prot · GC0986 · 1988-12-31 00:00:00 — Utbyggnaden, som skall ske genom kommunernas frivilliga åtaganden,bör ha som mål att konsumentpolitisk verksamhet inrättas i alla kommuner.Vidare bör de lokala konsumentmyndigheternas arbetsuppgifter och myndigheternassamarbete med andra intressenter ges större omfattning. För det andra skallsärskilt utsatta grupper stödjas, och för det tredje förordas att fler grupperi samhället engageras i konsumentpolitiken. Konsumenternas möjligheter attpåverka produktion och distribution av varor och tjänster kan på det sättetförstärkas. Ocksä ett ökat engagemang frän organisationer eftersträvas. Vidareskall företagen ha ett större ansvar för att förbättra konsumenternasförhållanden. För att uppnå målet med konsumentpolitiken skall särskildainsatser göras när det gäller att utveckla konsumenternas kunskaper genom forskning,utbildning, konsumentinformafion och information frän företagen. Jag avser nu att kommentera någrareservationer, nämligen reservationerna 2, 4, 9-12 samt 15 och 16. I reservation 2 från vpk och föreslås attmiljöorganisationer skall ha talerätt i i konsumentfrågor.Utskottet konstaterar att organisationer med stadgar som visar att de arbetarmed bl.a. konsumentpolitik redan har rätt till talan i marknadsdomstolen.Därmed yrkar jag avslag på reservation 2. Den lokala konsumentverksamhetens utbyggnad och kravet päett obligatorium behandlas i reservation 4 från vpk. Utskottet har såvältidigare som i dagens betänkande understrukit vikten av en väl fungerande lokalkonsumentverksamhet samt att det åligger kommunerna att driva och utvecklaverksamheten i samverkan med . Utskottet konstaterar att antalettjänster har ökat från 200 till 225 och att endast 12kommuner saknar verksamhet. Utskottet utgår från att utbyggnadenfortsätter utan obligatorium, och jag avstyrker därmed reservation 4. I reservation 9 från , och centernframförs kravet pä en fortsättning av den försöksverksamhet meddatakommunikation inom konsumentinformationen som bedriver. Jagkonstaterar dock att man i reservationen inte skickar med någon ekonomi för attbedriva den fortsatta försöksverksamheten. Utskottet erinrar om attkonsumentverket i tio av landets kommuner bedriver etlförsöksprojekt med databaserad konsumentinformation. häller pä med att utvärderaprojektet, som beräknas vara klart under vären 1989. 1 och med att detta arbetepågår yrkar jag avslag på reservation 9. I reservation 10 från och efterlysesen bättre information om livsmedlens innehåll. Jag vill understryka vikten aven god information om innehållet i våra livsmedel. har dettaansvar, och pä uppdrag av regeringen har verket utarbetat en rapport ommärkning, varubeteckning, tillsatser m.m. har regeringen lagt framproposifionen 1988/89:68 om livsmedelskontroll med förslag, varmed utskottetanser att kravet i reservationen är tillgodosett. Därför yrkar jag avslag påreservation 10. I reservationerna 11 frän och 12 frän centerntar man upp märkning av dagligvaror samt deklaration om miljöskadliga ämnen.Utskottet hänvisar även här till den av regeringen framlagda propositionen1988/89:68 angående märkning. Utredningen om miljömärkning av produkter, SOU1988:61, är föremål för remissbehandling, och regeringen har idecember 1988 beslutat om ändringar i förordningen om kemiska produkter. Medhänvisning härtill yrkar jag avslag på reservationerna 11 och 12. kräver i reservation 15 en lag omreklambegränsning. Utskottet vill här erinra om att direktreklam ofta tordefalla inom det tryckfrihetsrättsliga regelsystemet. Tryckfriheten innebär bl.a.rättighet för enskilda att, utan nägra av myndighet eller annat allmänt organ iförväg lagda hinder, utge skrifter. En myndighet fär t.ex. inte utöva censureller hindra tryckning.Det är inte tillåtet för t.ex. postverket, som är ett allmänt organ, att vägradistribuera reklamblad pä grund av dess innehåll. Beträffande integritetskränkande uppgifter- om sädanalämnas ut för att användas t.ex. i direktreklamsammanhang - föresläs det idata- och offentlighetskommitténs slutbetänkande SOU 1988:64 en ny regel. Betänkandetär nu ute pä remiss. Med hänvisning till detta yrkar jag avslag på reservation15. 1 reservation 16 tar upp frågan ommassförpackningar och kräver att konsumenten inte skall tvingas köpa helaförpackningar i stället för enstaka föremål. Utskottet anser att det får ingå ikonsumentverkets normala arbetsuppgifter att följa frågan och bedöma lämpligaförpackningsstorlekar. Jag yrkar därför avslag pä reservation 16. Med detta yrkar jag avslag på samtligareservationer och bifall till utskottets hemställan i dess helhet. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 17 (vpk) replik: talade så varmt om en utbyggnadav konsumentvägledningen och att den skall vara väl fungerande. Jag tror honompå hans ord, när han bedyrar att detta är viktigt, men det förhällandet alttolv kommuner fortfarande helt saknar konsumentvägledning tycker jag inte ärnågot bra argument för att stoppa ett obligatorium. Det är ocksä pä del sättet - och det måste väl - att det finns väldigt många kommuner som till namnet har vad man kankalla för konsumentvägledning, men det kan inskränka sig till, precis som jagsade i mitt inledningsanförande, att en socialarbetare, redan hårt tyngd avannat arbete, fär sätta av någon eller möjligen nägra timmar för attfungera som konsumentvägledare, utan att ha vare sig intresse, utbildning ellerkunskaper för att klara det. Det lär också på sina håll finnas exempel pä att folkvaldapolitiker gär in och gör nägon form av frivilligarbete när del gällerkonsumentvägledning. Skulle det vara sä, är vi inte långt ifrån gamla tidersFörmyndarsverige, när nägon salt med kommunalkontoret pä fickan och var bädepatron och politiker i kommunen. Så skall del naturligtvis inle gä till. Konsumentvägledning är en sä kvalificerad sak och kräversä myckel av sina utövare, bäde i fräga om utbildning och när det gällerförmåga att ha kontakt med människor, att vi bedömer det som synnerligenangeläget att höja dess status. Det kan man bara göra genom att fatta beslut omett obligatorium, att kommunerna skall fylla vissa normer. Det skall vara en rättighet för alla konsumenter här ilandet, oavsett var de bor, att ha tillgång till konsumentvägledning. Dit kanvi tyvärr inte nä, om vi inte gör konsumentverksamheten till en obligatoriskuppgift för kommunerna. Jag villalltså yrka bifall till vpk:s reservation nr 4. 18ULLA ORRING (fp) replik: talar sig varm för attkonsumentpolitiken ocksä skall innehålla moment av forskning, utbildning ochkunskap. Det instämmer vi helt i från sida, och det är därför vianser - med instämmande från både och - att databaseradvaruinformation är väldigt bra för konsumenterna. talar om att har satt igång nägot som kallas för varubörsen. Jag vill säga att det skedde efter denopinion som vi i har drivit i frågan om att utnyttja den modernatekniken, som kan underlätta för konsumenterna. Hela vår profil går ut pä attkonsumenterna skall ha tillgång till kunskaper och kunna utvärdera de varor sombjuds ut pä marknaden. Det underlättas av ett system med datakommunikation. Varubörsen finns hos konsumentvägledarna, men vi vill gåett steg ytterligare. Vi vill vända oss direkt till konsumenterna. De skallkunna ta in de här programmen i sina hemdatorer. Jag är övertygad om att det ären utveckling som kommer. Reservanterna skickar inte med några pengar, säger . Vi skickar dock med pengar till en allmän budget för ,och det här är en prioriteringsfråga. Vi ger hög prioritet åt datastyrdkonsumentinformation för att tillgodose konsumenternas krav pä kunskap ochutbildning. Med ett sådant system blir de fakta som finns frän jämförandetester tillgängliga genom videotex och dataprogram. 19MARTIN () replik: Frän sida har vi anslutit oss tillreservationen om datastyrd konsumentinformation. Vi anser det vara viktigt attutnyttja ny teknik för att stärka konsumenternas ställning, så att den nyatekniken inle enbart utnyttjas för kommersiella strävanden. Jag begärde ordet närmast för att ta upp frågan omlivsmedlen. I reservation 10 har vi framhållit att skall ha ettansvar även när det gäller information om livsmedel. talade om vad som föreslagits iproposifionen i fräga om ursprungsmärkning av livsmedel, och jag vill uttryckamin glädje över att den frågan har kommit sä långt. Jag tror att det var 1983som jag motionerade om att det borde anges pä livsmedel både från vilket landlivsmedlet kom och från vilka länder som viktiga ingredienser hade hämtats. Däblev det avslag här i , men det är ju roligt att det man tagit uppändå vinner gehör efter hand. Skälet till att vi tycker att tillsammansmed livsmedelsverket skall ha ett ansvar för informationen om livsmedel är attdet inte gär att komma ifrän att är den myndighet i värt landsom har den främsta kunskapen om och bästa erfarenheten av vad som krävs föratt på ett framgångsrikt sätt informera konsumenterna om olika varor: Därförbör inte informationsskyldighet begränsas på ett sådant sättatt livsmedlen utesluts. Som jag sagt har livsmedlen synnerligen storbetydelse bäde ekonomiskt för en familj och för bl.a. hälsosituationen. Det är alltså mot bakgrund av att jag tycker att samhälletskall ta största möjliga ansvar för en fullgod information till konsumenternaom livsmedlens både innehåll och lämplighet ur olika synpunkter som jag anser att konsumentverketbör kopplas in och få ett ansvar därvidlag. 20 () replik: Med anledning av anförandevill jag framhålla att vi moderater också är medvetna om att det behövs en brakonsumentpolitik, främst då för de människor som av olika anledningar inte kanklara av sina inköp och sin ekonomiska situation. När man inte klarar av sinekonomiska situafion, behöver man hjälp och rådgivning, det är vi ocksåmedvetna om. Jag sade i mitt inledningsanförande att konsumentpolitikenskall inriktas på dem som har en svagare ställning i samhället och att alltfler kommer i ekonomiska kriser. När man belastar människor med höjda skatteroch prishöjningar undan för undan, drabbas främst de grupper som redan har ensvag ekonomi. Vad vi vill med vår konsumentpolitik är att den enskildekonsumenten och de enskilda människorna skall ha en stark ställning i samhälletgentemot myndigheterna. Vi vill att människor skall ha rätt till säkerhet, rättatt välja och rätt till information. Det är detta vi har framfört i vårareservationer och i det anförande som jag höll förut. 21 () replik: Först nägra ord om miljöorganisationernastalerätt i . Förutom konsumentombudsmannen harkonsumentorganisationer rätt att väcka talan, det är alldeles rikfigt. Dessutomhar näringslivsorganisationer rätt att väcka talan, och det kan möjligtvismotiveras med att de ofta är konsumentens eller konsumentombudsmannens motparti de här mälen. Det kan ocksä finnas skäl för att arbetstagarorganisationer rätten, och jag har ingenting emot det, men motiveringen som anförtstidigare, att det står i deras stadgar att de företräder konsumenterna stämmerinte. Det finns minst lika starka skäl att ge miljöorganisationerna den rätten,i och med att det där finns kunskap. Reservation 10 handlar inte bara om att ge bättreinformation om livsmedel, utan den handlar också om att utnyttja de rätt välfungerande kanaler som har och pä det sättet förbättrainformationsvägarna. När det gäller vårt förslag om reklambegränsning är detalldeles riktigt att det är en fråga som har tryckfrihetsrättsliga aspekter.Men det finns redan tidigare begränsningar i tryckfriheten. Man fär t.ex. intei tryck kränka personer eller grupper, och man fär inte avslöja saker som harbetydelse för rikets säkerhet. Man fär heller inte göra reklam för sprit ochtobak. Tryckfrihetslagstiftningen är inte i första hand till för att skyddareklambudskap utan för att främja det fria ordet, det friainformationsutbytet, opinionsbildningen. Det bör gä att införa regler omreklambegränsning som inte inskränker de här önskvärda friheterna. Detta stärvi fast vid. Det är en kränkning av människor att tvingas bli utsatta för dehär budskapen. När det gäller massförpackningarna har vi föreslagit attkonkurrensbegränsningsutredningen skall titta även på den biten för att avgöraom de innebärkonkurrensbegränsning, om de är ett tvång för konsumenten eller inte. Dettycker jag också att kunde gä med pä. 22 () replik: Konsumentverksamheten är viktig, som jagtidigare underströk, men ett obligatorium, som talar om,menar vi är att gå ifrån bl.a. kommunernas egen beslutsrätt. Vi ställer alltsåkrav på alt det skall finnas en konsumentverksamhet, men vi vill icke ha ellobligatorium utan anser att kommunerna får ta sitt eget ansvar. instämmer i mitt inlägg beträffandeutbildning, forskning och information. Det visar kanske också en begränsning avbehovet av reservationer. Vad som är anmärkningsvärt, , är ju attni reserverar er trots att utvärdering nu pägär. Vi tycker attdet är viktigt att se pä den utvärderingen. Jag har fått information om attUlla Orring ingår i styrelse, och jag är förvånad över attriksdagen inte skulle ta hänsyn till er utvärdering. Vi tycker det är viktigtatt se på den först. tog upp livsmedel, antibiotika ochdiabetiker. Vi anser det viktigt att livsmedelsverket har hand om den delen.Vad beträffar att antibiotika inte får förekomma i kött finns det redanreglerat att man inte får lämna djur som har fått sådan behandling tillslakteri. Därför bör det också vara livsmedelsverket som bedriver kontrollen påden punkten och inte , precis som vi har föreslagit. säger att också moderaierna vill ha en brakonsumentpolitik. Men hoppa då med på utskottets hemställan! Där är deriktlinjer fastlagda som jag har talat för. Det är intressant med debatten om de enskildas styrka.Allmänna reklamationsnämnden är säkert något konfunderad över här. Pä 1988 ville moderaierna nämligen lämna mindre pengartill reklamationsnämnden, och går de in för att lämna mer. Denryckigheten tycker vi inte hör hemma i en riktig politik. tar upp talerätten för miljöorganisationer.Har en organisation i sina stadgar att man skall arbeta med exempelvis miljö-eller konsumentfrågor, har man givetvis också möjlighet att bedriva detarbetet. De organisationer som räknade upp har bl.a. tilluppgift att arbeta med konsumentfrågor. Reklambegränsning är en svår fräga, och som jag redovisademäste man fortsätta att utreda den. Skall vi begränsa reklamen, kan vi kansket.o.m. ifrågasätta en del reklam i samband med de olika valrörelser som bedrivsi landet. 23ULLA ORRING (fp) replik: återkommer till att det skallske en utvärdering av varubörsen, som provas i tio kommuner. Hanpåpekar ocksä att jag är ledamot av styrelse. Allt det härstämmer. Men har inte riktigt läst vad som slär ivär motion och vad vi har framfört i vär reservation. Vi vill i den här fråganvända oss direkt till konsumenterna. Det är den verksamheten som vi tycker nubör prioriteras för attkonsumenterna själva skall kunna ta del av de varufakta som man kan få fram viavideotex och annan information, t.ex. genom att överföra telefonkatalogen pä enhemdator som är direkt placerad hos konsumenten. Här finns storautvecklingsmöjligheter. Ett projekt har prövats i , och det gav braresultat. Det är det här vi vill se, att man kan vända sig direkttill konsumenterna. Det handlar inte om den nuvarande varubörsen, varsupplysningar man har fått hämta hos konsumentvägledaren. är elt sätt atlavlasta konsumentvägledarna, och det är ganska stor skillnad. Vi kvarstår vidvär reservation. 24 () replik: Helt kort till : Vi harredogjort här för vår inriktning i fråga om konsumentpolitiken, och den står viför. Man måste väl ändå hålla sig till vad debatten gäller. Anslagettill avser de pengar som nämnden har äskat, , just för att kunna pröva frågan om tvisterna mellan fastighetsmäklareoch konsumenter. Det är det vi har ställt upp bakom, och vi har sammauppfattning som vi hade pä 1988. 25 () replik: Jag vill återkomma till detta med livsmedlen.Inte alla livsmedel som säljs i vårt land är producerade här, utan en stor delhar importerats. Frän sida har vi i andra sammanhang begärt att detskall ställas samma krav pä importerade livsmedel som pä svenska. Det betyderatt vi inte skall importera livsmedel som är framställda pä ett sätt sommiljömässigt och etiskt m.m. är otillätet i vårt land. Vi vill att skallfå etl delansvar när det gäller informationen om livsmedel, och det beror påatl de förekommer mycket på marknaden och att är det organ somhar att slå vakt om konsumenternas intresse och behov och rätt till en godinformation. Vi tycker det är synd att kunnande i detta fallskall begränsas till varor som inle är livsmedel. 26ELISABET () replik: lyssnar som fan läser Bibeln.När det gäller begränsning av direktreklam vill vi ha ett förslag; vi har intenägot färdigt förslag att ta ställning till. Och vi har redan sagt att det intefär inskränka yttrandefriheten, informationsfriheten och åsiktsbildningen. Vikan inte ställa upp pä någonting som hindrar att t.ex. politisk information närfolk, utan vad vi vill är att minska det ohämmade flödet av direktreklam somväller in i våra brevlådor. Det behöver inte alls ha några allvarligatryckfrihetsrättsliga aspekter. 1 vad gäller miljöorganisationerna säger återigen alt de organisationer som har i sina stadgar att de ärkonsumentorganisationer har rätt att föra talan. vill vi alltså attmiljöorganisafionerna ocksä skall få den rätten, även om det inte står någotsådant i deras stadgar - liksom arbelstagarorganisalionerna har det utan attdet stär i deras stadgar, såvitt jag 3 protokoU 1988/89:86 Jag har här några exemplar av Statstjänstemannaför-bundets stadgaroch , som kan få läsa innantill i. 27 (vpk) replik: vill slå vakt om kommunernasfria beslutsrätt och anför det som ett argument för att inte införaobligatorisk konsumentvägledning. Men kommunerna har en radobligatoriska uppgifter som de fullföljer och som inte anses inskränka derasfria beslutsrätt. Jag kan inte se att en obligatorisk konsumentvägledningskulle vara en så förfärligt stor inskränkning i denna allmänna, fria kommunalabeslutsrätt. Det handlar naturligtvis i stället om hur man vill prioriteradessa frågor. Jag tycker att det haltar litet när man ä ena sidan dådetta ärende behandlats tidigare här i , och som , talat sig varm för vikten av detta, ä andra sidan sedan säger: Nej,kommunerna skall ha frihet att strunta i detta. De orättvisor som härigenomuppstår mellan landets invånare är anmärkningsvärda. Det har faktiskt också visat sig att kommunerna tillsyvende och sist själva tjänar på att ha en väl utbyggd och fungerandekonsumentvägledning. Finns en sådan har de möjlighet att på ett tidigt stadiumhjälpa människor i olika sammanhang. Det kan t.ex. gälla att bygga upp enhushällsbudget eller att bidra till att människor kan ta sig ut ur entilltrasslad kontokortssituation. Jag tycker aUtså att vi har all anledning att tillse attkommunal konsumentvägledning införs över hela landet, och det kan bara skegenom att det inrättas ett obligatorium. 28BENGT KRONBLAD (s) replik: Till vill jag säga att det ärviktigt att man tar hänsyn till den kunskap som har byggts upp genom försök somhar bedrivits. Den utvärdering som pågar skall visa vägen till enförhoppningsvis ännu bättre information än den som bedrivs. Det har visagt vid tidigare tillfällen, och jag vill understryka det även . säger att står för sin politik, ochatt de gör det har jag ingenting att erinra mot. Med anledning av diskussion omlivsmedelsverkets import osv. vill jag understryka att det är livsmedelsverketskompetens som är viktig på det här området. Den bör vi slå vakt om, och därförbör livsmedelsverket få behålla sin kontrolluppgift i detta sammanhang. Till vill jag säga att det givetvis kanföras en ganska bred debatt kring frågan om reklambegränsning. Men låt migockså uppmana er att pröva era idéer i verkligheten. Vem är det egentligen somskall avgöra vilka reklamblad som skall läggas i min postlåda eller inte? Blirinte detta också en begränsning av öppenheten i vårt samhälle, vilken vi ivissa sammanhang slär vakt om? Vi säger därför nej till en reklambegränsning.Men vi säger med det definitivt inte ja till atl vad som helst skall delas ut ivåra postlådor. Vad gäller miljöorganisationernas möjligheter att delta ikonsumentarbetet vill jag, som jag tidigare gjort, peka på att de har denrätten om den är Jag tackar för att man till mig har överlämnat LO:s normalstadgar.Jag vill som ordförande i i säga att jag kännertill väl. Det stär där att vi som andra uppgift har att arbeta medkonsumentpolitiken inom vårt område. Jag skall med nöje informera ElisabetFranzén om distriktets uppgifter. talade för en obligatorisk utbyggnad avkonsumentvägledningen. Jag delar uppfattningen att det är viktigt attkonsumentorganisationerna och konsumentpolitiken i kommunerna utvecklas ochbyggs ul. Del aren uppgift som vi har inom ramen för kommunalpolitiken. Vi börgivetvis i göra de kraftfulla uttalanden som har förts framfrån denna talarstol, och jag vill understryka dessa. Det kan kanske leda tillatl vi när frågan debatteras nästa gäng kan konstatera att mälet är nätt även fördenna utbyggnad. Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. 29NIC (): Det kan möjligen ses som litet onödigt atttill denna debatt foga yttranden frän en enkel motionär, men eftersom jagtycker att den motion som jag har väckt och det bemötande som den har fåttåskådliggör ett slags politisk-ideologisk skiljelinje, tycker jag att det ärväl värt att argumentera en del kring just den. Jag kommer ju i debatten ocksåt.o.m. att möta en uniformerad konsumentkämpe, nämligen . Det är rätt påfallande att de partier som sä ofta talaroch ocksä verkar utifrån ömsinthet, vård och omsorg om miljö och människor -jag tänker särskilt pä men även på - driver enkonsumentpolitik som alldeles uppenbart syftar till att reglera, att införa tvångoch atl styra. Det är en egendomlig motsägelse, som borde lyftas fram alltoftare, att dessa frihetens och individens apostlar pä det här sättetformulerar och agiterar för en politik som innebär begränsningar, regleringaroch tvång. Argumentationen i min motion syftar egentligen just tillatt påvisa hur konsumentpolitiken i sig rymmer ett mycket betydande element avtvång och' ovilja att acceptera andra människors önskningar och sätt atl betesig. Som sagt står vi moderater bakom de grundläggande konsumentpolitiskamotiven sädana som har formulerat dem och även i storutsträckning som de har formulerats av den s.k. världskonsumentrörel-sen. Men idessa krav finns ju ingenting av att man skall begränsa individers frihet ellerföretagares rätt att utveckla sin rörelse efter sin bästa förmåga. Sä är falletenbart när de minskar konsumentens säkerhet eller fria tillgäng till val ellertill information. Då skall vi inskränka denna rätt, men inte eljest. Det finns en utredning vars namn bestar av ett ord med 49bokstäver: konsumentteknikforskningsfinansieringsutredningen. Det hade välvarit en tillräcklig poäng, om det hade stannat vid ett världsrekord pä denpunkten. Det hade räckt med den bragden. Det finns etl avsnitt i den utredningensbetänkande vilket jag gärna vill delge kammaren som ett bra exempel på vartkonsumentpolitiken är pä väg i stället för att syssla med angelägna frågor. Jagläser innantill på s. 43: "Detta kan förefalla förvånande mot bakgrund avett ökandeintresse från industrins sida för att finna nya vägar att utforskakonsumenternas krav och önskemål samt elt växande användande av instrumentetteknikupphandling, främst från stora offentliga upphandlare. uppfattning kommer konsumentteknisk forskning även attha svårigheter att hävda sig om inle dessa samband tydliggörs." Härav kan man utläsa, att om en konsumentpolitisk utredarefinner att konsumentpolitikens mål och medel inte tillräckligt uppskattas avdem som förmodas konsumera denna politik, gäller det att se till att debegriper. Så utarbetar man en utredning, där man skriver: Ni begriper inte ensert eget bästa.