prot · GC0935 · 1988-12-31 00:00:00 — Ute i samhället håller man faktiskt pä alt dränera också vuxna påerfarenhetskunskaper. Del är t.o.m. så att en andra klass av medborgare hållerpå att växa fram. Som motionären uttrycker det håller vi på att utveckla enförlorad generafion. Det är särskilt oroande när del gäller barn och ungdomar,som av naturliga skäl saknar erfarenhet men som också saknarmöjlighet att välja därför att de inte vet vilka alternativ som finns. Detta är en stor ekonomisk fråga. Det gällerinvesteringar, som riskerar att dra undan resurser från humanisfiska ochestetiska ämnen, ibland på ell elementärt behovsplan. Vi har sett atttillgången på andra läromedel sinar. Elevernas möjlighet till kreativa verksamheter är väl såvikliga som deras möjligheter aft manipulera datorer - ja, viktigare, enligtmin mening. Specialisering när del gäller användning av datorer borde väntatill gymnasieskolan, utom i vissa undantagsfall. bör elever pågymnasieskolan, främst tekniker och ekonomer, ges motsvarande ökademöjligheter att komma i kontakt med humanistiska och kreativa ämnen. Sammanfatlningvis skulle jag vilja säga: Lät dehumanistiska och estetiska ämnena stärkas! De måste stärkas. Å andra sidanfinns det anledning att skynda långsamt när det gäller satsning på datorer. AnL 105 () replik: I utskottets belänkande hänvisar vi till altriksdagen har tagit beslut om åtgärder för att utveckla skolansdataundervisning- det gjorde vi under förra . Beslutet grundar sig päett förslag från en arbetsgrupp som har arbetat med hur man skall utveckladataundervisningen. I del sammanhanget betonades all datorn skall vara ellpedagogiskt hjälpmedel -inte minst för elever med handikapp, som ju kan ha stornytta av datorer. Det sägs också att det är viktigt atf alla människor fårgrundläggande kunskaper om datorer, så att det är människan som styr teknikenoch inle tvärtom. Det kan väl inte vara något fel med med det, eller hur,miljöparfiet? Sedan tycker jag inte man skall sätta de olika kunskapernai motsatsställning fill varandra. Det behöver ju inle vara ett anlingen-eller- anfingen datakunskaper eller humanistiskt/estetiska kunskaper- utan kan ocksåvara ett både-och. Oavsett om tar upp det här eller inte, vet viatf barnen i väldigt fidig ålder kommer i kontakt med datorer på ett ellerannat sätt. Det kan väl ändå infe vara fel att också i ta upp bådehur de används och vikten av atf det är människorna som styr tekniken, intetvärtom? AnL 106 () replik: Jag vill stödja den uppfattning sommotionären har - det är fakfiskt den motsatta. upplever attdatorerna försvårar direktkontakten mellan människor. De formaliserar ochutarmar informationsinnehållet och dränker oss i en mängd information som viinte söker. Det är det som är problemet. Det har visat sig att gymnasister som sysslar alltförmyckel med datorer drar sig undan umgänget med kamrater och får en smal syn påumgänge med andra människor. Att del sedan finns ett spontant intresse bland yngreelever är helt klart. Det får de naturligtvis ha - det är inle det vi vändeross emot. Vi tycker att skolan först och främst skall utvecklabarnens omdöme och ge dem ett rikt språk, så att de kan uppleva kulturellmångfald samt känna glädje och förståelse när del gäller människans ansvar ochmöjligheter. Sådant kan man kanske inte uppleva med den snäva syn som kan bliföljden av det alltför mycknaanvändandet av datorer. Den ekonomiska aspekfen är heller inte oväsentlig.Väldigt mycket pengar satsas ju i detta sammanhang, fill förfång för andrasatsningar i skolan. AnL107 () replik: Jag vill erinra om att vi har antagit ett program fördataundervisning i skolan. Del är ett synnerligen väl avvägt program. Dethandlar här inle om anlingen-eller utan om både-och. Jagtycker all argumentation verkligen utgör ett stöd för kravet atffrågan om datorer skäll tas upp i skolan. Hur används datorerna, och vilkenroll skall de. få spela i människors liv, i den verklighet som ungdomarna leveri? Detskadar aldrig att man resonerar om sådana här saker. Vidare är det viktigt får praktiska erfarenheter av hur datorerna används. De är ju så vanligtförekommande i vårt samhälle. Skolan bör således få utgöra en del av denverklighet som gäller. Återigenyrkar jag bifall till utskottets hemställan och avslag på reservationen. AnL108 () replik: Om det förhöll sig på det sätt som här beskriver,skulle jag hålla med henne. Men den stora debatt som skulle föregå införandetav datorer fördes ju aldrig. Någon ideologisk debatt t.ex. har alltså aldrigförts. Tekniken kom först, och sedan får den vara avgörande. Pådet praktiska planet är det tyvärr på det sättet - i varje fall har jag upplevtatt det är så - att lokala satsningar på datorer gör aft andra investeringarfår stå tillbaka. AnL 109 (): Jag vill bara helt kort kommentera utskottsmajoritetens skrivningbeträffande mofion 1987/88:Ub285 angående servicematerial i maskinskrivning. Enexpertgrupp fick på sig för att ta fram ettservicematerial. Materialet levererades till SÖ . Sedandess har man från lärarhåll med jämna mellanrum efterlyst materialet. Man hardå informerats om när materialet skulle ges ut. Tyvärr har fidpunkten härförideligen flyttats fram. Så sent som svarade statsrådet i en frågedebatl alt materialet enligt uppgifter från SÖ skullefinnas tillgängligl inför delta läsår. har snart hela höstterminen gått utanatt det utlovade materialet lämnats ut. EwaHedkvist sade här att datorer är viktiga i undervisningen. Detanser också jag, särskilt som de kan vara till nytta för många handikappadeelever. Men det är också viktigt att man får lära sig att använda tangentbordetpå ett riktigt sätt. Det aktuella materialet syftar just till att underlättainlärningen i detta avseende. Jagbeklagar verkligen att SÖ uppenbarligen inte ger vare sig statsrådet ellerriksdagen korrekta uppgifter. Jag förutsätter att serfill att SÖ tar fram det aktuella materialet, som väl legal i någonbyrålåda under de här tre åren. Prot:1988/89:35 AnL IIO (): 30novérhber 1988 Herr talman! Jagbegärde tidigare replik på anförande " med anledning avhans påhopp när det gällde frågan om nedskärningarna. Han menade bl.a. alt detjag tidigare hade sagt vittnade om att jag var blåögd; Men det har juförekommit stora nedskärningar . Jag menar att detinte får vara sä i fortsättningen. Även om elevunderiaget sviktar, måste mansatsa på barnen. Barnen är ju vår framtid, och barnen måste få kosta. Vi vet att med ett större föräldra- och elevengagemang kankostnaderna för skolan bli mindre. Det vikliga är ju vad man prioriterar iskolan. Själv har jag prakfiska erfarenheter av att elever har påverkatbudgeten och varit med vid planeringen av inköp av läromedel,förbrukningsmaterial osv. för det kommande läsåret. Det rör sig alltså omkapitalinvesteringar. Man måste sätta tilltro fill barnen - del är vad delhandlar om i skolan -, men denna tilltro saknas. Ofta kommer reglernauppifrån eller utifrån. Som det är fillåts inte barn, föräldrar, eleveroch skolans personal alt tänka självständigt. Man kan fråga sig varför del oftaär lärarbarn som går i de alternativa skolorna - exempelvis Waldorf- ellerMonlessori-skolorna. Jo, där känner man att man har ell inflytande, alt detfinns ett engagemang och att det finns arbetsglädje. Dessutom inriktar man sig imycket stor utsträckning på humanistiska och estetiska värden. Det är denlokala skolan som måste få bestämma vad som skall prioviteras. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren övergick till all fatta beslut i de förevarandeärendena. Mom. 1 (undervisning för asylsökande) Utskottets hemställan bifölls med 258 röster mot 50 förreservationen av och . Mom. 2-7 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 15(de humanistiska och estetiska ämnenas företräde framför skolans datorisering) Utskottels hemställan bifölls med 291 röster mot 18 förreservation 1 av . Mom. 21 (hemuppgifternas roll) Utskottefs hemställan bifölls med 214 röster mot 94 förreservation 2 av m.fl. 1 ledamöt avstod från attrösta. ' Mom. 22 (behovet av en övergripande utbildningspoUtiskutredning) Utskottets hemställan bifölls med 273 röster mot 38 för reservation 3 av 90 och . övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 3(teckenspråksundervisning för föräldrar till döva eller hörselskadade barn) Utskottetshemställan bifölls med 288 röster mot 21 för reservationen av . 2ledamöter avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 2 (skolansbrottsförebyggande arbete) Utskottetshemställan med godkännande av utskottets motivering bifölls med 248 röster mot59 för utskottets hemställan med det tillägg till motiveringen som föreslagitsi reservation 1 av m.fl. Mom.3 (utformningen av skolmåltidsverksamheten) Förstbiträddes reservation 2 av och med 54 röstermot 17 för reservation 3 av . 239 ledamöter avstod från attrösta. Härefterbifölls utskottels hemställan med 256 röster mot 55 för reservation 2 av LarzJohansson och . Mom.7 (bidragssystem för hemspråksundervisningen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 4 av och Carl-JohanWilson - bifölls med acklamation. Mom.12 (anpassad studiegång i ) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 5 av m.fl. -bifölls med acklamation. Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 6 av m.fl. -bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 11§ Föredrogs trafikutskottets belänkande 1988/89:TU3 om Öresundsförbindelserna. AnL 111 PER STENMARCK (m): ständigt återkommande debatter omfasta förbindelser över har litet av TV:s långkörare Grevinnan ochbetjänten över sig. När vi nu nästan på årsdagen av den senaste i raden avdebatter i detta ämne äter skall diskutera den här frågan, är det inte enbartsamma procedur som som upprepas, utan i sina huvudbeståndsdelar ärdet samma procedur som . Jag satte mig ned och gick igenom trafikutskottets olikaalster i detta ärende under de år som jag själv har suttit här i . Detär ganska lätt att konstatera att det som vi och fidendessförinnan har fått uppleva är en enda rad av utredningar som hela tidenkommit och gått. De har haft litet olika namn. Det har varit utredningar,kommissioner, expertgrupper, enmansutredningar, delegationer och beredningar.Allihop har de arbetat intensivt och i stort sett bara lämnat två saker eftersig. Det ena är en uppsjö av publikationer, det andra är en rad frågetecken sompolitikerna kunnat ta som förevändning för att tillsätta nya utredningar. Sähar karusellen snurrat vidare. Därför har också Öresundsfrågan under senaredecennier kunnat tjänstgöra som svenskt utredningsväsendes främstaförsörjningsinrättning. Möjligen kan den vara nöjd som sett som sin främstauppgift att driva frågan i långbänk. Det har nämligen blivit det endaresultatet. Därmed har vi också, kanske omedvetet, fattat det sämsta av allabeslut, nämligen inget beslut alls. Uppenbarligen styrs denna kammare av ettslags Öresundsteorem, som säger att i valet mellan alt säga ja eller nej fillen fast förbindelse över , säger vi ingenting alls. Trots att det förmodligenhela tiden har funnits en majoritet i denna kammare för ett ställningstagande inågondera riktningen. Jag tror att det är viktigt aft man aldrig underskattarbetydelsen av osäkerhet när det gäller investeringar i nödvändig infrastruktur.Jag talar om osäkerheten för näringslivet, som inte vet var man skall göra sinainvesteringar. Jag talar om osäkerheten för enskilda människor som inte vet varjobben kommer atf finnas - om det över huvud taget kommer att finnas någrajobb. Jag talar om osäkerheten för politiker och samhällsplanerare som inte vetvar näringslivet kommer att etablera sig, var enskilda människor kommer allarbeta och var nödvändiga bostäder, skolor och barnomsorg måste finnas. Detligger ett slags inverterad dynamik i denna osäkerhet - en osäkerhet som intefär underskattas och en dynamik som skulle kunna användas på ett betydligtbättre och mera produktivt sätt. Debatten kommer åtminstone atf visa påen sak, nämligen att de olika politiska partierna har bestämt sig för vad deanser i frågan om fasta förbindelser över - alla utom ett parti:socialdemokraterna. Det är både beklagligt och beklämmande att det störstapartiet, som dessutom befinner sig i regeringsställning, på detta sättfortsätter att förhala.problemels lösning. Det är mycket av vilja, sällan vågaoch framför allt aldrig någonsin kunna över det socialdemokratiska agerandet idenna fråga. I denreservation som vi moderater har fogat till trafikutskottets betänkan- de nr 3har vi utvecklat varför vi anser atf en satsning på en fast förbindelse överÖresund är nödvändig. Vi kan konstatera alt goda förbindelser över ärav central betydelse för kontakter med övriga . En hög trafikstandardär en viktig förutsättning för att vår utrikeshandel och vår levnadsstandardskall kunna utvecklas positivt. De svenska och danska Öresundsdelegationerna,som avlämnade sitt betänkande, menar att de trafikala bedömningarnaentydigt talar för en kombinerad väg- och järnvägsförbindelse mellan ochKöpenhamn. Man menar dessutom aft det finns tillfredsställande lösningar på demiljöproblem som kan uppslå med en fast förbindelse. Som jag ser det bör därför regeringen fa upp nyaöverläggningar med den danska regeringen för att nå en överenskommelse iärendet. Ett snabbi beslut är nödvändigt, inte bara för att få rationellatransporter utan också för att undanröja de oklarheter som råder. Delbehövs ett definitivt beslut en gång för alla i den här frågan. Det går attfalla beslut, och i praktiken hade det gått liksom för tio är sedan. När nu inte fattar något beslut , eftersomdet största partiet infe heller kunnat bestämma sig, innebär det all viskjuter på frågan ytterligare, i första hand , i andra hand tillnågon gång under den innevarande mandatperioden och i tredje hand in i en alltovissare framtid. Låt mig avsluta med att fråga i hansegenskap av regeringspartiels talesman i den här debatten: År den utredning somnu arbetar den sista utredningen, innan socialdemokraterna bestämmer sig förvad man skall anse i frågan, eller är den bara ytterligare en i en allt längrerad av utredningar? Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill reservation nr 2, som är fogad till trafikufskottets betänkande nr 3. AnL 112HUGO (): Frågan om fasta förbindelser över harsedan början av 1950-talet haft stor och fortlöpande aktualitet.Historieskrivningen visar att års riksdag uttalade sig förundersökningar angående förutsättningarna för en direktförbindelse i form avbro eller tunnel mellan och . Därefter har en rad svenska ochdanska utredningar arbetat med ärendet. Frågan om Öresundsförbindelserna harbåde stötts och blötts . borde tiden vara inne för att manskall kunna fatta ett beslut. Jag tror att i stort sett alla kan vara överens om att detär mycket angeläget att förbindelserna över förbättras. GodaÖrésundsförbin-delser är en förutsättning för våra kontakter med vårt södragrannland, och inte minst av stor vikt för alt knyta närmarekontinenten. Våra framtida relationer till EG kan till en viss del varaberoende av hur vi löser ett kommunikationsproblem som detta. Vi i vill emellertid inte motsätta oss allvissa aspekter på frågan om en fast förbindelse över ses överytterligare. Det finns t.ex. anledning alt noga granska miljökonsekvenserna.Däremot vill vi starkt understryka att förslag om ytterligare studier inte får innebäraatt frågan förhalas hur länge som helst. de borde det vara möjligtatt komma fram fill ett beslut i den ena eller andra riktningen. De utdragnadiskussionerna om en fast förbindelse har skapat osäkerhet i de berördaregionerna, vilket bl.a. hämmat investeringsviljan hos företag och försvåratplanering och beslut på en rad olika områden. Densvenska Öresundsdelegätionen, som bearbetar Öresundsproblematiken, gavsfilläggsdirektiv så sent som r maj . Delegationen skall bl.a. närmarestudera alternativ med enbart en borrad tunnel för järnvägstrafik mellanKöpenhamn och Malrnö. En sådan tunnel skall i trafikmässigl, ekonomiskt ochriiiljömässigt hänseende jämföras med alternativet med en kombinerad väg- ochjärnvägsförbindelse. Vidare skall delegationen enligt direktiven undersökamöjligheterna att utföra den senare förbindelsen i etapper, dvs. först enjärnvägsförbindelse och senare en vägdel. Fördelen -om man nu skall tala omfördelar i det här sariimanhanget - med denna långt utdragna process är att detför varje utredning har växt fram något nytt alternativ, men det är inte någotmofiv för att man skall fortsätta med den här segdragna kampen om hurförbindelserna skall ordnas. Vi i anser det vara angeläget attdessa studier genomförs, eftersom frågan om Öresundsförbindelserna bör ges enså allsidig belysning som möjligt. Det är mycket vikfigt att noga undersökavilka miljökonsekvenser som olika alternafiv ger upphov fill, liksom påverkanav regionalpolitisk karaktär. Vianser att ett eventuellt brobygge måste förenas med stränga miljövillkor förvattenströmningen mellan och och för biltrafiken. Innan ettbeslut fattas om en fast förbindelse måste vissa frågor utredas ytterligare.Det gäller t.ex; vilka konsekvenser som muddringen ger upphov till samtkonsekvenserna för salthalten i Österjön av del beslutade brobygget över StoraBalt: Vi förutsätter att Öresundsdélegationerna analyserar dessa frågor isamband med de kompletterande studier som pågår. Det tillhör god svensk tradition att låta utredningar slutföra sinautredningsuppdrag innan politiska parfier låser sina positioner. Frånfolkparfiets sida vill vi alt den regeln skall följas även när det gällerframtida Öresundsförbindelser. Har vi väntat , så låt oss hatålamodet att vänta någon månad fill! Låt oss i första hand invänta februari1989 och sedan fatta ett slutgiltigt beslut. Avslutningsvis,herr talman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan i dess helhet. AnL 113 (): Så länge jag har varit med i - och det är sedan början av1970-talel - har debatten om en bro över fortgått. har helatiden konsekvent arbetat för den uppfattning som kommit till uttryck i decentermotioner som behandlas i detta belänkande. Dendebatt som här försiggår är alltså inte precis ny, vilket också Per Stenmarcknämnde. Argiimenten är väl kända: Det är hänsynen till miljön i Öresundsområdetsom varit det tyngst vägande argumentet för vår del, och det harfått ökad tynjgd, dels genorii att miljöproblemen harförvärrats, dels genom att medvetenheten om hur grundläggande de ekologiskasammanhangen är har ökat bland människor i allmänhet liksom kunskapen om hurstora försyndelserna har blivit och hur mycket som måste återställas.Därför är frågan om en inte längre bara en fråga för experter - denengagerar stora grupper av.befolkningen. Hela frågans förskjutning till alt yara en angelägenhetför alla människor märks också på hur frågan numera behandlas. Det gäller ocksåtrafikutskottets betänkanden . Tveksamheten om det kloka i attbygga en landsvägsbro, som del ju från början handlade om, medförde att idén omen kombinerad landsvägs- och järnvägsbro lanserades. Men också den drabbades avtvivlet. Det gjorde att man tillgrep en annan räddningsplanka: Först enjärnvägsbro, och sedan en tillbyggnad av en landsvägsbro. Den som läser betänkandena från trafikutskollel. serall.reträtten dess bättre har fortsall. Utskottets skrivning föreföll redanförra året - utskottet hänvisar fill förra årets belänkande - deövertygade broanhängarna så tveksam att då inle längre kundeacceptera den ulan måste reservera sig för en bro. Majoriteten är alltså numeratveksam till byggandet av en bro. Detta räknar vi inom som en halv seger. Detunderstryks av det förhållandel att Öresundsdelegationen, fått tilläggsdirektivom att utreda förutsättningarna för en borrad järnvägstunnel mellan ochKöpenhamn, vilket vi föreslog . Men det är än så länge bara enhalv seger- den andra halvan återstår ännu att vinna: Det är att säga ettdefinitivt nej till en bro över , vilket också begärs i den gemensammaIreparfireservalionen. I den - dvs. reservafion 1, som är fogad tilltrafikutskottets betänkande nr 3 - heter det: "Många av remissinstansernaunderkänner de miljöanalyser som ligger fill grund för Öresundsdelegationernasförslag om en kombinerad förbindelse." Därmed avses alltså en väg- ochjärnvägsförbindelse mellan och . Vi i har oförtrutet arbetat för uppfattningen -den har vi alltjämt, som jag fidigare sade - att vi måste ha ett miljövänligarealternativ än en bro, är vi inle längre så ensamma. Som sägs i reservationenhar.många tunga remissinstanser slutit upp vid vår sida. Det är i vår vågskälde nya och tunga argumenten läggs. Detta hänger samman med medvetandet ommiljöns, ökade betydelse, den miljöväckelse som är på gång.och som inte längrekan förlöjligas utan måste tas på allvar. Jag skall nämna några av de instansersom med tyngd och saklighet avvisar förslaget om en bro. Det är , som har föreslagit enbart enjärnvägsförbindelse eller en fortsatt färjetrafik och som främst fäster uppmärksamheten på luftförore ningarna. En annan remissinstans. Miljövårdscentrum vid i , anser alt del är olämpligt att bygga en bro förvägtrafik. Man är rädd för att det skulle skada miljön ytterligare. När det gäUer godstransporter fill kontinenten harsärskilt åkeribranschen understrukit all de fungerar utmärkt väl . Man haringen som helst förståelse föratt lungt lastade lastbilar skall behöva gåigenom , när del går alldeles utmärkt att.via färjor komma direkt tillkontinenten. uttrycker det så: "Sammanlagetfinner utskottet färjesifuationen vara tillfredsställande ochkan inte.heller finna alt några problem skall uppstå som kanöverblickas. Prot.1988/89:35 i länharsagt nej till en bro, och TCO-dislriktet i länet anser atten järnvägsförbindelse bör prioriteras. föregång-are, statensplanverk, ansåg i sitt remissvar alt del bara är en lösning som kan accepteras,en lösning som inte innebär någon ytterligare miljöbelastning. I planverketssvar var man tveksam till byggande av bropelare av betong i oskyddadehavsområden med risk för kraftig påverkan av , därtill i en sallmättadomgivning. ansåg all en borrad järnvägstunnel är avsärskilt stort intresse, men bara under förutsättning att den inte kombinerasmed en landsvägsbro. Naturvårdsenhelen vid i slogfast följande: "Att lägga en broförbindelse för biltrafik iKöpenhamnMalmö-läget leder som tidigare redovisats till sådanamiljökonsekvenser aft projektet strider mot grundläggande värderingar i natur-och miljövårdslagstiftningen och därmed också mot de grundläggande principernaför hela samhällsplaneringen." Det är sällan man hör en statlig myndighetta till så starka ord. En extra tyngd får yttrandet mot bakgrund av denaktuella utredning där man kräver omedelbar handling för att rädda miljön. underströk i sitt remissvartrafikpolitikens betydelse för livsmiljön, och man sade: "Mot bakgrund avden allvarliga miljösituationen och med tanke på den allmänna debatten borde enmiljömässig beskrivning av enbart en fast järnvägsförbindelse göras innan manslutligt väljer förbindelseutformning." Som också understryks i trafikutskottets betänkande hardet efter hand vuxit fram ett nät av färjelinjer som har tillkommit under ellmarknadsmäs-sigt efterfrågetryck och som därför är väl utbyggt och anpassat föralt möta behoven, åtminstone vad beträffar godstrafiken. Del mesta av dettaskulle allvarligt hotas om en bro byggdes. En bro skulle dessutom innebära lade alla ägg i en korg, och inte minst från beredskapssynpunkt skulle detvara ett stort misstag atf förlila sig på bara en förbindelselänk med Europa.Skulle den länken brista har vi ingenting kvar. SJ-chefen avfärdar också tanken på en bro.Även om broar byggdes över Bälten skulle det innebära en avsevärd omväg förtrafiken och är därför enligt ointressant. I reservationen från , vpk och påpekasatt den svenska Öresundsdelegätionen har fått tilläggsdirektiv att studeraförutsättningarna för en borrad tunnel för järnvägstrafik mellan ochKöpenhamn. Det säger också majoriteten. Detta skall vara klart till början avår 1989. Resultatet av det kan bilda underlag för det arbete om Sverigeskonfinentför-bindelser som den parlamentariska utredning som föreslås i vårreservation skall bedriva.