prot · GC09105 · 1988-12-31 00:00:00 — Vi i folkparliel har den viljan och vihar också föreslagilatt en rad ålgärder skall vidtas som redan har stor framgång i andra Prot.1988/89:105 länder-någotsom vi alltså borde kunna ta efler här utan all del för den skull 27 april1989 behövs elllångdraget ulredningsarbde. l,.., , . Jag tänker dä på l.ex. åtgärderna mol lobaksbruket. WHOhar som mäl att del skall bli en halvering av tobakskonsumtionen fram tillmitten av 90-talel. annat mäl är alt skall vara rökfria. Det är vikligl att slarla en sådan kampanj tidigt imänniskors liv. Rökfrihel inom barnomsorgen är således en självklarhel.Snusning måste stävjas. Här är del viktigt med en kampanj. Dessulom skall delvara produklkontroll av tobaksvaror. Del behövs också mera medel för tobaksinformalion. Läkemedelsberoende och läkemedelsmissbruk är ell annatområde där del är bekymmersamt. Här finns det dock möjligheter atl stävjabruket i större utsträckning än som är fallet. När del gäller del abortförebyggande arbelel fordras del skyndsammainilialiv, inle ulredningar. Här ingår eflerkonlroll hos kurator och stöd lilldem som ansöker om all få göra abort. Vi har blivit avtrubbade av de höga taleni delta sammanhang. Men i bakgrunden finns det faktiskl 37 000-38 000 par somhar haft det väldigt bekymmersamt med sina ställningstaganden. Det finns också annal som är viktigt, l.ex. stödd lill IPMoch inräliandd av etl folkhälsoinslilul. Alll della är bara en del avfolkhälsoarbetel. Med del anförda yrkar jag bifall till samlliga reservationerav folkparliel som fogals lill de betänkanden från socialutskottet som nudebalteras samt lill reservation 7 i socialutskottets belänkande 19 omstatligt bidrag lill gymnasium. Visserligen har en utredninglillsalls som skyndsamt skall ta sig an detta, men med de erfarenheter som vihar av Ulredningssverige inser vi all del kommer att la för läng tid. Alllförmänga elever kommer att drabbas negativt om staten inle gär in och finansierarelevernas sludier . sådant här handlingssätt skulle stå isamklang med den princip som läkarna arbetar efter, som jag tog upp i det förrainlägget: Mina patienters hälsa skall vara min första plikt. Del kan översättastill oss poliliker: Människornas hälsa och välbefinnande skall vara vär förstaplikt. Den principen är en självklarhet för , och jag hoppas att denär det också för andra partier. 29 (): Silualionen pä flera av de områden som vi nudeballerar har länge framstått som både risig och krisig. Det enaproblemområdet läggs till del andra. Jag syftar l.ex. på rättsmedicinen,rättspsykiatrin och sjukvården som helhet med speciell tonvikt påäldreomsorgen. Vad som också oroar är all del frän regeringens sidasaknas etl resolut och handlingskraftigt grepp om silualionen. Det saknas heltenkell en problemmedvetenhet, den insikt och omtänksamhet som leder lill föregriper och förebygger. Det finns en erfarenhet som torde vara allmän, nämligenall ingenfing är färdigt en gång för alla. Det känner varje husägare lill, som måste se över än det ena än del andra. Detsamma gäller vårdpersonalen, som hela 45 lidenmåsle följa upp varje patient. Människor som har till uppgift atl skötamaskiner i verkstäder eller maskinrum måsle ständigt se över, lyssna ochkontrollera. Uppgiften är densamma för en regering som pä sitt ansvarhar att vårda och värna del samhälle som vi med gemensamma krafter har byggtupp. Om vaksamheten är otillräcklig dröjer det inte länge innan bristernabörjar märkas. Jag vill ta upp några sådana områden, där regeringensförsummelser är uppenbara och där del finns anledning all kritisera regeringenför senfärdig-hel, vare sig denna beror på brislande insikl eller brislandeinilialivförmåga. Jag vill kort beröra det som har skett pä rättsmedicinensområde. Del är elt område som är centralt för rättsvård och rättssäkerhet ilandel. Del slogs larm, men det var som om del skedde för döva öron. Del gavell intryck av alt ekonomiska överväganden hell hade tagit överhanden överandra för samhället som helhel väsentliga aspekter. Etl slarkl tryck från bl.a.oss i cenlern tvingade vår minoritetsregering att skynda på, och en lösning harnu kommit lill sländ. Elt annat område som har ell nära samband medrättsväsendet är rättspsykiatrin. Här har det ännu inle gäll alt nå en lösningpå den kris som ingen gärna kan sväva i okunnighet om. Det är ell exempel päbristande översyn, som leder lill alt del en gång uppbyggda systemet hotar altförfalla. Vi har reserverat oss till förmån för en omedelbar lösning avproblemet. för psykosocial miljömedicin, IPM,sysslar med stress-forskning och har etl grundmurat anseende för forskning päelt viktigt socialmedicinskt område. Här har gjorts pionjärinsatser, och del ärmycket vikligl all den verksamheten får fortsätta. Man sysslar med elt områdesom berör allt fler människor som är yrkesverksamma, och resultaten av dettaarbele är direki lillämpbara på alla de människor i vårt samhälle som ärpåverkade av den högt uppdrivna arbetstakten. lever IPM på marginalen och har begärt medel för altöver huvud laget kunna fortleva. Det borde inle vara svårt för en regering somi valrörelsen lovade atl kartlägga de hälsorisker som finns inom arbetslivetatt inse behovet av resurser för IPM. Ingen vet hur mänga människor som plågas av delsvärgripbara som diffust kallas stress, men som för de mänga som är drabbade ärnågol högst påtagligt. Man kan inte tala om miljöförbättring ulan alt också lamed detta i panoramat. Uppgiften är dubbel: dels att kartlägga och klarläggavar orimliga stressymlom i arbetet sliter på människors hälsa, dels all läramänniskor alt öka motståndskraften mot del mer normala stressandet, som allakänner av mer eller mindre. Det är en fråga som har med både miljö ochlivskvalitet att göra. Det finns framför alll tre pensionärsorganisationer. En ärstörre än de andra, men alla har sill berälligande - det ifrågasätter ingen.Den fördelning av slalsbidrag lill pensionärsorganisationerna som gäller ärdock orättvis. Principen för grundbidraget måste vara atl det skall läckakoslnader som är i stort sett desamma oavsett organisationernas storlek. Vi har i en gemensam reservation frän folkparliel,moderalerna, miljöparfiet och cenlern pekat på det orättvisa system som nulillämpas och jämfört del med andra frivilligorganisationer, där det generellamönstret är atl grundbidraget är belydligt större än del rörliga bidraget.Varje organisation oavsett storlek har fasta koslnader som måsle läckas. Del ärockså samma princip som lillämpas när del gäller slödet lill de politiskapartierna. Regeringen borde ändra på detta. För all man skallavvika från de regler som annars gäller genomgående, krävs en hållfaslmofivering, men någon sådan har inte presterats. Anlalel aborter ökar oroväckande. Alla partier är överensom all det är en oroande ulveckling. All den oron är sä allmän antyder atlaborter inte kan jämställas med vilken operation som helst. Abortlagen måsteses i sitt speciella sammanhang. När den antogs var alla noga med allunderstryka att abort inle fick bli ell preventivmedel. Del var som om allaändå hade på känn alt man här rörde vid ett område som har med livetsokränkbarhel atl göra. Intentionen bakom denna inställning var alt man på någolsäll ändå ville slå vakt om den djupa respekt för livet och havandeskapet somär en del av vårl kullurarv. Skulle den respekten utplånas eller förflackas,skulle abortingreppet bli en trivial operation i stil med all la borlblindlarmen, då skulle vi som helhet göra en förlust som är svår att mäta mensom ändå i det långa loppet kan kosta oss myckel. Del är denna risk sommotiverar vår gemensamma reservalion. Jag vel inle om del är en tillfällighet all flertalet avde problemområden som blir lidande pä regeringens brist på handlingskraftnäslan samlliga berör människor som i särskill hög grad behöver samhällelsomsorg och solidarilel. Är del kanske ell utslag av den brist päfördelningspolitik som kan skönjas på så många områden? Skall talet omsolidaritet ha någon mening, måste det vara en solidaritet, en medmänsklighetsom är riktad mol svaga grupper i samhället - de som är i någon mening glömdaeller gömda och som inte själva kan mobilisera massmedias megafoner. Dit hör dehandikappade. Regeringen har berömt sig av insatser för de handikappade,men mot det svär behandlingen av de svårt rörelsehindrade ungdomar som sökersig lill gymnasium, för vilkel regeringen måste ta ell ansvar. Delhar vi frän krävt åtskilliga gånger, och det är nu bra atl moderaleroch folkparlisler siöder vär reservation. Detta är elt flagrant exempel pä regeringens brist påomsorg om och solidaritet med en grupp som är svag och som har behov av slöd.Det är etl skolexempel i dubbel bemärkelse på bristande fördelningspolitik. Patienten måsle alllid stå i centrum för sjukvårdspolitiken,och kraven på effektivitet i sjukvården fär aldrig gä så långl atl demedmänskliga värdena bort. Det är vikfigt atl ett fritt läkarval blir enangelägenhet för hela befolkning. I många delar av landel är mångatjänster pä sjukhus och värdcentraler fortfarande vakanta eller uppehålls medkortlidsvikarier. Med nuvarande ambitionsnivå inom vården och med nuvarandepersonalomsättning behövs det omkring 100 000 nya vårdbiträden inom öppenvårdfram till är 2000. Nytillskollel är inte vad det borde vara, samtidigtsom anlalel människor som är i vårl land ökar kraffigt ochvårdbehovet ökar i myckel slor skala. Del som begränsar utbyggnaden av äldreomsorgen är alllsäsvärighelerna atl rekrytera personal. Del finns en risk för att frågan om vemsom skall la Prot.1988/89:105 hand om äldrevården döljer det verkliga problemet. En ändring avhuvud- mannaskapet ger inga garantier förförbättringar av de äldres situation. äldrevårdenbehöver är personal och pengar. Värdyrkenas status måste höjas. När enundersökning visar att överväger atl lämna yrket på grund av all de kännersig utarbetade och efler dagens slul är psykiskt och fysiskt slut är delalarmerande. Så de nuvarande problemen inom vårdområdet har etl sambandmed vårdarbetets tyngd och samhällets låga uppskattning, uttryckt i ekonomiskatermer. En ålgärd som skulle minska tyngden som den skulle öka delekonomiska erkännandet vore all utan atl sänka lönen förkorta arbetstiden förvårdpersonalen. Många landsting har utarbetat förslag lill försöksverksamhetmed korlare arbetsdag, men genomförandel har lyvärr av olika anledningarstoppats. Det skulle enligt vär mening vara intressant med en försöksverksamhelsom visar på fördelar och nackdelar, om de nu finns, med en kortare arbetsdaginom vården. Sjuksköterskorna är en nyckelgrupp. Därför föreslär vi atlen problemin-venlering genomförs och alt därefter etl äigärdsprogram utarbetas,där sjuksköterskornas silualion särskill uppmärksammas. En annan ålgärd är att införa flexlid. Erfarenheterna avflexiid visar all flexliden är bra både för personal och för patienter. Etlåterkommande krav frän personalen är tjänstgöring högst var iredje helg. Del ärnaturiigi all vidla alla tänkbara åtgärder för atl man skall kunna förena ellvårdarbete med normalt familjeliv. Annars riskerar vården all förloravälutbildad personal. De förebyggande insatserna måsle också fä en mer centralroll i sjukvårdspolitiken. Del gäller i politiken över huvud taget:beiräffande miljö, matkunskap och kostvanor, Irafiksäkerhelsarbete och arbeteför all minska bruket av alkohol och tobak. I centermolioner har vi eflerlysl samladeåtgärder för alt begränsa lobaksbruket. Bl.a. av den anledningen hartobaksutredningen fält i uppdrag alt lägga fram förslag lill åtgärder. Detgäller bl.a. all uiarbda förslag om förbud mot lobaksreklam, någol som ocksådel har efterlysts i centermolioner. Med delta yrkar jag, herr lalman, bifall till dereservationer där cenlerns representanter i utskottet finns med. För övriglyrkar jag när det gäller denna punkl bifall till ulskollds hemslällan. 30 (vpk): Jag skall börja som slutade,nämligen med alt yrka bifall. Jag yrkar när det gäller de betänkanden som vi nuskall deballera bifall lill samtliga reservationer där vpk finns med. Deballen är ganska svär, eflersom det är mängabetänkanden. Det är mer eller mindre som etl smörgåsbord, varför det är lilelsvårt atl vela vad man skall lyfta fram. Jag tänktebörja med all reagera på del första inlägget frän moderal häll. Deltalades om krisen i sjukvården. Visst är det en kris. Det som är bedrövligt alt höranär man lyssnar pä är alt del lydligen är privatiseringen som skalllösa alla problem. Då blir det, menar man, konkurrens och dä 48 kommer allt atl lösas. Jag trorfaktiskl inte all del blir fler vårdplatser bara Vi fär inte större tillgäng pä personal bara därför atl viprivatiserar. Här finns det ingel samband. Jag tycker atl Per Stenmarck, sombl.a. har tagit upp frågan om arbetstiderna inom sjukvärden, skall inslämma iden reservation som vpk har eller i den som cenlern har. Vpk och cenlern kommersäkert atl gå samman, kanske vad det lider bakom en gemensam reservalion här ikammaren. Där handlar del om att ändra helgtjänstgöringen och om alt sänkaarbdsliderna med bibehållen lön. Per Stenmarck var ju också inne på tanken behöver göra detta. Del är väl inte nödvändigl all del här sker i privatregi. Sådana förslag måste väl kunna slödjas, även om del rör sig omlandstinget. Så skulle jag vilja lyfta fram några frågor. Flera hartalat om rätlsläkarsta-tionerna. Efler utmärkta initiativ av sådana som arbetarpä rätlsläkaromrä-del har man kommil lill insikt om all ulvecklingen höll päatl leda oss in i fördärvet. Sä småningom insåg också regeringen alt sä varfallet. Till följd av enighet i utskottet har vi säkerställt en viss del avverksamheten, och alla väntar ivrigt på all del skall bli mera långsikligalösningar, som även regeringen kan slälla sig bakom. Ålminslone är vi iulskollel eniga. Jag tycker all detta är bra, och jag instämmer i vad BarbroWesterholm sade. Del visar sig alllsä alt det lönar sig atl arbeia polilisktoch engagera sig. Jag tror alt om andra grupper som känner sig misshandladeeller missförstådda visste alt vi politiker och regeringen faktiskl är sä passpåverkningsbara skulle aktiviteten bli större, och del är någoniing som jagefterlyser. Vi vel alt den rättspsykialriska verksamheten är ett slorl problem.Ell problem som sammanhänger med atl förhandlingarna om huvudmannaskapet harvarit så låsta under så läng tid och sä småningom brakal samman är dröjsmåletmed den nödvändiga reformeringen av den lagstiftning som rör tvångsvärden inompsykiatrin. Tvångsvården har på elt olyckligt sätt kopplats samman medhuvudmannaskapet för rättspsykiatrin, vilket gör all vi har enlagsliflning för tvångsvärden som bryter mol internationella konventioner. Vpk har en motion i denna fråga, en molion som handlar omalt bryta loss konverleringsmöjlighelen inom den slulna psykiatriska värden iavvaktan på atl den reformerade lagsliflningen blir verklighet. Jag kunde läsai lidningen i går all några förhandlingar på nytt har brutit samman, vilket göratl förslaget till reformering av lagstiftningen, vilkel skulle ha lagls framlill sommaren, inte kommer heller. Förslag om reformering utlovades redan1984. Därför finns det all anledning alt frigöra den här delen ur paketet ochfatta beslut . Jag skulle också vilja ta upp frågan om hur lägel är inomden psykiatriska värden. Vi vel all 10 000 vårdplatser avvecklats inom den slutna psykiatriska vården. De patienter sompä grund av den i och för sig nödvändiga instilutionsavvecklingen nu har lämnatde gamla mentalsjukhusen har ofla myckel långa värdlider bakom sig. För mångahandlar del om decenniers vistelse pä institution. Många av patienterna får detmyckel svårl alt klara ett egel boende. De har under mänga är vårdals påinslilulion, där andra har tagit över bestämmandet. Andra har bestämt när deskall stiga upp, när de skall äta, när och var de fär gå ul, hur mycketfickpengar de skall ha, osv. Detta gör atl den vardag som vi andra klarar blirmycket svår att hantera för den här gruppen. Resurser för att slödja och 4 protokoll 1988/89:105 pafienler vid psykialriska institutioner finns inle . Vi har enhemljänsl som dignar under bördor med alll fler vårdbehövande åldringar ochulvecklingsslörda, som också skall flytta ul frän sina värdhem ochinackorderingshem. Vi vet all tvisterna om huvudmannaskap har förlamat dennödvändiga verksamhet som skulle ha byggts upp för atl ta emot patienterna. är det mänga som i tysthet lever i svår isolering och slor misär. Vpk har ien motion krävt alt man skall göra någonting radikall, all man genomspeciella stalsbidrag skall stimulera ell samarbete mellan huvudmännen, så altgruppboende, dagcenlraler och liknande kommer i gång. Jag vill la upp en annan fråga som också flera andra harberörl. Del gäller de gravl rörelsehindrade ungdomarnas gymnasiesludier. Härslår vpk bakom samma reservalion som den hänvisade lill. Iutskottet anslöt sig även , och ansluter sig såvitt jag förstårockså och jag hoppas även . I sä fall blir det som vivill när vi sä småningom går lill röstning här i kammaren, och det vore ju bra. Jag vill påminna om all delta egenlligen bara är en logiskkonsekvens av elt tidigare uttalande som har slälll sig bakom våren1987. Det innebär visserligen all del ekonomiska ansvarel för omvårdnaden av derörelsehindrade ungdomarna renl principiellt åvilar primär- ochlandstingskommuner. Men man framhöll i uttalandet alt elevernas möjlighelerinle får vara beroende av hemortskommun och all statens ansvar för dennabegränsade grupp ungdomar bör slås fast. Egenlligen har alllsä redanullalat della. Som en konsekvens därav borde samtliga ställa sig bakomreservationen - alltså även socialdemokralerna. En annan fråga som jag vill lyfta fram gäller inrättandetav palienlombuds-man, som vpk har föreslagil i en molion. Anledningen ärnaturligtvis atl patienter inom sjukvärden - både kroppssjukvården ochpsykiatrin - utgör en svag och utsatt grupp. Del gäller ocksåhandikappade. För atl ge dem möjligheler till inflylande och rättssäkerhet iförhällande till vården och lill andra berörda samhällsorgan behövs, anser vi,etl fristående och opartiskt ombud, en patienlombudsman. Erfarenheterna frän förtroendenämnder, ansvarsnämnder,patientförsäkringen och läkemedelsförsäkringarna visar att patienter somklagar på vården, inte minst den psykiatriska vården, befinner sig i etl klartunderläge. Det är myckel svårt atl få rättelse eller ersällning vidfelbehandlingar eller behandlingsskador. Därför är del vikligl all enpatienlombudsman, såsom vi föreslår, är frisläende från vårdens huvudmän. Slutligen vill jag la upp aborlsilualionen, som också UllaTilländer lalade om. Anlalel aborter har ökal. 1984/85 var del 31 000 aborterper är, 1987 var det 34 700, och 1988 var del 37 500. Del gäller unga kvinnormen också i stor utsträckning kvinnor som redan tidigare genomgått abort. Delhar varit en betydande ökning av antalet födslar, men den ökningen är relateradlill en helt annan åldersgrupp av kvinnor. med ökningen av antalet aborter har användningenav preventivmedel förändrats. Konsumtionen av p-piller har gäll ner, särskiltbland unga kvinnor och tonåringar. På grund av bl.a. HIV har användningen avkondomer stimulerats, men det har visal sig svårl atl fä just unga kvinnor och män att använda den skyddsmdoden. Därför vill vi ha en utbyggd PrOt.1988/89:105 prevenlivmedelsrådgivning, ökad tillgänglighet och ekonomiskamöjligheler för prevenlivmedelsanvändning. Det är, menar vi,grundläggande faklorer när det gäller alt minska antalet aborter. Vi menar också alt preventivmedel måste vara gratis ochatl också rådgivningen måsle vara kostnadsfri. utgick en särskildersällning för prevenlivmedelsrådgivning lill landstingen, men det bidraget harnumera ersatts av etl schabloniseral slalsbidrag, och del fungerar inle.Effekten har pä många håll blivit atl nödvändiga utbyggnader av rådgivningenhar eflersalls. Därför anser vi atl etl specialinriktat bidrag måste ulgä lilllandstingen för den här verksamheten. Del finns fler frågor som jagskulle vilja lyfta fram. ser jag atl jag har talat mina , så jagslutar mitt inlägg i och med della. Men jag har alltså , hoppas jag, yrkatbifall till samlliga reservationer i samlliga belänkanden. 31PER STENMARCK (m) replik: Låt mig få börja med atl vara lilel originelloch inslämma med i del allra första som hon sade, nämligen alldelta är en ganska svår debalt därför alt vi har atl behandla många olikabelänkanden. Därmed tenderar vi väl alt i nägon män lala om lilel olika saker,eflersom vi i vissa sammanhang kanske gör lilel olika prioriteringar. Delgläder mig ändå all log fram litet av del ideologiskaartilleriet, för del ger mig anledning alt bemöla henne pä dt par punkter. säger bl.a. all moderalerna iror all delhär med privaliseringar skall lösa alla problem. Nej, det tror vi inte. Jagtror atl myckel av sjukvård måste skötas av det offentliga,eftersom del egenlligen inte finns förutsättningar för atl nägon annan gör del.Och jag tyckte faktiskt atl jag log upp detta ganska utförligt i milt anförandeför . Men jag tror att det skulle bli bättre, både för patienteroch för personal, med flera arbelsgivare, därför all man hell enkelt skullekunna välja nägon annan än den som man kanske för tillfället inle är nöjd med. Sä säger också atl privatisering inteomedelbart skulle ge större tillgång på personal. Det är möjligl att det ärräll, men jag tror alt personalen i större utsträckning skulle komma att stannainom värden. är del faktiskt sä, att personal formligen flyr från den,och det är ett utomordentligt slorl problem. Man skulle kunna gä till en annanarbetsgivare och ändå finnas kvar inom värden. Jag är övertygad om att mycket kan göras även inom deloffenlligas ram. Men jag tror också atl etl problem för landstingen äralt de saknar en drivfjäder för atl verkligen anstränga sig, för atl verkligengöra någonting, eftersom de anställda egentligen inle kan gå någon annanstansoch eflersom patienten har små möjligheter atl söka vård hos nägon annan. Jag vill därför avsluta detta inlägg med atl fråga: Hurvill lösa problemel med de länga vårdköerna? Vi har i dagväldigl stora problem med alla nödvändiga operationer - grå starr och mycketannal. 32 (vpk) replik: Det var ju en delikat uppgift som jag fick mig tilldelad, det mä jagsäga. Attdel skulle vara bällre med fler arbetsgivare - ja, del beror alldeles på vaddel är för arbetsgivare. Är det dåliga arbetsgivare, så är de ju dåliga även omde är fler. Del beror alldeles på hur de uppför sig, skulle jag vilja säga. Omman lättare skulle få människor att stanna inom den privata vård sommoderalerna vill ha - ja, det beror alltså pä hur arbetsgivarna är. Om de ärsom jag tycker all kommun och landsting skulle vara när det gäller vård ochomsorg, skall man ge ordentligt belall lill dem som jobbar - och kvinnor är delfråga om här. Del handlar om alt omvärdera det arbete som görs inom vård ochomsorg och som utförs av kvinnor. De skall ha ordentliga löner, som det går attleva på. Man skall ha arbetstider som är rimliga, så att man inte behöver slitaihjäl sig. Har man tungt jobb, vilkel del i stor utsträckning är inom vård ochomsorg, sä är det nog lagom med sex timmars arbetsdag. Man skall inte ha det såordnat att man behöver arbeta . Man skall få bestämma i sill jobb;beslutsfattandet skall vara decentraliserat. Man skall få utbildning,vidareutbildning, stimulans äv olika slag i sill arbele. Då lycker jag alt manhar bra arbetsgivare. Jagkan inle förslå varför bra arbelsgivare måste vara privata. Om vi är överens omalt huvuddelen -del mesla- inom det här områdel skall skötas av offenlligverksamhel, då kan vi väl, Per Stenmarck, vara överens om att se till atl dearbelsgivare som finns, nämligen landsting och kommuner, får tillräckligtmed pengar av staten, sä att de kan bli de bra arbetsgivare som vi lycker altde skall bli. Jagtror nämligen alt de privata arbetsgivarna kommer att bli så här bra, men delkommer också att kosla. De kommer kanske all beiala bra löner, men då kommer deockså att ta ul bra kostnader för vad de har all erbjuda. Det blir en A-vårdoch en B-vård.