prot · GC0935 · 1988-12-31 00:00:00 — Ja, det sade utskottet också, och vi anseratt det inte har skett någon större förändring. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 7, somfolkpartiet har avgivit gemensamt med . AnL 21Tredje vice talman (): pågår ett slags uppsamlings-heat vadgäller konstitutionella frågor, och en lång rad av de frågor som behandlas idetta betänkande har berörts i tidigare debatter . Det finns kanskeanledriing alt se till att mera sammanhållna författningspolitiska diskussionerkan anordnas i . Det är särskilt otillfredsställande att frågor avdetta slag skjuts över ett val . Det gör också attdebatterna på detta område blir sönderstyckade. En lång rad av de förslag som har lagt frami dessa frågor har redan tidigare behandlats, och det är en av anledningarnatill att vi inte är så flitiga reservanter . Vi har markerat vårståndpunkt i några grundläggande frågor i ett särskilt yttrande. Vi harannonserat att vi tänker komma tillbaka till de frågorna, och det gör vi underden allmänna motionstiden. Jag vill uttrycka den förhoppningen att det under kommandeår kan anordnas sammanhållna debatter i kammaren på grundval av sammanhållnabetänkanden i de frågor som del nu gäller. I delta betänkande behandlas dels grundlagsfrågor, delsfrågor som närmast hänför sig till förvaltningsrätten. När det gäller synen pågrundlagarna har vi från sida deklarerat våruppfattning från denna talarstol. Vi menar att en grundläggande målsättning börvara aft grundlagarna skall hållas fräscha och inte tillålas förfalla och bliföremål för tvistande jurister eller eventuella författningsdomstolar eller förett alltför flitigt bruk av lagprövningsräften. Det skulle vara att överlämnade politiska grunderna till domstolars och icke-politiskt ansvariga organsavgörande. Detta är naturligtvis en fråga som centerparfiet återkommer till. På de punkter där tvister kvarstår om grundlagensinnebörd-ett par av de punkterna har varit uppe till debatt här i dag- börpartierna enas om att sätta sig ner, resonera sig samman och göra en översyn,så att sådana här tvistepunkter i fortsättningen inte kan ge upphov till nyamotsättningar. Del gäller t.ex. en sådan fråga som påstådd retroaktivitet ilagstiftningen, som har berörts i debatten här. Som jag sade , är det inle bara direktagrundlagsfrågor som berörs i detta betänkande ulan också frågor med meraförvaltningsrätislig inriktning. En del frågor är av stor principiellbetydelse, bl.a. de som rör relationerna mellan regering och förvaltning ochsom i någon mån erinrar oss om de mera principiella diskussioner som fördes närriksdagen fattade beslut med anledning av verksledningspropositionen våren1987. Tendensen i de förslag som då lades fram var alt gå mot en förändring avdet traditionella svenska systemet med självständiga ämbetsverk och att ökaregeringens direkta Prot.-1988/89:35 möjligheter till styrning av förvaltningen, dvs. utöver den styrning som 30 november 1988förekommer genom den lagsfiftning som antar, de förordningar ; ; somregeringen utfärdar och de kollektiva beslut som regeringen fattar. * 6 Vii centerpartiet-och på den punkten hade vi gemensam uppfattning med moderata samlingsparfiet -varnade för denna utveckling. Vi menade all det var mycket viktigt att detsystem som gällt så länge i , som från olika synpunkter visat sig varaframgångsrikt, i princip skulle behållas. att förvaltningen inte ifråga efter fråga skall lystra fill dagsaktuella signaler från regeringens sida utanskall fullgöra sina uppgifter i enlighet med de bestämmelser som finns. Vimenade då, och det menar jag fortfarande, att det är en tillgång att ha det pådet sättet. Det är en tillgång för regeringen, föreställer jag mig,, att kunnaöverlämna verkställigheten över vida fält till förvaltningarna, så attregeringen kan ägna sig ål övergripande och principiella frågor samt åt all tainifiativ i sådana ärenden där man av politiska skäl eller på grund av andraomständigheter anser del vikfigt att ta initiativ. Vidaremenar jag att den tradifionella ordningen hos oss är viktig ursamhällsdebattens synpunkt. Del är bra med förhållandevis självständigaverksstyrelser och självständiga verkschefer. Det innebär all debatten isamhället breddas. Del innebär alt det blir fler sakkunniga röster idiskussionen. Om man från verkens sida ständigt ängsligt skall snegla på vadregeringen kan tänka eller tycka, är del risk för att vi får ett slagstystnadens konformism. Det tycker vi är olyckligt. Vi kan notera att i sambandmed all de segdragna diskussionerna om verksledningsproposilionen pågick, lämnadeockså ett antal av våra mer stridbara verkschefer sina befattningar, och vi hardärefter inle alls haft den typen av konstruktiv konfrontation mellan verk ochregering som vi hade tidigare. J ag ser med en viss ängslan på utvecklingen avdenna konformism. Enåterspegling av vad vi tyckte den gången-finns i reservation nr 5, som tar uppde informella kontakterna mellan regeringen och myndigheterna. Där menar vi altde signaler som ges enligt beslutet bör ersättas med andra signaler. Detblev inte så mycket i konkreta bestämmelser av de tänkta ökadestyrningsbefogenheierna i det beslut som fattades i , på grund av denopposition som hade riktats mot förslaget. Men de signaler som gavs om vilkeninriktning som skulle gälla.var ändå tydliga, och vi vill ändra på detta. HeUallmänt är det naturligtvis myckel viktigt all man kan fastslå var beslutfattas, vem som är ansvarig för beslutet och att det finns.skrifllig dokumentafionför beslutet. Risken är annars, och vi har upplevt några sådana fall undersenare lid, att alla kan skylla på alla. Det finns inte någon klardokumentation över var beslutet egentUgen fattats, vem som har det reellaansvaret. Med dettavill jag yrka bifall fill reservation nr 5. , AnL 22 (): Herr talman!Normgivningsfrågorna är av naturliga skäl ofta föremål för I föreliggande betänkande berörs några De motioner som behandlas i 22 betänkandet är, sånär som på ett undantag, gamla bekanta. belänkandet ligger också två informationsavsnitt ur1987/budgetproposition. Behovet av förenkUngar och avregleringar inom ramen förlagsfiftningen berörs i både motioner och reservationer. Det är därför på sinplats att påpeka att det inom , ,bedrivs ett icke föraktligt regelförenklingsarbete, som på grund av sinomfattning borde ha uppmärksammats mer från massmediernas sida. Kunskapen omdet arbete som pågår är inte heller särskilt stor i kretsar som borde vetabättre: Jag tycker att reservafionerna i viss mån bär vittnesmål om detta. I konsfitutionsutskottets betänkande 1988/89:7, som vi nubehandlar, redovisas på s. 5, 6 och 7 i stora drag del regelförenklingsarbetesom pågår. Det finns ingen anledning att trötta kammaren med alt upprepa alltvad som där står. Alla kan, genom att läsa betänkandet, konstatera all dennuvarande regeringen gör stora ansträngningar för att rensa i författningar ochmyndighetsregler. Det förenklingsarbete som sker omfattar alla typer avregler, lagar, förordningar, myndighetsföreskrifter och allmänna råd. Arbetetomfattar även de statliga kollektivavtalen. Sådana regler som riktar sig tillföretagen berörs också, likaså den statliga regelgivningen gentemot kommunerna.Ytterligare områden skulle kunna räknas upp, men jag avstår från detta ochhänvisar till betänkandet. Den s.k. solnedgångslekniken har visat sig vara eneffektiv metod alt rensa ut onödiga regler. Metoden innebär att regeringen geren myndighet en viss begränsad tid till att ompröva en verkställighetsregel.Efter periodens slut upphör regeln att gälla, om inte myndigheten dessförinnanhar meddelat den på nytt. Ett resultat av dessa s.k. solnedgångsförordningar är altstörre delen av myndighetsreglerna på det statliga arbetsgivarområdel upphördeatt gälla . Inom polisområdel har också på detta sätt ellgott resultat uppnätts. Solnedgångstekniken har även använts förlänsslyrelseom-rådei, där närmare 1 500 föreskrifter upphävdes , medverkan först efter ett eller . Under liden har länsstyrelserna möjlighetatt pröva om föreskrifterna verkligen behövs. Mot den här bakgrunden framstår; enligt min mening,reservation nr 1',' som ensamma står för,'som tunn ochintetsägande! Reservanterna kräver aft arbetet med förenklingar ochavregleringar skall bedrivas med högre ambition och en bredare målsättning änsom nu är fallet. Kravet visar att reservanterna är myckel okunniga om det arbetesom pågår i syfte att åstadkomma förenklingar och avregleringar i befintligasystem. Reservanterna borde faktiskt läsa utskottets betänkande ytterligare engäng. När det gäller frågan om ramlagstiftningen, som också tasupp i reservation nr 1, har jag svårt att se någon egentlig skillnad mellan denuppfattning sorn majoriteten har och den som har kommit till uttryck ireservafionen. På denna punkt är reservafion närmast en gåta. Dehade här på goda grunder kunnat ansluta sig till majorilelsskrivningen. Beträffande frågan om retroaktiv lagstiftning, som YlvaAnnerstedt tog upp, vill jag erinra om alt de här frågorna för inte så längesedan varit föremål för prövning. Motioner av samma innehåll som devi behandlar i dagavslogs då av . Utskottet ansluter sig här till vad uttalatoch vidhåller sin tidigare uppfattning. Jag skulle vilja understryka atf folkparfiet påden här punkten egentligen kommit alldeles fel; som vanUgt, skulle jag viljasäga. Vad sade egenfligen lagrådet om det som folkparfiet kallar förpensionsskatten? Jo, lagrådet sade alt skaften infe var retroaktiv. Lagrådetsade att skatten inte innebar någon konfiskation och inte heller står i stridmed i övrigt. Lagrådet sade att skatten inte strider motEuropakonventionen. Lagrådet sade vidare all betryggande garantier finns förall skallen till slut avkrävs försäkringstagarna på objektiva och rättvisagrunder. Jag tror atf jag har ganska starkt fog för påståendet att YlvaAnnerstedt och är alldeles galet ute när man pratar om retroaktivlagstiftning, åtminstone i den exemplifiering man har gjort i sammanhanget ochnär det gäller det som tydligen är grunden för reservafion 2. När del gäller beredningen av lagstiftningsärenden m.m.har utskottet kommit fram fill all något inifiativ av den beskaffenhet somföreslås i reservafion 3 av inle behövs. Att lagstiftningsärendenskall vara omsorgsfullt förberedda är en självklarhet. Det är också den rödatråden i de riktlinjer för propositionsplaneringen som utformats inomregeringskansliet. Vid olika tillfällen har konstifutionsulskottet särskiltgranskat beredningen av regeringsärendena och uttalat viss kritik. Kritikenfrån har lett till klara förbättringar. Utskottetkommer emellerfid även fortsättningsvis, förutsätter jag, att nogsamt följa hurregeringen bereder ärenden och, om del föreligger brister i beredningen avlagförslag, framföra krifik. Vad beträffar konsekvensanalyser i lagförslag ochmyndighetsföreskrifter har mycket förändrats till det bättre under senare år.Inom pågår här ell myckel aktivt och föredömUgi arbete. Styrningen av den statliga förvaltningen är också ettgammalt kärl ämne i konstitutionsutskolfet. Begränsningsregeln i 11 kap. 7 §regeringsformen penetreras ofta. Det är, enligt min mening, vår skyldighet attsom organ för granskning av regeringen göra detta. Jag vill i dettasammanhang slå fast all det numera råder en betydande enighet om tolkningen avbegränsningsregeln. Det finns otvivelaktigt ett stort behov av informellakontakter mellan och myndigheterna. Detta framgår inte minstav de remissyttranden som lämnades över förvallningsutredningens ochverksled-ningskommilténs betänkanden. Vad vi här talar om är egentligeningenting annat än kontakter mera inriktade på information än styrning. Visstkan det finnas problem förknippade med dessa kontakter. Det förnekar ingen. Mensamtidigt är det svårt all föreställa sig en smidig och väl fungerandeförvaltningsapparat utan informella kontakter av olika slag. Regeringens utnämningspolilik har, tydligen i brist påannat, blivit något av en moderat profileringsfråga. Frågan har vid ett partillfällen behandlats i konstitutionsulskottet och här i kammaren. Utskottethar vid samtliga tillfällen inte kommit fram till något annat än atf regeringenvid sina utnämningar beaktat lämplighet och kompetens. Jag yrkar bifall till konstitulionsulskollets hemställan i betänkande1988/89:7. AnL23 (): Jag är inte förvånad över reakfion. När far superär det rätt. När bror super är det tydligen rätt, . KurtOve gör sig här till tolk för en storebrorsattityd. När vi moderaterreserverar oss säger all vi skall läsa innanfill ibetänkandet. Det har vi gjort. När vi går upp i talarstolen och pläderar förvåra reservationer, som jag gjorde , tröttar vi kammaren. Vikan ju studera hur många minuter var och jag har talat. Jagär övertygad om att kammaren blev lika trött under . socialdemokratiska världen har vi tydligen den bästa av regeringar. Omnågot annat parti har en annan uppfattning har det partiet fel ochsocialdemokraterna rätt. Vimoderater tar oss friheten att fortsätta att kritisera på de områden där vitycker att kritiken är berättigad. När det gäller den sista frågan omtjänstetillsättningar, som säger har blivit en moderatprofileringsfråga, kan jag faktiskt instämma i det påståendet. Den kanske är enav de frågor vi profilerar oss på. Men min uppfattning är att vi har deninställningen gemensam med de flesta svenskar i det här landet som följer dessafrågor. Det är inte svårt att konstatera att det vid utnämningar minst sagtlutar över åt del socialdemokratiska hållet. Att påslå något annat är attsticka huvudet i busken, . Jag är t.o.m. övertygad om attmellan skål och vägg skulle våra socialdemokratiska kolleger både i och utanförkonstilutionsulskoltet hålla med oss om detta. Men man för detta resonemang ikammaren faslän man vet alt människor icke har samma uppfattning som den somKurt har gjort sig till tolk för. AnL 24 (): säger all man i utskottsbetänkandet räknar upp enlång rad exempel på förändringar som regeringen har gjort och håller på attgenomföra - och det är väl bra. Han säger också att det gäller näringslivet.Men när man läser det avsnittet i betänkandet visar det sig att del ärytterligt summariskt och att det framför allt handlar om statistik. Vi ifolkpartiet har tagit upp myndigheternas ansvar när de handlar fel och derasskyldighet att se till att de drabbade blir skadeslösa. Dethar visat sig i ett flertal uppmärksammade fall den senaste liden all delmellan skattemyndigheter och småföretag har uppstått konflikter som rimmarmycket illa med rältssäkerhetskravet. Del är alldeles uppenbart att flerasmåföretagare har fått ett helt livsverk spolierat genom att myndigheterna harbelett sig klumpigt. Företagarna har blivit skandaliserade på sina hemorter.Efter flera års utredande har del sedan visat sig att myndigheterna har haftfel, och då har småförelagarna haft myckel små möjligheter att få rättelseeller kompensation. Vi i folkparfiet anser att detta är ett oerhört vikfigtområde all ta upp och göra något åt. När det gäller denretroaktiva lagsfiftningen beklagar jag att del inte blev Normgivning m':m. Prot;1988/89:35 alldeles klart angående alla de fall som vi räknade upp. 30 riovember-1988 tog upp ett fall, och jag har tagit upp flera.Riksdagen har sagt ifrån att man inte vill klarlägga och precisera lagtextennu. Men riksdagsmajoriteten har sagt att det enligt 2 kap. 10 §regeringsformen är viktigt att lagsfiftningen pä skatteområdet så långt möjligtutformas på sådant sätt att det inte behöver råda något tvivel omlagstadgandet. Riksdagsmajoriteten bar också krävt att ytterligare erfarenheterav nuvarande grundlagsregler skall göras innan en översyn vidtas. Vi ifolkparfiet tycker att de dåliga erfarenheter som redan finns av t.ex. denextra vinstdelningsskatten och den tillfälliga förmögenhetsskatten, är tydligabevis på både all en översyn är nödvändig och alt erfarenheterna av dessa skallerär mer än tillräckliga för att motivera en översyn. AnL 25 (): Jag vill först ta upp den tråd som YlvaAnnerstedt var inne på i slutet på sitt inlägg, nämligen den retroaktivaskattelagstiftningen. I: milt inledningsanförande harjag, utifrån den argumentering som har använt sig av ireservationen, påvisat att påståendena om retroaktiv lagstiftning inte håller.Dessa argument har ni som utgångspunkt för att man skulle se över 2 kap. 10 § iregeringsformen. Jag vill snarare, , uttrycka saken så alt omgrundlagen varit formulerad på ett sådant sätt alt inle skulle haftlaglig rätt att .besluta om tillfällig förmögenhetsskatt, extravinstdelningsskatl eller den s.k. engångsskatten, då hade det verkligen funnitsanledning att se över 2 kap. 10 § i regeringsformen, men definitivt inleutifrån de argument som har presenterat i delta avseende; Även om anklagar mig för att vara énförsvarare av överheten eller en storebror, slår del ändå tydligt imoderaternas reservation nr 1 att ni anser att regeringen på ett bredare sättborde se'över detta med regelförenklingarna. Jag redovisade ju för den breddsom finns i del arbete som pågår inom . Var ochen som läser i betänkandet får nog klart för sig aft det är fråga om en mycketbred översyn. säger i sin reservation att man skall gä ännusnabbare och bredare fram, men de har inte den minsta lilla idé om hur dettaarbete skall utvidgas. Därför vidhåller jag mitt påstående, att det äruppenbart alt om det funnits ell mästerskap i flummighet, skulle reservafion nr1 säkert ha vunnit guldmedaljen i den tävlingen. , naturligtviskan man fråga sig: Vad hände under de borgerliga regeringarnas fid när detgällde avregleringar? Det vore intressant om berättade del.Jag har svaret; och jag skall gärna bidra med detta i en kommande replik. , AnL 26ELISABETH (): Som jag uppfattar del har sin roll rätt, nämligen som en försvarare av överheten. Det är justdel som vi moderater vill gå emot. Vi tar oss friheten attframföra våra idéerutifrån den ideologi som vi har, och det kommer vi att fortsätta'med. Jag sadeatt framställde det hela som att vi levde i den bästa av världar med den bästa av regeringar, och denföreställningen fortsätter ..att hålla fast vid. Man hartydligen från regeringens sida, enligt , hittat den absoluträtta avvägningen när det gäller hur man skall gå fram i avregleringsarbetet.När vi moderater säger all man behöver skynda på, går vi för långt. Hur kan detkomma sig att den socialdemokratiska regeringen har hittat den enda rätta vägeni det här fallet? Som jag ser saken är det bara så att socialdemokraterna iriksdagen anser alt vår regering hittar den rätta vägen. Man är intebenägen att kritisera eller alt gå längre. sade att vi inle har den minsta lillaidé om hur man skall gå till väga. Jag hoppas alt det inle skall dröja alltförlänge förrän vi befinner oss i den situationen, som ett av regeringspartierna,alt vi tillsammans med de övriga borgerliga partierna kan lägga fram våraförslag. Det är en bra regel när det över huvud tagetgäller lagsfiftning. all man skall stifta lagar som uppfattas som korrekta ochriktiga av den allmänna opinionen. Tänk på hur pensionsspararna reagerade införden retroaktiva pensionsskatten! Vi i har krävt atf man genom all tillsätta enutredning klart skall definiera vad regeringsformens "särskilda skäl" innebär. Det äruppenbart att det på flera områden råder oklarheter om detta. Vi har snart att i behandla förslaget om reavinstbeskattning av andelar i handels bolag. ..,' i> Det är inte särskilt länge sedan som finansdepartementetpresenterade en promemoria, där retroaktiviteten var så uppenbar attremissinstanserna betraktade förslaget som bisarrt. är det mestabortralionaliserat i propositionen, men fortfarande finns del inslag som göratt frågan om huruvida lagstiftningen är retroaktiv eller inte är oklar. Det ärvad vi i velat ha klarlagt genom den utredning som vi har krävt. Jag noterar att inte säger ett ljud omvåra krav på att hänsyn skall tas till småföretagen och att de skall hållas skadeslösa när myndigheterna gör fel. Vi anser att de senaste årens exempel visar alldeles: klart och tydligt att någonfing måste ske för att skydda småförelagarna ifrån överhetens övertramp. !, j.:. . ' -i- AnL 28 (): Också jag kan ställa mig bakom allmännaformuleringar; Jag konstaterade emellertid i mina tidigare debattinlägg all deargument som har anfört i sin reservation för all få till stånd enförändring av 2 kap. 10 § i regeringsformen inte håller. Del är vad debatten handlar om. Folkparfiets resonemang för en förändring när det gällerretroaktiv lagstiftning håller således inte för en närmare granskning, och jaganser det vara min skyldighet att upplysa kammaren om detta. Jag reagerar inte emot all i sin reservationsäger att man skall skynda på, ulan på atf vidhåller skall gå snabbare fram, utan alt man har någon idé om hur arbetet skall påskyndas.Jag har ju redovisat att den nuvarande regeringen har lagt ned stor möda och Prot:1988/89:35; 30november 1988 Prot.1988/89:35 omfattande arbete på aft åstadkomma avregleringar. Det är vadjag kritiserar 30november 1988 och vänder mig emot. Jag ställde en fråga till . Jag är ioch för sig inte van att få svar på mina frågor, när jag debatterar med minamotståndare i de borgerliga partierna. Men jag lovade att själv komma medsvaret. Frågan löd: Vad hände under den lid då de borgerliga regeringarna hadeatt besluta över detta fögderi? Det skedde egentligen inte någonting i fråga omavregleringar, ulan man pratade bara. Det enda som inträffade var att den enaregeringen efter den andra avgick och 48 regeringsledamöter passerade revy iriksdagen. Men när det gällde avregleringar, som talar såvarmt för, hände absolut ingenfing under de borgerliga regeringsåren. när saker och ting verkligen börjar hända och det pågårett omfattande arbete pä detta område, står upp och sägeratt man bör gå snabbare fram, men några idéer om hur det skall gå till har honinte. AnL 29 (): uppmanade mig från börjanatt läsa betänkandet noggrannare. Jag hade läst det, men har tydligen infe läst våra reservafioner noggrant, för då skulle han också ha upptäckt att vi i reservafionen skriver: "Del avregleringsarbete som pågåri är i och för sig värdefullt,---------------------- ." Där ger vi alltså regeringen en eloge men vad vi har tagitoss friheten alt göra, , är att faktiskt påstå att man skullekunna snabba upp processen. Och om vi jämför det antal år som våra resp.partier har haft ansvar för en möjlig avreglering, är det förvånande atf manunder så många socialdemokratiska regeringsår inle har hunnit ännu längre. Jag lovar alt om vi kommer tillbaka,kommer arbetet atf fortsätta såsom socialdemokraterna har börjat det och vikommer också att intensifiera det. AnL 30YLVA (): är det allra intressantaste i endebatt det som infe sägs. Jag noterar än en gång att intemed ett ord berör småföretagarna och deras villkor och de krav vi har ställtför att förbättra deras rättssäkerhet. Småföretagarna är faktiskt motorn i vårt näringsliv här ilandet. De har rätt att kräva all myndigheterna tar hänsyn till derasplaneringsbehov, fill aft de skall ha skydd när myndigheterna gör övertramp ochfaktiskt i många fall raserar människors hela livsverk. Men det är typiskt för socialdemokraterna. Ni struntar ide enskilda människorna. Det är människor av kött och blod som får gå ifrånsitt arbete, ifrån sitt uppbyggda företag, därför atf en myndighet bär sig illaål. Sedan visar det sig efter två fre eller kanske att myndigheten harfel, och då struntar man i dem. Småförelagarnas villkor gäller också deras behov avlångsiktighet. Det är klart att man måste förändra reglerna ibland - vi sägeringenting om det -men det måstefinnasframförhållning, man måste ha tid altanpassa sig. Man har inte en ekonomi som byggs från månad tiU månad. ett eller , och del måste vi ta hänsyn till. Inteett ord säger om småföretagarnas behov av långsikfighet ochstabilitet i reglerna. När det sedan gäller retroaktiviteten säger atf han kan ställa sig bakom de allmänna formuleringar somfolkpartiet har gjort i fråga om krav på utredning. Jag är mycket tacksam fördet. Vad vi har krävt är alltså en utredning om hur man skall definierauttrycket särskilda skäl i regeringsformen.