor, så att man kanrekrytera och bibehålla personalen samt åstadkomma utveckling. En statsapparat, ett starkt samhälle, kräver även enligtmoderat mening en utomordentligt kompetent förvaltning och ett stort mått avrättssäkerhet. Det är rättssamhällets främsta . Då krävs det ocksåjurister med högsta kompetens. Med den personalpolitik som vi har och har haftriskerar vi att inte kunna bibehålla den. Det är djupt oroande. Jag skulle vilja fråga: Delar min ochdomstolsverkets oro över denna tingens ordning? 115KERSTI () replik: I arbetsmarknadsutskottets betänkandebehandlar vi också jämställdhefsfrägorna. Beträffande jämställdhet handlar deti många fall om att förbättra och rätta fill situationen för kvinnor. Men detgäller också att förbättra i situationer där männen är i ett sämre läge.Beträffande meritvärdet av värnpliktstjänstgöring har vi just en sådansituation. Utskottet skriver att all erfarenhet som har betydelse förden sökta tjänsten får åberopas vid statliga tjänstetillsättningar. Men därmedär det inte sagt att hänsyn alltid tas. Det har i stället visat sig att detblivit precis så som i det exempel jag anförde tidigare. Vi menar i att det är angeläget attvärnplikten får ett meritvärde som är likvärdigt med annan anställning. precis somjag anförde tidigare, gälla också vid uppsägning på grund av arbetsbrist. Vianser att detta är ett både rättmätigt och rimligt krav. 116 () replik: Jag vill först svara på frågorom chefslönerna. Jag menar att det är viktigt att ha bra chefer inom denoffentliga sektorn. Vi som försvarar den offentliga sektorn och vill att mycketav samhällets service skall gå genom den offentliga sektorn måste se fill attdet finns bra chefer där, precis som näringslivet ser till att få det. Då måstevi, när konkurrensen är hård, betala - det tror jag är ofrånkomligt. I varjefall vi som vill försvara den offentliga sektorn måste se till att vi har brachefer. Vi skall naturligtvis inte ge orimligt höga löner. Men detär alltid en fråga om balans. Vid olika tider finns det också olika svårigheteratt klara den här frågan, men jag menar ändå att det är nödvändigt. Beträffande resurser och nedskärningar: Det är klart attdet på vissa områden kan bli nedskärningar. Vi måste ju se till att ha sammarationaliseringar inom den offentliga sektorn - vi som försvarar den - som manhar inom näringslivet, för att den offentliga sektorn skall vara så effektivsom möjligt. Men det är inte bara fråga om sänkta anslag. På en radområden har vi ökat anslagen. Det gäller t.ex. försäkringskassorna, där vi harökat på beträffande handläggningen av arbetsskadorna. Där har man inte behövtgöra några neddragningar. Detsamma gäller arbetsmarknadsverket. Man får alltsåinte vara så onyanserad att man säger att det bara handlar om minskningar. I enså stor verksamhet som det gäller är det ofrånkomligt att man måste kunna bådehålla tillbaka och öka på. Detta gäller naturligtvis också personalpolitiken. Denskall rikta sig till chefer, men jag håller också med om att den skall riktasig över hela fältet. Jag vill dock påstå att det är sä mer inom den offentligasektorn än inom den privata. tar upp jämställdheten i fråga omvärnpliktstjänstgöring. Det är väl så att det är en merit inom vissa områdenatt ha gjort värnpliktstjänstgöring - det tas hänsyn till det. Men vad nikräver i er mofion är något annat. Det gäller anställningsskyddslagen ochannat. Det måste dock angripas på annat sätt. tog upp preskriptionstiden. Jag tyckeratt felet ligger i att arbetsgivarna inte handlar tillräckligt snabbt. En månadmåste man kunna handla pä, sedan domen har vunnit laga kraft. Vad som kankritiseras är att de inte har klarat det. Jag tycker inte att vi skall förlängapreskriptionstiden bara därför att de skall ha mer tid för att handla. Jagtycker att en månad är tillräckligt. Frågan om löner har jag i stort sett svarat på i och meddet jag sade till . 117PAUL LESTANDER (vpk) replik: Vi kan väl vara överens, , omatt vi båda vill försvara den offentliga sektorn. Men när man lyfter fram deområden där resurserna ökats, som gjorde i sitt senaste inlägg,bör man också något fundera över konsekvenserna av diktat om ett lönetak förlägre tjänstemän, där man sägeratt om de inte håller sig inom den ramen så måste de vara klara över att detblir nedskärningar i verksamheten. Det om något tycker jag ärnedskärningspolitik. Detgår inte att komma ifrån att man kan behöva bra chefer. Men en förbättring avverksamheten är i huvudsak inte en fråga om chefer. Förbättringar och ettbibehållande av en hög nivå på verksamheten åstadkoms också genom attmobilisera alla anställda. Då måste vi ha resurser, kunna erbjuda goda löner ochkunna slå vakt om arbetsmiljön. Från de stora klasstrider som vi haft iNorrbotten, där vpk-are spelat stor roll, vet vi att personalpolitiken istatliga företag ofta inte är bättre än i andra, utan att man spelar med påarbetsgivarnas normala villkor. Anf.118 (m) replik: Beträffande personalpolifiken vill jag först säga: Det handlar intebara om en ensidig satsning på chefsutveckling och chefsrekrytering, utan detgäller hela kadern av medarbetare på den statliga sidan. På alla nivåer behövsdet en gedigen personalpoHtik som av alla personalgrupper upplevs så attarbetsgivaren verkligen bryr sig och är angelägen om att utveckla, rekryteraoch behålla personal. Jag tror att vi kan vara ense om målen. Sedan kan detskilja sig något beträffande metoderna. Detär avgörande - när vi konkurrerar om jämförbara arbetstagargrupper - att intefå en klyfta mellan de villkor som vi kan erbjuda den statliga sektorn och deminom den privata. Om vi misslyckas, får vi en inkompetent offentlig sektor, ochdet kan inte någon vara betjänt av, oavsett vilken storlek vi tycker att denskall ha. Jag vill avsluta med att säga att det just med anledningav motion om preskriptionstiden - har redantidigare citerat detta - står bl.a. följande i utskottsbetänkandet:"Enligt utskottets uppfattning är nuvarande regelverk uttryck för enkänslig avvägning mellan arbetstagares, arbetsgivares och samhälletsintressen." har sagt att han och utskottsmajoriteteh tyckeratt 30 dagars preskriptionstid kan vara rimligt, det är nödvändigt attarbetsgivaren reagerar snabbt. Jag kan dela uppfattningen att detta är önskvärt,men när det i ett antal fall de är inte så många - får till konsekvens ätt enperson som är dömd för landsförräderi sitter kvar i sin tjänst med de förmånersom är knutna fill denna, blir moderata samlingspartiets enkla slutsats att mani bästa reformistisk anda kan reformera lagstiftningen. Det kan då ske med detblygsamma tillägget att man när det gäller så allvarliga brott bör ha en längrepreskriptionstid. Jag uppfattar det som att , utskottsmajoritetenstalesman, tycker att behandlingen i av just fallet med denlandsförräderidömde officeren står i samklang med det allmänna rättsmedvetandet.Jag är inte övertygad om att gör en riktig bedömning. 119 () replik: Jag villberöra det sista som sade. Utskottsmajoriteten menar att detär fråga om en känslig avvägning mellan olika intressen. Därför har man valtpreskriptionstiden en månad. 8Riksdagens protokoll 1988/89:45 därför att en myndighetinte har varit noggrannare i det fall som refererade fill kanvi ju inte ändra lagen. Om det rör sig om ett så allvarligt fall som det somdet här är fråga om, tycker jag att man kan kräva av en stafiig myndighet attfallet bevakas, så att det kan av. Vi i skall inte behövaändra lagar bara därför att en myndighet inte har varit noga med att följa uppsaken. Det är ju det som är det avgörande i det här fallet. Eftersom det ärfråga om en känslig avvägning mellan olika intressen är det mycket viktigt attvara överens. Här rör sig inte diskussionen om rättsmedvetandet. Det gälleratt man skall ha en klar regel och att de som har att handlägga känsliga frågorockså arbetar efter den och inte missar den. Sedannågra ord till beträffande löneramen. Statsmakternas motiv ärju att minska inflationen. Man har försökt att hålla fillbaka denna.Erfarenheten av fackligt arbete är ju den att klarar man inflafionen,har man de bästa möjligheterna att ge de lägre avlönade i landet enreallöneökning. Detta är motivet bakom regeringens agerande, inte att hållatillbaka lönerna för dem som har de lägsta inkomsterna. Man vill göra detmöjligt även för den gruppen att få en reallöneökning. Förs en politik som inteskapar inflation, har man större möjligheter att lyckas än annars. Misslyckasman kommer ändå de starkare grupperna i samhället att tillgodose sina intressen. Förstevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Anf.120 (): har inte lagt fram några reservationer när det gäller denstatliga personalpolitiken. Vi har i och för sig ganska radikala synpunkter påarbetslivets område men har inte funnit det lämpligt att ge en helhetsbild avdetta i samband med de motioner som behandlas här . Efter diskussion iriksdagsgruppen har vi dock kommit fram till att vi vill beröra en detalj. Vivill.nämligen stödja reservafion 3. Det gäller det nattraktamente som utgår närman inte utnyttjar hotell. Vistöder reservanternas tanke att traktamentet på . bör räknas upp fillöverensstämmelse med kostnadsutvecklingen. På så sätt kan man sfimulera deanställda att utnyttja detta alternafiv i stället för att anlita dyra hotell,som kostar mångfaldigt mer än vad ett höjt nattraktamente skulle kosta förstaten. Det var, enHgt min uppfattning, en olycka när staten för många år sedanövergav det generella nattraktamentet. På den fiden hade de anställda ettintresse av att hålla nere hotellkostnaderna. När det generella nattraktamentetavskaffades försvann denna kostnadspress helt. I stället har hotellägarna ägnatsig åt en tävlan att erbjuda dem som är ute och reser i tjänsten de finastehotellmiljöerna. Det har blivit en standardkapplöpning som har lett till ettbetydande resursslöseri, i all synnerhet som staten har varit en förebild föralla andra när det gäller traktamentskostnader och hotellkostnader. Vi skallåterkomma i denna fråga, som är betydligt mera allvarlig än.den lilla frågan omnattraktamente som omtalas i reservafion 3. Med dessa ord vill jag,fru talman, yrka bifall till reservafion 3. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten omarbetsmarknadsutskottets betänkande 8.) Kammaren övergick till att debatteraarbetsmarknadsutskottets betänkande 8 om filläggsbudget I. 121 (m): Formellt sett gäller detta ärende 35 milj. kr. extra till BolidenMinera] AB för att regeringen skall kunna klara fidigare ingångna förpliktelser.Från moderata samlingspartiets sida har vi ingenting att invända mot att enregering klarar av ingångna förpliktelser, men vi hyser faktiskt ganskaallvarliga tvivel på att dessa 35 milj. kr. som regeringen har begärt ärnödvändiga. Vi kan inte av propositionen men genom annan information somutskottet har fått från departementet konstatera att det fanns pengar kvar pådetta konto beträffande regionalpolitiken, det s.k. C 2-kontot, närpropositionen skrevs. Det fanns ungefär 125 milj. kr., varför det förelågmöjligheter för regeringen att klara av förpliktelserna gentemot . Isjälva verket är redovisningen i proposifionen det klassiska exemplet på hurett fackdepartement i propositionens form redovisar en misslyckad förhandlingmed . Misslyckas man i skriver man ettpar tre sidor text i en proposition, Man redovisar en mängd anslagsposter somär nästan omöjliga att genomskåda för . Vi har haft en extrautfrågning i utskottet, varvid man kunde konstatera att de moderatamisstankarna att fackdepartementet hade misslyckats vid förhandlingarna medfinansdepartementet besannades. Det är uppenbart så, att fackministern - som nuinte är närvarande i kammaren, trots att vi behandlar frågor som hon ärformellt behörig att bevaka - givetvis med oro har sett att pengarna pä ettantal regionalpolitiska konton håller på att ta slut. Pengarna på det konto somvi nu resonerar öm - C 2-kontot, Lokaliseringsbidrag -räcker inte till medtanke på de många ärenden som har anmälts i departement och industriverk. Jagutgår från att fackministern då har gått fill och frågathur man skall kunna klara av problemet, varvid hon fått beskedet att det måsteordnas på något sätt. Eftersom ministern inte är här må väl den som har attsvara för utskottet lämna ett klarläggande besked. BolidenMinerals önskemål tillgodoses bra. Men vad vi moderater har sagt är, att om manskall kunna klara av att tillgodose de projekt för vilka ansökan redaninlämnats eller är på väg - enligt uppgift rör det sig om 4050 projekt sommåste finna en finansieringsform inom det nuvarande regelsystemet - är detnödvändigt med ytterligare medelsfillskott. uppfattning är den attdet hade varit rimligt och rikfigt att för presentera en prognos förresterande del av budgetåret. Mindre än halva budgetåret har ju gått. Närpropositionen skrevs hade egentligen endast en tredjedel av budgetåret gått. Omriksdagen hade informerats om det faktiska budgetlä- get, hade ju påett allsidigt sätt kunnat pröva och se vilka ytterligare medel som hade behövtfiliföras. Vi är principiellt kritiska mot att reellabevillningsmakt på detta sätt har urgröpts. Jag förmodar att harmöjlighet att från utskottets sida kommentera detta. Jagskulle vilja stäUa denna fråga fill : Hur tänker regeringen hanteraregionalpolitiken och det regionalpolitiska stödet inför perspektivet attpengarna nu börjar ta slut? Man står ju inför 4050 projekt som måste finna enfinansiering. StatsrådetThalén gav i ett frågesvar beskedet att hon varövertygad om att man inom nuvarande ramar - de ramar som har beviljat- plus ingående balans och reservationer skulle kunna klara av detta. Iutskottets betänkande kan man läsa följande: "EnHgtarbetsmarknadsministerns mening borde därför de stödbeviljande myndigheternagenom prioritering av de mest angelägna projekten uppnå minst samma goda effektsom med de resurser som redan står till förfogande. "Sedan konstaterar utskottet att till detta "synsätt som arbetsmarknadsministernanlagt kan utskottet ansluta sig". Jagvill fråga : På vilket sätt kan man, när pengarna är på väg att taslut, enligt det regelsystem som gäller för lokaliseringsbidrag tillgodosestörre delen av de projekt för vilka ansökningar nu finns inlämnade? Kommerregeringen fillbaka till med nya äskanden? Visserligen har utskottetuttalat sig för detta, eftersom vi samfällt i utskottet inte tror påregeringens bedömning att pengarna skall räcka fill. Hur kan utskottsmajoritetengöra gällande att man tror på att det med nuvarande anslag skall vara möjligtatt klara av bidragsgivningen och samfidigt beställa att regeringen hosriksdagen skall begära ytterligare anslag? Det saknas ju en inre logik ibetänkandet. Det skall bli mycket intressant att ta del av om detta. SammanfattningsvisviU jag säga att vi moderater anser att skall få sinapengar.,Man skall leva upp till sina förpliktelser. Då proposifionen skrevsfanns dessa pengar tillgängliga. är pengarna på väg att ta slut. Det finns4050 projekt som regeringen och industriverket måste ta ställning fill för attutveckla norrländskt näringsliv. Vad har regeringen för kriterier, på deprojekten? Hur skall man finansiera dem? Månne har svaret? Meddetta, fru talman, vill jag yrka bifall fill den moderata reservafion som finnsfogad fill utskottets betänkande. 15 § Kammaren beslöt att ajournera förhandhngarna fill för middagsuppehåll. 16§ Förhandlingarna återupptogs under ledning av tredje vice talmannen. 17§ Lokaliseringsbidrag, m.m. (forts,arbetsmarknadsutskottets betänkande 8) Anf.122 (): har fastlagt regler för regionalpolifiken. Det är viktigt attföretag och de som vill starta företag vet att de av fastställdareglerna också är gällande. konstatera att såväl industriverketsanslag till lokaliseringsärenden som länsanslagen ute hos länsstyrelserna interäcker till för att svara upp mot de ansökningar som strömmar in. Det är därförsom föreslagit att länsanslaget skall höjas med 212milj. och att industriverket filldelas 100 milj. kr. Jaghar i min hand ett dokument upprättat inom SIND och daterat den 14 november.Där säger "att stödansökningar nu måste bedömas efter ytterligare endimension, nämligen medelsbrist! SINDfrågar sig: "1 vilken utsträckning kan bidrag ersättas med lokaliseringslån? ".En regering och en riksdag med resning borde säga att fastlagdaregler gäller.