prot · GC0912 · 1988-12-31 00:00:00 — Problemen är inte likaallvarliga runt om i landet, men de skall infe negligeras. Jag tror aff detkommer aff bli nödvändigt att se över utbildningskapaciteten. Det är glädjandeatt ansökningarna fill förskollärarseminarierna har ökat, men vi måste göra enanalys av utbildningskapaciteten. Menden allra vikfigaste frågan kommer att bli åtgärder för atf försöka behålla denpersonal som jobbar i barnomsorgen. Då är det ofta lönefrågan somdiskuteras, och den är viktig. Det kommer att visa sig på detta område liksompå många andra. Men lönen är inte allena saUggörande, Frågan om kvaUtet inombarnomsorgen har också betydelse, KvaUteten inom barnomsorgen är naturligtvisviktigast för barnen. Men det har också betydelse för den personal som arbetarinom barnomsorgen huruvida man tycker atf det är givande och viktigt att arbetainom denna sektor och att man tycker att man kan göra något viktigt med sittarbete. Därför måste kvaUtetsfrågorna också diskuteras avkraftig utbyggnad. Möjligheterna för personalen aft påverka sin egenarbetssituation och innehållet i barnomsorgen, naturligtvis fillsammans medföräldrarna, är av betydelse, liksom möjligheterna fill vidareutbUdning, föraft man skall kunna driva ett aktivt förändringsarbete ute pä basplanet. Enannan sak som följer av den kraftiga utbyggnaden av förskoleplafserna är ettökat tryck när det gäller skolbarnsomsorgen. De föräldrar som har haft plats ibarnomsorgen för sina förskolebarn kommer att i ökad utsträckning ocksåefterfråga plats i skolbarnsomsorgen. Ett problem som kommunerna länge harbrottats med är att omsorgen om barn i åldrarna har varitsynnerligen bristfällig. har det kommit nya regler för statsbidrag på deftaområde som innebär ett mer flexibelt utnyttjande, eftersom delar avstatsbidraget är avsedda för öppen verksamhet. Vi får följa denna utveekUng ochstudera om kommunerna använder detta mer flexibla statsbidragssystem till aftskapa former för omsorg för denna åldersgrupp. De barnen är faktiskt för småaff lämnas vind för våg. Den stora debatten kringbarnomsorgen måste ur föräldrarnas synpunkt hatett sig underlig. Debatten har i mycket stor utsträckning handlat omalternativ inom barnomsorgen. Det har då infe varit 156 fråga om pedagogiska alternativ, utan om alternativa driftsformer,huruvida kommersiella krafter skallta över delar av barnomsorgen, huruvida marknadskrafterna skall få ett ökatspelrum. Någon talare har här sagt atf det är förbjudet med privat barnomsorg.Det har det såvitt jag vet aldrig varit. Vad vi diskuterar är om dennakommersieUa verksamhet skall ha statsbidrag. Det är det debatten gäller. Förutomatf det finns åtskilliga exempel runt om i världen på vilken typ av barnomsorgdetta ger, med segregafionseffekter, alltså en uppdelning mellan barn frånolika ekonomiska och kulturella miljöer osv., måste defta vara en fråga som tersig konstig från föräldrarnas synpunkt. Jag har under mina år somkommunalpolitiker träffat många föräldrar som haft synpunkter på barnomsorgen.Men jag har faktiskt aldrig någonsin träffat nägon förälder som efterfrågatprivat barnomsorg. Det är möjligt att de finns. Men det är inte den storavalfrihetsfrågan inom barnomsorgen. Jaghar träffat föräldrar som efterfrågar kooperativa lösningar, som vill startadagis tillsammans. Jag har träffat föräldrar verksamma inom föreningar, somvill åstadkomma lösningar framför allt när det gäller skolbarnsomsorg. Men jaghar alltså inte träffat föräldrar som efterfrågar privata lösningar. Däremotefterfrågar den alldeles övervägande delen av föräldrarna barnomsorg.Det är just bristen på barnomsorg som de lägger märke till. De kanskeser atf grannarna har barnomsorg som de är mycket nöjda med. De aUraflesta som har barnomsorg är ju nöjda med den. Den efterfrågas avföräldrarna, och de klagar på kommunalpolitikerna för att de inte kan få del avdenna resurs. Därför måste handlingsUnjen bU en utbyggnad av den kommunalabarnomsorgen, eftersom det är vad föräldrarna efterfrågar i första hand, I denmån de vill ha ideella lösningar i form av kooperativa föreningsdrivna dagisskall man stäUa upp på det. Jagvill också säga några ord om äldreomsorgen. En del av de problem jag har tagitupp när det gäller barnomsorgen är också relevanta på äldrevårds-området. Närdet gäller detta med privata alternativ förekommer där samma diskussion ochsamma uppdelning. Dessutom är det när det gäller fasligtopraktiskt att införa privata lösningar, Hemtjänstassisfenterna är arbetsledareoch gör vårdbehovsundersökningar inom . Det ligger en finessi att den som gör behovsbedömningen - och sådana kan behöva göras rätt oftainom äldreomsorgen - också har arbefsledaran-svaret. Detta skulle gå förloratom man införde privata lösningar och lämnade ut delar på entreprenad. Detskulle förutom aUa de andra negativa effekterna vara fasligt opraktiskt. Dettalas också om frivilliga lösningar genom pensionärsrörelsen ochhandikapprörelsen. Sådana förekommer i stor utsträckning som komplementtill . Här kan göras mer, det skall villigt erkännas. Men om manträffar medlemmar från handikapprörelsen och pensionärsrörelsen ute på fältetkan man konstatera att det är de grupperna som kanske i allra störstautsträckning ställer krav på utbildning när det gäller . Man sägerinom dessa rörelser: Vi kan precis som ställa upp med lösningar sominnebär ett komplement till den kommunala . På det området kan manutveckla metoder . Men lät oss inte tro att man kan ta över elleravhjälpa den brist som vi ser framför oss när det gäller . Personalfrågorna kommer att bli än mer akuta inom äldreomsorgenän inom barnomsorgen. Pä det området har vi hela utbildningsfrågan. Jag hoppasatf denna fråga snart får en lösning, så atf vi får en enhetlig utbildning. Vikommer dä också in pä detta med det dubbla huvudmannaskapet. Jag tycker att detär tillfredsställande atf äldreomsorgsproposifionen med en klar markering avvikfen av en samlad äldrevård har kommit. Men jag förstår också att bl.a. deekonomiska konsekvenserna måste utredas. Det är alldeles självklart. Det ärfotalt meningslöst om kommunerna får fa över en verksamhet som de inte fårpengar till. Då kommer det bara att gå åt skogen. 196 () replik; talar om valfrihet, men förvem? Det socialdemokratiska alternativet till de borgerliga förslagen omvärdnadsbidrag är ju en utbyggnad av föräldraförsäkringen. Men en sådanutbyggnad gynnar ju främst dem som har arbete och goda inkomster. De som har dehögsta inkomsterna kammar hem , medan t.ex. hemmarbetande kvinnor,de som studerar och de som av andra skäl infe har tillräcklig inkomst får under11 . Det motsvarar mindre än en tiondel.Socialdemokraterna slår inte vakt om de sämst ställda famijerna utan följer hären omvänd princip. Man har dessutom inte talat om hur förslaget skallfinansieras. Vi har frågat om det i valrörelsen. Svaret har varit aftden ekonomiska fillväxten skall sköta den saken. Men hur skall man kunna fåekonomisk fillväxt med den socialdemokrafiska högskatfepolifiken, och hur fårman fram pengar fill allt annat som socialdemokraterna har lovat, t.ex. densjätte semesterveckan? Bara den kosfar . Valfrihet förutsätter också mångfald och atf det finnsolika alternativ. Den kommunala och landsfingskommunala värden och omsorgenskall givetvis finnas kvar. Den är mycket bra. Men den kan blibättre om det finns alternafiv. Den offentliga verksamheten kan dra nytta avvad man inom alternativen har utvecklat och prövat. Vi har sett åtskilliga exempel,inte minst i kommuner som under den gångna mandatperioden har haft en moderatledning, på aff man på den offentliga sidan kan dra nytta av vad som harutvecklats och prövats inom alternativen. Detta gäller för såväl barnomsorgensom sjukvärden och äldrevården. talar om valfrihet.Men i praktiken åstadkommer han inte några förutsäffningar för aft det skallbli en mångfald och oUka verksamhetsformer. Han säger aft han tror atf ettvisst antal efterfrågar vissa olika slag av barnomsorg. Men det väsentliga idetta sammanhang är att man åstadkommer ett varierat utbud, så atf denverkliga efterfrågan i prakfiken får visa vilka omsorgsformer som efterfrågasmest. Det kan man infe i förväg förutse, och man kan än mindre skrivabruksanvisningar för hur enskilda människor skall handla i detta sammanhang. 197KARIN () replik: talar mot sift förnuft när hanpåstår att kommunerna infe har brytt sig om atf bygga uf barnomsorgsplatserdärför aff de har vänfat på att värdnadsbidraget skulle införas. Så är intefallet. helt andra skäl till attkommunerna inte har byggt ut i samma takt som : Brist påpersonal, brist på tomtmark, brist på planering över huvud taget och brist päsamordning med riksdagsbeslutet om aff vi 1991 skall ha en fullt utbyggdbarnomsorg. Viställer också upp på aff barnomsorgen skall vara fullt utbyggd , men vivill ha alternativen med i den fulla utbyggnaden. Vi viU ha ett värdnadsbidragsom verkligen ger valfrihet och rättvisa åt de enskilda familjerna. Personalbrisfenkan infe vara nägon överraskning, eftersom utbildningsplatserna drogs ned igod tid, innan beslut fattades om utbyggd barnomsorg. Bostadsbristen mäste manockså ha känt fill, och brisfen på planering kan heller inte ha kommit som enblixt från en klar himmel. Allt tyder på att regeringens planering ochsamordning när det gäller aft se till att uppfylla det beslut som riksdagenfattat har varit mycket dålig. Sedanär det så atf människor infe efterfrågar det som inte finns! Om det infe finnsnågra privata alternativ att efterfråga får man heller ingen efterfrågan pådem. Finns det möjligheter aff få privata alternativ kommer också efterfråganaft öka. Föräldrar frågar efter barnomsorg, och som regel bryr de sig inte omifall det är en privat eller kommunen som driver det hela. Vad de kräver försig och sina barn är en bra barnomsorg - bra för barnen och för familjen. Jagtror atf privata lösningar är ett bra och verkligt behövligt alternafiv när denoffentliga sektorn inte klarar av sina arbetsuppgifter. Det är en i denverksamheten. Detvar också intressant att notera när det gäller äldreomsorgsbiten att detkommunala huvudmannaskapet kräver ett resurstillskott. Jag hoppas verkligenatt så blir fallet den dag då beslutsunderlaget bUr kla-' aff föreläggas iriksdagen. Det är vad vi i kommunerna också vill för aff kunna klara denäldreomsorg som vi då kommer aft få ansvar för. Anhörigasoch närståendes insatser liksom frivilliga organisationers insatser kan viinfe säga nej fill. Alla som kan ställa upp och göra något iäldreomsorgen skall också ges den möjligheten. 198 () repUk: Får jag börja med att hälsa och välkomna ikammaren och gratulera dem fill deras första debaffinlägg. , somjag också hade tänkt hälsa välkommen, tycks ha försvunnit. sade aft han infe hade träffat några föräldrar som vill ha privatbarnomsorg. Men varför är ni då så rädda? Varför har ni stiftat en särskild lagför att förhindra att statsbidrag utgår fill de föräldrar som till äventyrs kanönska sig en sådan barnomsorg? Rädslan är obegripUg om det nu infe finns någotintresse frän föräldrarnas sida. Om å andra sidan föräldrarna är intresserade,då borde ni infe spärra vägen för dem när det gäller att få den barnomsorg deönskar. Vårsträvan är aff alla föräldrar skall få den barnomsorg de önskar, vare sig denär , kooperativ, ideell eller privat, eller om de själva önskar vårdasina barn i hemmet. Det är föräldrarnas önskemål som är vär riktlinje, vårmåttstock för familjepoUfiken. Det är för oss obegripligt atf socialdemokraternainte kan förena sig med oss om principen att föräldrarnas egna önskemål skallvara styrande. Detgladde mig att tog upp frågan om skolbarnsomsorgen. Under denföregående mandatperioden hade vi här i möjlighet aft förhindra en avregeringen planerad försämring av statsbidragen fill skolbarnsomsorgen. Jaghoppas aff vi i fortsättningen kan undvika att sådana försämringar sker. Fårjag ställa en enda fråga fill : Om ni infe ser något intresse förprivat barnomsorg, varför är ni då så förfärligt rädda för den? 199 ()replik: Jag vill först vända mig tiU , Hade noga hade han uppfatfat att jag sade aft förutom att det finns negativakonsekvenser med kommersiella lösningar inom barnomsorgen har jag faktisktaldrig träffat föräldrar som efterfrågar sådana. De negativa konsekvensernafinns det gott om exempel på, runt om i världen. De har debatterats från dennatalarstol . Det har talats om den uppdelade barnomsorg,äldreomsorg m,m, som finns i andra länder. De lösningarna viU jag inte ha! Dessutomtror jag faktiskt att uppslutningen kring principerna för den socialpolitik närdet gäUer barn- och äldreomsorgen som vi har i är stor och att folkalltså inte efterfrågar alternativa lösningar i särskilt stor utsträckning.Därför är det litet knepigt när dessa frågor blir de största. Jaghar faktiskt uppfattat det så att dessa frågor från de borgerliga partiernabetraktas som de största frågorna när det gäller valfrihet. Så är det intealls! Vadgäller fritidshemmen vill jag framhålla atf jag infe var med i viddet tiUfälle då det aktuella beslutet fogs. Men var det inte så, DanielTarschys, aft det förslaget innebar en mer flexibel användning av resurserna,vilket ni sade nej till? ViUe inte ni behålla det stelbenta statsbidragssystemsom fanns tidigare, som mer eller mindre omöjliggjorde de mer flexiblamodeUerna för 10-12-åringar, det infe så, ? sade aft jag talade mot bättre förnuft. Nej, det gjorde jag infe.Jag kommer från en kommun där de borgerliga parfierna har resonerat så. De harmedvetet lagt fram förslag i socialnämnden i som inte innebär fuUbehovstäckning med hänvisning till att de inte visste vilken familjepolitik somskulle komma att föras. - Det finns fler exempel än den kommunen. Låtmig sedan ta upp värdnadsbidraget. Vi måste utgå från den verklighet som finns.För de föräldrar som har att bedöma möjligheten aft kunna vara hemma hos sinabarn medan de är små gäller det att välja meUan vårdnadsbidraget ochföräldraförsäkringen. Den ekonomiska situation som man ställs inför när man bUrsmåbarnsförälder måste vara likartad med den man annars har. Det måste varaförutsättningen i detta val. En sådan likartad ekonomi får man medföräldraförsäkringen men infe med vårdnadsbidraget. Det innebär att ingen ensamstående, ingenlåginkomsttagare, knappast någon normalinkomsttagare kan göra detta val -endast de familjer där ena parfen har god inkomst. Vad är det för valfrihet? 200 () replik: Både vad gäller skolbarnsomsorgen och förskolebarnens omsorg vill vi hastörsta möjliga flexibilitet, alltså största möjliga frihet för kommunerna attarrangera sin vård som de finner lämpligt och som föräldrarna accepterar liksomstörsta möjUga frihet för föräldrarna aff välja den form av barnomsorg de anservara riktig. Dåsäger att det leder till segregation. Den risken finns , kanskeom man inte får statsbidrag till den privata barnomsorgen. Dä blir verkligenden privata barnomsorgen förbehållen den som har pengar. Men om det bUr som viönskar, att det skall kunna utgå statsbidrag fill den barnomsorgen precis somtill annan barnomsorg, då upphävs risken att det blir segregation genom privatbarnomsorg. Då blir den tillgänglig för alla föräldrar. Jagtror inte aUs attdet som är rädd för skulle förverkligas iSverige, med ett system där vi ju stöder barnomsorgen med skattepengar. På denpunkten skiljer sig från de länder som hämtar exempelfrån. Frågan till kvarstår: Varför är ni så förskräckligt räddaför att låta föräldrarna få den barnomsorg som de själva vill ha? Anf.201 () replik: gör ett avslöjande uttalande när han säger att han hartittat på olika alternativ utanför och att han inte vill ha sädanalösningar. Så säger en politiker som slår vakt om en förmyndaraftityd. , det är fråga om atf skapa förutsättningar för en verklig valfrihetför föräldrarna att kunna välja olika barnomsorgsformer. De som vill väljakollektiva lösningar får göra det. Men det finns många som infe vill ha det. Deskall då ha möjligheter och ekonomiska förutsättningar aff kunna göra ett annatval, att välja privata alternativ eller att välja att låta någon av föräldrarnastanna hemma och ta hand om vårdnaden av de egna barnen i hemmet. Detborgerliga vårdnadsbidraget är rättvist, eftersom det utgår lika för alla.Bidraget utgår per barn och är beskaffat men avdragsgillt vid utgifter förbarnomsorg oavsett i vilken form den utgår. Det reformförslag som vi hartorgfört i valrörelsen är fullt uf finansierat och överlägset en utbyggdföräldraförsäkring. Skälen är många för detta. Vårdnadsersättning ellervårdnadsbidrag ger större valfrihet. Man måste infe använda pengarna filldaghem om man infe vill. Ersättningen gör det ekonomiskt genomförbart aftkombinera deltidsarbete med hemarbete och underlättar även för dem som villvara hemma hela fiden medan barnen är små. Vi som politiker skall inte skriva bruksanvisningarpå hur enskilda människor skaU handla. Vi skall skapa förutsäffningar för deraseget fria val och inte lägga synpunkter på om de väljer alternativ sompolitikerna kanske inte tycker kan passa in i den ideologiska bilden. 202 () replik: När det gäller valfriheten och föräldraförsäkringen, , ärden mest gynnsam för den som har det bäst. Man gör en värdering av denvårdinsats som höginkomsttagaren gör och som gynnar 11Riksdagens protokoll 1988/89:12 denne, medan man anser affden studerande och den hemarbetande får klara sig med . Den andrekan få . per dag för det arbete som denne utför som vårdare av sina barn.Vi vänder oss mot detta. Vårdnadsbidraget och vårdnadsersättningen utjämnarskillnaderna. Alla människor behandlas Uka. Närdet gällde kommunernas sätt att planera utbyggnaden av barnomsorgen såg man,när man trodde att det skulle bli möjligt med en borgerlig regering, en ökad valfrihetavseende utbudet av barnomsorgsplatser. Man visste atf vi strävade efter ettannat statsbidragssystem som skulle ge även kommunerna större valfrihet. Manväntade naturligtvis på startskottet. var förslaget klart först ,så jag tror inte att planerna har förändrats speciellt mycket. Man kan intekritisera kommunerna för dålig barnomsorgsutbyggnad när de har väntat på dettaförslag. Det är andra skäl som ligger bakom som måste vara beroende av beslutsom fattats , Imånga kommuner har man från socialdemokraternas sida varit emotföräldrakooperativ. Men när bristen på barnomsorgsplatser är så påtaglig ärföräldrakooperativ plötsligt godtagbara. Det har också visat sig i antaletföräldrakooperativ som har vuxit fram. Det är dock en mycket liten del av dettotala antalet barnomsorgsplatser. Jag tror också att om man fick privatainitiativ skulle också det avhjälpa barnomsorgsköerna på ett bra sätt. Därförvill vi ha valfrihet både för barnfamiljerna och för kommunerna, dvs, det sompassar bäst för barnfamiljerna och det som passar bäst för kommunerna. 203 ()replik: Ja, det är riktigt att vi ställer upp på föräldrakooperafiv somalternafiv fill den kommunala barnomsorgen för de föräldrar som önskar det -men infe enligt den modell som t .ex. har valts i . Där har man barasatsat på den föräldrakooperafiva lösningen och inte brytt sig om att bygga ufden kommunala barnomsorgen. Det ger ingen valfrihet, och det har inte minskatköerna. Man har där satsat på kooperafiva lösningar, men det har infe allsminskat köerna. Anledningen är ju att man inte har byggt ut den kommunalabarnomsorgen. Lösningen Ugger i att man skall bygga ut barnomsorgen i de formersom föräldrarna efterfrågar. Närdet gäller värdnadsbidraget upprepar jag att är det så aft vi vill aftföräldrarna skall ha en valfrihet att vara hemma med barnen medan de är små,måste vi ge dem ekonomiska möjligheter att vara hemma. Men det gör inte 41 kr.om dagen. Det begriper var och en. Det har även folk i valrörelsen förstått.Får man däremot en förändrad ekonomisk situafion, dvs. föräldraförsäkringen,kan man göra detta val fritt. Därför ger föräldraförsäkringen en störrevalfrihet. Det är mycket förvånande, , att med sintradition i dessa frågor inte har insett defta. Närdet gäller fritidshemmen vänder litet på kuttingen. DanielTarschys hänvisar fill en historisk situafion och i nästa repUk säger han atfde vill ha en ökad flexibilitet. Hade jag inte rätt? -Vid det historiskatillfället när ni gick emot det socialdemokratiska förslaget gick ni också emoten ökad flexibilitet. Det har varit intressant att följa denna socialpolitiska debatt. Det äri och för sig frestande att ge sig in i debatten och kommentera flera av depunkter som har tagits upp. Jag vill i detta inlägg enbart rätta fill tvåsakfel som båda har aff göra med den handikapputredning som regeringen nu skaUtillsätta. Dessutom vill jag göra några påpekanden i anslutning fill denkommande utredningen, DanielTarschys gjorde tvä felaktiga påståenden. Det var själv sommed stor frenesi försvarade kopplingen mellan att sänka delpensionsnivån ochfinansieringen av insatserna för familjer med handikappade barn. Det var detproblemet som jag kritiserade lika envist som vidhöU det vidvalrörelsen. Det var det ena sakfelet. Det andra sakfelet var atfhandikapputredningens direktiv faktiskt presenterades före valet och inteefter. För mig var det viktigt atf ge inte minst handikapprörelsen kännedomföre valet om vilken inriktning jag och regeringen vill se på den kommandehandikapputredningen. Även det påståendet var felaktigt. Idet sammanhanget vill jag gärna framhålla att det faktiskt var de borgerligaregeringarna som införde restriktionen för olika statligautredningar. Är infördes de s.k, nolldirektiven. skärpfes de - förövrigt när var budgetsekreterare. Därför borde det inte varaså främmande för att utredningar förses med nolldirektiv. Det är skillnad på de direktiv som man ger en utredning och de förslagsom ett sådant arbete kan leda till - förslag som då formuleras avregering och opposition. Vi har gott om exempel på utredningar som har haftnolldirektiv och som sedan lett till mycket konkreta och positiva resultat. Påhandikappområdet är det mest närliggande exemplet utredningen om bilstödet.Den utredningen hade nolldirektiv men ledde ändå till att budgeten förbilstödet ändrades från 65 miljoner till 255 miljoner. Så nog finns det utrymmeför regering oeh riksdag aff komma igen när en problematik inom ett område välär genomgången. Jagvill också påpeka att den kommande handikapputredningen haren rad principiellafrågor av allra största betydelse att ta ställning till och som inte i förstahand handlar om pengar. De handlar om att man skall finna formerför att tillförsäkra handikappade de stöd som de behöver. De handlar omkunskapsuppbyggnad och kompetens för att klara mycket ovanligahandikappsituationer. De handlar om handikapprörelsens krav på införande av endiskrimineringslag och krav på en handikappombudsman. De handlar om de viktigas.k, paragraf åtta-frågorna, om inflytande över sjukvård, omsorg ochhandikappolitik i övrigt. De handlar om den viktiga princip om ansvar ochfinansiering av handikappinsatser som en gång formulerades av den förrahandikapputredningen, men som det inte har blivit så mycket av. Går det aftgöra mer av det synsättet? Självfallet räknar både jag och de övrigaregeringsmedlemmarna med att det i förlängningen av en stor handikapputredningkommer att ställas anspråk på ökade samhällsinsatser, det är självklart. Jag vill ställaen fråga till , Det fiUsaffes flera handikapputredningar underde borgerliga sex åren, som för övrigt i andrasammanhang har beskrivit som en socialpolitisk blomstringsfid, ett påståendesom jag inte riktigt kan ställa mig bakom. Är alldeles säker påatt de utredningar som tillsattes befriades från de s.k.nolldirektiven? Anf.205 () replik: har nog rätt i båda de två sakliga korrigeringar somhan gjorde, men det rubbar ändå infe grunden för mitt inlägg. I valrörelsensade bevisligen upprepade gånger att han kände sig beklämd ochdyster över cynism, att ställde gmpp mot grupp närfolkpartiet ville göra en omprioritering till förmån för de handikappade. Nutillsätter själv en utredning som har till uppgift att föreslåomprioriteringar inom ramen för handikappo-Utiken, dvs. aft ställa grupp motgrupp inom gruppen handikappade.