prot · GC0920 · 1988-12-31 00:00:00 — Men med tanke på dedokumentära avslöjanden av den internationella sexuella stormarknaden som har gjortsi TV och andra media vet vi att en tilltro till det sunt kännande och tänkandehos människan är en ganska bräcklig grund att bygga på. Vi vet att denna hänsynslösa marknad, där människorär till salu, finns också i vårt land. Det räcker med att bläddra igenom någras.k. herrtidningar för att förvissa sig om det. Här kan aUt fås för pengar. Detfinns några känslomässiga gränsmarkeringar, som gör halt ens införbarnen. Allt är tillåtet. Vem kan för övrigt sätta upp gränshinder? Gamla tabunär fördomar, och vad man i njutningens namn vill kosta på sig anses vara denenskildes ensak. För den fördomsfrie och från gamla moraliska hämningarbefriade öppnar sig tydligen vida fält för rekognoscering och exploatering. och har sina filialer. Barnpornografinskolportörer finns på ganska nära håll. Återigen kan man hänvisa fillherrtidningarnas breda sortiment. Det är då inte att undra på att tålamodet hosHandelsanställdas förbund brister. De vill göra rent hus med eländet på sinaarbetsplatser. Det är en arbetsmiljöfråga så god som någon. Måttet rågades förde handelsanställda när tydligen också barnen blev lovligt byte. 1988/89:20 IngvarCarlsson har lovat att de 400 000 arbetsmiljömässigt mest utsatta arbetsplatserna skall kartläggas och förbättras, och jag hoppas verkligen att ' ~ dehandelsanställda, som länge har fått stå ut med denna arbetsmiljöförstö- , , ... . . , r ,, , j o ., ring, kan påräknastatsministerns stod. I vilket fall som helst ar de nu pa vag att ta rättvisan i egnahänder. Detsägs att droppen urholkar stenen. Det gäller också de gränsstenar som ennedärvd moralkodex tillhandahöll. På en sådan sten kunde det stå "Hit meninte längre", som en manande påminnelse om att flera steg in på denna markvar förenade med livsfara, för andra eller för en själv. Man skall inte inbillasig att den oförtröttliga förkunnelsen att allt är tillåtet, som vissatidningar, videoband etc. tillhandahåller, inte har sin påverkan, särskilt somdet inte fillräckligt ifrågasätts eller motsägs. Jagyrkar med detta bifall till reservation 5 och i övrigt till utskottetshemställan. AnL92 (vpk): Jag vill inledningsvis säga att jag delar indignationoch upprördhet över de sexuella övergrepp som har förekommit och förekommer motbarn, men jag delar inte hennes uppfattning att utskottets majoritet intefillgodoser de krav som ställs i motionen. Jag tycker att det görs en bra ochrimlig redovisning av läget och en bra och rimlig bedömning av vad som kangöras , och det finns inte någon anledning att reservera sig mot detta. Jagskall ta upp en annan sak, och det är mofion om en riksminiminormför socialbidrag, och jag inleder med att yrka bifall till reservation nr 1. Behovetav socialbidrag över huvud taget pekar på en stor brist i vårt samhälle. Detvisar att det finns medborgare som samhället inte ger möjlighet att försörjasig själva på sitt arbete. Det kan vara förändringar i samhället, arbetslöshet,sjukdom, personlig olycka eller social olycka som ligger bakom det hela, mendet är i vilket fall som helst fråga om ett samhällets misslyckande. SamhäUetkan inte undandra sig ansvaret för dessa människor. Det rimligaste är att allamedborgare generellt garanteras en dräglig levnadsstandard och att ettsocialbidrag, en inkomstgaranti, införs för alla medborgare. I väntan på får ett sådant system, och i väntan pä att behovet av ett sådant systemminskar, krävs det kortsiktiga åtgärder. Det är sådana som vi efterlyser i vårmotion och i vår reservation. Detär inte bara så att det kan vara svårt att försörja sig av egen kraft, utansamhällets bistånd, socialbidraget, bestäms också av var man bor. I alltförmånga fall, i alltför många kommuner ligger den nivå som kommunalpolitiker ochsamhället är beredda att solidariskt ställa upp med för lågt. Bidraget Uggerunder existensminimum. För att komma bort fråndessa orättvisor menar vi att bör uttala sig för införandet av enriksminiminivå. Det skall vara med tonvikt på Frågan hardebatterats i många omgångar tidigare, och farhågor har funnits för attinförandet av en riksnivå skulle kunna utgöra ett slags 94 maximinivå, en nivå som snåla kommuner skulle stanna vid och intebetala Vi vill undvika detta. Kommunerna skall garantera en drägliglevnadsstandard, sedan får individuella bedömningar avgöra hur mycket överdenna nivå ett bidrag skall ligga. Med detta vill jag yrka bifall till reservafion nr 1 och iövrigt till utskottets hemställan. AnL 93ANITA (): Vad sägas skall är redan sagt angåendereservation nr 5. Skrivningen i denna är starkare än utskottets. Jag anser detnödvändigt att uttrycka sig så starkt som möjUgt i denna allvarUga ochangelägna fråga om sexuella övergrepp mot barn. Jag vill också markera miljöparfiets inställning tillreservafion nr 2. Bistånd fill psykoterapeutisk behandling. Egentligen hade vivelat stödja reservafionen, men den innehåller följande förslag tillutskottsuttalande: "Utskottet anser att Dagmarsystemet utgör ett storthinder för en posifiv utveckling av psykoterapi och psykoanalys." På dennaformulering ville vi inte ställa upp. I stället kommer vi under allmänna motionsfiden att arbetaför att pafientbehandling hos legitimerad psykoterapeut ersätts frånförsäkringskassan på samma sätt som annan sjukvård. Psykoterapeuterna behövs ivården, och deras utbildning och verksamhet skall stöttas. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillreservafion nr 5, som jag först talade om. I övrigt stöder jag utskottetshemställan. AnL 94 (): Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets hemställan. Sedan skall jag kommentera några motioner och dereservationer som fogats till betänkandet. Jag börjar med en motion av , om en riksnorm försocialbidragens miniminivå. är det, som mycket rikfigttalade om, kommunerna som bestämmer denna norm. Enligt socialtjänstiagen haralla rätt till en skälig levnadsnivå. Det är socialnämnderna runt om i vårakommuner som sedan fastställer olika normer. De är enbart vägledande. Det skallgöras en individuell bedömning. Utskottet har tidigare uttalat sig om denna fråga ochfunnit att skillnaderna mellan socialbidragsnormerna har varit aUtför stora.Sedan dess har en hel del hänt. Regeringsrättsdomar har uttalat attexistensminimum bör vara vägledande. Ytterligare erfarenheter kan hämtas frånkonsumentverkets hushållsbudgetar. Dessutom har allmänna rådkommit. Detta har påverkat kommunerna på många olika sätt. Vi har fått en högreoch jämnare normnivå. Men inte tillräckligt hög och inte tillräckligt jämn,vilket också står i utskottets yttrande. Vi har fått enhetligare normer. hade väldigtmånga kommuner två normer. har de flesta bara en norm. De har gått över fillett bruttonormsystem, vilket innebär att man stärker den enskildes möjligheteratt föra ett självständigt liv. Det är också viktigt. 1 många kommuner har man dessutom övergått fill s.k.SOFT-hantering, dvs. förenklad hantering där man skiljer ekonomisk hanteringfrån övrigt socialt behandlingsarbete. Det är också i enlighet med deintentioner som Prot.1988/89:20 fanns då socialtjänstlagen kom till. Vi säger från utskottetatt noga skall följa utvecklingen, ochutvecklingen går onekligen i rätt riktning. Jag yrkardärför avslag på reservation 1. Det slår mig att motion 222 av ochBirthe Sörestedt talar om en sak, medan den reservation som skrivits medanledning av denna motion faktiskt talar om en annan. Båda handlar ompsykoterapi. Men motionärerna vill ha ett klargörande mellan huvudmännen, detgår hela motionen ut på. Reservafionen tar upp exakt samma saker sombehandlades i , efter ett betänkande i socialförsäkringsutskottet,nämligen kritiken mot Dagmarsystemet, socialförsäkringssystemet ochrekryteringen. Jag kan bara hänvisa till det som sades då. Det är inte aktuelltmed någon ändring av socialförsäkringssystemet. Jag kan inte heller, precis sommiljöparfiet antydde, se att det är Dagmarsystemet som lägger hinder i vägenhär. Utskottet uttalar att vi anser det viktigt att följafrågorna om rekrytering och att insatser görs. Det pågår en utredning inomregeringskansliet. Dessutom pekade på - dettakommenteras av socialförsäkringsutskottet - att det hade skett en ganskakraftig ökning av antalet psykoterapeuter bara , med 250 upp till 1100. Jag yrkaralltså avslag även på denna reservation. Motion 208 rör §-12-hemmen. Utskottet uttalar oro, precissom i reservationen, över utvecklingen för §-12-hemmen. JO har pekat påresursbristen, förmåga att upprätthålla kompetens, brister i kontinuiteten avvården osv. Den springande punkten tror jag här är statsbidragssystemet. Detfinns mycket gott i de ändringar av statsbidragssystemet som gjordes vidingången av 1986. Principerna ställer jag upp på helt. Men för den här lillagruppen av de värst utsatta ungdomarna, det kan man läsa i JO:s rapport, hardessa ändringar varit negativa. Det pågår alltså en översyn av statsbidragssystemet. Huvudmannaskapsfrågan kan jag inte se är aktuell i dettaläge. Man kan göra som vid en del andra verksamheter, bl.a. vid åtgärder förnarkotikamissbrukare, att flera landstingsområden samarbetar överlandstingsgränserna när det gäller att skapa resurser för denna lilla, mennaturligtvis viktiga, grupp ungdomar. Jag yrkaralltså avslag även på reservation 3. Jag kan inte se så stora skillnader egentligen mellanyttrandet från utskottet och det som anges i den reservation som avgivits medanledning av motion om tvångsomhändertagande av barn. Fråganhar varit föremål för behandling dels i socialberedningen. Barns behov ochföräldrars rätt, dels i översyn. Där tas de saker upp som finns ireservationen. Ärendet är för tillfället under beredning, det gäller frågan omskadliga förflyttningar, barnens rätt osv. Dessutom tror institutionen att defår behålla sina resurser. Det har med det jag sade tidigare om statsbidragenatt göra, men det gäller också översynen av LVU och genomgångav socialtjänstlagen. Jag yrkaravslag även på den fjärde reservationen. Reservation 5 rörande sexuella övergrepp mot barn har intevarit med 96 tidigare. Jag tycker att utskottetsskrivning är bra. Det är viktigt med en stark skrivning och jag villcitera ur den: "Förekomsten av sexuella övergrepp mot barn är helt oacceptabelför samhället. Utskottet vill därför starkt understryka vikten av att berördamyndigheter med kraft agerar för att förebygga sexuellt utnyttjande av barn ochför att behandling och hjälp ges de drabbade familjerna. Insatserna måstesättas in skyndsamt och på en bred front." Sedantas det upp ett resonemang om alla dem som är berörda vid handläggningen avdessa ärenden, nämligen , skolan, hälsO-och sjukvården ochrättsväsendet. Underett antal år har det pågått ett arbete med olika samverkansmodeller. Det arbetesom pågår och som följs av en arbetsgrupp vid BRÅ - det gäUer bl.a.Eskilstunamodellen och Östgötamodellen - skall redovisas . Vi ärnu , och det vore rimligt att avvakta denna rapport och beredningenav vad som kan komma fram i rapporten innan vi klart uttalar exakt vad vi villgöra. Här har alltså pågått ett arbete, och det skall vi naturligtvis dra nyttaav. Jagyrkar avslag även på reservafion 5. Jag kan inte se att det sakUgt sett finnsnågon skillnad mellan utskottsmajoritetens mening och reservanternas. Jagskall helt kort kommentera motion 244 av och . De vill ha ett tillägg till 6 § i socialtjänstlagen att ekonomiskprövning inte skall göras vid behov av bistånd som baseras på andra orsaker änbehov av ekonomisk hjälp, och de tar upp exemplet färdtjänst. Anledningen tillatt mofionärerna tar upp denna fråga är ett par domar i regeringsrätten förrätt länge sedan. Denna fråga är föremål för debatt, och jag läste enartikel av Bagger-Sjöbäck som tar upp problemet. Också socialberedningen harbehandlat problemet och faktiskt föreslagit en förändring av 6 §socialtjänstlagen i ungefär den riktning som motionärerna önskar. Utskottetuttalar att det är angeläget att denna fråga klarläggs i socialberedningen ochatt de oklarheter som onekligen finns undanröjs. AnL 95 (): Först vill jag rikta mig till . Han påpekar attreservation 2 inte har med motionen att göra. Nej, men vad vi vänder oss mot ireservation 2 är utskottets motivering, vid behandling av mofionen. Vi kan inteställa oss bakom utskottets motivering som talar om att sjukvårdshuvudmännenmåste ta sitt ansvar och bygga upp verksamheten och att det inte finnsanledning till ändringar i sjukförsäkringens ersättningssystem. Det betyder förlitar sig på att sjukvårdshuvudmännen skall bestämma vilken sjukvårdpafienterna behöver, medan vi anser att det är pafienten själv som skall avgöradetta. Det råder stor brist på psykoterapeuter. Det är alltså utskottetsmotivering vi inte kan ställa oss bakom, och det är helt i sin ordning attreservera sig härvidlag. Reservation3 behandlar hem för särskild tillsyn. Utvecklingen vad gäller dessa hem hargått väldigt segt. Jag sade fidigare att JO Svernes utredning kom i mars 1977och var mycket alarmerande. Och visst är det så, , attstatsbidraget till en del orsakar alla dessa problem. Vården i dessa hem kostarungefär . och då gör man svårigheter så att eftervårdenförsämras. Visst är det så! Men man skall inte behöva dra på 7Riksdagens protokoll 1988/89:20 1988/89:20 detta hur länge som helst, ända fill 1990, och vänta på bl.a. 9november 1988 utvärdering. Dennafråga är mycket viktig. Vad det handlar om är endast 24 hem i hela landet. Detär inte alls varje landsting som har ett sådant hem, utan det gäller 24 hem ochnågra hundratal ungdomar. Dessa ungdomar är de absolut svårast belastade.Alternafivet för dem är fängelse, inte bara utan kanske hela livet. Vianser att detta är ett viktigt område. Är det man måste ställa uppmed alla resurser så är det ju när det gäller dem som har det allra svårast. Mångasom läser Svernes utredning kanske inte tänker på att det handlar om endast ettfåtal hem och något hundratal ungdomar. Jag har faktiskt läst hela utredningen,där det redovisas att man faktiskt avvisar många som verkligen skulle behövahjälp. Man kan då fråga sig vad det blir av dessa ungdomar. Med anledning avatt utskottet har ett tunt underlag för att avslå mofionen har vi reserveratoss. Det är många delar i Svernes utredning, och man bör läsa hela utredningenför att få ett grepp om denna fråga. AnL96 (vpk): har rätt i att det har skett förbättringar. En förenkladhandledning är bra. Det avlastar socialarbetarna från uppgifter som ärrutinartade och inte speciellt stimulerande och som dessutom ofta ärförnedrande och kränkande för klienterna. Utskottsmajoritetendelar i stort vår bedömning och vår beskrivning av läget. Det är fortfarandealltför stora skillnader mellan socialbidragsnormerna i olika kommuner och detär fortfarande i alltför många kommuner som normerna ligger underexistensminimum. Så långt är vi överens. Men utskottsmajoriteten och vireservanter går i sär i vår bedömning på en viktig punkt: Majoriteten förväntarsig att problemet skall lösa sig successivt av sig självt. Den tilliten tillframtiden och den goda utvecklingen har inte vi. AnL97 (): Först något om reservation 2. Av inlägg kunde man få denmissuppfattningen att vi stöder mofionen, men det är som sagt motiveringen vireserverar oss emot. Såfill reservation 4 om tvångsomhändertagande av barn. Det råder inga tvivel omatt rnånga inom känner en handlingsförlamning när detgäller att ingripa när barn far verkligt illa. Man har blivit osäker och fåttfelaktiga signaler genom den debatt som har förts och genom de skriverier somförekommit, som inte är sakliga och som inte överensstämmer med verkligheten.Detta gäller också den första utredningen som har fått bearbeta.Det vore bra om socialsekreterarna snabbt kunde få besked på de punkter som tasupp i reservationen om att inte tänker ändra sig utan att lagenligger fast och att man kan handla med kraft och veta att riksdagenstår bakom. AnL98 (): När det gäller reservation 5 kan man hålla med 98 om att det inte skiljer så mycket i sak,men det skiljer i intensitet mellanutskottsmajoriteten och reservanterna. Man saknar otåligheten i Prot.1988/89:20 majoritetsskrivningen. Vad vi vill ha i reservation 5 är etttillkännagivande fill regeringen. Med det vill viunderstryka att det inte längre räcker med ord utan att det också krävshandling. Tyvärr har socialdemokraterna och vpk i utskottet inte ställt sigbakom ett tillkännagivande. Därmed upprepar man samma till intet förpliktandeuttalande som fidigare. AnL 99 (): sade nästan vad jag tänktesäga. När det gäller sexuella övergrepp mot barn gör på mig ettintryck av ord, ord, ord. Det tar att åstadkomma beslut och handling.Vi kan inte vänta - här finns inga tidsmarginaler. Det är anledningentill mitt stöd för reservationen. Det måste bli ett så stort tryck i den härfrågan att något händer, för barnens skull. AnL 100 (): När det gäller reservation 2 vill jag till IngridHemmingsson säga att vi om vårdavtalen och Dagmaröverenskommelsen har skrivitatt vi inte ser några problem när det gäller Dagmarsystemet - det är fulltmöjligt för .sjukvård.shuvudmannen att träffa överenskommelser så att man kanbedriva den verksamheten, och det ingår i sjukvårdshuvudmannens ansvar. När det gäller huvudmannaskapsfrågan är bilden inte rikfigtentydig. sade att vissa hem får avvisa ungdomar på grund avatt man inte har möjlighet att ta emot dem. Jag kommer själv från , ochdär är det faktiskt så att Ryagården håller på att få lägga ned sin verksamhetpä grund av att man inte har tillräckUgt med ungdomar med sådana problem. Jagtror personligen att detta har med statsbidragssystemets förändring att göra,men låt oss avvakta utredningen kring statsbidragen för att få klarhet i om detär sä. Huvudmannaskapsfrågan kan inte rimligen vara det primära -jag sade det tidigare; det finns möjlighet att samarbeta överlandstingsgränserna. hävdade att på grund aven pressdebatt skulle tillkännage för regeringen eller att regeringen snabbtskulle tillkännage att de principer som gäller för omhändertagande av barnfortfarande gäller. Det tycker jag är något underligt. Det är självklart att deprinciper som gäller gäller. De är fastlagda. Det finns såvitt jag har kunnatse ingenfing som tyder på att de principerna skulle ha förändrats. Det ärriktigt att det har pågått en pressdebatt, men det är inte detsamma som attprinciperna skulle ha ändrats. När det gäller sexuella övergrepp mot barn hävdar jagfortfarande att det egentUgen inte är någon skillnad mellan vad reservanternaskriver och vad utskottsmajoriteten skriver. Det är rimligt att desamverkansmodeller som har prövats får utvärderas, särskilt som de skallredovisas . Vi vet att saker och ting är på gång inom en näraframtid, inte minst på lagstiftningsområdet, så visst händer det någonfing! Manskulle av den argumentering som här har förts kunna tro att så inte är fallet. 1988/89:20 AnLlOl (): Det är riktigt, som säger, att det finns hem ; 7~ som hotas av nedläggning därföratt det inte finns tillräckligt med ungdomar. Vissa socialljänslfrågor.. ... .. .. u u . c- . j .. u - .. Men det beror mte pa attbehoven inte finns, utan det beror pa att är ganskarestrikfiv och har låtit ungdomar så att säga gå runt i Det verifieras iutredningen; det påpekas där på flera ställen. är det som är problemet. Jaghåller med om att statsbidragsreglerna är en stor bov i det härdramat, men de skall ju upphöra att gälla med utgången av 1989. Det är i såfall mycket bråttom att lösa problemen med de här hemmen som inte fungerarsärskilt bra. Det gäller samarbetet mellan hemmen, det gäller kunskapen - detskall vara särskild kunskap hos personalen, eftersom det handlar om särskildfillsyn - och det gäller eftervården, som är det stora problemet. Det hjälperju inte om ungdomar kommer till ett sådant här hem, om man sedan inte följerupp det med eftervård. Man kan av utredningen ganska klart utläsa att det ärdär det inte fungerar. Det behövs vidare en översikt över det totala behovet ilandet. Tittarman på de intervjuer som har gjorts bland rektorer och övrig personal på de härskolorna, finner man att det är ganska entydigt att man måste jämföra det gamlahuvudmannaskapet med det nya. Det är därför vi har sagt att man bör övervägaatt återgå fill det gamla. Jag tycker att man borde se över den delen också.Många av störningarna och problemen handlar tydligen om att samarbetet intefungerar. Detpåpekas också en annan sak: inom socialförvaltningen byts det personal i ganskastor utsträckning. Allt detta har en negativ inverkan på eftervården. I alla dehär övervägandena måste därför möjligheten finnas med att återgå fill det gamlahuvudmannaskapet där var huvudman, eftersom det här gäller 24hem i hela landet med några hundratal ungdomar. AnL102 (): Herr talman! Det är naturligtvis intepressdebatten i sig som har givit signaler till socialvården om att lageneventuellt kommer att ändras. Men det är inget tvivel om att det till stor delvar pressdebatten som gjorde att socialberedningen fick i uppdrag att utreda omdet behövdes förändringar av lagen om tvångsomhändertagande av barn. Ibetänkandet om barns behov och föräldrars rätt kom man med ordentliga förslagtill förändringar, som många av oss upplevde som uttalade försämringar av barnstrygghet, och sedan tillsattes utredning, som kommit medytterligare synpunkter. Det gör att socialvårdarna naturligtvis frågar sig:Vad kommer att gälla ? Det är det som är av intresse för dem i derasagerande . AnL103 (): Frågan om åtgärder mot sexuella övergrepp på barn har behandlats i betänkanden från socialutskottet åren 1984/85,1986/87,1987/88 och återigen . Det har gjorts ungefär samma uttalanden varje gång, så , , är det, i varje fall enUgt vår uppfattning, dagsför 100 ett fillkännagivande till regeringen för att därmedunderstryka behovet av snabba och kraftfullaåtgärder. AnL 104JAN (): Statligt huvudmannaskap tror jag inte löserde problem som pekar på. Problemet med § 12-hemmen är att deär fellokaliserade - i finns ett överskott av § 12-hem, medan det däremotfinns ett underskott av dem i andra delar av landet. Det tror jag personligenhar att göra med - och kommer att ha det - den bristande eftervården. Vare sigdet är fråga om § 12-hem eller andra hem bör hemmen inte ligga alltför långtfrån hemorten för att uppföljningen på hemmaplan skall bli någorlunda bra. Jagtror inte att ett statUgt huvudmannaskap skulle lösa det problemet. Jag tycker, , att det var en mycketklar markering man gjorde när man efter socialberedningens förslag tillsatte ensärskild utredare. Det borde, också för socialsekreterare, vara en mycket klarmarkering av vilken inställning man hade till det förslaget. För , som talade om snabba åtgärder, villjag bara upprepa: kommer BRÅ:s rapport - den bör rimligtvisbehandla olika samverkansmodeller, som ni skriver om i er reservation. Låt ossavvakta det -- det är inte långt . Det kommerlagstiftningsförslag också på det här området. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. Kammaren övergick till att fatta beslut i de förevarandeärendena. Utskottets hemställan - som ställdes mot reservationen avPer och - bifölls med acklamafion. Mom. 1(riksnorm för socialbidrag) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 1 avRolf L -bifölls med acklamation. Utskottets hemställan bifölls. Mom. 5 (bistånd till psykoterapeutisk behandling) Utskottets hemställan med godkännande av utskottetsmotivering bifölls med 194 röster mot 96 för utskottets hemställan medgodkännande av den i reservation 2 av m.fl. anfördamotiveringen. 13 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 6 (hem för särskild tillsyn) Utskottets hemställan bifölls med 238 röster mot 61 förreservation 3 av m.fl. 7 ledamöter avstod från att rösta. 8 protokoll 1988/89:20 Prot.1988/89:20 Mom. 7 (tvångsomhändertagande av barn) 9 november1988 Utskottets hemställan bifölls med 265 röster mot 35 för reservation4 av 6 ledamöter avstod från att Mom. 8 (sexuella övergrepp mot barn) Utskottets hemställan bifölls med 158 röster mot 150 förreservation 5 av m,fl.