prot · GC09126 · 1988-12-31 00:00:00 — En ägare förvilken vinsten har varit den huvudsakliga drivkraften hade aldrig gjort deinsatserna i det läget. Det är jag alldeles övertygad om. Det fanns alltsåbreda folkliga behov som möttes med de statliga industrierna och deraslångsiktiga politik. Det finns naturligtvis skäl att kritisera också delar avdet statliga ägandet, delar av den inriktning som man har slagit in på ochdelar av den brist på offensivt tänkande som har funnits under resans gång. Jagtänker framför allt på bristen på insatser i sågverkens vidareförädling och denkoncentration till de kustnära industrierna som har gjorts både av domänverketsresurser och av statens resurser över huvud taget - bortsett från gruvnäringen. Men även om man uttalar sådan kritik måste man se att denhär rapportens resultat bygger i huvudsak på nuvarande vinstutveckling iSverige. 9 RiksdagensprotokolU988/89:126 alltsåstora behov inom den svenska storfinansen att placera de vinster som har gjortsunder dessa år i nya profitabla investeringar. Olika sortersprivatiseringsförslag, oavsett om de gäller den offentliga sektorn eller om degäller statliga företag, bygger egentligen på precis samma behov av att hittanya områden för klippekonomin. Det har sagts här att staten skulle ha sämre kompetens attdriva företag. Egenfiigen finns det ingenting som visar detta. Jag kan ta ettenda exempel. Ncb var ett krisföretag. Det var ett privatägt företag, och dethade en mycket bred ägarspridning. Det fanns folk i kammaren som hade lånatNcb-pengar, och det fanns ett folkligt bondeengagemang för Ncb. Men krisen iNcb måste mötas med statliga insatser. är Ncb ett vinstgivande företag - omdet skulle vara ett bevis på välskötthet. Jag menar att man bör också vara ettmönsterföretag ur miljösynpunkt och även ur andra synpunkter, och dit har vikanske inte nått. Men under alla omständigheter ser jag rapporten från dennautredare - jag har inte hunnit ta del av den annat än i tidningsreferat, så jagvill inte diskutera detaljer i rapporten - mera som en försöksballong. Ärsocialdemokratin mogen för att tänka om och börja sälja ut?Försöksballongspolitiken har vi mött i olika skepnader i kammaren i andraavseenden. Men jag tror att detta är en prövosten. Man skall se efter hurmycket stål socialdemokratin tål. Tål socialdemokratin också detta förslag ochär man beredd att tänka om? Är man beredd att uppge tanken på att de statligaföretagen också skall vara en motor i regionalpolitiken? Det är den storafrågan för socialdemokratin. Men jag hoppas verkligen, även om jag har minatvivel, att socialdemokratin i det här avseendet skall visa sig ha en viss ochganska betydande motståndskraft. 152PER () replik: Jag skall fatta mig kort. Privatisering av statliga företag är inte till för attskapa en klippekonomi. Det är vad man får när man gör en felaktigprivatisering, dvs. där man säljer till några få stora ägare eller gör det påett felaktigt sätt på grund av felakfiga värderingar. Vi vill ha en privatisering därför att det ger enägarspridning där och därför att det ger effektivare bolag. Jag tror att alla i större eller mindre utsträckning skriver under på att företag, oavsettvilket det är, mår mycket bra av att leva under full konkurrens, dvs. att kunnaleva på sina egna meriter. Finns det andra mål och andra krav på bolaget är detofta mycket svårt att kunna mäta vad som uppnås inom företaget. Det är därförvi ser tendenserna att renodla verksamhet i alla bolag. Vi kan se hur manbolagiserar olika sektorer för att kunna se om varje del sköts effektivt ochger ett bra resultat. Det är samma sak när det gälller statliga företag. Vi är inte främmande för att det kan finnas naturligamonopol som bör kvarstå i stadig ägo, som vi också skriver i vårtrepartipartimotion. Vi har inte stängt dörrarna för att det kan behövasregionalpolitiska insatser där även staten, för att kunna klara sociala värden,i vissa mycket begränsade fall kan tvingas gå in. Vi tror inte att man skall hastatliga företag som drivs under liknande eller lika former som privata kvar istatlig regi. lönsamhetskrav på sigsom andra företag, likaså , som dessutom är på Prot. väg in på börsen. Jagtror att det är bra för att dessa företag har sådana krav, för detger dem möjligheten att mäta hur det går för andra 7 7. r.. ..,, j ., . . j Statligaföretag toretag i samma bransch,möjlighet att exportera utan att de blir hejdade av dumpning eller statsstödsom snedvrider konkurrensen. Jag tror att konkurrens och effektivitet är braför . Jag tror att det är för mycket statsstöd och subventionspolitiksom har skapat problemen i . Anf.153 (vpk) replik: Jag vill faktiskt påstå att sett över en lång historisk periodinte haft stadigt stöd, det är precis tvärtom. har varit ett vinstgivandeföretag. ,som också har varit föremål för intressena att privafisera och sälja ut, harostridigt varit lönsamt. Det har inte varit ett tärande företag. Statensskogsindustrier har visserligen fått ganska betydande ägartiUskott, men jagtror inte att ens en långsiktig kalkyl från anläggningstillfället fill dagensdatum i det här fallet skulle visa att det är ett olönsamt företag.När det gällerdomänverket är det självklart att om man inte har lagt någonting för skogen,måste ett renodlat skogsföretag av den storleken i varje fall i den härkonjunkturen gå rätt bra. Det säger sig självt. Tillfrågan om effektivitetsmål. Det är möjligt att statliga företag och statligaverk i något avseende inte har kunnat fillämpa SAS plana organisationsidéeroch kunnat delegera ner ansvar och få samma effekfivitet i den internaekonomin. Det är möjligt, men inte säkert. Jag angav ett exempel på ettprivatägt företag som hade förstatligats och som det faktiskt hade gått rättbra för efter förstafiigandet. Jag vet inte i vad mån Per har någotexempel på motsatsen. Anf.154 PER () replik: Det finns många exempel på hur före detta statliga företag har gått brai enskild ägo. När det gäller Ncb kan vi bara konstatera att man, precis som ifråga om varven, kan ifrågasätta vilken teknisk lösning som skall väljas. Jaghar när det gäller varven haft den åsikten att man borde ha gåttmera drastiskt till väga, dragit ner fidigare i stäUet för att låta kapitalförstöras. Man kan återskapa ur friska delar av de mest sjuka företag en lönsamverksamhet. Modellen att förstatliga alltihop är inte alltid den bästalösningen. Om Ncb hade gått i konkurs är jag övertygad om att delar av Ncb hadeåteruppstått, precis som vi sett vid Sahlénkonkursen hur nya företag kom upp ikonkursens spår. De friska delarna lever vidare. Detär riktigt att många företag i har varit lönsamma och kunnat leva, precis som , i privat regi fills de förstatligats. Jag tror att hade mått bra även i fortsatt enskild regi.Jag tror att vi kan vara ense om att och i synnerhet, för att kunna klara konkurrensen på utlandsmarknaderna, inte skall kapptävla om statliga subventioner med subventioner i , , eller var det vara månne, utan de måste konkurrera med dukfighet, effektivitet och god kompetens i ledning och styrelse. Det är inte i första hand med subvenfioner och bidrag som man bygger upp ett näringsliv, utan man bygger 111 upp detmed skickligt,företagande och ett bra klimat för företagen. Jag tror attNorrbotten har lidit av för mycket av en viss bruksmentalitet och en vissovilja mot småföretagande, som jag hoppas håller på att ändras. 155 (vpk) replik: Som norrbottning har jag inte mött dennaovilja mot småföretagande. Den känner jag inte till. Att norrbottningarna harvarit klassmedvetna och vetat sin plats i produktionen och kämpat för sinarättigheter är ju en sak. Det har ju inte inneburit att man sett dem somsysslar med småföretagsamhet som någon form av fiender, parias eller någotannat utan det har funnits en viss struktur i . Den har inteförändrats så oerhört snabbt. Till frågan om statligt företagande eller ej hör ändå attdet i har funnits ett enormt samhälleligt ägande av skogar, malmeroch vattenkraft. Den har inget privat bolag upptäckt eller velat bygga ut itillräcklig utsträckning, bortsett naturligtvis från Bolidenbolaget som harvarit intresserat av sulfidmalmerna. I har de statliga företagen haft en enormbetydelse. De har en mycket stor betydelse. Utförsäljning skulle enligt minmening vara olycklig. Det är bättre att ha om än ett litet samhälleligtinflytande över vad som produceras, hur det produceras och hur det investerasän att inflytandet förs över till styrelserummen, där det samhälleligainflytandet är noll och intet. Tredje vice talmannen anmälde attPer anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 156 (): de gröna är inget socialistisktparti, men vi ser också kapitalismens stora risker. Vi har satt räddningen avjorden och dess livsuppehållande förmåga, dess natur och dess resurser somförsta punkten på vårt program, men vi har också med på programmet detraditionella politiska målen: Folkens frihet, individens frihet men samtidigtmedborgarnas solidaritet med varandra lokalt, nationellt och globalt. Och densolidariteten skall givetvis främst gälla de svaga. De svaga är framför allt desom saknar makt och rösträtt - barnen, de ofödda, folk, växter ochdjur. Vi har inte funnit att vare sig kapitalistiska eller socialistiska länderuppträtt ansvarsfullt gentemot naturen och framtiden. har människangenom tekniken fått stor makt över de svaga. är det att ta ansvar.Därför gäller det som har uttryckt det i en känd dikt: "När människan nu fått makt nog att botavärldssorg i tid Detta kallas omsorg Den verkliga sorgen som i tidser och inser." Detta kan låta högtravande när man skall diskuterastatliga företag, men enligt miljöparfiet är detta en vikfig utgångspunkt. Statenskanske viktigaste uppgift är att ha omsorg , omsorg om naturen, ommänniskor och om kommande generationer. Och den omsorg om världen som vi vet ärnödvändig skall i stor utsträckning ske genom och inom företag. Det är främstinom företagen och industrierna som vi människor hanterar jorden och desstillgångar men också hanterar varandra som medmänniskor och medarbetare. Enligt syn har staten två uppgifter när detgäller företagen. Den första uppgiften gäller spelreglerna. Staten skall främstav allt ställa upp sådana spelregler för företagen att man gagnar delångsiktiga målen. Jag vill räkna upp några grundläggande miljöpartikrav: Företagen skallarbeta inom de gränser som ekologins lagar och det långsiktiga ansvaret förframtiden sätter. Det är därför som vi kräver utsläppsskatter, energiskatter,livscykelspecifikationer och stränga koncessionskrav. Livsfientlig verksamhetskall stoppas. Därför skall kärnkraften avskaffas. Företagen skallinriktas på en decentraliserad, mindre sårbar struktur. Detta skall främst skegenom ekonomiska styrmedel från det allmännas sida. Företagen skallbli mer demokrafiska i sin struktur. De som arbetar i företagen bör blidelägare och få direkt infiytande. Producentkooperativa företagsformer skallfrämjas. Den andra uppgiften för staten är att sköta sådanaffärsverksamhet där det av tekniska skäl föreligger s.k. naturliga monopol.Det gäller att skydda medborgarna mot privata monopol. Vidare finns det vissaverksamheter av speciell karaktär - som berörde - sombehöver särskild övervakning, t.ex. vapentillverkning och tillverkning ochförsäljning av narkotiska preparat såsom sprit och tobak. Dessa verksamheter,liksom monopolen, bör drivas i affärsverksform för att de skall skiljas frånden andra och vanligaste verksamhetsformen, aktiebolag. På dessaverksamheter skall ställas ett antal krav: Rättvis servicetill alla medborgare. Rimligförräntning på statskapitalet. Denhopblandning av verksamhet inom affärsverk som sker genom att man grundar ettflertal akfiebolag bör inte förekomma. Vi har konstaterat att de statliga företagen i storutsträckning arbetar enligt samma kortsikfiga, ofta miljöskadliga, principersom de enskilda. Vi vill dock inte förorda en generell utförsäljning, som deborgerliga här rekommenderar. Vi ställer kravet att när en utförsäljningsker, skall den gynna de mål för den enskilda företagsamheten som jag fidigarehar angivit: ekologisk hänsyn, decentralisering och demokratisering. En viss selektiv uförsäljning kan vi dock redan nurekommendera. Sålunda begär vi att domänverket skall sälja ut mark tillenskilda brukare som själva vill bebo och bruka de fastigheter som därigenomskapas. Försäljningen bör ske under förbehåll att köpet skall återgå om ägareninte längre vill bebo och bruka fastigheten. Detta är vad vi kallar bo- cohbrukarplikt. Vidare har vi kunnat tillstyrka att man går i författningom att sälja ut större delen av Celciuskoncernen. Det är uppenbart att städningsarbetetefter varvskrisen inte är klart förrän denna koncern har delats upp och deolika delarna har hamnat där de av näringslivsskäl passar bäst - dock medförbehåll för att vissa delar skall finnas kvar. Sålunda bör den militäravarvsproduktionen enligt vår uppfattning bibehållas och koncentreras tillKarlskrona. Men innan man försäljer stadiga företag i stor skala, börde regler och krav som vi menar måste ställas på företagsamheten ur demokrafisksynpunkt ses över och förändras. Vi kräver att företagens ledare och ägareskall ha ökat ansvar för sin verksamhet. Det betyder ett reellt ansvar förägarna när man bryter mot sitt miljöansvar eUer andra lagar. Vidare börinsfitufionella ramar skapas som underlättar för de anställda ochlokalbefolkningen att genom ägande få del i ansvar och inflytande i företagen. Slutligen har vi ställt oss bakom ett yrkande fråncenterpartiet och vpk om att massafabriken i , som har staten somdominerande ägare, genom ägarens försorg och styrning skall göras fill ettpionjärföretag när det gäller mer miljövänlig massaproduktion än den allmäntförekommande. Jag beklagar att utskottsmajoriteten inte vill inse att stadigaföretag och staten som ägare kan ha anledning att ta större ansvar förframtiden än vad som dikteras av de kortsiktiga lönsamhetskalkyler som ärvanliga i det privata näringslivet. Jag yrkar bifall till reservationerna 3, 5, 7, 10, 11 och 12. 157 (): Det betänkande som vi nu har att behandla gällerju stadig verksamhet - och de motionsyrkanden som fillkommit, framför allt omförsäljning av statliga företag och om försäljning av mark från domänverket. Inga nya frågor har tagits upp i de motioner som väcktstill årets riksdag. Utskottsmajoriteten har därför inte haft någon orsak attändra sin uppfattning behandlingar. Tvärtom har kanskeargumenten blivit starkare. Den internationaUsering av det svenska näringslivetsom sker har ju ökat behovet av en stark statlig och kooperativ sektor. Den rapport som tidigare talare har berört, alltså JanOlssons , har inte heller föranlett utskottet att ändra uppfattningi den här frågan. Vi håller fast vid att försäljning och förändring av statligverksamhet skall bedömas från fall till fall och icke bli en organiserad ochplanlagd avyttring av det statliga ägandet. frågar i detta sammanhang om det är rättav staten att äga nyponsoppfabriker. Det finns ju skäl för statligt ägande, ochvi har angivit dessa skäl. Det kan vara försörjningsskäl,det kan vara skäl att man vill sprida sysselsättningen mellan regioner, och detkan vara starka skäl att beakta renodlade nationella intressen. Den rapport som , och folkpartietredovisade i årets valrörelse om planlagd utförsäljning av statlig verksamhetavvisar vi lika starkt som vi gjorde under valrörelsen. Den statliga industrisektorn har visat braresultat och den har genomgått förändringar. Företag har avyttrats ochförvärvats i syfte att skapa en bättre struktur. 1 den proposition som antog om näringspolitik på90-talet angavs Prot. 1988/89:126 motiven för att vi vill sprida ägandet istatliga företag. Vi vill på detta sätt komplettera företagensegna resurser och tillföra ytterligare kompetens. Men det är viktigt att statenbehåller sin ägarkontroll vid en sådan spridning. I en gemensam borgerlig reservation föreslås enutförsäljning av verk och bolag för under en treårsperiod.Vidare föreslås att regeringen utarbetar en plan med angivna rikfiinjer. Justdetta avvisar vi starkt. Utskottsmajoriteten anser att det stadiga ägandet iSverige skall finnas såsom motvikt till de privata maktgrupperna. Däremotställer sig utskottet inte avvisande till förändringar av den statligaverksamheten i syfte att åstadkomma en bättre företagsstruktur. De finansiellaskälen kan vi inte ställa upp på. Jag yrkar därför avslag på reservation 1. När det gäller reservafionema 25 anför jag samma motivför ett avslagsyrkande som när det gäller reservation 1. Utskottet har intefunnit att de svårigheter som påtalas i reservafion 6 angående affärsverkensmyndighetsutövning och konkurrensutsatta verksamhet motiverar någon särskildåtgärd från sida. Jag yrkar därför avslag på reservation 6. I reservationerna 8-10 föreslås att delar av domänverketsskogsmark skall överföras i enskild ägo. Detta är en fråga som årligenåterkommer fill . Utskottet och har ständigt avvisat tankenpå en privatisering av domänverket. Vi ser ingen anledning fill att man skallförändra domänverkets markinnehav och den roll som domänverket spelar i svensktskogsbruk. Enligt utskottet bör domänverket även i fortsättningen medverka förstärkning av enskilda fastigheter genom försäljning och markbyten. Vid samtal som jag har haft med domänverket har jagfått veta att man har givit regionen i uppdrag att ta frammarkområden, som är lämpliga för försäljning och byten i syfte att stärka deenskilda fasfigheterna. Ytterligare ett skäl till att vi avstyrker förslaget omett avhändande av domänverkets mark är att domänverket i faktiskt ärdet enda skogsföretag som på ett aktivt sätt tar ansvar för sågverken genom attlångsiktigt träffa avtal om levererade kvantiteter. I reservafion 11 vill ändra riktlinjerna fördomänverkets verksamhet. Här vill utskottet erinra om att domänverket i likhetmed andra markägare står under skogsvårdslagen och skall sköta sin skog så atthänsyn tas till bl.a. naturvårdens intressen och fill andra allmänna intressensåsom friluftsliv och rekreation. En rapport som har föranletts av en undersökning utförd avUmeå universitet visar att domänverket är det skogsföretag som tar mest hänsynfill naturvårdsintressen och friluftsintressen. Jag yrkar avslag på reservation11. I reservafion 12 föreslås att staten skall utnyttja sittägande i NCB till att göra massafabriken till en miljömässigmönsteranläggning, då ett omfattande projektarbete pågår med att moderniseraanläggningen med stark inriktning mot miljöförbättrande åtgärder. Vi finnerinte någon anledning att statsmakterna skall gå in med något ytterligarekapital. Här får man klara sig själv. Jag yrkar avslag på reservafion 12. I reservation 13 yrkar vpk att statliga företag skall haett ökat regionalpoli tiskt ansvar. Enligt utskottsmajoriteten bör statliga eller samhällskontrolle- 115 Prot.1988/89:126 rade företag ha precis samma ansvar som andra företag, varkenmer eller mindre.Jag yrkar därför avslag på reservation 13. Med det anförda ochmed hänvisning fill utskottets fidigare ställningstagande yrkar jag bifall tillutskottets hemställan och avslag på samtliga reservationer. 158PER-OLA (): Jag är alltid lika förvånad över socialdemokraternaskonservativa synsätt när det gäller statlig företagsamhet. De har intagit enståndpunkt och de kan inte rubbas ur fläcken, trots att förändringarna påverkarde statliga företagen i flera olika avseenden och trots att vi.har erfarenheterfrån andra länder av mycket positiva effekter vid försäljning av statligverksamhet. brukar socialdemokraterna ta exempel från andra länderför att visa att vi skall ta över olika bitar till och omsätta i svenskpolitik. Även på detta område borde socialdemokraterna med fördel kunna studeravad som har hänt i många europeiska länder, som har företagit utförsäljning avstatlig verksamhet för att åstadkomma en ägandespridning och ett positivthushållssparande. säger att utskottet inte har ändrat sittställningstagande trots denna rapport. Men rapporten presenterades sedanutskottet hade behandlat dessa motioner. Jag är övertygad om att vi hade kunnatfå en mycket intressant debatt i utskottet, om rapporten hade varit känd när vi behandlade detta ärende. Av beredskapsskäl och sysselsättningsskäl vill LeifMarklund att staten skall fillverka nyponsoppa och blåbärssoppa. Får jag fråga:Vilka beredskapsskäl föranleder att staten skall driva hamburgerbarer ochrestaurangrörelser? Det behövs nog bättre argument för att göra dettatrovärdigt. Det behövs inte något statligt ägande för att utövakontroll över företagen. Genom en lagstiftning i många olika avseenden kanstaten påverka ramar och riktlinjer för näringslivet. Detta får inte bli någon Norrbottensdebatt, men man harmånga gånger hänvisat till . Jag vill starkt tillbakavisa LeifMarklunds påstående att det är tack vare domänverket som sågverken i inlandetfår sitt virkesbehov tillgodosett. Snarare är det tvärtom. är mångasågverk i inlandet oroliga, eftersom virket från domänverket går från inlandettill industrierna vid kusten. Även från regionala synpunkter vore det en klarfördel att utförsälja domänverket och låta enskilda skogsbrukare och småsågverk i inlandet köpa mark. Därigenom skulle man kunna klara vissa sysselsättningsmål. Jag tycker att skall ta tillfället i akt ochläsa denna rapport . Han bör då till slut komma till insikt omatt har rätt när han på s. 87 i rapporten säger: "Min slutsatsär att de statsföretag som har lönsamheten som övergripande mål med några fåundantag kan säljas ut helt." Därmed yrkar jag än en gång bifall till de reservationersom har undertecknat. Anf.159 HÄDAR (): Prot. Det svenska samhället är starkt, därför attdet har flaggskepp såsom , Alfa , och StoraKopparberg, vilka i internationella sammanhang för ut sina produkter ochdärigenom också svenskt tillverkningskunnande. Det är starkt genom en mängd avsmå företag - inte minst tjänsteföretag i dagens samhälle - som fångar upp nyaidéer och utvecklar nya tankar samt omsätter dem i olika typer av verksamheter. Det svenska samhället är starkt också av andra skäl. Vihar bra och fungerande skolväsen, universitet och forskning. Vi har braåldringsvård och sjukvård - om de fungerar, vilket de inte gör. Det finns ocksåmånga andra områden. Men det som jag tänker fråga om gäller detsom han sade om behovet av balans. Vad menar han egentligen med det? Han sägeratt de statliga företagen behövs som balans. Är det balans mot att statenäger ? Eller är den tillverkning av nyponsoppa som staten bedriver till föratt balansera ? Vad är det som gör att balanssynpunkten på något sättskulle tala för statligt ägande av företagen? Det vore värdefullt om LeifMarklund ville fördjupa vårt kunnande om hans tankar i det avseendet. Jag vill också fråga varför staten när densäljer ut aktier, som den gör ibland, liksom svensk socialdemokrafi tycker attdet är så viktigt att framför allt sälja till stora privata företag, till destörsta kapitalisterna. Varför tycker man inte om att sprida det som man säljertill många små akfieägare? Varför är man så snål i behandlingen av sinaanställda i företagen och erbjuder dem så små poster samt dessutom så högapriser på de aktier som de skall köpa? Vad är det för grundfilosofi bakom det sättet att sälja utstatlig företagsamhet? Det vore bra om ville ge oss litet grandav den starka centralmaktens synpunkter på varför det är så nödvändigt att, omman säljer ut någonting, låta det gå till de stora kapitalisterna och inte tillspridande av makt och inflytande bland de anställda och de många människorna.Det är ju det som är socialdemokraternas politik . 160 (): säger att det inte finns någranya frågor, och det är möjligt, men även om frågorna är gamla är fakfiskt inteomvärlden densamma som fidigare. Den förändras fortlöpande. Det finns ständigtanledning till omprövning. Tiden står inte sfilla, . Utan att vilja skryta vill jag t.ex. peka på att det harkommit in ett nytt parti i riksdag. Det är väl en förändring som kange anledning till visst omtänkande. Jag saknade dock totalt ett nytänkande iLeif inlägg.