prot · GC0986 · 1988-12-31 00:00:00 — Av höjningen är 1,5 miljoner avsatt för en fortsattverksamhet med den artistförmedling som Rikskonserter bedrivit sedan 1985.Ytterligare 1,5 milj. kr. av statsbidraget skall användas under det första åretav ett treårigt projekt med syfte att öka möjligheterna till engagemang föroetablerade unga artister som satsar på en frilanskarriär som solister ellerensemblemusiker. Både dessa förslag skall ses mot bakgrund av den storaarbetslösheten bland unga musiker. Den artistförmedling som Rikskonserterbedriver medverkar till att förmedla uppdrag bäde till etablerade och till ickeetablerade artister. Inom ramen för det treåriga projektet kommer musikernaatt fä stöd och möjligheter till utveckling, och det kan kombineras medarbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbete. Utskottsmajoriteten hartillstyrkt förslaget, och vi råder kammaren att avslå reservation.Moderaterna vill nämligen inte satsa nägra pengar vare sig päarbetsförmedlingsverksamheten eller på projektet för de unga musikerna. Även när det gäller Rikskonserters fonogramproduktionreserverar sig för ett avslag pä förslaget i propositionen. Detförtjänar att framhållas att Rikskonserters engagemang härvidlag är mycketvälprecise-rat. Det innebär att fonogramproduktionen skall inriktas pä dels nysvensk musik som är orepresenterad eller ofullständigt representerad påfonogram, dels på svenska arfister vilkas konstnärsskap inte kan anses varatillräckligt dokumenterat. Svenska Rikskonserter skall sträva efter attkomplettera den musik som ges ut av andra producenter. Utöver detta harRikskonserter naturligtvis rätt att ägna sig åt andra produktioner, om det kanske pä kommersiell grund eller med bidrag från andra. Utskottsmajoriteten anseratt detta är en kulturpolitiskt betydelsefull gärning och avstyrker därför denmoderata reservationen. föreslär i en reservation att 2 miljoner skallanslås till Rikskonserter för beställning av verk av svenska komponister ochför anordnande av fler konserter med anlitande av svenska musiker och sångare.De nya 1,5 miljoner som jag tidigare nämnde innebär en satsning på ungaoetablerade artister. Det ger möjligheter till fler konserter med svenskamusiker och sångare. Förslaget har kommit från Rikskonserter. Därifrån hardäremot inte kommit något förslag om ökade resurser för beställning av verk avsvenska komponister under /90. Vi avstyrker den reservationen. Det är, herr talman, mycket lätt och kanske ocksånaturligt att i en sådan här diskussion fastna i en debatt om belopp och omenskilda anslagsposters storlek. I kulturdebatten tenderar man att låtastorleken av dessa betyda liv eller död. Detaljerna skymmer helheten. Så bördet naturligtvis inte vara. Jag tog i min inledning upp några funderingar kring dettryck som är alldeles tydligt på ökade samhälleliga insatser inom musik-, dans-och teaterområdet, och jag visade på de satsningar som gjorts och görs lokalt. Anslag tiUteater, dans och musik Anslag tiU teater, dans ochmusik Detta tryck, detta publika krav, har säkerligen sin rot i mängaåtgärder. Jag är övertygad om att den kommunala betytt mycket förmusikintresset, liksom det stora intresset för amatörteater påverkarefterfrågan på professionell teater. Satsningarna på regionala kulturinstitutionerhar bidragit till att detta tryck finns överallt i landet. Ökningen avkulturanslagen till studieförbunden verkar naturligtvis i samma riktning. Det finns också skäl att se utvecklingen i etttidsperspektiv. För varje budgetproposition och för varje utskottsbetänkande omteater, musik och dans kan det finnas anledning att önska mer. Men ser vitillbaka på det som har åstadkommits, och blickar vi dessutom framåt och tardel av alla de planer som finns och projekt som är på gång, blir bilden en annan.Det väntar spännande saker! I det perspektivet är årets budgetproposition ochvårt utskottsbetänkande en bra produkt. Jag yrkar därför, herr talman, bifall till utskottetshemställan och föreslår avslag pä reservationerna. 46INGRID () replik: Jag nämnde i mitt anförande och sade:"Utskottet anser att inom ramen för de ökade resurser som i framtidenbör satsas på den regionala kulturen måste få anslag som skapar möjligheter förteatern alt bättre leva upp till de anspråk som ställs på den." Jag vill här ocksä säga att begreppet två nationalscenerär vedertaget; därtill kommer . Om vill införabegreppet tre nationalscener må det vara honom obetaget, och kanske kan ocksåjag lära mig det. När det gäller vårt anslag för uppbyggnad av Dramatensfond är det riktigt att vi ville dela upp de fem miljonerna pä två är. Vimotsatte oss alltså inte reservfonden. Vad som förespråkas i den fempartimotionsom här diskuteras är ju just att reservfonden skulle vara nere pänoll med den utveckling vi nu har. När det tiU sist gäUer vill jag säga attprimadonna har jag aldrig varit! Det händer att man vid slutet av enföreställning låter en deus ex machina ingripa, dvs. att"gudsmaskinen" stiger fram på scenen. Det är enligt en oväntad hjälpare ur trångmål. Jag förstår att det kanske var detsom syftade pä, om han menade att min makt över minapartikamrater skulle vara större än den makt som i haröver sina - det var trots allt åtta socialdemokrater som, mot ett beslut somtidigare hade fattats, stjälpte förslaget. I uppslagsboken stär dessutom - och det kanske finns skälatt erinra om det med tanke pä - att denna deus ex machina som kommerin på slutet är en från ovan nedstigen gudom som så löser en inveckladkonflikt. Kanske kan vi hoppas att eller kulturministern tillslut blir denna deus ex machina. 47JAN-ERIK () replik: 1 mitt anförande nämnde jag tvågånger. Jag föreslär att i efterhand läser mitt anförande, såskall han finna att det i den liberala själen ryms två nationalscener ochdessutom . Skall man ha ett sammanfattande namn kan man möjligensäga tre nationalteatrar. Sä till Skådebanan i , som har gått ikonkurs. Jag tycker att de fackliga organisationer som står bakom Skådebanan iStockholms län skall ta ansvaret för att betala ut de pengar till teatrarna förvilka man har fått biljetter. Men i avvägningen mellan behovet av teaterfrämjandeinsatser i och län och behovet av ytterligare stöd till deregionala scenerna tvekar jag inte . Problemet i stadoch är inte att prångla ut biljetter till Operan, , defria gruppernas scener, Vasan och , utan problemet är hur de som står ikö fill de utsålda föreställningarna skall kunna få biljetter. Det kan nu varaen lämplig tidpunkt att säga: kan vi ta de här 3,3 miljonerna och stödjaytterligare ansträngningar att förankra regionalteatrarna ute i landet. Såstockholmare jag är klappar mitt hjärta starkare för de regionala scenerna änför Skådebanan i . Anslag tUl teater, dans och musik 48STINA () replik: uppehöll sig av förståeligaskäl mycket vid Operan och , men sade att ingen tidigare hade nämntRiksteatern. Jo, , jag nämnde att bildandet av under1930-talet innebar en satsning pä turnéverksamhet och en uppbyggnad av de fastaensembler som vi nu har ute i länen. På det sättet blev teatern faktiskt entillgäng för flertalet. Lika fullt som ställer upp förriksinstitulionerna i gör vi det för teater-, dans- ochmusikinstitutioner ute i landet. Dessa har nämligen, pä samma sätt som Operanoch , drabbats av stora lönepäslag. Vi ser det som positivt att lönernaförbättras för grupper som har en läng och dyr utbildning men låga löner. Detär därför vi anser det nödvändigt att redan nu göra ett extra lyft. 49 (vpk) replik: I vissa avseenden håller jag med AndersNilsson: 1 sådana här debatter, där olika anslag berörs, löper man en risk attomvandla kulturdebatten till en debatt som påminner om prissättningen av olikaspecerivaror och på sä sätt förlora helheten. Men jag vill hävda att vpk har en helhetssyn. Vi anser attårets budgetförslag bör ses mot bakgrund av det mycket kraftigt ökade kommersiellainslaget på kulturområdet. Vi häller faktiskt på att översvämmas av enkommersiell, främmande och massproducerad kultur, som hotar den svenskakulturen, som hotar den svenska kulturella och nationella identiteten. Årets kulturanslag skall ses mot bakgrund av den storadebatt som inte minst kulturarbetarna i förde pä höstkanten före valet.Genom varnade de för att de historielösas och identitetslösasskara i Anslag tiU teater, dans och musik Sverigeökar på grund av den torftighet som det svenska kulturanslaget medför. Mot denna bakgrund, och i medvetenhet om alt kulturen ärden högsta formen av idédebatt och ideologisk debatt, anser vi att man bordekunna bifalla våra blygsamma krav om en ökning av olika kulturanslag,exempelvis till , som apostroferade, till de friateatergrupperna och till de lokala teater-, musik- och dansinstitutionerna.Det anslaget vill vi öka med blygsamma . Mot denna bakgrund anser vi att regeringens ökning avanslaget - som i mänga fall knappt överstiger inflationskostnaderna - snarareär ett uttryck för en socialdemokratisk syn på kulturen än elt bevis förlandets dåliga ekonomiska resurser. Ett av världens rikaste länder har alltsåinte råd att satsa mer än vad regeringen har föreslagit pä kulturen! 50ANDERS () replik: Jag erkänner gärna att jag kanske intelyssnade så väl som jag borde när det talades om . Men när detgällde att väcka motioner med anledning av budgetpropositionen var det intesärskilt mycket hos som engagerade de borgerliga. Det är värt attnotera. I mitt anförande, , tog jag bäde iinledningen och i avslutningen upp det kraftiga tryck på ökade kulturinsatsersom finns. Det är ett uttryck för ett mycket stort kulturintresse i Sverige.Det ser jag som ett hälsotecken. Det vore mycket värre om inte detta tryckfanns. Det skulle nämligen betyda att ingen egentligen frågade efter kulturellabegivenheter. I fräga om situationen i , , ärmin uppfattning att det ligger en poäng i det förhållandet att lokala ochregionala instanser är med och satsar. Jag tror inte att det är lyckligt förvare sig , eller för kulturintresset i dessa områden atten gudom stiger ned och ordnar fram pengar. Det är bättre att människorna iVästsverige stiger fram och tar ansvar för kultursituationen i det egnaområdet. säger enligt min mening något värdslöstatt Skådebanan skall prångla ut biljetter. Jag har nog uppfattat Skådebanansuppgift som en annan än att prångla ut biljetter, nämligen att stärka teater-och musikintresset bland olika grupper i samhället. 51 () replik: Det är bra om de fackliga organisationernavill stärka intresset för teatern. Det kan göras på olika sätt, men det är intesäkert att det behövs statsbidrag för det. Jag tror inte det vore till gagn förSkådebanans verksamhet om vi närmare granskade det som ligger bakom den konkurssom man har drabbats av. Sedan säger faktiskt att han efterlyser altoppositionen på ännu fler punkter skulle ha korrigerat regeringensbudgetförslag. Han frågar ängsligt varför vi inte också väckte en motion omRiksteatern. Det är inte så, , att det är en allmän sport attkorrigera regeringens budgetförslag, utan ocksä vi har vårt budgetansvar atttänka på. Men man kan hamna i ett läge att man även om inte obegränsade medelstår till förfogandefinner att man måste rycka ut. Det var den bedömning som fem partier gemensamtgjorde. Det är enligt min mening litet säreget all frånregeringspartiets sida inte vara nöjd med de motioner som vi har väckt, utanefterlysa ännu fler initiativ. Det är, mäste jag säga, att bli bönhörd iöverkant. Anslag tiUteater, dans och musik 52 () replik: Jag instämmer i vad senastsade. Lät mig tillägga att det verkar som om med sitt anförandeville skapa motsättningar så till vida att skulle vara en rentsocialdemokratisk angelägenhet, medan man med varm hand överlämnade de tvåövriga nationalscenerna till de borgerliga partierna. Det vore en mycketolycklig uppdelning om vi skulle betrakta , Operan och sompå nägot sätt partipolitiskt anslutna eller att ansvaret för dem skulle liggapå olika partier. Så är det ju inte. Jag tyckte att i övrigtklargjorde vår uppfattning i fråga om motionsskrivandet. 1 fråga om situationen i delar jag faktisktAnders uppfattning. Vi moderater har alltid ansett att ansvaret förkulturpolitiken skall läggas så lågt som möjligt, i detta fall ute ikommunerna. Min förhoppning är således att kommunerna skall kunna bidra pånägol sätt. Den gudom som jag tog fram i stället för att agera somprimadonna pä en föreställning tänker jag närmast skall vara den som gär ut ikommunerna och försöker få dem att ta sitt ansvar. Jag tycker inte att statenskall la hela ansvaret för kommande musiktealer. I mitt exempel frånMalmö påpekade jag vilket enormt upptagningsområde som teatern där har.Särskilt gäller det musikteaterföreställningarna. Jag tror att förhållandetskulle kunna bli detsamma i . Sista ordet är ännu inte sagt, sade förut.Jag får hoppas att det är ett riktigt konstaterande. Anf.53 (vpk) replik: Herr talman! upprepade dethan sade tidigare, nämligen trycket och behovet av ett levande och blomstrandekulturliv. Det kan vi vara överens om. Men vi i vpk nöjer oss inte med att barakonstatera det ökade trycket och motsvarande behov, ulan vi ställer i debattenfrågor om vad som görs för att tillgodose det ökade behovet. Gör regeringentillräckligt eller inte? Det var vad jag försökte få fram i mitt anförande ochi min replik. 54ANDERS () replik: När det gäller musikteatern i är detinte fräga om kommunernas eller statens insatser, utan om kommunernas ellerlandstingets. Jag ser det som en uppenbar svårighet att fä 17 kommuner iSkaraborg att enas om anslag till musikteatern i . När inte det gårblir den här teatern inte längre teater utan ren cirkus. Det kan i och för sigocksä vara bra, men det är en annan historia. Jag vill poängtera att vi vad gäller har gjortflera tillkännagivanden i utskottsbetänkandet än de tre som . Vi gör ett tillkännagivande även beträffande . 5 protokoU 1988/89:86 Anslag tiU teater, dans och musik Jan-ErikWikström och argumenterar mot detta. I utskottets betänkandestår de ju faktiskt bakom även detta tillkännagivande. Vad jag har frågat efterär varifrån initiativet kommer. Den offentliga teaterdebatten handlar ofta omteaterns bristande resurser. Detsamma gäller debatten om dansens och musikensvillkor. Det är i och för sig bra att behoven av insatser från offentlighetenuppmärksammas, och det finns alla skäl att instämma i påpekandena om attresurserna är otillräckliga, att de praktiskt taget aldrig svarar mot deönskemål som finns och inte heller mot de kulturverksamhetens möjligheter somkan finnas. Mindre bra är emellertid att debatten i regel förs motbakgrund av bristfälliga fakta i fråga om vad som verkligen satsas. Myten omkultursektorn som den sektor som ständigt lider nederlag i budgetarbetetodlas, senast här av , som för att kunna odla myten måstebortse från alla fakta och siffror som redovisas för ledamöter.Faktum är ju att knappast någon sektor av vårt offentliga liv har fått så storareala förstärkningar som just kultursektorn. Jag hävdardärmed inte att detta skulle vara tillräckligt och att vi har nått de mål somvi vill uppnå. Det har vi inte. Men kultursektorn har faktiskt inte varitföremål för nedskärningar. Jag förstår inte varför bluffar med korten. Det anslag som vi diskuterar kan tjäna som exempelpå del. /81 anslogs av statsmedel i 1988 ärs pennningvärde 901milj. till detta område. har regeringen i sitt budgetförslag anvisat 1003 milj. kr. Till denna summa kommer de belopp som verksamheten disponerar avmedel anslagna av landsting och kommuner. Ytterst är det en fråga om vadskattebetalarna erlägger, inte vad den ena och andra beskattningsnivån anslår.De senare beloppen har ökat väsentligt mer än vad statsanslagen gjort. En avdiskussionspunkterna är ju att mänga landsting anser att de fär betala förmycket i förhållande till staten. Men det betyder faktiskt att skattebetalarnasvarar för hela summan. Genomgående är alltså att kommunal- och landstingsanslagenhar ökat mer än statsanslagen. Men även av statsmedel har området tillförts merän vad som framgår av anslag. Kanske skall man någongäng också komma ihåg det. Statliga bidrag till teaterhusbyggen och omfattandeinsatser av arbetsmarknadsmedel för att ge flera konstnärer arbetsuppgifter kantjäna som exempel. Men man skall erkänna - och det gör jag - att det inomsektorn skett en förändring av fördelningen till förmån för kulturpolitikensdecentraliserings-och regionaliseringsmål, för att använda en lätt byråkratiskterm. Men även Operan har kunnat öka antalet anstäUda; där /83 drygt 667 ärsanställda och spelaret 1987/88 drygt 713. I regeringens budgetförslag har Operan och Dramatenföreslagits fä full kompensation för kommande hyreshöjningar och vidare 10 %höjning av verksamhetsanslaget och utöver uppräkning förkostnadsökningar de därpå följande två budgetåren en nivåhöjning med 5 %vartdera året. Anslaget skall dessutom enligt förslaget betalas ut i desshelhet , vilket möjliggör räntevinst. För att klara akuta problemföresläs engångsan-slag på sammanlagt 14 milj. kr. Att antalet arbetslösa inom teaterområdet har ökat undersenare år är sant. Vi har all anledning att söka medverka till attskådespelarkåren får möjlighet att utöva sitt yrke. Men det bör trots alltnoteras - och här bygger jag pä de uppgifter som harlämnat till regeringen -att som antalet skådespelare som varitarbetslösa någon gäng har ökat under de senaste aren, har ocksåantalet skådespelare som haft arbete och som inte varit arbetslösanägon gäng ökat: ökade antalet som hade arbetehela året frän 3 080 till 3 216 eller . Vi har alltså fått fram 136nya årsarbeten bland medlemmar . Detta ärsiffror som självt redovisar i sin statistik. Jag vill pä inget sätt underskatta de svårigheter som vårastora institutioner möter i sin vardag - men jag tycker att en faktabeskrivningsom utgår från verkligheten är bättre som debattunderlag än kampanjensförenkling. Att den senare har fått dominera vinterns debatt äruppenbart: Hur skall man annars förklara atl ett parti som nästan maniskt avvisaralla satsningar i - - plötsligt väljer att lägga ytterligare20 kulturmiljoner i ? Hur kan det komma sig atl praktiskt taget ingeni den offentliga debatten frågat om deras motiv för att låtaskolbarnen betala den ökade insatsen till Operan och ? Moderaternakräver ju att anslaget för kulturverksamhet i skolan skall slopas. Det stär iden motion som väckt på skolomårdet. 16 av 20 miljoner till Operanoch skall skolans kulturverksamheter betala. Är det vidare ingen som funderar över hur det kan kommasig att - riksdagsledamot för - starktengagerar sig för att ge ökade statsanslag till Stockholmsinstitutioner liksomtill , men iakttar en närmast missklädsam tystnad idebatten om en ny musikteater i ? Är opera i finkultur somskall bekämpas medan den i är av nationellt värde? Har tänkt sig att reformerna skallfinansieras, eller drömmer sig tillbaka till den lid när hansom utbildningsminister kunde lova ut statliga miljoner på kredit, att betalasmed hjälp av en socialdemokratiskt upprättad äteruppbyggnadsbudget? Harmiljöpartiet lämnat alla sina principiella uppfattningar bakom sig när det fickplats i - eller var det sä att frånvaron av kulturprogram i partietinnebar mer än att programskriften saknades? Vi vet ju att sä var fallet;saknades också tänkandet, principen bakom? Nog finns det skäl att denna vår fundera över motiv ochavsikter i den debatt som förs. För regeringens del vill jag klargöra att vitänker fortsätta att efter måttet av resurser utveckla kultursektornsekonomiska möjligheter. Allt kommer vi inte att kunna klara pä en gång, men viskall se till bäde att ökade resurser tillförs området och atl våraefterträdare, de mä vara socialdemokrater eller tillhöra andra partier, skallslippa betala de räkningar vi lämnar efter oss. Anslag till teater, dans och musik Anslag tiU teater, dans och musik I det stycket skiljer sig socialdemokratiska budgetförslagfrän oppositionens. 56 (vpk) replik: Kulturministern har ställt vissa frågordirekt till mig, och jag tänker svara på dem. Hur kommer det sig att är varmanhängare av ökade resurser till och Operan i medan han hariakttagit en pinsam tystnad vad gäller motsvarande institutioner i ?Ja, det förhåller sig så att aldrig har varit motståndaretill sådana kulturinstitutioner som Operan och , och AlexanderChrisopoulos har aldrig ställt stödet till de kulturinstitutionerna imotsättning till alla andra kulturyttringar i landet. hans parti har tagit klar ställning för utbyggnad av Operan i , ochdet ställningstagandet råder det ingen som helst tvekan om. är kulturministern litet sur. Han har fått finna sig iatt har korrigerat det ursprungliga förslaget från regeringen, vilketinnebar ett mindre anslag till Operan och i än vadkulturutskottet har bestämt sig för att förorda. Kulturministern har mycketsvårt att svälja detta. Jag skulle råda kulturministern att, även om det bäremot, försöka acceptera det här. Sådana här överspända reaktioner talar intetill fördel för en kulturminister. säger kulturministern att vi satsar mycket efter måttetav våra resurser. Det vill jag på det bestämdaste bestrida. är ett avvärldens rikaste länder. I , där arbetarrörelsen är iregeringsställning, säger man sig värna om svenska folkets kultur ochyttrandefrihet. Man säger sig värna om arbetarkulturen och om en utveckling somskall minska kommersialismens negativa verkningar. Har denna regering inte rädalt satsa pä kulturinslag som fria teatergrupper, och andrainstitutioner som vi debatterar , mer än vad som motsvarar en knappkompensation för inflationen? Det som vi föreslagit från vårt partis sida är enökning med av anslagen, och det anser vi vara realistiskt, dockinte i förhållande till våra resurser, som är mycket större än så. 57JAN-ERIK () replik: Också jag fick under mina år somkulturminister vara med om att en riksdagsmajoritet ökadepå kulturanslagen. Dä kan man bete sig på olika sätt. Man kan vara glad överatt det i finns en sådan förankring för kulturen att man tacksamt taremot detta stöd, eller också kan man göra som gör : faktaoch slå vilt omkring sig. Inte ett argument i sak när det gäller anslagen tillOperan eller - den debatten är förlorad. Han ger i stället ett slagsallmänt svepande kritik parti för parti. Vad det gäller är att kulturutskottets majoritet på ettantal punkter har gått emot kulturministerns förslag. Man kan tveka om huruvidadetta är baserat pä ett misstag. Jag vill tro att det delvis är fräga om det.Man har inte förmätt att analysera Operans och ekonomiska situation.Men det kan också vara fråga om en medveten neddragning av verksamheten. När man hör kulturministern faktahär , är det väl den senare teorin man fär ansluta sig till. Det är inteett gott ord om Operan och , utan det är slag fill höger och vänster.Så beter sig en förlorare. Men det avgörande är ju inte prestigen för denena eller andra politikern, utan frågan är: Kan vi upprätthålla en konstnäriignivå på verksamheten vid våra nationalscener? Vad har kulturministern att sägapå den punkten? Det är inte sä att har lovat ut statligamiljoner på kredit. Vi kritiserades under valrörelsen av socialdemokraterna föratt vi hade så strama budskap att man menade att vi var beredda att dra nerlevnadsstandarden för människor. Man får väl ändå välja vilkenargumentationslinje man för. har berett ettutmärkt tillfälle att svara på den kritik som har kommit fram i två artiklar avPeder och . Den ena artikeln är rubricerad"Illusionisten" och är illustrerad med ett foto av kulturministern.Den andra arfikeln, betitlad "kallar minskning för ökning",slutar: "talar om 'satsning' och 'utbyggnad' medanverkligheten visar på motsatsen. Envist kallar han varje minskning för ökning,varje nedskärning för att 'kulturen lyfts fram' och framhåller sig själv somkulturens vän och förkämpe." Jag tycker att det är för härda ord. Jag vill försvaraBengt och säga att jag vet att han har en stark ansvarskänsla för dethär området. Men han har gjort sina misstag, och då tycker jag att det är braatt kan korrigera honom. Anslag tiU teater, dans och musik 58INGRID () replik: har det kommit framen mycket stark krifik mot kostnadsutvecklingen i skolan.