prot · GC0998 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:98 1 § Till kammarkansliet hade inkommit följande ansökan omentledigande: Anhåller härmed alt bli entledigadfrän uppdragd som suppleanl i jordbruksulskoltd. den 17 april 1989Paul Ciszuk Framställningen bifölls av kammaren. 2 § Justerades prolokollen för . 3§ Svar på interpellation 1988/89:184 om koncentrationen av dagligvaruhandeln har frågat bosladsministern om vadhan avser att göra för att pä elt effektivt sätt molverka en utveckling beståendei "en stadig koncentration av dagligvaruhandeln lill slora eller störreköpcentra" så, all många grupper lält kan komina lill affärer där de kanköpa det dagliga. Arbetet inom regeringen är sä fördelat alt det är jag somskall svara pä inierpellalionen. diskuterades en ordning där det ytterstskulle ankomma pä regeringen att falla beslul om dableringslillsländ för nyabutiker. En sådan ordning avvisades dock. råder del en bred enighet om attfrågor om butiksstrukturen i en kommun skall hanteras i den egna kommunen. Vadregering och riksdag kan göra är all ge kommunerna nödvändiga instrument.Enligt min mening har kommunerna sådana. Genom den nya har kommunerna fällvidare möjligheler alt besluta om ändamål för markanvändningen och kan därigenompåverka varuförsörjning och buliksulveckling. Genom en fortsatt utbyggnad avkommunala konsumentnämnder skapas också ett forum inom kommunerna därkonsumenlaspekter på stadsplaneringen kan göra sig gällande. är del viktigt att kommunerna är försikliga ihanteringen av planmonopolet. Del måste finnas utrymme för utveckling ochförnyelse. Varuförsörjnings-och stadsplaner får inte leda till att utvecklingen mol en effektivarevarudislribution och nyetableringar generellt försvåras. Konsumenternabör sä långl det är möjligt själva kunna prioritera mellan , j , tex. laga priser,närhet till butiken och hög servicegrad. 2 (): Jag tackar för svaret som var utomordentligtkort och därmed föga ullömmande. Jag har förståelse för all det huvudsakligen är enkommunal angelägenhet planerar värt samhälle. Men fullt sä enkellär del irots alll inte. Den rådande samhällsutvecklingen har sorn främsta målalt öka bruiionalio-nalproduklen och företagsvinsterna, vilket förorsakar slorasamhällskostnader. Dessa belastar oftast inle förelagarna, utan det ärskaltebdalarna som drabbas. "Varuförsörjnings- och stadsplaner får inle leda tillalt ulvecklingen mol en effeklivare varudislribution och nyetableringargenerellt försvåras", säger slalsrådel i svärd. Sä kan man säga i en liddä synen pä induslrisarnhällel bygger pä ell anlal illusioner, nämligen att detfinns en obegränsad tillgäng på lagrad energi, en obegränsad tillgång påråvaror, en obegränsad tålighet hos naturen mol olika typer av påverkan och enobegränsad fysisk och psykisk tolerans hos människorna mot ändradelivsbdingeler. börjar vi vela bättre vad det moderna industrisamhälletinnebär av påfrestningar för oss alla och för naturen. Det är en kunskap som viinle kan blunda inför, om vi vill vara ansvariga i vårl handlande och vara solidariskamed natur, människor och de kommande generationerna. Del är inte så all de nödvändiga och mänga gångersmärtsamma förändringarna som kommer all behövas sker genom slora, radikalabeslul och handlingar. I de flesla fall består de av många, små och välöverlagda steg i en bestämd riktning. Lokalisering av dagligvaruhandeln är en sådan lilen frågadär del går att ta små, rikliga steg och se lill alt man planmässigt bygger innärhel så, att de totala Iransport- och distributionsfrågorna får en bra lösningbortom de snävt förelagsekonomiska. Stora, centrala köpanläggningar drar irafikoch trafiken åstadkommer skada - del vel vi . Koslnaderna för dessaskador betalas av andra än av dem som gör vinsterna. Vore del inle rimligt allnå någon form av skäligare fördelning mellan samhällskostnader och förelagsvinsteri de aktuella fallen? anläggning Köpstaden mellan ochSkövde är dl skräckexempel pä hur allmän busighei leder lill för den busige slora vinster, men för samhällel slora kostnader. Jag saknar hos slatsrädd någon form av känsla för alt del här rör sig om allvarliga, långsiktiga problem. Jag hade hoppats alt statsrådet skulle ha velat föra ett genomtänkt resonemang om företagsnylta och samhällskostnader. Jag hade hoppats alt slalsrådel skulle ha kommil med någol uppslag pä hur förelag av akluell sorl skulle ivingas all beiala för de samhällskoslnader som deras verksamhel medför. och det är beklagligt. Det tyder pä att regeringen i grunden inle lar våra miljöproblem på fulll allvar. 80 säll all börja komma lill rättamed den sneda kostnadsfördelningen är allbelasla dessa anläggningar med speciella miljöskaller baserade pä företagensomsälining. Ett första steg skulle kunna tas med en årlig skall pä avomsättningen inkl. moms-en skall som skulle kunna höjas successivi och ulgöraell bidrag lill all göra det mindre attraktivt alt handla i dessa anläggningar. Del känns någol dyslert all slalsrådel är sä handfallenmin i en skeende som alstrar mer trafik och som gör det svårare för äldre ochyngre utan bilar all handla. Frågan har dessulom en viklig social dimension somockså måsle beaklas. Om koncentrationen av dagligvaruhandeln Anf.3 (): ondgör sig över att varuhus och köpcentraförläggs ule på landsbygden långt från samhällena. Samiidigi klagar han överatt della rimmar illa med moltot Hela ska leva! Del förefaller som ommiljöpartiet har bestämt sig för alt klaga på allting. Sedan får del lydligenbli hur motsägelsefullt som helst. Jag förslår all delta återigen är ell ullryck för miljöparlielsvilja all cenlralslyra och dirigera allling. Vi har ju hunnil få mänga exempelpå miljöparliels övertro pä maktens förmåga att göra folket lyckligt. Jag kanbörja med all nämna försök i näringsutskotld alt förbjudasöndagsöppet - dl temporärt förbud som skulle gälla till dess en lag omaffärstidsreglering skulle återinföras i . Det handlar alltså om förbud,pålagor och nya förbud. är rädd att bilen som varorna fraktas hem medskall förorsaka skada för människorna. Jag kan inte låta bli au undra om CarlFrick någonsin har burit hem de matkassar som går åt i en flerbarnsfamilj. HarCarl någonsin, med ell barn under vardera armen, försökl all släpa hemtre, fyra lunga välfyllda papperskassar med mat - som handtagen går sönder pä,för de får väl inte vara plastkassar? Om någonting vållar skador på människorna - dvs.kvinnorna, eflersom det i de flesla fall är de som får göra jobbet - så är detdenna olympliga och lunga hantering. Jag kan försäkra om all bilensom transportmedel är en välsignelse för dessa människor. Au sedan köpcentra och varuhus ofla förläggs utanförstadskärnan beror naturligtvis på billillgänglighden och möjligheten allerbjuda parkeringsytor. Vi vel alt av alla dagligvaror fraktas hem medbil. Från den utgångspunkten borde och hans parti vara glada altdenna bilansamling inle sker i stadskärnan, eflersom miljöpariiei ined rällavill motarbeta stora bilavgasutsläpp i städernas centrum. är del väl inle otänkbart all fiskandehos socialdemokralerna i regleringssyfle får napp. Även socialdemokraterna ärju bekännande maktanvändare och tror att politiker är de som är mest skickadeatt styra och slälla lill folkets välsignelse. Vi har sell prov på dennainslällning i bl.a. plan-och bygglagen - som statsrådet hänvisade lill- där kommunerna har fåll yllerligare instrument all styra och hindraaffärsdableringar. 1 socialde-mokraliskl slyrda kommuner var man redan föredenna lag inle särskill blyg när del gällde alt sälla sig till doms övernäringsfriheten. blev ytterligare ell redskap iregleringssyfte. 6 protokoll 1988/89:97-98 Om koncentrationen av dagligvaruhandeln Nej, , när jag först säg denna inlerpellaliontrodde jag all den handlade om del verkliga problemet inom dagligvaruhandeln,nämligen koncentrationen i förädlings- och grossistleden där några fåförelagsjättar i myckel slor utsträckning dominerar och bestämmer marknaden.Della är ur konsumenlsynpunkl Iroligen otillfredsställande, och del är frågorsom jag tror alt man får börja titta närmare pä. Del är dock inte detta problem som intresserarmiljöpariiei, ulan köpcentra som hamnar på landsbygden. I inierpellalionenupptas "Köpstad" ulanför som dl skrämmandeexempel. Det gäller väl ändock för kommuns del all vara lilel finurligoch hitta möjligheter alt utnyttja den stora tillströmningen av köpgladaturister och besökare till . Regeringen kan nämligen inle - inle ensmed hjälp - befalla över 900 000 människor varje är att resa lillSkara och spendera pengar. Men en finurlig och initiativrik företagare, som CarlFrick kallar för buse, klarar det - inte att befalla men att locka dit dem. Jag tror också att man i fallel har lyckals ganskabra med att väcka allmänhetens intresse för den vackra och moderna mensamtidigt idylliska staden. Det är klarl alt har blivit en observerad ochinlressanl plals på kartan för mänga människor som inte länkl sigSkara som resmål. Del är sä köpcentra och storvaruhus skall utnyttjas avkommunpolitiker och enskilda företagare. De skall ses som magneter som drar tillsig publik och kunder. Den konkurrens de utgör för ortens egen småhandel måstekunna kompenseras av kundtillströmningen. Del gäller all fä denna kundström,eller en del därav, att ledas vidare in till stadskärnan och dessspecialbuliker. Båda har sitt berättigande. Del är ingen lätt fråga, säger , och den blir förvisso inle lällare av alt utvidgar den lill attgälla allt ifrån bilismens utveckling, miljöfrågorna i ell stort sammanhang ochjag vel inle alll. Minislern ger ingen långtgående analys, inga förslag ochvisioner, klagar . Nej, minislern skall faktiskt svara på denkonkreta frågan i inierpellalionen. Den gällde hur många grupper lättare skullekunna komma lill affärer där de kan köpa dagligvaror. Jag tror alt deballen haralll all vinna på all vi ändå begränsar oss lill den frågan och försöker allkonkretisera oss. Om man nu inle vill göra myckellångtgående förändringar i det kommunala självstyret, införa dableringskonlrolleller förbjuda bilismen, sä måsle man försöka reda ut var ansvarel ligger ochpeka på hur vi kan följa utvecklingen. Del är precis vad jag har försökl altgöra i svaret. Jag anser alt regeringens uppgifl är att följa den härutvecklingen och all se till att stärka konsumenterna. Del är naturligtvisvikligl all ha en konsumenlpolilik som gör all konsumenterna känner all de kanvara med och påverka. För övrigl ligger faktiskt huvudansvaret på kommunerna.Jag tycker inle att det finns anledning all ändra på det förhållandet. 5CARL (): Delta var en inlressanl deball. Detintressanta lycker jag är den siarka förändring som sker i del svenskasamhällel, där sladskärnorna töms ochaffärscentra flyttar utanför. Mänga människor som inte har bil - det gällerbåde unga och gamla - får svårt alt nå butikerna. Jag kan försäkra alt jag sä som många andrafäder har varit med om all släpa både barn och kassar, och jag lycker att delhar varil jobbigt. På den liden fanns del dock inget val, eflersom jag inlehade någon bil när barnen var små. Bilen utgör säkerl en slor fördel i många sammanhang.Varför skall man medvetet förstärka en tendens till att människor blir ännu merberoende av bilen? Ni kunde faktiskt sträva efter del molsalla förhållandel istället. Det är inte alls såsom del här sägs, att vi villcenlralslyra och dirigera. Del styrmedel som vi har sagt oss vilja använda ärekonomiska styrmedel, sä all man genom all göra ekonomiska analyser finner attdel finns andra säll alt gå lill väga på. Näringslivet är i de allra fleslafall mycket känsligt och män om lönsamheten. Kan man genom lämpligt valda miljöskattergöra vissa företeelser dyrare än andra, finns del en stor möjlighet attnäringslivet väljer bort det som är miljöorimligt och i slällel väljer del somär rimligt frän miljösynpunkt och framlidssynpunkt. Slalsrådel ondgör sig över all jag försöker se denna frågai ett litet slörre sammanhang än just själva närbuliken och den centraliseradeköpanläggningen. Jag tycker alt det är viktigt alt man ser även de små sakernai ett litet större sammanhang. Del är genom de små, små förändringsstegen somvi har möjlighel alt ändra pä viktiga och stora saker i det svenska samhället.Många, kloka val under mänga, länga är kan leda till något mycket posilivl. Jag lycker att det är synd alt man inte försöker hjälpakommunerna till en annan typ av planering genom all skapa ekonomiska styrmedelsom gör det oförmånligare all salsa på dessa stora köpcentra ulanför städerna.Det är inle att dominera människor, ulan det är att hjälpa människor till klokaekonomiska val. villjag la upp närbutikerna. Del finns dockanledning all återkomma i andra sammanhang till de problem som upp, med DAGABS, ICA:s och stora dominans. Om koncentrationen av dagligvaruhandeln Anf.6 (); erkänner att det var jobbigt all släpa påmatkassar och all bära hem alltsammans. Men han säger att det inle fanns någolval dä. Nej, del fanns ingel val dä. Men finns det ell val, och människorväljer. Människor skall ha räll att välja. Man skall kunna åka till externtbelägna varuhus om man vill eller till dem som ligger inne i slorsläderna omman vill. Man skall kunna handla i småbutiker eller i innersladsbuliker om manvill. Det är den valfriheten som vi är så angelägna om alt man skall kunnabehålla. Miljöpariiei är ju fakliski dl rikliglnejsägarparli. Det är nej lill alll, och alll skall sloppas. Stoppakärnkraften, stoppa anpassningen til EG, stoppa ekonomisk tillväxt, stoppabilismen, stoppa vägbygget, stoppa frihandeln, stoppa konsumtionen och stoppasöndagsöppet. Jag säg l.o.m. i en annan interpellation all nu ocksåger sig på rådjuren, han vill stoppa rådjuren pä . Del finns ingen ändepå stoppandet. Jag tycker dock att miljöpariiei inle tar ansvar. Man bryrsig inte om hur sjukvården, äldreomsorgen, barnomsorgen och energiförsörjningenskall Om koncentrationen av dagligvaruhandeln klaras.Man bryr sig inte heller om hur näringslivels konkurrenskraft skall bibehållasoch hur ekonomin skall kunnna utvecklas så all människor skall få det bättre. Imiljöpartiels leker man i en Sörgårdsidyll, ulan alt ha vare sig viljaeller förmåga att la itu med de vikliga välfärdsfrägorna. Jag skulle bara vilja mana tilllitet varsamhet med orden och slutsatserna. Såvitt vi kan se kan man inle dranågra entydiga slutsatser av utvecklingen pä del säll som görs iinierpellalionen och som själv gör i denna debalt. Jag kommer själv ihåg en lokal debatt i om hoten,om vad som skulle hända ifall man byggde en stormarknad utanför tätorten. Jagkan se att alla de hoten inle har blivit verklighel. Det finns också en del somsäger all närbutiker och servicebutiker har fått liv igen, framför allt kanskevia de fria affärstiderna och alt det inte alls är en sådan klar och entydigutvecklingstendens som här gör sig till talesman för. Därför är delvikligl alt följa utvecklingen och skaffa kunskaper om vad som händer. Dettaarbele pågår också. Dessulom ulgår elt stöd till glesbygdsbutiker viaglesbygdsstödet, och del är myckel vikligl, jusl för att hela skallleva. 8 (): har kommit i gång och anseratt är ell parti som vill stoppa del mesta. Del är faktiskt intesant. Det vi vill försöka stoppa är den pågående miljöförstöringen och deenorma skador den förorsakar oss själva, de kommande generationerna och värtland. Detta är något utomordentligt allvarligt och mycket vikligl som måsle skei värt samhälle. Del säger numera de flesta insiktsfulla personer. Vi måsteförsöka välja en annan livsstil, om vi skall klara dessa problem. Vi imiljöpartiet har hela liden sagl att man inte får i gång dessa förändringargenom all reglera och förbjuda, utan del får- man genom att man successivt kanerbjuda alternativ och genom ekonomiska styrmedel, som medför all del som ärdåligt och miljöorimligt blir dyrt och ohanterligt och det som har godamiljöeffekter blir billigare. De flesta av oss handlar efter ekonomisklsinnelag, även om vi är miljömedvetna. Det blir då enklare alt välja del som ärmiljörimligl om det går ner i koslnad. Del finns alltså dl sätt alt hantera dessa problem, somjag faktiskt tror all också en folkparfist skulle kunna ställa upp på, nämligenatt använda ekonomin som styrmedel. använder vi ekonomin för alt slyra åtdet andra hållet, vilkel på lång sikt är ytterst förödande. Jag tycker allGudrun skulle fundera litet djupare på dessa saker. Då tror jag all honskulle komma en bil på väg, även om hon inte kommer lika långt som vi i dessafrågor. Just med hjälp av ekonomiska styrmedel borde vi kunna mötas på dennapunkt. Del är klarl alt vi kanske inle ser lika allvarligt pådessa frågor, jag och slalsrådel. Jag har sett hur dessa slora köpcentra pämånga ställen har inneburit att cenlralkärnorna blivit utarmade och förloratsina butiker. Det tycker jag har varit en olycklig ulveckling. Vad jag harvelat lyfta fram med denna interpellation är att det finns möjlighel tillekonomiska styrmedel som gör alldel inle är lika attraktivt att planera för dessa stora köpcentra och i ställdgör det mera attraktivt alt ha kvar handeln inne i cenlralorlen, dit mångamänniskor kan ta sig även utan bil. Genom denna starka centralisering lillplatser utanför orterna måste många äldre och gamla, när de blir halta ochlylta, använda sig av l.ex. färdtjänst för att komma till affären. Del finnsalternativa möjligheler, om man planerar på ell bättre sätt. Vi vill att manskall välja ekonomiska styrmedel för alt få en bättre ulveckling. Talmannan anmälde att GudrunNorberg anhållit alt lill prolokollel få antecknat att hon inte ägde rätt tillyllerligare inlägg. Om likhet inför lagen Överläggningenvar härmed avslulad. 4 § Svar på interpellation 1988/89:166 om likhet införlagen Slen i har frågat mig om jagär beredd att medverka till en lagstiftning som generellt ulgär från all broll begångnai skall bedömas utifrån svenska förhållanden och inte baseras påtraditioner i gärningsmannens hemland. har - som framgår av hans interpellation -tidigare ställt i slorl sell samma fråga lill mig. Jag har redan här i kammarenbesvaral den frågan och har egenlligen inle någol nytt i sak all lämnasom svar. Slen fråga kan besvaras enkell. Vårlagstiftning utgår självklart från att svenska domstolar skall bedöma brollutifrån svenska förhållanden. Del är en ordning som jag anser vara riklig, ochjag har därför inle heller någon anledning alt medverka till en förändradlagstiftning. Vid straffmätnihgen och påföljdsvalet skall manemellertid, förutom till brottets art, även la hänsyn till andraomständigheter, såsom exempelvis motivet lill brottet. Det gäller oavsett omden tilltalade kommer frän eller någol annat land. Detta redogjorde jagför i mitt förra svar. Vilka hänsyn som skall tas och i vilken omfattning delskall ske får bli beroende av det enskilda fallets särskilda omständigheter.Att det i speciella silualioner inle är uteslutet att vid påföljdsbestämningenlahänsyn även till faktorer av del slag Slen syftar på skall ses idel sammanhanget. Om Slen är ute efler elt förbud mol sådanahänsynstaganden är jag inte beredd alt medverka lill del. Frågor av detta slagbör lämnas ät domstolarna att bedöma. Del är ju också en av de grundvalar somde av antagna reglerna vilar på. För tydlighetens skull vill jag lägga till följande. hänvisar i denna liksom i sin tidigare interpellation lill ensärskild dom som han uppenbarligen är krilisk till. Jag lycker alt StenAndersson bör ha respekt för att jag inle är beredd all i diskuteraenskilda domar. Underräiisdo-mar skall prövas och utsättas för granskning genomatt de överklagas hos högre rätt. Detta ulesluier självfallet inle att vipolitiker diskulerar lagstiftningens innehåll och de allmänna principer somligger bakom denna. Om likhet inför lagen dockknappast att exempel av det slag som Slen ger i sin interpellation ärdl särskilt bra sätt att föra en sådan diskussion. 10 i (m): Jag lackar för svaret. Först måste jag dockrent formellt protestera mol behandlingen av inierpellalionen. ,och , låg pä våra bord elt papper, där det sades alt jag skulle komma uppförst i dagens debatt. Sedan får jag elt besked om att så icke blir fallet.Även en ledamot av , och inle bara statsråd, kan ha bråttom, kan ha dlpressat schema. Jag lycker alt man på ell tydligare sätt borde klargöraordningen för interpellationsdebalter. Jag skall ge slalsrådel räll på en punkt. Hon har svaratpä denna fråga tidigare. Längre kan jag lyvärr inle sträcka mig. Orsaken lillatt jag har ställt denna fråga är att det svar statsrådetpresterade förra gängen, enligt min uppfattning, icke var tillfredsställandeutan i slällel synnerligen oklarl. Statsrådet säger här all denna fråga kan besvaras enkell.De fyra fem följande slyckena i statsrådets svar är sannerligen inga enklaförklaringar. Låt mig gä tillbaka och tala om orsaken till min interpellation.Det var ell rällsfall nere i , där en person hade grovt misshandlat sindövsiumme fosterson. I normalfallet skulle della innebära fängelsepäföljd.Baserat pä traditionerna i mannens hemland blev dock utslaget bara villkorlig domoch dagsböter. Som jag sade förra gängen, frågade jag mig om mannen hade variti , , en månad eller dl år. Han hade varil i tioär. Jag menar att del i detta fall är fel all vid vald av påföljd la så slorhänsyn lill traditionerna i brottslingens hemland. Självfallet, fru slalsråd,vill jag inte ha någol förbud mol alt man i vissa lägen baserar domslut påiradilioner i andra länder, när man klarl kan påvisa att den åtalade inte kankänna till vad som gäller i . Men jag lycker - och säkerl mänga med mig- all det minsta man kan begära av en person som har varit i äratt han skall känna till den svenska lagstiftningen, precis som alla vi andra.Jagar, fru statsråd, myckel väl medveten om all del är vi i somstiftar lagar och att det är domstolarna som sedan skall döma med utgångspunkti dessa lagar. Men när det visar sig all domstolarna gör bedömningar som viinte har avsett, då menar jag att det är fulll korrekt att vi lar upp dessafrågor i kammaren och alt vi eventuellt försöker medverka till förändringar. Inom parentes vill jag säga all om ell slalsråd fårbesvärliga frågor brukar han eller hon anföra alt del inle är möjligt att taställning i ett enskilt ärende. Men om samma statsråd har möjlighel att plockaen politisk poäng, då drar sig han eller hon sannolikt inle för att ävendiskutera enskilda ärenden. Jag menar all statsrådet har möjlighet altpresenlera förslag till ny lagstiftning i . Därför anser jag att dennafråga måsle kunna diskuteras i kammaren. Jag skulle vilja slälla några frågor lill statsrådet. Omvi nu skall fortsälla alt tillämpa lagsliflningen på del säll som slatsräddsäger, vill jag ställa samma fråga som förra gängen men som jag då inte ficksvar på. Frågan gäller traditionerna i gärningsmännens hemländer. Om en svenskoch en utlänning begår exakt samma knarkbrolt i , skall den utländskegärningsman- nen då haen mildare dom om man i hans hemland har en generösare och mer tolerant syn påknarkbrolt? Förra gängen svarade slalsrådel inle på denna fråga, men det skullevara intressant och klargörande om hon kunde lämna elt svar den här gången. Jaghoppas också att statsrådet kan se litet längre i della fall. Om sädana domarskulle bli mer vanligt förekommande, skulle det nämligen leda till eninställning lill utlänningar i samhällel som inle är bra. Domslolarna i Sverigemåste nalurliglvis i första hand döma i enlighet med de förhållanden som gällerhär i . Jag hoppas all slalsrådel denna gäng kan tala litet mer iklartext än för en månad sedan. Om likhet inför lagen Självfallet måste vi, i ,i kammaren kunna diskutera vår lagstiftning. Därför lycker jag att del är dellavi skall diskulera. Vad Slen upprepade frågor yllersl gäller ärinnebörden i begreppet likhet inför lagen. Och del är ju närmast en självklarhetall målsättningen skall vara att lika svåra brott skall ge lika stränga straff.Frågan är emellertid inle så enkel. I propositionen om ändringar i brollsbalkennär del gäller slraffmätningen och påföljdsvalet uttalade min företrädareföljande i denna fråga: