prot · GC09123 · 1988-12-31 00:00:00 — De går in ielt behandUngsprogram med öppna ögon. Jag tror alt de ser det som ett paket - ettpaket som innehåller både krav och erbjudanden. Densom beslämmer sig för alt handla aktivt riskerar alllid alt råka ul för krilik.Självfallet utsätter man sig också för risken alt göra fel. Om man har gjortnågot sådanl fel i det här fallet vet inte jag. Del utreds i annan ordning, ochjag vill inte gissa vilket resultat man kommer fram lill. sak är alldeles säker. Den som inle handlar kan begå minst lika stora fel.En passiv socialtjänst, som lämnar beskedel atl man ingel kan göra närmänniskor söker vård, kan vara minsl lika angelägen att debattera ochinspektera som den som gör någonting. All låla unga människor "vara ifred" med sitt missbruk, med hänvisning lill deras personliga integritet,belyder ofta att man lämnar ungdomarna i sticket. Tillsisl, herr talman, vill jag än en gång undersiryka atl vi i ärpolitiskt överens om ell handlingsprogram som kräver en aktiv hållning gentemotdrogproblemen. Jag ser inle annat än att ligger i linje med delhandlingsprogrammet, och vi har följaktligen också varit poUtiskt överens omden saken. Jag tycker atl del är etl bra exempel på det som ofta diskuleras idenna kammare, aktiv kamp mol drogmissbruket. Prot,1988/89:123 21 SocialministerSVEN HULTERSTRÖM: Del är riktigt att jag i interpellationssvaret beskrev vissa brislersom finns i behandlingen och vården av unga människor som råkat ul förmissbruksproblem. undrar vad jag anser att man skall göra åldel. Vad jag anser är naturiigtvis alt man ute i kommunerna skall la fasta päde uppslag om förbättringar i arbelsmeloder m,m, som finns, som bl,a,har utarbetat men som ocksä utarbetats pä eget iniliafiv ule ien del kommuner. Det kan utgöra grunden för andra kommuner all bygga upp enliknande verksamhel. Jag är naturligtvis på det klara med all della kan ta tid.Men del är posilivl alt vissa kommuner tar inifiativ fill alt utvecklaverksamheten på det här området. Sedan får man hoppas all andra följer efter. Jagär däremol mer främmande för alt slalen skall gå in med mer detaljeradedirektiv till kommunerna om hur de skall arbeia. Där bör del finnas en relativtstor grad av frivillighet från kommun fill kommun. 7 protokoU 1988/89:122 -123 Prot,1988/89:123 Kommunsverigeär sä olika att arbetsmetoderna med nödvändighel måste vara olika i olika delarav landet. Men jag hoppas naturligtvis, och vill gärna också aktivt medverkafill del i den mån jag kan, atl dessa brisler skall byggas bort, genom altbättre arbetsmetoder utvecklas även i de kommuner där man hillills inte hargjort särskilt mycket. Jag har inte fält intrycket och i det material som jag hartill milt förfogande finns ingen grund för alt dd som kallar förkontrollfunkfio-nerna och de repressiva tendenserna renl allmänl skulle ha ökatinom socialljänslen. Finns del en sådan dokumenlalion bör den fram pä bordet,men jag kan inte påslå alt jag har underlag för alt beskriva ulvecklingen pådet sättet. Jag har klarl för mig all arbetssituationen kan vara mycketbesvärlig för socialarbetarna. Jag är också på del klara med att de ekonomiskaproblemen har varit besvärliga även på nivå. Men jagtror inte atl det har lell lill att vi har fått någon allmän dragning mot enrepressiviid i den sociala verksamheten. Jag kan inte inse atl del finnsunderlag för elt sådant påslående. Till sisl hoppades alt jag ändå skullekunna göra en mer konkrel kommentar till i . Delvisär del överflödigt efter inlägg, men jag måste nog ändå göraGudrun besviken, för jag tycker atl del är rikligt att avslå från atlkommentera projekiei till dess och JO har fått göra sinbedömning av hur arbelel har skötts. Renl allmänl kan jag naturligtvis sägaatt, om man använder sådana metoder som urinprovstagning bör det bygga på enfrivillighd från den som skall lämna sådana prov. Olika påtryckningsmedel börinle användas. På den punkten delar jag självfallet socialstyrelsensuppfattning. Men det enskilda fallel vill jag inle yttra mig om innan jag settde ulredningar som pägår. 22 (vpk); Jag beklagar del. Jag tycker inle all det inlägg som vilyssnade på före socialministerns ändrade sakfrågan etl dugg. Har man använtsig av den här lypen av ålgärder sä har man. Del är inte bra. Det slrider molsocialtjänstens inlenlioner. Del är min absoluta övertygelse. Sedan kan man säga alt det är frivilligl. Vissl kan mangöra det. Men den frivillighden är en chimär. Den bakas ihop med andra saker,som man skall få. För atl få det goda, skall man utsätta sig för del där andra.Sedan kan man säga all det är frivilligt: Du kan hoppa av om du vill. Men densom gör det får ingenting. Del är det som är brislen i denna lyp avpaketlösningar, att del finns repressiva inslag. Atl kritisera detta är inle alls delsamma som alt säga attvi skall ha en passiv socialtjänst Jag är den första atl vara akliv motståndaremot en passiv socialtjänst Jag lycker alt den personliga integrilelen och ettsamarbete som bygger på förlroende måsle vara grunden i alll socialt arbele, omman vill nä den önskade effekten, som är en förändring hos den person delgäller. Del handlar om all få en människa att börja fundera över sitt liv ochta sina krafter i anspråk av egen vilja, inle för att någon står ochkonlrollerar det man gör. Del är möjligt, som socialministern säger, all staten inleskall la iniliafiv i de här frågorna. Jag menar inte heller all socialminislernskall gå ul och diktera pävilket sätt arbetet skall ulvecklas i kommunerna. Del jag skulle Prot.1988/89:123 önska är alt slalen log ett ansvar för all kommunerna fick detulrymme, bl.a. det ekonomiska ulrymme, som behövs för atl kunnautveckla nya verksamheter. Jag menar alt situationen på socialbyråerna iväldigl många kommuner är sådan all del utrymmet hell enkell inte ges. Hur manskall kanalisera de pengar som måste tas fram, vill jag inte ge mig in på någraförslag till direkla tekniska lösningar av. Men det är ett problem attarbetssituationen ute på fältet inle liUåter all man på eltkonstruktivt och nytänkande säll kan ta sig an de mycket svåra och allvarligaproblem som vi är överens om finns. Det vittnar också socialministernsredogörelse i interpellationssvaret om. Många kommuner saknar program över huvud tagel förverksamhel med den lyp av ungdomsproblem som vi pratar om. Det är en myckelallvarlig brisl, tycker jag. Det finns en handfallenhet Man säger att del måslegöras något åt delta, men atl vi inte skall vara de som säger vad som skallgöras. Sedan finns del inle någol utrymme där insalserna borde göras. Del oroar mig. För del handlar om de ungdomar som vi alla villvärna om. 23 (): diskuterar detta som om ettprojekt av lypen skulle vara del enda alternativet en kommun har för deungdomar som behöver hjälp mol ell drogmissbruk. Del är det naturligtvis inte.Del finns många olika behandlingsmetoder och alternaliv alt välja mellan. I just ett sådant här projekt har drogfriheten varil ettmycket viktigt inslag i behandlingen. Då är det ganska självklarl all hänsynentill hela gruppen kräver att den som går in i projekiei också är med på dendelen av behandlingen som innebär drogfrihet. Då måste man också vara överensom alt underkasta sig den kontroll som detta innebär. Men självklart ivingasinga ungdomar in i elt sådanl här projekl. Vill man inte vara med i etl sådanlprojekt, får det övervägas vilka andra metoder som återstår för atl komma åldet som är det stora problemet, nämligen en ung människas drogmissbmk och enung människas stora risker all misslyckas rejäll med sitt liv. 24 Socialminister : Herr lalman! För att det inle efter senaste inlägg skall kvarstå ett inlryck av att hela på det här området lider avnågot slags förlamande passivitet på grund av resursbrist, vill jag säga att del härpå flera områden har skett saisningar även från slalligl håll. Elt drygl hundratal olika projekt pågår som har stimulerats fram bl.a. genom slatliga insatser. Det är alltså inte så att man inte satsar på det här området från slatens sida. Även om kommunerna har ansvaret för all prakliskl genomföra verksamheten och skall ha frihet all välja i det avseendet, är det från statens sida meningen all den här lypen av saisningar, där man försöker stimulera fram nya projekt, skall forlsälta. Dessutom - och del är möjligt alt vi kommer in på det mera i samband med nästa interpellation - har vi förhandlingar med just nu om slödet till 1988/89:123 nissbmkarvården. Det kannaturligtvis också i det sammanhanget bli så atl ilvecklingen framöver påverkas resultat av dessa förhandlingar. 25 (vpk): Jag tror inle heller, , altdet inle pågår någoniing någonslans. Jag vel att del gör det, eftersom jagsjälv arbetar inom området. Men det är ändå så som det står iinterpellationssvaret - jag antar alt del är sant - att två tredjedelar avlandets kommuner fortfarande saknar särskilda ungdomsprogram och allsocialtjänsten saknar tillräckligt utvecklade öppenvårdsinsaler för utsattaungdomar. Det står som sagl i interpellalionssvard, och jag anlar att det ären riklig beskrivning. Jag menar all del är oroväckande. Vi är säkerl överensom del, så vi behöver inte tvista om del. Sedan är det kanske en slörre ekonomisk-politiskdiskussion atl föra om var pengarna finns och hur de skall föras över lill demsom verkligen behöver hjälp. Jag anser att slora pengar skulle behövas tillvård- och omsorgsseklorn över huvud taget, men det finns inte någon majorilel iden här kammaren för att dirigera pengarna pä del sätt som vi anser att manskall göra. Men den diskussionen kan vi kanske inte la . Till skulle jag vilja säga att jag tyckerdet blir ett väldigt konstigt sätt att lala om solidaritet, om solidaritetenmed varandra går ut på alt man skall lämna urinprov och äta antabus. Då tyckerjag alt man har missuppfattat vad solidaritet är för någonting. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellationerna 1988/89:217 och 218 omvården av missbrukare 26 Socialminister : Herr talman!Gudrun har ställt följande frågor till mig vad gäller tvångsvård avmissbrukare med stöd av LVM: Är socialminislernberedd alt la initiativ till en omprövning av LVM? Hur lolkar socialminislernresultaten av den citerade undersökningen? Vilka ålgärdertänker socialministern vidla för all förbätlra personallägel inom ? har också frågat migom vad jag tänker vidta för åtgärder för all komma till rätta med problemel medlokala opinioner mot lokalisering av behandlingshem. Jag besvarar dessa två inlerpellalioneri ett sammanhang. Den ursprungliga lagen om vård av missbrukare i vissa fall(LVM) Irädde i kraft och ulgjorde en kompletterandereglering inom ramen för den då genomförda socialtjänstreformen. Från gäller LVM (SFS 1988:870), sominnehåller ell flerlal betydelsefulla förändringar. Lagen ger nu ökad möjlighel lill ingripan de pä ett tidigt stadium av ett tungt missbruk. Likaså har lagens karaktär av 100 molivationslag förstärkts. Deltahar markerals i en särskild paragraf. kommunalasocialtjänstens ansvar för klienten under och efler vård med stöd av lagen harförtydligats och fått en mer förpliktigande form. Dessulom har den längstamöjliga vårdtiden förlängts från . gerlagen möjlighel lill vård i annan form. Vården behöver inte äga rumvid elt LVM-hem, ulan kan också avse andra vårdinsatser utifrån en individuellvårdplan. Denundersökning som frågeställaren hänvisar lill innehåller en karlläggning ochuppföljning av samlliga de 152 LVM-vårdade narkomaner som vistades vidLVM-hemmet Serafen i . Bl.a. bekräftas här denbild av social ulslagning och överdödlighet i gruppen tunga narkotikamissbrukaresom redovisats i socialberedningens betänkande Missbrukarna, ,Tvånget (SOU 1987:22). Desvårigheler som LVM-hemmet Serafen ställdes inför har varit kända under långtid. Den regionala tillsynsmyndigheten - länsslyrelsen i -pekade på etl flertal allvarliga brisler vid verksamhelen redan under höslen1986. Anmärkningarna var så allvarliga atl kontaktadesocialstyrelsens verksledning. Dekontakter som sedan socialslyrelsen och log med stadledde fram till all fattade beslut om att omgående inrätta LVM-hemmenRålambshov och Salberga. Den undersökning som hänvisar lillredovisar sålunda endasl erfarenheterna från della enda LVM-hem. Det börunderstrykas alt det var en svår arbetsuppgift som Serafenhemmet ställdesinför, eflersom del var det första LVM-hemmet i landet som uteslutande tog emotnarkotikamissbrukare. Den ursprungliga personalen saknade i många fallnödvändig erfarenhet och utbildning. Personalrekryteringentill LVM-hemmen har i vissa fall visat sig vara förknippad med slorasvårigheler. Särskilda lönetillägg liksom utbildning och vidareutbildning avpersonal har uppfattats som någonting attraktivt I detta sammanhang bör nämnasatl socialslyrelsen har fåll i uppdrag av regeringen att undersöka hurfortbildning och handledning av personal inom narkomanvården bör bedrivas.Vissa vårdhögskolor och även nägra av länsavdelningar är redani färd med alt förmedla eller projektera sådan ulbildning. GudrunSchyman uppger vidare alt efterfrågan på platser vid LVM-hem uppvisat enkraftig ökning efler den nya lagens ikraftträdande Enundersökning som utförts av visar all det lotala antaletLVM-ärenden som anhängiggjorls vid länsslyrelserna har ökal med omkring 10 %under första kvartalet 1989 jämfört med motsvarande period förra årel. Hur slorökningen av anlalel LVM-domar kan ha varil är del ännu för tidigt att yttra sigom. ökade antalet omedelbara omhändertaganden frånföregående år som en följd av all socialnämnderna i den nya lagen gettsbefogenhet att falla sådana beslul. Enligtrapporter som nått mig från bl.a. länsslyrelsen i är situationeninom länet alltjämt långt ifrån tillfredsställande. Enligt uppgift gick etl ljugotal domar och etl mindre anlalomedelbara omhändertaganden inte all verkställa på grund av plalsbrisl vid deLVM-hem som har som upptagningsområde. Prot, 1988/89:123 bedömer jag som ytterst allvarhg, då den hotar all sälta gällande lagstiftning ur spel, , , , Jagvill här påminna om att , på regeringens förslag, har beslutat , atl slälla etl särskilt slalsbidrag om 35 milj, kr.per år till förfogande för attulveckla LVM-vården av narkotikamissbrukare. Bidraget är förknippat med vissakvalitetskrav. Inlresserade huvudmän måste bl.a. kunna visa all del akluellaLVM-hemmet ingår i en väl planerad vårdkedja och har en kvalificerad personal,som konfinuerligi erbjuds handledning och utbildning. Den planeradeverksamheten bör vidare utgöra en mindre enhet och ha nära samverkan med hälso-och sjukvården, i första hand psykiatrin. Genomdet särskilda slalsbidragel förvänlas omkring 100 plalser ha fillskapats föreutgången av nästa budgetår vid LVM-hem för särskild tillsyn. EnligtGudmn är kombinationen tvång-behandling en omöjlighet. Jag delar inleden uppfattningen. Men jag vill understryka all avsikten med LVM inle är atttvångsvården i sig skall leda fram lill elt drogfrill liv för den del berör.Snarare skall LVM ses som del instrument som gör det möjligl alt få en drogfridialog med missbrukaren, så atl personalen får en chans alt motivera honom tillforlsall vård efter LVM-vården. Vivet ännu inte tillräckligt om den nya lagens effekler. Men vi vel alt LVM imånga fall har garanlerat enskilda missbrukares överlevnad. Likaså har etlstort anlal missbrukare - när en LVM-ulredning vid länsslyrelsen blivit aktuell- fatlat det avgörande beslutet atl söka den nödvändiga vården under frivilligaformer. Allmöjligheten till vårdtvång mol vuxna missbrukare kvarstår i vår lagstiftningsom elt komplement lill annan social lagsliflning ser jag som en självklarhet.Del är inte min uppfattning alt vad kallar "auktorildsbelonadesynsäit" därigenom får ett ökat spelrum. Snarare måsle en sådanlagstiftning ses som elt uttryck för samhällels yttersta ansvar när det gällervåra tyngsta och mest utslagna missbmkare. Beiräffandeproblemel med lokala opinioner som omöjliggör inrällande av behandlingshem villjag säga följande. Delär alldeles rikligl all lokala opinioner inle sällan har försenat ellerförhindrat en etablering av behandlingshem för narkotikamissbrukare. Jag hållermed om att della är ell slort och allvarligl problem. Inle minslhar det visat sig vid ulbyggnaden av LVM-vården. Motståndetbygger ofta på fördomar eller på missförstånd av ohka slag. Jag ser del som enangelägen pedagogisk uppgifl för politiker ur alla partier atl förklara för delokala opinionerna alt del är nödvändigt all starta nya behandlingshem, ommissbrukarna skäll kunna få den vård som alla är överens om atl de behöver. Jagvet atl problemet har diskuterats inom aidsdelegalionenoch dess referensgrupper. Dessa diskussioner har bl.a. lett till att ensärskild grupp kommer all bildas som närmare skall arbeta med denna fråga medsyfle att engagera lokala poliliker och organisationer i arbelel all etablerabehandlingshem. Jag tror all della arbete skall bidra till all förbällrasilualionen. Anf.27 (vpk): Jag skallbörja med alt lacka för svaret. Den sista delen av svarel handlade om vad man gör ålproblemel all lokala opinioner stoppar de nödvändiga utbyggnaderna avbehandUngshem. Jag tycker att det är bra att del nu har uppmärksammats också påcenlrall håll och alt man har kommit i gång med diskussioner om vad som börgöras. Jag tror - precis som - all del är braall man drar in lokala poliliker, så alt de blir mer insatta i vad det innebäratl ha etl behandlingshem: Del medför atl man faktiskl får både kunskaper ochresurser fill sin region snarare än tvärtom. Därigenom kan man kanske få folkatl förslå att det inle handlar om all värdet på deras villor sjunker, attderas barn kommer all bli förstörda eller vad det nu är för argumenl man brukaranföra. Det är en positiv ulveckling alt detta kommil så högl upp i hierarkinatl man nu vill göra någoniing. Det slora problemet, lycker jag, i den här diskussionen ärvår myckel olika syn på vad LVM är och vad LVM skall vara bra för. annal problem är alt jag lycker atl socialministernnegligerar den ulredning som jag har refererat lill. Det heler iinterpellationssvaret: "Den undersökning som hänvisar lillredovisar sålunda endast erfarenheterna från detta enda LVM-hem." är det så atl detta enda LVM-hem stod för avgiftningenav samtliga narkomaner i , även av dem somsedan gick vidare till de andra behandlingshemmen. Del gör den här undersökningenunik, . Del gör den så unik all den nu har fåll internationelluppmärksamhel och atl undersökningsledaren skall fara över lill för allredovisa den på en stor kongress. har man i en undersökningkunnal samla samlliga narkotikamissbmkare - det kanske finns en, två eller trenarkotikamissbrukare i Slockholm som inle passerade delta LVM-hem. Del ärdärför man kan dra så generella slutsatser av undersökningen och av vad som harhänt med dem som har genomgått behandlingen. Därför är del alarmerande när man konstaterar att mankanske skulle överväga om LVM-vården är bra eller inte. Man kanske skallöverväga om man över huvud laget skall satsa på en utbyggnad av den, när manser vilka resultat som har uppnåtts. Man borde i varje fall allvarligl belänkavart man är på väg. Det allvarliga är också, , den ökadedödligheten i den grupp som varit föremål för behandlingen. Del finns eninternationell diskussion där man släller frågan - och del är mycket allvarligl- om den kanske i själva verkel t.o.m. påskyndar den processen. Man lalar omsamhällels konlrollskador, när man ser all överdödligheten i den gmpp som varitinblandad i LVM-vården är så hög. Därför lycker jag inte all man skall avfärdaundersökningsresultatet genom alt säga all del bara gäller ell endabehandlingshem. Del har alltså en allmängiltighet som vida överstiger det. Jaglycker att vi måste ta misstankarna om atl LVM-vården kanske inle fungerar påallvar. Del är därför jag har lagil upp frågan. Socialminislernoch jag har olika syn på del här. Jag är inle motståndare lill Om vården av missbrukare 1988/89:123tvångsvård i vissa situationer. Den gamla LVM-lagen hade många brister, men den hade karaktären av akutlag. Problemet närman utökade den Om vården av missbrukare möjliga vårdtiden enliglLVM från fyra lill är alt man då också fick in inledningen avvården i den lid som omfattas av lagen. Enligt mitt sätt all se är del omöjhgtalt kombinera vård och tvång; del går inle all få en människa all gå in i ellförändringsarbete under tvång. Delkan behövas en period av avgiflning eller av drogfrihet då man kan försöka attmotivera lill vård, men sedan måsle missbrukaren frill få välja om han ellerhon vill gå in i en behandling eller inle; behandlingen stupar annars på delta.Del är bl.a. därför som personalsituationen inom del här områdel är så svår -många uppfattar det som en omöjlighet all arbeta med de dubbla budskapen: å enasidan tvång, ä andra sidan vård och behandling. Del är en hopplös uppgift. Jagkan inle hälla med när socialminislern säger atl del här handlar om samhällelsyttersta ansvar. Konsekvensen av elt sådant resonemang måste vara attsamhällets ansvar ökade i och med alt vårdtiden enligt lagen förlängdes fränfyra lill . Konsekvensen av del i sin tur måste bli alt om vi ökarvårdtiden med yllerligare har vi ökal vårt ansvar. Resultatetav de undersökningar som görs nu på de andra behandlingshemmen i Stockholmkommer kanske alt bli att man säger; Vi har för litet tid; del är vad delhandlar om. Följden av del blir då all man gör om lagstiftningen till attomfatta en ännu . Då ökar kontrollfunktionerna - jag kommertillbaka till della; det finns en repressiv tendens, också i del härsammanhanget Det faklum atl jag påpekar all del trots allt är etl begränsat urvalsom ligger fill grund för den undersökning som har gjorls på Serafen innebär -den rör bara ell enda behandlingshem - inte i och för sig någon nedvärdering avden. Jagvill poängtera - jag understryker del nu igen - atl det, alldeles oavsett vadman tycker om den undersökningen, är alldeles för tidigt att dra slutsatser avden när del gäller LVM-lagsliflningen. Den ändrades, genom riksdagsbeslut förraåret, så sent som . Det kan inle finnas förutsättningar attbörja omvärdera förra årels riksdagsbeslut innan förändringen varit i kraflens ell halvår. Man kan inte heller göra det på grundval av en verksamhel somligger lillbaka i liden och som lydligen alla inblandade lill sisl varöverens om måste upphöra - av olika skäl. NärGudrun för resonemangel vidare och ifrågasätter LVM som sådan, bl.a.med argument från den undersökningen, tror jag atl hon gör en koppling som detinte finns föruisällningar all göra. LVM i sin nya form måsle vara i kraft enlängre period innan man kan göra någon ulvärdering av den. Tvångsinslagen är ju inteförslahandsalternaiiv i det här sammanhanget Del framgår klart avriksdagens beslul och motiveringarna till dem att dd är ett sislahandsallernativ,som skall användas bara när man inle ser någon Här harGudrun en annan uppfallning, förslår jag, än 104 den breda riksdagsmajorilel som slällde sig bakom förra årels beslut.Del fanns i den debatten även företrädare för den uppfallningsom har. Men del blev en bred majorilel för den nuvarandelagstiftningen, och jag menar att det inte på ell bra tag ännu kan vara dagsatl göra någon utvärdering av det beslutet För egen del känner jag mig övertygad om att del var ettriktigt beslul; det fordras bättre tid, och del fordras bältre förutsättningarän vad vi har hafl för samhällel all ingripa när människor medallvarliga missbruksproblem inte själva kan ta sig ur sin situation. Men detdiskuterades sä mycket i det sammanhanget all vi kanske inte behöver föra enförnyad deball om det. Jag bara konslalerar atl vi har delade meningar om det. 29 (vpk); Jag får göra samma konstaterande: Vi har delade meningar.Jag tycker ändå inle alt del är oförsvarligt all göra den här kopplingen. Denulredning som gjorts i visar på ell lolall fiasko för LVM-vården.Värden är dyr på många sätt För samhället kostar den mycket pengar, och den ärdyr för de människor som kommer ut efler LVM-vården och går tillbaka tillfortsall missbruk och har en överdödlighet som är uppseendeväckande. Den härtypen av verksamhet är dyr för många.