prot · GC0999 · 1988-12-31 00:00:00 — I en reservalion kritiserar man den metoden och säger attdet är fel att vi anvisar pengar på det sättet, för vi kan inte använda alll.Det är bättre att använda en annan metod och ta hänsyn till utbelalningsmålet -hur mycket kan vi göra av med? Jag inser, herr talman, att det här är ett problem.Ungefär 10 % - jag rundar av siffran - av vårt bistånd kommer inte lillanvändning därför all del av olika skäl inle kan utnyttjas. Vårt mål skall dockvara all allt det anvisar skall användas under det budgetår som äraktuellt. Det finns kanske en tendens på vissa håll att bara lämna borlpengarna för att bli av med dem. Det är emellertid inte acceptabelt, utanbiståndet måste vara effektivt, väl genomtänkt och väl genomarbetat. Och delmåste vara ett fortlöpande arbete attöka ulbdalningsandelen av det beslutade biståndet . Men det är också viktigt att vi i diskussioner i olikafora försöker få andra länder all öka sitt bistånd. Några utskotlsordförandebesökte det schweiziska parlamentet för ell par månader sedan och träffadeledande schweiziska politiker. De berättade, på en särskild föredragningspunkt,med stolthet om att nu kraftigt ökar sitt inlernalionella bistånd. Jagkunde konstatera att deras treårsmål i andel av tillgångarna motsvarar eltsvenskt ettårsmål. De var myckel stolla över sin lilla höjning av biståndet.Det är nödvändigt att en lång rad av världens rika länder kraftigt ökar sinabiståndsinsatser, om vi skall kunna med framgång angripa de gigantiska problemsom världen brottas med. I årels budget föreslås dl särskilt anslag till miljö- ochmarkvård. Det anslagel har vi stridit om i åratal. Till slul lyckte vi att delvar ganska meningslöst att hålla på och strida om del, eftersom vi alla äröverens om att miljövården är en utomordentligt viktig del av vårt svenskabistånd. Jag vill upprepa del jag har sagt nu: Debiståndspolitiska målen, inkluderande miljömålet, skall beaktas i alll bistånd,oavsetl den anslagsrubrik som vid del ena eller andra tillfället används. Detfinns skäl att betona att vi har hafl markvårdsprojekt i stor omfattning iEtiopien, och andra länder och idkat aktiv miljövård långt innan det häranslaget fanns. Jag vill också gärna säga att det kan finnas vissasvårigheter för SIDA att nu använda de exlra 100 milj. kr. som vi i enighettilldelar detta organ. Därför har utskottet skrivit att dessa 100 milj. kr.till viss del kan få användas för att öka den personalstyrka som skallgenomföra programmet. Det går inte att begära alt SIDA år efter är skall fåflera hundra nya miljoner och skära ned personalen, förda kan maninte nå upp till målen: ell bra, väl riktat och effektivt bistånd. När det gäller miljöfrågorna vill jag gärna säga dl ord omdet var inne på om regnskogarna. Det kom i tidningarna ettbesked om att den brasilianska regeringen hade sagl att hurde sköter sina tropiska regnskogar skall världen inte bry sig om - det är derasprivata angelägenhet. Det är något oklart vad man egentligen har sagt ochmenat, men om någon stat lycker pä det sättet, måste vi bestämt tillbakavisadetta. De tropiska regnskogarna är en global angelägenhet. Alla är vi beroendeav en rimlig skötsel av dem. Det har med mänsklighetens överlevnad all göra,och det kan under inga omständigheter godtagas all enskilda regeringar säger:Della skall ni inte lägga er i, det klarar vi själva. uppehöll sig en del viddemokraliutvecklingen och demokratimålet. Hon gjorde ett uttalande som någotförbryllade mig. sade: Vänstern lycker alt socialisfiskaenparlistater är bra för biståndet. Vad menar med"vänstern" i sammanhanget? Jag brukar räkna mig fill vänstern isvensk politik, men jag har aldrig tyckt att socialistiska enparlistater ärnågot bra. Om det är bara vpk och andra grupper man riktar sig till. tycker jagman kan modifiera sitt uttalande sä att det inte missförstås. Jag tror vi skall vara väldigl försikliga när del gällerolika politiska system i de länder vi samarbetar med. De bygger ju påhistoriska sociala traditioner och koloniala erfarenheler. Det är inte så lältatt efter befrielsen genomföraelt samhällssystem av den typ som vi själva skulle vilja ha och leva i. Vi fåracceptera samhällssystem som skiljer sig, kanske på väsentliga punkter, fråndem vi själva tycker är bra och försöka att i diskussioner med stater som harsystem som vi inte accepterar successivt medverka till alt det kan bli enbättring och all regimerna respekterar de mänskliga fri- och rättigheter somdet är sä grundläggande för oss att respektera. I det sammanhanget kan jag inte undvika att nämnaEtiopien, eftersom hade besök för sedan av en delegafion medden etiopiske utrikesministern i spetsen. Någon talare sade att de gick visstinte så bra de samtalen. De gjorde inle det. Det var en delvis ganska obehagligdiskussion, där vi stod mycket långt ifrån varandra. Del var uppenbart på det sättet att i frågor om mänskligarättigheter, rätten för människorna att leva där de vill, rätlen att slippatvångsförflylt-ning, rätten att leva i fred och utan att krig skall ödeläggamin hemby och döda mina anhöriga, hade vi inte samma uppfattning. Därför är jag angelägen om att betona att det svenskabiståndet till Efiopien måsle vara beroende av att regimen ändrardel säll på vilket den beter sig mot människorna och att det blir slut päkriget med erilreanerna. Den parlamentariska utredning som många har begärt har vitalat om , och jag har sagt tidigare att den dagen kanväl komma då del måsle göras en samlad översyn av biståndet. Jag vill inleavskriva den tanken , men vi är i en process, då biståndetsskilda delar har utretts och utreds. Vi har vall metoden att utreda de! efterdel av biståndet för alt därmed nå snabbare resultat. är vi socialdemokrater gemensamt med innepå linjen att försöka utreda det multinafionella biståndet, och så får vi säsmåningom se, när ohka delar har utretts, om det är nödvändigt att göra en merasamlad parlamentarisk utredning. Därför tycker jag att , utskottets viceordförande, var litet för arrogant, när han sade att vi hukar för de storabiståndsproblemen. Det är naturligtvis bara nonsens. Del gör vi ju inte. Vi serde stora bislåndsproble-men, men vi väljer andra utredningsmetoder. Det är juinte sä att de stora biständsproblemen automatiskt löses, om vi tillsätter enparlamentarisk utredning som skall se över vår teknik i biståndet. Anslaget till enskilda organisationer är ett anslag där vialdrig blir överens. Vilkel belopp som regeringen än föreslår till enskildaorganisationer, kommer alltid att lägga sig några miljoner över,och del gör även och , för man utgår ifrån att detpolitiskt på någol sätt ger en triumf. Det kraffigt höjda anslaget lill enskilda organisafionerkommer knappast att kunna användas, därför alt man når fill slul ettkapaciletstak. Det har också en del enskilda organisationer redan konstaterat.De måste själva samla in en del av pengarna. Det jag nu säger får inte tolkas som att vi inle värderarvad de enskilda organisationerna gör. De utför ell utomordentligt bra arbete.Många av oss som hafl tillfälle att resa och som skall resa och se på biståndhar upplevt vilka fina insatser de gör, men det finns ett kapaciletstak. Inte endast det belopp som finns i denna särskildaanslagspost kanahseras via enskilda organisationer, utan det gör i självaverket myckel myckel mera pengar, över katastrofanslag och andra anslag.Omkring en miljard av vårt bistånd, , går via de enskildaorganisafionerna. Kan de ta emot mera pengar, finns del skäl att ge demytterligare anslag i fortsättningen. Men gör vi det från majoritetssidan med enökning i budgeten, kommer ni alltid att lägga er över i alla fall, oavsettvilkel belopp vi föreslår, för det är den teknik ni fillämpar när del gällerattityden inför de enskilda organisafionerna. Om strukturanpassningsprogram och skuldkris kommer en avmina kamrater att tala, men jag måste säga ell par ord, framför allt tillBertil Måbrink, som såvitt jag förstår har feltolkat utrikesutskottetsbetänkande. Jag vill upprepa, i egenskap av ordförande i utskottet, alt vi ärmyckel medvelna om att de krav som ställs på strukturell anpassning ibiståndsmolta-gande länder ibland går sä långl att kraven är orimliga. Jag befann mig själv händelsevis i när delhöll på alt bli inbördeskrig i , därför alt de krav som Världsbankenoch Valutafonden ställde var oacceptabla. Stor oro spred sig inte minst blandde pohfiker i som jag då hade tillfälle alt tala med. De deklareradeatt Valutafonden ställde krav som de inte kunde acceptera. Vi klarar det inte,sade de. Det leder lill "riols in the streds". Jag är medveten om detta, och vårt betänkande skall läsaspå del sätlel. Men vi måste också vara klara över att vissa strukturellaförändringar måste ske, om skall kunna klara sin ulveckling. Sedanfår man diskutera hur långt de skall gå, och där tror jag inle alt det finnsnågra mallar som gäller för alla länder, utan man får vara beredd att anpassasig efter de skilda ländernas struktur och olika förhållanden. När utskottettalar om sociall acceptabla former, bör kunna acceptera det,tycker jag. Jag blev litet bekymrad när Berfil Måbrink värjde siggenom att försöka undvika att tala om den frågan och i stället utnämnde sinamotståndare till "intellektuella giganter". Del var elt grepp som jaginte är riktigt säker på att man bör använda sig av. Jag vill gärna säga att är starkt engagerat ilösningen av skuldkrisproblemen, men alt det är något som måsle ske i en mycketbred internafionell samverkan. Därför är det kanske vikfigaste vi kan göra attförsöka förmå andra länder att aktivt medverka i en lösning av tredje världensskuldproblem. Jag vill bara säga ett par ord om SIDA.Jag har sagt i att vår utrikespolitik måste koslapengar. Del går inte att ställa krav på utrikespolitiken, att vi skall engageraoss överallt, anfingen det gäller biståndet eller andra grenar avutrikespolitiken, om vi inte ser fill att det finns människor som utför debeslut vi fattar. Det gäller i hög grad också SIDA. Det går inte att begära attSIDA:s myndighetsanslag skall krympa, som man lägger pä nyauppgifter. Jag vill starkt understryka att det är utrikesutskotlets mening,vilket det är viktigt all man i kanslihuset observerar. Medan denna debatt om biståndet pågår iSveriges riksdag, ökar jordens befolkning med mellan 30 000 och 40 000människor. dör i flyktinglägren underde här fimmarna. Av stödda rövarband Prot. 1988/89:99 mördar iMogambique. Vi vet att i föds miljoner barn, av vilka 19april 1989 endast 3 miljoner når utan kroppsliga och psykiskaskador. ternationeUt utveck-Under den tid debatten här pågår kommer någratiotal flykfingar från ingrnma bete främmande länder till vårt land och beratt få stanna. De har flytt från lidanden, hot mol deras trygghet och deras liv,flytt undan politisk och religiös förföljelse. Detär vår skyldighet här hemma och i världssamfundet att verka för att så långtdet är möjligt lösa några av de problem min korta uppräkning antyder. Vårinternafionella solidaritet måste ta sig skilda uttryck - genom utrikespolitikeni allmänhet, där vi haft stora framgångar , i biståndspolitikenoch i flyktingpolifiken. Jagvill gärna sluta, fru talman, med alt säga att socialdemokrafiska parfietbörjar att fira sitt 100-årsjubileum, och det pågår . Viär stolta när vi ser tillbaka på vårt internationella solidaritetsarbete, ochsocialdemokratin kommer även att fortsätta att spela eninternafionell roll för människornas fred, frihet och trygghet. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.19 () replik: Det är en stor framgång och väldigt glädjande att vi nu får ettsärskilt miljö- och markvårdsanslag med betydande resurser. Det var väldigtolyckligt och för mig egentligen ganska obegripligt varför socialdemokratin,när man återkom till regeringen , avskaffade det särskilda miljö- ochmarkvårdsanslagd. Jag begriper det inte. Dethar tagit - det är nu 1989 - och får vi äntligen ettordentligt anslag som kan bilda basen för ett svenskt engagemang påmiljöområdet. Sedantill frågan om en parlamentarisk utredning om biståndet. Den kommer, säger . Det är fakfiskt nästan litet ironiskt att tänka tillbaka på när vi senast hade en ordentlig, bred parlamentarisk utredning, där alla partier fick en chans att verka och chans till insyn och inflytande. Direktiven till den förra parlamentariska utredningen, , lämnades den B , och utredningen avgav sedermera sitt betänkande 1977. Jag tycker att det är hög tid efter dessa av biståndsarbete och efter det att vi har samlat så många erfarenheter - både goda och dåliga - att vi nu får en samlad översyn av det svenska biståndet. Det är för mig obegripligt att socialdemokrafin framhärdar i detta motstånd, när ett flertal av kammarens parfier önskar en sådan utredning. Det må vara från något olika utgångspunkter, men vi vill ändå ha en utredning för att se över biståndets innehåll och göra det bättre och effektivare. Det sätt på vilket UD bedriver biståndsulredningarna i delutredningar är inte tillfredsställande. Det ger inte oppositionen en riktig insyn. Man tillsätter en parlamentariker från det eller det parfiet i den eller den utredningen, men det ger oss icke en samlad översyn. Jag hoppas att man tänker om från socialdemo kratins sida och också från folkpartiels. 20PÄR () replik: tyckte att jag var arrogant närjag sade alt socialdemokraterna hukar för de övergripande biständsproblemen.Jag är ledsen om det uppfattades så; det var inte avsikten. Däremot lycker jagatt jag har en viss saklig grund för min inställning. Den motivering som anför för att säga nej är:"Vi har vall metoden att utreda bit för bil." Men det är faktisklingen mofivering. Vad man gör är ju att man styckar upp biståndspolitiken på enmassa delområden och förlorar möjlighelen till en helhetsbedömning, och del ärden helhetsbedömningen som vi fakfiskt behöver. Det är inte sä självklarl attvårt bistånd har den rätta inriktningen i alla delar efter den erfarenhetsom bl.a. 80-talet ger oss. Del har förts en intensiv debatt här i landel under senareår om huruvida vi faktiskt når ut till de fattigaste grupperna i de fatfigasteländerna, till dem som vi vill nä. Det har också ganska högt uppe i vårbiståndsadminislration hävdats att vi inte lyckas med del. Bara det borde varaskäl att se över, om vi kan bli bättre på att göra delta utifrån deerfarenheter vi har. har högtidligen beslutat om ett nyll mål för vårbiståndspolitik, nämligen miljömålet, efler en mångårig och länge fruktlös kampfrån centerparfiet. Men vad har detta satt för spår i verkligheten? SIDA harfilisatt en tjänsteman-en mycket kvalificerad sådan, och del är nog bra, menbara en - och vi har fåll elt anslag för miljö, markvård och energi, och det ärockså bra. Men vad miljömålet innebär är naturligtvis alt della skall präglaalla delar av vårl bistånd. I medvetande om alt den ekologiska krisen kanske ären av de viktigaste delarna av hela fatligdomsproblematiken, kanske ett av deabsolut allvarligaste hoten mot människors överlevnadsmöjligheter framöver ochredan i dag, borde bara detta vara skäl nog för en samlad översyn av vårtbistånd: Hur skall vi se till, att det nya miljömålet får fulll genomslag? Vi kan dessutom se en klar tendens bland världensutvecklingsländer fill att de pä olika sätt ivingas bort från dlbasbehovstänkande, att gjorda insatser för att bygga upp utbildning, hälsovårdoch byulveckling håller på all stagnera och l.o.m. Vad kan vi göraför all se lill, all basbehovstän-kandet återigen får präglautvecklingspolitiken? 21 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Den medgivnarepliktiden är passerad. 22KARL-GÖRAN BIÖRSMARK (fp) replik: Jag håller med om att det storalyftet naturligtvis skulle kunna komma, om alla andra länder i världen levdeupp till samma utbetalning som vi gör i och i . Pä s. 19 ibetänkandet har vi en tabell över hur det ser ut i de olika länderna. Om vi tarl.ex. , , osv., ser vi att de ligger påsamma nivå som det land som nämnde, nämligen . Det är klartalt del skulle betyda ofantligt mycket, om de här länderna levde upp tillFN-måld. I mitt inledningsanförande ställde jag en fråga, och jaghade hoppals kunna få dl svar på den. Den gällde det nya svenska bislåndsmålsom vi önskar se,nämligen tvåprocentsmålel, men kommenterade inte del ulankonstaterade bara all vi ligger fast vid enprocentsmålet. Jag hade hoppats fånågon reaktion, eftersom jag ändå tror att det är så som harskrivit i en artikel: Vi måste ha ett nytt biståndsmål, tvåprocentsmålel, ochdel har vi råd med. Så fill frågan om enskilda organisationer. all hur än socialdemokraterna gör kommer vi alltid att ligga litet högre.Jag tror inle alls att det är någon automatik i detta. Men jag villla fram en viktig punkt. Vi skriver nämligen i vår molion om vikten av all påolika sätt ge långsiktiga signaler till de frivilliga organisafionerna: Enlångsiktig utfästelse bör nu ges om fortsall växande anslag lill en miljard . Del är viktigt att man ger en signal så alt de enskildaorganisationerna kan planera och vela att de närmaste fem tio åren serut pä del här sättet. Då kan de också gå in i åtaganden som de vel hällerframöver. Om vi kommer fram dithän. , kanske vi också kommer althamna på samma nivå i anslagel. 23 (vpk) replik: Åter till frågan om ochInternationella valutafonden. säger alt jag måsle ha missuppfattatvad utskollel har skrivit. Nej, det har jag inle alls. I vår motion U228 lyderyrkande 2 så här: "att hos regeringen begär att regeringen larinitiativ i IMF för att förändra villkoren vid förhandlingar med skuldsattau-länder om slrukturanpassningsprogram så att dessa blir socialt acceptabla,motverkar kapitalflykt, stimulerar produktiva investeringar och en hållbarutveckling." Om delta säger utskottet längst upp på s. 118:"Yrkande 2 i motion U228 (vpk) avstyrks med hänsyn till de långtgåendekrav på förändring av IMFs program som framförs däri." Menar alt de krav i vårt yrkande som jag lästeupp och som vi anser nödvändiga att ställa på IMF:s verksamhet är sädana att nimåste avstyrka dem? Vad är del dä och utskottsmajoritelen vill istället, om ni måste avstyrka vårt yrkande all vi skall ställa krav på attprogrammen skall vara socialt acceptabla, motverka kapitalflykt, stimuleraproduktiva investeringar och en hållbar ulveckling för folk? Jag har inte alls missuppfattat er i utskoltsmajoritetennär del gäller era oskyldiga skrivningar om ochVärldsbanken. Sedan vill jag bara säga att jag är överens på en punktmed och , och del gäller denbiståndspolitiska utredningen och de argument som de båda har fört fram. Jagkan helt ställa mig bakom dem. 24MARIANNE () replik: Jag skulle vilja vela vad menarnär han säger all del är ett rimligt krav all vi får lägga oss i regnskogarnasskötsel. Kan det kravel möjligen vara att även fortsättningsvis skallfå importera stora mängder virke från världens regnskogar? 1987 importerade vi18 . Det innebär alt vi, för vårl eget behov, påverkar en yta på 3 protokoll 1988/89:99 15-30 kvadratkilometer.Jag skulle vilja veta vilka satsningar egenfiigen har tänkt sig attgöra på regnskogen. 25 () replik: Jag börjar med det senaste. Att slå vakl om de tropiska regnskogarnainnebär inte att man inte skall avverka något i dem. Det har ingen sagt. Demåste bibehållas genom ett normalt skogsbruk, vilkel gör att den regnskogsytavi har kommer att bibehållas. Men om och andra länder köper produktersom fillverkas av material från regnskogen eller köper råmaterial frånregnskogen, innebär det inte ett ödeläggande, utan det måste följas av att man,som i vanligt skogsbruk, återplanterar och sköter skogen ordentligt. Jag menaratt vi i de internationella organ där vi har möjlighet att göra vår röst hörd,i Förenta nafionernas olika organ l.ex. eller i bilaterala diskussioner medbiståndsmottagare som har stora skogsområden, bör föra fram kravet på att viskall ta ett gemensamt internationellt ansvar för de tropiska regnskogarnasöverlevnad. Närdet särskilda anslaget till miljö- och markvård avvecklades 1982 var det,, därför att vi räknade med att miljöarbetet skulleintegreras i alla oUka biståndsinsatser. Då kunde ett särskilt anslag för dettaändamål kanske missförstås, så att det inte stod rikfigt klart att det skullevara en integrerad verksamhet. Jag vill upprepa, att trots att detta särskildaanslag nu kommer tillbaka skall det i de övriga biståndsinsatserna tas hänsynfill de olika biståndspolifiska målen, inkl. miljömålet. Diskussionenom den biståndspolitiska utredningen har hållit på mellanfolkparfiet och centerparfiet . Då gick jag inte in i dendebalten för att bespara kammaren replikfid. Vi löser inte några problem genomutredning. Men låt oss utreda delarna färdigt, så kan det hända att vi kommerfram fill slutsatsen att en samlad utredning kan vara av värde.Pär Gransledt säger att det är osäkert om vi når de allra fatfigastemänniskorna. Det är klart att det är. Det är mycket tveksamt på sina håll om vigör det. Men det är inget problem som en biståndspolitisk parlamentariskutredning kan lösa. Där har vi SIDA och andra biståndsorgan som skall följautvecklingen och försöka genomföra åtgärder. Folkpartiethar ställt en direkt fråga till mig om tvåprocentsmålel. Del står i vårtsocialdemokratiska program att biståndet skall vara avbruttonationalinkomsten. Jag ser gärna fram emot en ekonomisk situation sominnebär att vi kan öka biståndsandelen av bruttonationahnkomsten och att viäven kan använda den på ett rimligt sätt. Når vi dt mål där vi kan beiala ut depengar vi beviljar, kan vi på nytt börja diskutera ytterligare ökningar avbiståndets totala del. Tvåprocentsmålet är - del är milt direktasvar på fråga - icke aktuellt. Deenskilda organisafionerna skall, om de läser detta utskottsbetänkande ochlyssnar på det vi nu säger, ha klart för sig att de får automafiska höjningar.Det är inte alldeles nödvändigt att säga att det blir 500 miljoner vid en visstidpunkt. De kommer successivt att få höjda anslag. 26 ()replik: tycks kunna tänka sig en biständspolifisk utredning någongång i någon framfid. Låt oss bara vänta. har del alltså gått sedandet senast tillsattes en biståndspolitisk utredning och man senast börjadegenomföra en översyn. Är en enligt socialdemokratiskuppfattning? Jag delar i så fall inte den uppfattningen. Jag tycker det är högfid för en utredning. Dedelutredningar som gjorts är i och för sig säkert värdefulla, men dels saknashelhetsperspekfivet - och det är trots allt det som är del viktiga -, dels ärden parlamentariska insynen ganska begränsad. Det förekommer att någonföreträdare för oppositionen får vara med, men den delaktigheten är ganskabegränsad. Detta är något som sker i tysthet, med en liten grupp människorinvolverad. Det kanske är så man vill ha det. Vi vill ha en rikfigt förankradbiståndsdebatt, som alla politiska partier kan få vara med i och som även kanligga till grund för en bred debatt bland allmänheten om biståndets inriktning. Sedansäger att en utredning i sig inte löser några problem. Det låtersig naturligtvis säga. Utredningen i sig löser inga problem, menförhoppningsvis kan ett sådant arbete, och den offentliga debatt som kan förasomkring det, filiföra idéer och tankar om hur vårt bistånd skall bli bättre.Det är en självklar uppgift för en sådan här utredning att finna vägar för attfå klarare målformuleringar samt bättre och effektivare metoder för vårtbistånd. Det skulle naturligtvis bygga på den gedigna erfarenhet och kompetenssom finns i vårt land av biståndsverksamhet. Anf, 27 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp) replik: Först vill jag ta upp tvåprocentsmålet. Jag beklagar att socialdemokraternaär litet senfärdiga med att höja ambifionsnivån. Jag har sett att det pågår endiskussion inom det socialdemokratiska parfiet, och jag vet att ,som finns närvarande i kammaren , önskar att detta mål förverkligas ochatt er partikongress kommer att fastlägga ett sådant mål. Det är möjligt att erinterna diskussion kommer att leda dithän. I så fall skulle vi naturligtvisvälkomna detta. StigAlemyr uttrycker något slags tveksamhet till om vi kan betala ut dessa pengar.Jag tycker att det är en litet konstig inställning.