prot · GC0931 · 1988-12-31 00:00:00 — Har familjen sakliga skäl för attfå en ny prövning till stånd bedöms dessa sakliga skäl. Har man emellertid ingasakliga skäl utan bara frambär skäl för att förhala processen måsteföräldrarnas ansvar vara det primära. Vi kan inte införa ett regelsystem somstimulerar till att förlänga och fördröja verkställighetsprocessen för attuppnå en viss tidsgräns för skolgången. De läkare som skriver intyg har ju i första hand attbedöma de medicinska omständigheterna. Därefter är det regeringens alternativtinvandrarverkets uppgift att göra den samlade bedömningen och utifrånläkarintyg och andra omständigheter bedöma bl.a. hur starka de humanitäraskälen är för att familjen skall få stanna. AnL 51 (): Jag har förståelse för att vi inte skalldiskutera enskilda ärenden. Därför har jag hållit denna fråga i allmän ton. Just falska och ogrundade skäl kanvi diskutera väldigt mycket. Jag har mycket svårt att acceptera att en sjukdomsom har uppstått här i då familjen har väntat påuppehållstillstånd skall vara ett falskt och ogrundat skäl. Detta begriper intejag. Det är nog väldigt många med mig som inte riktigt förstår dettaresonemang. Denna sjukdom måste ju av humanitära skäl vägas in vid den samladebedömningen. Medicinska skäl vägs visst in i den samladebedömningen. Jag har aldrig påstått att läkarintyg utgör falska och ogrundadeskäl. Prot.1988/89:31 Hur starka dessa skäl är måstebedömas av den beslutande instansen. Om betydelsen av läkarintyg vid verkställande av utvisningsbeslut fall vi bedömeratt dessa skäl inle är tillräckligt starka är den bedömningen inte ett uttryckför att vi anser att de är falska. Detta har ingenting att göra med vad jagskrivit i artikeln. Men ibland förekommer det att man får ettverkställighetsärende att gå runt ett varv till i utredningsprocessen genom attanföra just falska skäl. Det har ingenting med läkarintyg att göra. Detförekommer alltså sådana falska uppgifter som förlänger processen så att mandärmed uppnår en treterminsgräns. Jag menar att det är orimligt att säga att omman i vissa fall har lyckats att med falska uppgifter få ärendet att blifördröjt , så skall detta räknas den sökande till godo. AnL 53 (): Just i den delen har jag absolut förståelseför statsrådets uppfattning; naturligtvis är det så. Men vad jag inte förstårär att en sjukdom skall utgöra ett falskt skäl som medför att treterminsregelninte skall gälla. En sjukdom kan man ju inte rå för. Det är ju inte familjensom i så fall har fördröjt processen, utan sjukdomen är någonting som harinträffat, som man inte rår över. Det är alltså i den delen som jag reagerarmot den praxis som tillämpas. AnL 54 Statsrådet : blandar ihop begreppen. Defalska skälen är helt enkelt uppgifter om politisk verksamhet osv, som visarsig vara oriktiga. De medicinska intygen ingår i den samlade bedömningen.Ganska ofta kommer vi till slutsatsen att de medicinska omständigheterna är avsådan art att ett uppehållstillstånd kan beviljas. Men det måste ändå varabeslutsfattarna som slutgiltigt gör en självständig bedömning av i vilka fallsådana omständigheter föreligger att ett bifall är motiverat. Sådana omständigheterföreligger inte i alla de fall där läkarintyg avgetts. AnL 55 (): Vad jag reagerar mot är att man iverkställighetsärenden kopplar bort treterminsregeln just när en sjukdom haruppstått. Att falska skäl används för att förlänga processen tycker jag ocksåär helt fel: sådana skäl skall man inte ta hänsyn till. Men jag anser alltså borde tillämpa treterminsregeln i de fall då det har uppstått en sjukdom. AnL 56 Statsrådet : I de fall som jag avsåg har de medicinskaomständigheterna inte bedömts ha sådan styrka att de motiverar ett bifall. Överläggningen var härmed avslutad. 14 §Svar på fråga 1988/89:242 om gruvfyndigheten Pahtohavare i AnL 57 Industriminister : har frågat mig om jag kommeratt aktivt ingripa för att se till att Pahtohavarefyndigheten överlåts tillnågot svenskt gruvföretag. () har bl.a. i uppgiftatt förvalta statens mineralfyndigheter. Det åligger även NSG att ta initiativtill åtgärder för att förbättra det ekonomiska utbytet av statens gruvegendom. Inom ramen för verksamheten har NSG förtförhandlingar med de sex företag som har anmält intresse för guld- ochkopparfyndigheten i Pahtohavare utanför . Anbudsgivningen har varit öppenför såväl inhemska som utländska företag. Det ankommer på NSG att besluta om vilket företag somskall få träffa prospekterings- och arrendeavtal för Pahtohavarefyndigheten. I den mån det kan bli aktuellt med överlåtelse av gruvrättighetereller delar därav till utländskt företag, krävs förvärvstillstånd enligt lagen(1982:618) om utländska förvärv av fast egendom m.m. Ett sådanttillståndsärende prövas i normala fall av geologiska undersökning(SGU). Om ärendet anses särskilt betydelsefullt från allmän synpunkt skall dockSGU överlämna ärendet för regeringens avgörande. Den ansvarsfördelning mellan regering och myndigheter somjag redogjort för ligger fast, och det är således inte min avsikt att ingripa ihandläggningen av det aktuella ärendet. Om gruvfyndigheten Pahtohavare i AnL 58 (vpk): Jag får tacka industriministern för svaret. Tyvärr innehåller svaret i huvudsak en uppräkning av vilkamyndigheter som har behandlat ärendet och ett konstaterande av att det finns enviss fastlagd ansvarsfördelning mellan myndigheter och regering. Av det skälethävdar industriministern att han inte tänker vidta några åtgärder. Men det här svaret innehåller ju ingen som helst politiskbedömning av industriministern - om det är lämpligt att stora, rika fyndighetersäljs ut till utländskt kapital, eller om de skall ligga till grund för ennationell mineralförsörjning. Trots den ansvarsfördelning sompåstås föreligga mellan myndigheter och regering torde väl inget statsråd kunnahävda att man helt saknar inflytande över understödda ämbetsverk. Av det skälettycker jag att industriminister gör det en aning lätt för sig genomatt bara hänvisa till ansvarsfördelningen. Vad anser egentligenindustriministern om nationellt ägande kontra multinationella gruvföretag? Ochhur kan man säkra en svensk mineral- och gruvhantering? intresse är, såvitt jagförstår, att helt utestänga utländska intressen från att kunna engagera sig isvensk gruvhantering. Jag delar inte den uppfattning som har. Prot.1988/89:31 Om en sådan fråga skulle övervägas- att man skulle utestänga utländska intressen - tror jag att även PaulLestander delar min uppfattning att det då bör ske i ett annatsammanhang än när en förhandling förestår där det gäller Om svensk anpassning ............. .............. " . att taställning till inlämnade anbud, vilket är fallet i detta ärende. AnL 60 (vpk): Industriministern konträr med att försöka göraden här debatten till en fråga om vad anser, i stället för attredovisa regeringens syn. Det är ju skickligt och rutinerat, men en sådan metodkanske bör användas mot någon annan än mig, som faktiskt har deltagit i sådanahär debatter tidigare och mött andra skickliga och rutinerade debattörer somhar försökt precis samma knep. Därför skulle det ha varit bra om industriministern någotmera hade utvecklat den här frågan. Men jag förstår av det redan sagda attindustriministern inte kommer att låta sig pressas till något annatställningstagande när det gäller att hålla dörren vidöppen för ett meramultinationellt ägande och deltagande i gruvutvecklingen i . Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på fråga 1988/89:234 om svensk anpassning tillEG:s (ullnivåer AnL 61 Statsrådet : har frågat mig om regeringenkommer att acceptera högre tullmurartill omvärlden-såväl u-ländersomi-länder-"i sitt harmoniseringsarbete med EG". verkar , bl.a. inom . för attminska hindren för världshandeln, inkl. tullar. De två senaste GATT-rundornaledde till en betydande utjämning av tullnivåerna så att det numera inte ärsärskilt stora skillnader mellan och tullnivåer. Även i den nupågående GATT-rundan, den s.k. Uruguay-rundan, förordar atttullnivåerna skall ytterligare sänkas och harmoniseras. Blir detta resultatetså kommer också och EG:s tullar att närmas varandra ytterligare. Såväl som EG medger allmän tullpreferens förutvecklingsländerna inom ramen för det s.k. GSP-systemet. Därigenom åtnjuterutvecklingsländerna tullfrihet för större delen av sin export till pågående harmoniseringsarbetet i påverkar inte möjligheterna attäven fortsättningsvis ge utvecklingsländerna särskild tullpreferens. När det gäller i-länderna är den helt övervägande delen avimporten fri tack vare EFTA och frihandelsavtalet med . Den återståendedelen, grovt räknat en femtedel av vår totalimport, är också i vissa delartullfri. En harmonisering med EG:s tullar skulle därför- även om den motförmodan skulle komma att ske på dagens tullnivåer - endast få marginellbetydelse. AnL 62 (): Jag blir alllid litet förbluffad när jag hörAnita försvara 26 EG-anpassningen och det beslut somfattades i . Socialdemokraterna och regeringen har anklagat oss imiljöpartiet för alt vilja isolera samt för att vilja införamiljötullar och ett socialt ansvar för handeln. säger man: Ja, visstaccepterar vi högre tullar gentemot omvärlden, om EG kräver det. Jag tycker attdet är ett mycket märkligt resonemang. En svensk anpassning till EG:s tullnivåi dag skulle utifrån nivå för länder som icke tillhör EG ha medfört enhöjning av tullavgifterna med ungefär 370 milj. kr. Detta accepterar alltså statsrådet. Hon är dessutom villigatt acceptera nya tullar i detta sammanhang bara vi så att säga får anpassa osstill EG. En naturlig följdfråga från oss som vill jobba för ensolidarisk världshandel osv. blir: Om nu EG kräver ökade tullar gentemotu-världen för alt skydda sin egen industri när tar sina första stegupp mot en bättre nivå, kommer då att acceptera en sådan harmoniseringeller kommer att låta bli att höja tullarna gentemot ? Om svensk anpassning till EG:s tullnivåer Jagskall be alt få informera omföljande: Rent juridiskt förhåller det sig faktiskt på det sättet att enensidig svensk tullanpassning uppåt skulle resultera i en konflikt med . föreskriver nämligen, när en tullunion bildas eller omparterna upprättar en gemensam tulltaxa gentemot omvärlden, att tullskyddetinte får öka totalt sett. Om en utanförstående part då skulle vilja ta tillvara sina GATT-rättigheter, kan del bli fråga om kompensation. Jag tror nog, , att litet djupare studier avdessa frågor inte skulle skada. Det skulle då stå klart vad som gäller härenligt . Om man tittar på vad som har hänt inom EG, finner man att tullarnafaktiskt har sänkts eller avskaffats gentemot omvärlden när nya medlemsländerkommit till. Detta har varit av betydelse, inte minst för utvecklingsländerna. AnL 64 (): Jag konstaterar i alla fall att villig att acceptera en harmonisering, även om det skulle innebära högretullar. Det är intressant. Jag tycker att regeringspartiet skall ha detta iåtanke när man anklagar oss för att vilja införa miljötullar och ett socialtansvar för handeln. Harmoniseringen innebär tydligen ganska mycket förregeringen. AnL 65 Statsrådet : Jag uppmanar att läsaprotokollet och studera vad jag sagt. AnL 66 (): Jag konstaterar att det i svaruttryckligen sägs att man är villig att förorda en harmonisering, även om detleder till ökade tullar. Överläggningen var härmed avslutad. Om neutralitetens betydelse för harmoniseringen med EG Om ökad forskning beträffande kvinnors hälsa 16 §Svar på fråga 1988/89:276 om neutralitetens betydelse för harmoniseringen medEG AnL 67 Statsrådet : har frågat mig vad regeringenavser med uttalandet från statssekreteraren om neutralitetensbetydelse för harmoniseringen med EG. Vad som återfanns i en om i en debatt vid ett EG-seminarium är lösryckt ur sittsammanhang. Vad polemiserade mot i debatten var uppfattningen att densvenska neutraliteten skulle låta sig förenas med medlemskapi EG. Regeringens målsättning är att bredda och fördjupasamarbetet med EG på alla samhällsområden utom det utrikes- ochsäkerhetspolitiska. Detta skall göras utan att något tvivel uppstår om vårvilja och förmåga att föra en trovärdig neutralitetspolitik. Medlemskap i är därför inget mål för de nu föreståendeförhandlingarna med EG. Denna linje, som beslutals av , ligger fast. AnL 68 (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga, som jag tycker är tillfredsställande. Jag och många med mig blev något förvånade över den härDN-artikeln. Den måste ändå uppfattas så, att statssekreteraren ville tona nedneutralitetshänsynens roll när det gäller våra EG-relationer. Det verkar somom han var osäker beträffande den svenska neutralitetspolitikens karaktär på1990-talet. Självfallet skulle det vara ganska olyckligt om ett sådanthär uttalande inte kommenterades. Därför tyckte jag att det var angeläget attse till att det blev ett tillfälle att dementera eventuella missförstånd ifråga om det aktuella uttalandet. Jag uppfattar handelsministerns uttalande härsom en klar dementi: Den svenska neutralitetspolitiken ligger fast. Debegränsningar som det innebär för vårt EG-samarbete är också fastlagda, ochfrån regeringens sida kan något omtänkande på detta område inte konstateras.Jag tycker att detta är värdefullt och tackar för svaret. Överläggningen var härmed avslutad. 17§ Svar på fråga 1988/89:269 om ökad forskning beträffande kvinnors hälsa har frågat mig om jag avser att upplysa de blivandekvinnliga forskarna om det otroligt stora arbetsfält som finns när det I 1987 årsproposition om forskning (prop. 1986/87:80) framhöll jag att det är avstörsta vikt att det vid universiteten skapas och vidmakthålls miljöer som ärpositiva till jämställdhetsforskning, till forskning rörande kvinnligt ochmanligt inom olika ämnen samt till en starkare ställning för kvinnor inomforskningen som yrke. Jag framhöll också att det är av grundläggandevetenskapligt intresse att teckna en tydligare bild av skillnaderna mellanmanligt och kvinnligt i fråga om bl.a. sjukdomars utbredning och orsaker. Jagutgår från att berörda forskningsfinansierande organ beaktar detta när defördelar medel till forskningsprojekt inom olika områden. Självfallet är detockså - både här och i alla andra sammanhang - angeläget att inte barakvinnliga utan också manliga forskare engageras. 1 frågan nämns det uppdrag om forskarutbildning somregeringen givit universitets- och högskoleämbetet. UHÄ skall bl.a.ange åtgärder som vidtagits för att åstadkomma en jämnare könsfördelning inomforskarutbildningen. Andelen kvinnor bland nybörjarna inom forskarutbildningenvarierar kraftigt mellan fakulteterna och även mellan orter. Vid medicinskfakultet har andelen kvinnor ökat från /73 fill 1987/88.Bland de antagna till läkarutbildningen var andelen kvinnor 1972/73 och1986/87 . Utvecklingen är således positiv. Man kan allmänt ställa frågan omhur medicinsk information kan förbättras från en könsbe-tingad utgångspunkt.Jag anser att förändringar bäst tillgodoses genom en ökad andel kvinnor inomlakar- och forskarkåren. Som jag redovisat är också utvecklingen positiv inomdetta område. Om ökad forskning beträffande kvinnors hälsa AnL 70INGER HESTVIK (s): Jag ber att få tacka utbildningsministerBodström för svaret, som innehöll många positiva redovisningar ochframtidsvisioner. All grundforskning skall vara fri; det är mycket viktigt!Ändå är jag övertygad om att forskningen i någon mån styrs av de studerandesjälva för att möta de krav och förväntningar som både näringslivet, dengemensamma sektorn och enskilda samhällsmedborgare ställer. Detta är naturligt, eftersom de flesta forskare väljer ettområde som de är intresserade av. som de avser att arbeta vidare med i många åroch som de hoppas att få ett positivt gensvar på frän omgivningen. Därför ärdet viktigt att det tydliggörs för unga blivande forskare vilka arbetsfält somär särskilt angelägna. Ett sådant arbetsfält är just forskningen kring kvinnorshälsa. Massor av kvinnor har pressande upplevelser av sinakontakter med sjukvården, där de behandlats av män som inte förmått identifierasig med kvinnors vanliga hälsoproblem, vare sig de varit fysiska, psykiskaeller psykosomatiska. De typiska kvinnohälsoproblemen har haft och harfortfarande mycket låg status inom den traditionella medicinska vetenskapen ochforskningen. Förklaringen är förmodligen den att medicinsk forskning styrs avmän. och män har på forskningsområdet svårt att förstå allvaret i dessaproblem. Ett exempel är forskningen kring de reumatologiska sjukdomarna, sombevisligen mest drabbar kvinnorna och kring vilka det forskas jämförelsevislitet. Statusen på forskningsområdet skulle kunna höjas om ettkvinnomedi-cinskt forskningscentrum inrättades. Problemens särart skulle också betonas om det klartuttrycktes att detta är ett forskningsområde som är särskilt lämpligt förkvinnliga forskare. Minförhoppning är att UHÄ i samband med fullgörandet av sitt uppdrag Prot.1988/89:31 års forskningspolitiska proposition tar med det ominte vita så 24november 1988 ljusgrå fält, som den biologiska och medicinska kvinnoforskningenutgör och ~~ !! ] 7~ att forskarutbildning förkvinnliga doktorander på detta område får hög OmSäröleden utanför o a t- & Det voreintressant att höra om utbildningsministern vet någonting om skillnadenmellan olika universitet och högskolor när det gäller andelen AnL 71 Utbildningsminister : Jag vill när det gäller det sista som sadessvara att medicinska fakulteten vid skiljer sig i det häravseendet från de medicinska fakulteterna vid övriga universitet. I ärdet ungefär hälften kvinnor bland forskarna, och en lägre andel är det vid deövriga universiteten. Någon förklaring kan jag inte ge, annat än att det finnsen kvinnlig professor bland dem som studenterna först möter. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på fråga 1988/89:259 om Säröleden utanförGöteborg AnL 72 Kommunikationsminister : har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta med anledning av att har beslutat att ta överansvaret för väghållningen av Säröleden. Det av omnämnda beslutet har överklagatstill regeringen. Ärendet kommer alt behandlas i sedvanlig ordning, och jag ärdärför inte nu beredd att uttala mig i frågan. AnL 73 (): Detta är ett enastående ärende. haralltså beslutat att överta väghållningsansvaret för en väg där kommunen villbehålla väghållningsansvaret. har beslutat utan att höra kommunen. Nuhar, som vi har hört, kommunen beslutat överklaga beslutet till regeringen,vilket i och för sig inle är förvånande. viU bygga ut denna väg till en fyrfilig väg.Kommunen vill i stället bygga busskörfält in till staden. Kommunen menar attdessa pengar borde satsas på kollektivtrafiken i staden. vill bygga ut vägen med hundraprocentigtstatsbidrag. När man vill bygga ut spårvägen i , vad får man då? Jo, i statsbidrag. För att bygga denna vägstump erbjuder sig att betala100 %. Då förstår vi hur det kommer sig att trafikpolitiken är som den är.Detta är inte riktigt. har med rätta hävdat att dessa pengarborde gå till kollektivtrafiken. Situationen är ytterst besvärlig i ,och det gör att alla tillgängliga resurser måste satsas på kollektivtrafiken.Det måste göras, så att biltrafiken kan inskränkas och minskas. Utbyggnad av bilvägarna i dettavägnät måste få anstå till . 1988/89:31 hoppas att regeringen bifaller det besvär som kommunen har anfört. Överläggningen var härmed avslutad. Om SJ:snya handlingsprogram, m.m. 19§ Svar på frågorna 1988/89:266, 267, 272, 273 och 284 om SJ:s nyahandlingsprogram, m.m. har frågat mig vilka åtgärder jagämnar vidta för att hindra att förödande indragningar såväl för järnvägenspersontrafik som för dess godstrafik kommer till stånd. har med hänvisning till att SJ inte klarardriften av ett stort antal bandelar som lokaltrafiken och transportrådethar mycket begränsade medel frågat mig vilka åtgärder som planeras. har frågat mig om regeringen avser vidtaåtgärder för att säkra fortsatt järnvägstrafik på sträckanKalmar-Karlskrona-Göteborg, den s.k. kust-till-kust-banan. Hans Nyhage har med hänvisning till aviseradetågindragningar frågat miljö- och energiministern vilka åtgärder som hon avservidta för att förhindra att trafikmiljön i ytterligareförsämras. har med hänvisning till uppgifter omatt SJ vill lägga ner icke lönsamma linjer frågat miljö- och energiministernvad hon tänkei vidta för åtgärder för att förhindra nedläggning av de nuföreslagna järnvägslinjerna. Frågornahar överlämnats till mig. Jag besvarar dem i ett sammanhang. Låt mig först klargöra att beslut tidigare i årom trafikpolitiken innebär att järnvägen ges förutsättningar att spela enviktig roll som ett konkurrenskraftigt, miljövänligt och energisnålttransportmedel. Med den nya rollfördelningen pä järnvägsområdet, som ocksåbeslutats i bred politisk enighet, skall SJ utvecklas till ett modernt,effektivt och kundinriktat tågföretag som skall bära sina egna kostnader. För persontrafiken innebär detta att SJ skall driva ochutveckla lönsamma linjer i egen regi samt lokal och regional trafik påentreprenad på länstrafikföretagen. Det finns dock - som de frågande harpåpekat - en rad linjer där den långväga persontrafiken har en klarregionalpolitisk betydelse men inte kan upprätthållas på affärsmässiga grunder.Som en del i det trafikpolitiska beslutet ingår därför att staten genomtransportrådet skall köpa olönsam trafik som har ett samhällsekonomiskt värde.Just nu pågår också diskussioner mellan transportrådet och SJ om vilken trafiksom skall upphandlas. 1 avvaktan på att dessa diskussioner slutförs har jag förnärvarande ingen möjlighet att närmare kommentera saken. För godstrafiken gäller att SJ har stora möjligheter attutveckla konkurrenskraftiga och miljövänliga transporter på de trafikstarkasträckorna. För bandelar med liten godstransportvolym har järnvägen däremot medtraditionell teknik begränsade möjligheter att kunna erbjuda bratransportlösningar. SJ kommer därför, enligt vad jag fått veta, att göra enöversyn i samråd med Prot.1988/89:31 berörda kunder om bl.a. alternativa transportlösningar, genomt.ex. 24november 1988 nerade lastbils- och järnvägstransporter. Om SJ:s nya handlingsprogram, m.m Jag vill vidare framhålla, att för att främja en nödvändigomstrukturering och satsning på SJ:s godstrafik ingår i det trafikpolitiskabeslutet ett särskilt utvecklingsbidrag till SJ på nära en halv miljard kronorför . Jag har därför ingen anledning att vidta någon åtgärd medanledning av frågorna. AnL 75 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Just nu är del dubbla budskap som dominerar diskussionenom transportpolitiken inom SJ. Å ena sidan skall SJ utvecklas, å andra sidankommer meddelanden frän SJ:s generaldirektör om alt sovvagnarna på Norrlandstrafikenär i farozonen liksom en rad bansträckor, som jag också har nämnt i mininterpellation, t.ex. och . Detta är litet egendomligt. Det handlar om en avvecklingför . I går påpekade kommunikationsministern gång på gång att helabansystemet skall utvecklas efter samhällsekonomiska principer. Det skulle dockgöras satsningar på de banor där de stora resandeströmmarna går. äremellertid glest befolkat med stora avstånd mellan samhällen och städer. Detkan aldrig bli stora strömmar av resande. Regeringen höjde ju bensinskatten med för attfinansiera järnvägstrafiken. Vilken återbäring kommer Norrlandstrafiken till godoav de här bensinskattemedlen? Snabbtåg till hjälper inte övreNorrland. Hur mycket är regeringen beredd att satsa på kommunikationer i övreNorrland? Det är en direkt fråga som jag vill ha ett svar på. Det låter sig sägas att trafikhuvudmännen skall övertaansvaret för persontrafiken pä vissa trafiksvaga bandelar. Regeringen framhölli den trafikpolitiska propositionen att ett aktivt statligt engagemang ärnödvändigt för att tillförsäkra tillgång till attraktiva och effektivakollektiva fjärrförbindelser. har det emellertid bara skettindragningar från SJ:s sida. Tvärbanorna och Östersund-Storlienm.fl. undandras frän statligt stöd enligt det här handlingsprogrammet.Sidobanor försvinner, och det betyder mindre anslutning till stambanan. På såsätt försvinner underlag även för stambanan.