prot · GC0925 · 1988-12-31 00:00:00 — Det är inget nytt bekymmer ulan det har funnits sålänge jordförvärvslagen har funnits: Man har sagt alt man skall bosätta sig påfastigheten, och sedan gör man inte det. har små möjligheteratt göra någonting åt det, och del är del vi vill ändra på. Det är viktigt attgöra det- syftet är att vi skall ha en levande landsbygd och att de människorsom utger sig för att vilja bosätta sig där också gör det. AnL 78 () replik: Ett av de bärande motiven för att ändra jordförvärvslagen var, precissom sade, att vi ville ha en aktivare fastighetsmarknad. Viville ha större omsättning på jordbruksfastigheter. Faktum är att marknaden förjordbruksfastigheter var ganska förpuppad av olika skäl, bl.a. det att ingensom hade en jordbruksfastighet ville släppa ifrån sig den 1988/89:25 därföratt man var orolig för att inte få köpa en ny . Så tiU vida har lagändringen uppfyllt våra önskemål. Det finns ocksåen regel som ~ ', ' säger alt det vid försäljning av en faslighetbrukar hända någonting på fastigheten, och då bUrdel en på något sätt aktiv fastighet. Passivaär icke släktförvärvarna. Vi har kontrollerat det. Del finns ingen skillnadmellan oHka slag av förvärvare, men vi vet all vid ett förvärvsfillfälle händerdet i regel någonting på fasligheten. Del kan vara investeringar i byggnader,det kan vara investeringar i driftsförhållanden, i skogsbruk, bilvägar,dikningssystem och aUting sådant. Jag tror inte att det är någon skillnadmellan ägarkategorierna. Huvudsaken är att det sker en omsättning påfastighetsmarknaden. Vivet att de mest passiva är de äldre brukarna. Det är icke de yngre som ärpassiva, även om de bor på en annan ort, utan de lägger ner jobb, pengar ochintresse på sin fasfighet, helt naturligt. Jag tror all vi skall vararealistiska och säga det, för del är väldigt farligt när man talar om passivaägare och generaliserar det begreppet. Det har vi gjort länge nog, och det ärfel. AnL79 () replik: skyller misslyckandet i den svenska jordbrukspolifikenpå politiken i andra länder. Jag kan inte säga att han har helt fel, för visstär det komplicerade internationella förhållanden, och att vi måste samarbetainternationellt på det här området är helt klart. Mentrots aUt har man allfid en valfrihet. Jag menar i alla fall att vi mångagånger hade kunnat välja annorlunda inom jordbrukspolitiken, speciellt påmiljösidan. Jag vill inte gå in på hur, för det faller utanför ramen i den härdebatten. Det får vi prata om i jordbrukssamtalen. Sedanhoppas jag att vi har som utgångspunkt i de kommande jordbrukssamtalen att vifaktiskt har frihet att välja politik själva också. AnL80 () replik: Låt mig på en gång lägga fast alt jag inte ställer mig bakom påståendetalt svenskt jordbruk är misslyckat. Svenskt jordbruk är förmodligen ett av debästa och mest effektiva i världen. Vi har en skicklig yrkesarbetarkår. Problemetär att vi har en överproduktion som vi har svårt att sälja på världsmarknaden.Men vi kan inle lasta svenskt jordbruk för att vi har det problemet. Det ärhelt klart att det är en samhällsangelägenhet att anpassalivsmedelsproduktionen till vårt behov men också att anpassa den till ny ochmera skonsam teknik. Sedantror jag att vi börjar bli överens, . Vi skiljer oss åt barapå en punkt. Om hela förvärvsprövningen skulle slopas och del skulle komma inandra och kanske mera kapitalstarka köpargmpper, innebär ju inte det mer av denaktivitet som Lorentzon efterlyser. Prövningen syftar ju just fill all utrönaom del blir den aktivitet som vi vill ha. I prövningen söker man garantier föratt den som förvärvar fasfigheten sätter i gång aktiviteter. Aktivitetenblir inle mindre därför alt man gör en förvärvsprövning. Vad det handlar om ärju att undersöka vad köparen har för syfte med förvärvet. Tredjevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet Prot.1988/89:25 få antecknat att hon inte ägde rätt fill ytterUgare replik. AnL81 (): Jordförvärvslagen Vi moderater vill att det skall bo människor på landsbygden. Vi stårtill fullo bakom devisen "Hela skall leva". Men- vad är det som har åstadkommils med jordförvärvslag och prisprövning? Isjälva verket har denna lagstiftning i hög grad vållat en avfolkning pålandsbygden. undrar man över om de som förespråkar förvärvsprövning avdet slag vi haft och fortfarande har, verkligen har sett den svenskalandsbygden i olika delar av landet. Har de som företräder en riksdagsmajorilelfunderat över varför det slår så många tomma, halvt eller helt förfallna husute på landsbygden, ofta i en bördig jordbruksbygd? Jo,det är därför att storleksrafionaliseringen har kommit att styra förvärven. Dethar lett fill att markarealer har sammanslagits, genom lantbruksnämndensdirigering, till s.k. utveckUngsbara lantbruksföretag, och så har boningshus påfastigheter som sålts ofta blivit stående tomma. Jaghar själv under i intresserat mig för den här utvecklingen -eller, kanske snarare sagt, den negativa förändring som skett på landsbygden.Jag har , utifrån en sits i en lantbruksnämnd, förvånats över att denliberalisering av jordförvärvslagen som beslutals om i och som skulleinledas inle har kommit att påverka handläggningen mera märkbart. Jaghar en känsla av att byråkratin, som vuxit sig väldigt stark, ligger som ettankare även sedan vi fält ett annat regelverk som säger att man skall varagenerös - jag "översätter" nu fritt - med tillståndsgivning tillenskilda förvärv. Jordbruksfastigheten behöver inte vara ett bärkraftigtlantbruksföretag utan en plats där man kan bo och där man också kan utvecklaett näringsfång av annat slag. Vihar från moderat håll satt in turismen, hantverket och småföretagsamheten isjälva landsbygdspolitiken, och vi har konstaterat att vi har haft rätt i vårapläderingar. Del var ju faktiskt den dystra erfarenheten av en döende landsbygdsom gjorde att fattade beslutet om vad vi kallar en liberalisering avförvärvsprövningen. Menlika fullt är det, som , företrädare för ijordbruksutskottet, sade. Det har i praktiken bilvis gått tillbaka till denursprungliga hårdhänta byråkratiska prövningen, och det har inte blivit denliberalisering som de facto åsyftades. Mankan också undra över om den majoritet som envist vill bibehålla prisprövningenhar funderat närmare över hur människorna på en landsbygd arbetat och planeratför framtiden. , en lantgård, ligger många generationers verk. Jag kannämna ett typfall som funnits och finns i tusental, nämligen ett äldrelanlbmkarpar som på sin jordbruksfastighet har lagt ner sitt livsverk. De harinte haft råd att bekosta en dyrbar pensionsförsäkring. De kanske hör tillundantagandepensionärerna. De har inga barn som vill överta fasfigheten, intesom ett lantbruksföretag. De skulle vilja säljafastigheten och skaffa sig en liten villa i tätorten eller i 119 1988/89:25 staden,men genast ser de vad följden blir av detta. gär 16 november1988 in> med stöd av prisprövningsparagrafen, och sätter priset på deraslivsverk. Del priset undersfiger i de flesta fall vad de måste betala förvillan som de så gärna skulle vilja dra sig tillbaka till i tätorten inärheten. Marknadsekonomin,herr talman, är överlägsen varje annat system i vår värld när det gäller altskapa rättvisa och välstånd. Vi ser vart det leder när man prakfiserar andrasyslem - totalitära, statskapitalisfiska. Menvi har två slags prismarknader i . Det förekommer regleringsingrepp sominnebär all statstjänstemän på en lantbruksnämnd sätter priset på människorslivsverk och konfiskerar en ansenUg del av det som är deras pension - det somskulle vara deras trygghet på ålderdomen. Detta, herr talman, kan inte vararättvisa. Jaghar tillsammans med prakfiskt taget mofionerat omåtgärder för jordbruket och landsbygden i . Självfallet står vi ocksåbakom de moderata motionerna. Vi har i kunnat konstatera hurlandsbygden utarmas år . har del skett enhalvering av antalet lantbruksföretag. Allt fler människor efterfrågarsamtidigt möjligheter att bosätta sig på landsbygden. Detföreligger, herr talman, en promemoria från lantmäteriverket, beställd avregeringen och föranledd främst av mina motioner om ändringar ifastighetsbildningslagen. Jag vUl att man skall kunna förvärva större tomter pålandsbygden än den vanliga gårdstomten på något eller . har faktiskt lantmäteriverket kommit till slutsalen att det ärbra att människor får förvärva jord på landet. Och om de kan köpa jord till enbefintlig bostadsfasfighet eller där man kan bygga en ny fasfighet, så skalldet vara fullt möjligt. Detta uttalande är alltså underlag för ett lagförslag.Mina motioner härvidlag har blivit alltmer positivt behandlade. Och man har,herr talman, rent av kommit att tala om bostadsjordbruk. Det är en heltny inriktning, som innebär alt man skall kunna bilda nya lantbruksföretag. Deblir förvisso i miniformal, men det kan röra sig om flera tunnland enligt dessalantmäteriverkels tankar som har satts på pränt. Jordbruksfasfigheler är, som vi vet, i storutsträckning mycket små, och det är dessa som rimligen skall kunna förvärvas avenskilda - fysiska personer -med full frihet i en marknadsekonomi i ettvälståndsland. AnL 82 (): Om jag, som enligt inget ser, får yttra mig i den härdebatten om utvecklingen i jordbruket, så vill jag säga att jag hade en känslaav att frammanade en bild från forntiden - i varje fall fråntiden innan man började pröva förvärvstillstånd här i landet. Dagens situationär ju en helt annan. GötheKnutson talar om jordbrukare som vill sälja sina små fasligheter för att kanskeköpa en villa i tätorten på äldre dar. Den möjligheten finns, står tydligt i lagen att när det gäller småfastigheler skall marknadsprisetvara ledande. Det är bara när del gäller fastigheter av typ familjejordbruk somman skall göra en bedömning efter avkastningsvärdet. Del är ju då fråga ombetydligt större förvärv. talar ocksåom byggnader som har rasat ihop. tredjedelar av allaförvärv inte prövas enligt jordförvärvslagen, kan det ju vara sä all de härförhållandena råder när det gäller något av de förvärv som har skett ulan attlantbruksnämnden har prövat. Det kan också hända att byggnaderna så att sägafår stå - att man behåUer dem av olika skäl. Ävenom vi har ett bristfälligt underlag avseende tiden efter lagens ikraftträdande,så är det helt klart att antalet avslag på ansökningar om jordförvärv harminskat mycket markant. Det är ju i ett fåtal ärenden när det gällerprocentsatser som ansökningarna avslås. Men man har alltså ännu ett något förbristfälligt underlag. Det kan kanske vara så att man fortfarande bedömer vissaförvärv - eller i varje fall gjorde det i början när lagen hade trätt i kraft -efter fidigare grunder. Det är ändå nämnderna som skall göra vissa bedömningar.Men del är helt klart att antalet förvärvsansökningar som avslås minskardrastiskt. AnL83 (vpk): Jag bUr fakfiskt upprörd när i talarstolen säger attmarknadsekonomin är oöverträffad när det gäller att skapa rättvisa och godaförhållanden för människor, t. ex. i fråga om tillgången till mark ochmöjligheten att bli jordbrukare. Jagär definitivt ingen förespråkare för det som kallar förstatskapitalistiska system. Men jag tycker all har man ögon all se med och öronatt höra med, och ser sig om i världen, så inser man att i de länder därmarknadsekonomin får råda är förhållandena fruktansvärda. Möjligheterna förmänniskor att över huvud taget leva under rimliga förhållanden, att t.ex. brukajorden och leva på det, är så gott som obefintliga. Jag tror egentligen inte att ens ärförespråkare för en ohämmad fri marknadsekonomi. När det gäller den sak som vidiskuterar , säger ju även att man vill ha prövningbeträffande juridiska personer men inte beträffande fysiska personer. T. o. m.moderaterna inser fakfiskt att den ohämmade marknadsekonomins dagar är räknade.Det finns inte någonstans i världen något färdigt system som vi kan ta till ossoch säga alt det är bra. Vi har att pröva oss fram själva i vårt land. Ochutgångspunkten för den prövningen måste vara all den människa som har fallenhetoch lust att arbeta med jordbruk måste få den möjligheten, oavsett om man harföräldrar som varit lantbrukare eller om man har goda ekonomiska fillgångar.Det måste alltså vara utgångspunkten när vi diskuterar de här frågorna. AnL 84 (): Jag är inte ett dugg förvånad över det senaste inlägget här. Detgjordes av en ledamot kommunisterna. Där tycker man inte ommarknadsekonomi. Men man har sin ideologiska förankring i samma system som idiktaturens , , , , , ,liksom i afrikanska stater där armodet aldrig har varit större än sedan de fickjust kommunistiska regimer. Exemplen talar för sig själva. Ingenslans i världendär socialismen i kommunismens form har kommit till praktisk utövning levermänniskorna i frihet. Därmarknadsekonomi får råda, där finns det en frihet, och den är också förknippadmed demokrati. När vi gör ingrepp i marknadsekonomin. 9Riksdagens protokoll 1988/89:23 -25 1988/89:25 innebärdet att vi kommer i olag med ett bra system. Ingreppen görs bl.a. i 16 november1988 byråkrafins form. NärHåkan här påstår att jag skulle ha förvillat mig in i något slagsäldre tid, så tycker jag att det snarare är som företräderforntiden då fogdarna styrde bönderna på vår landsbygd. Det är något av ettfogdevälde när vår jordförvärvslag och prisprövning prakfiseras. Jagtog här exempel från , men jag känner motsvarigheter på många andrahåll i landet. Del var inte en fasfighet på ett par, tre hektar jag avsåg, utandet var ett medelstort lantbruksföretag. Kanskehar och andra företrädare för utskoltsmajoriteten någon uppfattningom vad en villa i en tätort kostar. Priserna ligger oftast på en halv miljonkronor och däröver. De som bor på landsbygden har gubevars ofta ganska storabosläder och känner kanske inte någon lust att krypa in i en Uten lägenhet. Nåväl:Vad innebär det när man efter lantbruksnämndens prissättning, som ofta liggerflera hundra tusen under marknadsvärdet på ett familjejordbruk, skall betaladen villa som man vill bo i ? Eftervad jag nu sagt hoppas jag att har förstått mitt exempel och insettall sådana här fall finns i tusental. Jagskall , herr talman, bara nämna att om man följer handlingarna i enlantbruksnämnd - och det gör jag - ser man klart och tydligt att denliberalisering som riksdagsmajorileten de facto syftade till icke har kommitatt fillämpas i den utsträckning som vi har rätt att kräva. AnL85 (vpk): Det är inte sak alt redogöra för var jag har minideologiska hemvist. Däremot kan han gärna få tala om, var han har sin egenhemvist. Det är min sak att redogöra för var jag hör hemma, och jag har minideologiska hemvist i den svenska arbetarrörelsen, som växte fram just därföratt människor i delta land var förtryckta och protesterade mot denmarknadsekonomi som företräder. Jag skall inte ägna mig åt atträkna upp alla de länder i världen som har sådana marknadsekonomier därmänniskor lever under ett oerhört förtryck, som vi knappast kanföreställa oss. Jag är övertygad om att kammarens ledamöter vet vilka dessaländer är, och jag behöver alltså inte räkna upp dem. Menjag skulle gärna vilja fråga : Anser att det är deekonomiska förutsättningarna som skaU avgöra människors rätt och möjlighet attägna sig åt jordbruk? Hur skall man lösa problemet för dem som inte har mycketkapital men som har fallenhet för yrket och har lust att ägna sig ål det? Årdet inte viktigt att samhället hjälper till och styr utvecklingen, så attmöjligheterna finns för dessa människor? AnL86 (): I de bästavälståndssamhällena finns del mycket litet av styrning från encentralmakt. Omvänt är det i de kommunistiska samhällena en utpräglad styrning, ochdär lever människorna på en nivå som är så låg att vi knappast kan föreställaoss dessa människors verklighet. 122 Jag ber om ursäkt om del föreföll som om jag villeapplicera den värderade Jag understryker att jag nu uttryckligen talar enbart om kommunismen.Och någonting av kommunism finns det ändå hos kommunisterna.Helt har man väl inle försökt att svära sig fri från kommunismen, när det nukniper. Vill någon från vpk klargöra hur situationen verkligen är för denbefolkning som skall livnära sig på jordbruk i de länder som är kommunistiskaoch där således marknadsekonomin icke har något utrymme? Självkan jag tillsammans med människor i en hel värJd berätta om hurmarknadsekonomin i demokratier åstadkommit ett så blomstrande jordbruk ipraktiskt vart och ett av de ifrågavarande länderna, att ett överskott harblivit jordbruksnäringens stora problem. Det är ju därför att det svenskajordbruket är så effektivt som vi har ett överskott i vårt land. På samma sättär det i , i , i , i och i en rad andra länder,där ägande av jorden är tillåtet och där familjejordbruket är själva stommenoch bärkraften inom en näring som vi alla har all anledning all slå vakt om.Familjejordbruket är grunden för jordbruksnäringen. Det är också grunden för enlevande landsbygd, grunden för alt hela kan leva. AnL87 (vpk): Det är märkligt att en diskussion som ursprungligen rörde delar avjordförvärvslagen nu har svävat ut och blivit en stor ideologisk debatt omolika samhällssystem. Men eftersom vi har hamnat i den sitsen vill jag gärnasäga alt jag är kommunist, och jag skäms inte för detta, utan jag är stolt överdet. Det betyder inte attjag försvarar de etablerade kommunistiska länderna,liksom jag antar alt inte är beredd att försvara vartenda land häri världen som säger sig vara en demokrati men inte är det. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om näringsutskottets betänkande 1.) Kammaren övergick till att debatteranäringsutskottels betänkande 1 om relurpapper m.m. AnL 88 (vpk): fattade beslut om olika åtgärder - och vettigaåtgärder - som skulle leda till en ökad återvinning och en bättre hantering avallt del avfall som produceras i samhället. sade den gången också altpappersinsamlingen borde vara fullt genomförd eller t.o.m.dessförinnan, i varje fall där detta är motiverat och fullt möjligt. , år1988, är läget sådant att en hel rad kommuner faktiskt inle har lyckats vidtade här åtgärderna. Apropå den debatt som förts här kan man tala om ettenormt slöseri på en rad olika områden i del svenska samhället. Nära 1 miljonton papper slängs här i landet, trots att det finns mängder av människor somfrivilligt har samlat in papper och som skulle vilja se att det återanvändes päallra bästa sätt. Vad beror det på att ännuår 1988 inte alla kommuner finns med i systemet? 1988/89:25 Vad berordet på att man slänger en mängd papper som avfall trots att det är 16 november1988 en värdefull råvara? Ja, bl.a. finns det starka krafter på området som mereller mindre har monopol och kan pressa dem som vill att det papper som PP" samlats in skall användas på ett vettigt sätt ochgå till exempelvis pappersbruken i landet. Detförhåller sig så att de privata förelag som har hand om verksamheten liksompappersbruken har pressat priserna och använt den makt de har bl.a. gentemotkommuner som har stått för pappersinsamling. Det finns ett stort överskott avpapper som är insamlat, och människor här i landet - bl.a. skolbarn - harslitit och jobbat för att åstadkomma ett bra resultat. Samfidigt,herr talman, som delta överskott av insamlat papper finns så importerasreturpapper fiU . Det är ju en bakvänd ordning, och det är detta som harlett till alt vi inom vpk har motionerat om att saken borde lösas påett annat sätt, så att dessa starka kapitalistiska krafter inle får stå ensammaoch missbruka de resurser som finns i samhället så som de har gjort. i en frågedebatl här i kammaren var mycketöppenhjärtig och verkligen i form. Debatten handlade om pappersålervinning ochom den förtvivlan som barn kände när de hade samlat in papper och sedan fåttveta att det inle var någon som ville ha papperet, därför att papperimporterades från annat håll. sade så här i den debatten: "Jaghar också exempel på kommuner som genom dåliga insamlingssystem försäkrar sigom att få en viss pappersfraktion i det de eldar. Det är definitivt fel. Såskall del inte vara. Sedanär det också så att de pappersbruk som köper in papper för att använda i sinprodukfion bedriver ett krig för att få bästa möjliga pris. I detta har de ävenanvänt frakfioner av importerat papper. Det är alltså ett utslag av hurkapitalismen fungerar i praktiken." Jagtycker att det är en bra beskrivning av läget och ett lämpligt sätt att geuttryck för upprördheten i detta sammanhang just när man diskuterar sådant somborde återvinnas i stället för att bli avfall. Närdet gäller frågan om avfall har i en debatt med bl.a. mighänvisat till en ganska stor utredning som kallas "Avfallet ochmiljön". Utredningen avlämnade en rapport . Därsäger man apropå returpapper: Hoten mot pappersåtervinningen är dels en negalivprisutveckling vad gäller ersättningen per ton returpapper, dels en otillräckligefterfrågan. Jagtycker att det nu borde vara en självklarhet att säga ja till vpk:s motion, där vi framhåller att kommunernas samarbete på detta område borde mynna ut i en samordning mellan stat, kommuner och landsting. Det handlar alltså om ett slags inköpscentral för dessa. Därmed skulle de uppvisa en helt annan styrka än vad som är fallet gentemot dem som sedan skall använda relurpapperet. Vi har upprepat vårt krav - den här gången i en reservation, som också tUl vår glädje har anslutit sig till. Reservationen återfinns således i betänkandet, och den mynnar ut i ett förslag om en inköps- och försäljningsorganisation för pappersprodukler. Det är något som vpk 124 länge har propagerat för. Jag yrkar bifall tillreservationen. AnL 89LARS (): stöder den samverkan inom denoffentliga sektorn som vpk har föreslagit när det gäller försäljning avrelurpapper. Eftersom , vilket framgår avbelänkandet, uppenbarligen anser att den monopolisliska inköpsorganisation sompappersbruken har byggt upp för alt köpa relurpapper är okej, krävs det att desom är svaga och splittrade på försäljningssidan - dvs. kommunerna, och dåframför allt de mindre kommunerna - sluter sig samman. Därför stöder vi vpk:sförslag. När det gäller frågan om papper och pappersförbrukning istort är det miljöpartiels uppfattning att pappersförbrukning bordeminska. Världen har inte råd med , i varje fall inte med svenskpappersförbrukning. Om alla folk skulle ha samma pappersförbrukning per capitasom vi i har, skulle världen bli ett enda stortkalhygge. Detta skulle bl.a. få förödande effekter vad gäller koldioxidhalten iluften. Därför måste vi i , om vi skall la vårt långsiktiga ansvar, hamålsättningen att dels begränsa förbrukningen av papper, dels öka andelenreturpapper i papperstillverkningen. De motioner som behandlas baseras emellertid påandra förhållanden än dagens, vilket framgår av kurvan på s. Motionerna skrevs då del var brister i fråga omtillverkningskapaciteten och överskott på returpapper. Vi är nu raskt på vägatt hamna i den motsatta situationen. riskerar alltså att i rätt storskala behöva importera returpapper för att kunna möta pappersbrukens efterfrågan. Jag är dock övertygad om alt det, när väl medbetydligt ökad styrka börjat göra sig gällande i de flesta kommuner i landet,kommer att bli rejäl fart på sopsorteringen och därmed på pappersinsamlingen.Det är därför inte nödvändigt alt just nu vidta åtgärder av det slag somföreslås i motionerna. Det har också utskottet insett. Däremot är det av största vikt att ansvariga myndigheter,kommuner och industrier även i fortsättningen uppmärksamt följer utvecklingen.Både när det gäller kraven på energihushållning- för att möjliggörakärnkraftsavvecklingen - och när del gäller kraven på hushållning medvedråvara är del verkligen angeläget att ha en hög grad av återvinning ochåteranvändning som målsättning. Dessutom är det ur miljösynpunkt positivt med en ökadinblandning av relurpapper. har lång väg att gå. Del framgår avbetänkandet. Vår inblandning av returpapper ligger på i genomsnittblygsamma , medan andra västeuropeiska länder har inblandning.Vi i skall senare återkomma med förslag till hurtotalförbrukningen av papper i kan minskas. Jag yrkar, herr talman, bifall till reservationen och iövrigt till utskottets hemställan. AnL 90LEIF ():