prot · GC0919 · 1988-12-31 00:00:00 — Jagkommer själv från södra och bor mitt i detta jordbruksdistrikt.Jordbruket har en stor regionalpolifisk betydelse; det är omvittnat här. Närdet här i kammaren 1977 beslutades om riktlinjerna för jordbrukspolitiken, komvikten av en sockerbetsodling just på klart fram. När importutrymmetbestämdes till av vår totala konsumtion, sade man att omavkastningen skulle öka eller om vikande konsumtion skulle leda till minskningav arealen, skulle detta inte få drabba sockerbetsodlingen på och inteheller på , där odUngen har störst betydelse ur sysselsättningssynpunkt.Vi kommer säkert att få anledning att här i kammaren återkomma till dessafrågors betydelse, vilket även har nämnt, både ur odlarenssynpunkt och ur sysselsättningssynpunkt. Vadbeträffar sockerbruket som ett monopolföretag skulle jag bara vilja säga attdet visserligen är ett monopolföretag, men det har att verka i en bransch somär genomreglerad. Krav kommer från oUka håll; från jordbruksnämnden,och regeringen samt från konsumentdelegationen, somställer krav på att livsmedelspriserna skall hållas på så låg nivå som möjligt.Producera till lägsta möjliga kostnad! Dessa krav har följts upp. Man har enenprocentig rationaliseringsvinst , som yttrar sig i bättre produktion.Det har verkligen rationaliserats. Från 30 bruk är vi nu nere i sju. Vi har ettsockerbruk på en miljon invånare. I håller man nu på att rationaliserasina bruk, från 230 kommer man kanske ner till under 100. Det är en process somvi redan har passerat här i . Antalet odlare har också minskat medhälften. levererar 520 odlare till bruket i . Bara var det antalet över 1 000. Det är således en genomregleradbransch, där betareal, pris och det stöd som skall utgå, både till odlaren ochtill bruket, fastställs i förhandlingar. Det är tuffarationaliseringskrav från staten på betodlarna och sockerbruken. Enlivsmedelsindustri kan inte jämföras med en bilindustri, eftersomHvsmedelsmarknaden är otroligt reglerad. En jämförelse med t.ex. Cemen-ta, somockså är ett monopolföretag, men som sätter sina priser till den nivå sommarknaden tål, och denna livsmedelsindustri kan inte göras. I livsmedelsindustrinmåste man agera både företagsekonomiskt och i en reglerad ekonomi. Det ärsåledes motstående krav som måste kombineras. En livsmedelsindustri kan aldrig jämföras med en bilindustri. EnstrukturrationaUsering i den här branschen får helt andra konsekvenser än somskulle bli fallet vid enbart industrirationalisering. Det gäller odlare ochindustrisysselsatta, det gäller entreprenörer, ja, det gäller en hel bygd. Föross på södra skulle en nedläggning av sockerbruket i få mycketsvåra konsekvenser. Jag har tagit del av denna interpellationsdebatt, men jag har för minbygds del inte blivit lugnad. AnL30 (): Som representant för län, och själv sommarboende i detta område,är jag känslomässigt mycket starkt engagerad i att vi skall få ha kvar dennanäring. Man brukar säga att det är fruktansvärt när det ryker ur skorstenar,men för oss som kommer över och ser det ryka på miltals avstånd frånskorstenen i , är det alltid ett mycket stort glädjebud. Tidigaretalare har framhållit den principiella betydelsen av den fråga som ställt. Det är en intressant fråga. Jag vill bara för min del betona att viegentligen gärna hade velat ha även jordbruksministern med här . För dettaär i själva verket en jordbruksfråga. Inför den omstrukturering och omläggningav svensk jordbrukspolitik som är i sikte hoppas jag att frågan om sockret tasupp till särskild och seriös behandUng och att inga drastiska åtgärder vidtasföre denna behandling. Sockerbetsodlingenär betydelsefull inte bara för sysselsättningen på södra och i södraKalmar län utan den är också miljömässigt en av de bästa grödor vi kan ha. Medtanke på vårt arbete för en renare miljö i och för miljön över huvudtaget finns det all anledning att ta vara på denna fina gröda. Därför hoppasjag att också dessa aspekter skall vägas in i den fortsatta behandlingen avfrågan, så att vår bygd får behålla denna fina verksamhet. AnL31 (): Statsrådet var inte villig attdiskutera konkreta fall -och det får jag finna mig i - utan hon ville ha en merprincipiell debatt. Mot bakgrund av statsrådets uttalande att företagen har ettmycket stort ansvar när det gäller frågorna om sysselsättning och verksamhet iolika regioner viU jag ställa en enda fråga: i ett helt ochodelat ansvar för sysselsättningen på en ort även om staten ensidigt vidtaråtgärder som radikalt förändrar förutsättningarna? AnL 32 ArbetsmarknadsministerINGELA : Herr talman! Först vill jag kommentera frågan huruvida jag villeller inte vill diskutera det konkreta fallet. Interpellafionen var ställd medutgångspunkt från ett konkret fall, dock var frågorna av principiell natur.Därför är mitt svar också av principiell natur, och jag bör kanske heller intevidga diskussionen till att gå in i det enskilda fallet. Som det har framförtsav flera talare återkommer denna frågeställning när man skall diskuteranäringen som sådan. Påden sista frågan kan jag svara ganska kort att i varje sådant fall därförutsättningarna förändras har staten både i form av sina länsmyndigheter menockså i form av regeringen ett delat ansvar. Det ansvaret har vi också tagitnär det gäller olika regionalpolifiska insatser. När sådana förändringar skergår , regeringen och länsmyndigheterna i varje enskilt fall in ochdiskuterar konkreta och praktiska lösningar på de problem som uppstår i deorter som av olika skäl drabbas. Dessutom visar de gångna årens effekter avregionalpolitiken att vi också går in med konkreta insatser i sådana fall därförutsättningarna har förändrats inte genom statliga beslut utan av andra orsaker, såregionalpolitiken har enligt min uppfattning fungerat mycket bra i dettaavseende. AnL33 (): Bara en kort påminnelse till i ansvarsfrågan. Han ärledamot av i län, och jag citerade inledningsvis vadlänsstyrelsen har sagt i sitt remissvar. Jag vill läsa upp ytterligare en delav svaret, där det sägs: Det bör därför ej vara givet att statsmakterna utifråndessa förutsättningar överlåter åt företaget att efter renodlat företagsekonomiskautgångspunkter genomföra sådana nedläggningar av sockerbruk att den svenskasockerbetsodlingen helt slås ut i vissa län. Sockerbolaget borde med sinmonopolställning ha skyldighet att iaktta regionalpolitiskt ansvar även utanstrikt kostnadstäckning vid smärre avsteg från ur företagsekonomisk synpunktoptimal allokering. Detär bara en liten enkel påminnelse om att faktiskt i full enighet- med närvarande - har sagt att även om det skulle inkräktanågot på vinstnivån får företaget i detta fall ta sitt ansvar. Överläggningenvar härmed avslutad. 12 § Svar påinterpellation 1988/89:14 om bättre arbetsmiljö AnL34 Arbetsmarknadsminister : Herr talman! dels om arbetsmiljökommissionen skall utgå från densamarbets- och klassamarbetsanda som gäller angående åtgärderenligt arbetsmiljölagen, delsvid vilken tidpunkt regeringens målsättning för att förbättra de 400 000 sämstaarbetsmiljöerna skall vara uppnådd, delsom regeringen redan nu är beredd att ge lokal fackförening och skyddsombudvidgade befogenheter att förbättra arbetsmiljön, delsom regeringen är beredd att ta initiativ till en vuxenutbildningsreform som kange alla förutsättningar för att erhålla meningsfulla och omväxlandearbetsuppgifter i nya arbetsorganisationsformer, .jawfslutligen om regeringen är beredd att ta inifiativ till en ny arbetsrättsreformsom baserar sig på att ge de arbetande maktbefogenheter i stället för påklassamarbete. Frågorna berör i stor utsträckning den planeradearbetsmiljökommissionens arbete. Inte minst gäller detta frågorna omarbetsmiljöarbetet på arbetsplatserna. Tillatt börja med vill jag framhålla att det inte finns något skäl att ändra på denviktiga principen att arbetsmiljöarbetet skall ske i samverkan mellanarbetsgivare och arbetstagare. De framsteg som gjorts i när det gällerarbetsmiljön beror bl.a. på att parterna tagit ett gemensamt ansvar.Utbyggnaden av företagshälsovården beror i hög grad på inifiafiv av parterna. Måletmed arbetsmiljökommissionens arbete är i första hand att förbättra de aUrasämsta arbetsmiljöerna. Inriktningen mot de 400 000 mest utsatta arbetena harvalts därför att det behövs en kraftsamling av insatser till de områden som harstörst behov. Detta skall utgöra utgångspunkten för att rikta uppmärksamhetenpå arbetsmiljön i stort. Arbetet skall leda till förslag om hur arbetsmiljön ivid bemärkelse kan förbättras. Arbetsorganisafion och andra förhållanden somhar betydelse för människors hälsa och arbetsförmåga måste vägas in.Kommissionen kommer att få i uppdrag att fortlöpande lämna förslag till deåtgärder som behövs. Påfrågan om vidgade befogenheter för lokal fackförening och skyddsombud vill jagframhålla att en av kommissionens vikfigaste uppgifter kommer att bli attstudera hur det lokala skyddsarbetet och det särskilda arbetstagar-inflytandeti arbetsmiljöfrågor fungerar. Vuxenutbildningenblir en allt vikfigare fråga. Inte minst gäller detta mot bakgrund avutveckHngen på arbetsmarknaden, men också på grund av dess betydelse för attutjämna utbildningsklyftor mellan människor och grupper. Som regeringen sagt iregeringsförklaringen är återkommande utbildning och kompetensgivandevidareutbildning av stor betydelse i arbetslivet. Dessa frågor är några av deutvecklingsfrågor som ägnas ökad uppmärksamhet inom och hosbl.a. AMS, arbetsmiljöfonden och arbetsUvsr centrum. Ävennär det gäller frågorna om en utveckling av arbetsrätten kanarbetsmiljökommissionens arbete komma att få betydelse. pågårockså ett arbete inom med att ta fram underlag fören allmän utvärdering av den arbetsrättsliga lagstiftningen i syfte att stärkaarbetstagarnas ställning. Vidare har flera utredningar filisatts påarbetsrättens område, av vilka några lämnat förslag som bereds iregeringskansliet. Här kan nämnas semester- och arbetstidsutredningarna,arbetsolycksutredningen och utredningen om arbetsmiljösekretess. Motden här bakgrunden är jag inte beredd att närmare ange vilkaändringar som bör göras i det arbetsrättsliga systemet. Jag viU dockunderstryka att parternas medverkan är av stor betydelse i ett kommandeförändringsarbete. AnL 35 (vpk): Utgångspunkten för mina frågor är det som jag och vpk anser, nämligenatt frågorna om arbetsmiljöns framtid skall drivas av dem som "står mitt iskiten" och vet vad det är för fel i arbetsmiljön och vad som bör ändras.Man kan fråga sig om den kommande arbetsmiljökommissionen kommer att ha sådanarepresentanter eller om det som vanligt kommer att vara Organisationssverigeoch Myndighetssverige på hög nivå som deltar, alltså samma människor somsammanstrålar ideligen. Fråganär om de människor som brottas med problemen kommer att ha någotinflytande på det som blir slutresultatet av kommissionens arbete. PåEko-sändningen omnämndes att Bygghälsan gjort en rapport omögonskador på byggarbetsplatser. Varannan byggnadsarbetare har ögonskada ellerögonproblem. Hur kan det komma sig att just du har det, frågade man enarbetare. Ja, svarade han, var det fråga om material skulle Prot.1988/89:19 8noveriiberl988 man nog vara mer rädd omdet än man är om byggnadsarbetarnas hälsa. Denmänniskosynen, som så kraftigt kommer till uttryck på arbetsplatserna,visar på maktförhållandena. Det är ett resultat av klasssamarbetet,arbetsmarknadsministern! Bristen i arbetsmiljölagen och 1970-talets övrigalagstiftning på det här området var att man överlät till parterna påarbetsmarknaden att klara av sådana frågor i enlighet med vad som stadgas imedbestämmandelagen. Frågorna om arbetstakt, jäkt, stress, utslagning ochutsortering, de s.k. psykosociala frågorna, fick inte någon plats, och harsedan dess inte heller fått någon plats, i arbetarskyddsstyrelsensanvisningar. Det har varit tvingande. Därförlever vi nu under mycket hårda arbetsmiljövillkor. Dekännetecknas av ökade effektivitetskrav, som resulterar i fler utslagna,förtidspensionerade och långtidssjukskrivna. Ackord och prestafionslöner kommeråter fillbaka sedan de fill en del försvunnit . Stressfaktorernai dagens arbetsliv är alltså starka. Belastnings- och förslitningsskadorna ärmycket vanliga, både hos industrins människor och i de kvinnodo-mineradeyrkena. Densnabba teknologiska omvandlingen har skett på storkapitalets villkor och harkrävt sitt pris: sämre arbetsmiljö, fler utslagna. "Högintensivautsugningsmetoder", kallar LO det . De måste väl på något sättbekämpas? Vpkhar sysslat med de här frågorna och påtalatförhållandena. ställdes i här i förslag om att manskulle se över arbetsmiljölagen, men arbetsmarknadsministerns partivänner sadeblankt nej: Det behövs inte! Det är därför med stor tillfredsställelse vi nuser att socialdemokrafin vill försöka förbättra arbetsmiljön på de 400 000 jobbdär den är sämst. Vadfår jag då för svar på de många och kanske svåra frågor jag har ställt?Huvudpunkten är som jag ser det: Har samarbetet mellan arbetsgivare ocharbetstagare förbättrat arbetsmiljön? Vilken är i så fall orsaken till attarbetsmiljön nu har försämrats, arbetsmarknadsministern - jag tänker då på de400 000 sämsta arbetsmiljöerna? Det måste väl vara samma orsak till det. Iarbetarrörelsens debatt har detta varit ganska självklart. Detpositiva hände väl 1973-1974 när skyddsombuden fick sin kanske unika ställningarbetsrättsligt och fick rätt att avbryta ett arbete, men bara om det förelågdödsfall - inte i de fall som dyker upp. Skall man hävda den principenblir kommissionens arbete kanske en flopp, precis som 400 000 nyajobb, som man sade på Aktuellt i går. Närskall arbetet då vara klart? Det skall tydUgen utföras pö om pö. Man skallenligt arbetsmarknadsministern även ta upp arbetets organisation undan förundan. Hur långt ned kommer arbetet att förankras? Det kanske arbetsmarknadsministernkan svara på. Kommer de vanliga skyddsombuden, de vanliga yrkesinspektörernaatt vara med i arbetet framöver eller kommer det att bli topparna? Attarbetsmarknadsministern med utgångspunkt i sin klassamarbetsfilosofi i det härläget inte vill ge skyddsombuden ökad makt, vilket borde ha varit självklartmot bakgrund av vad som skett , är i så fall bara attbeklaga. Men det är helt klart att skulle skyddsombuden få ökad befogenhet attstoppa vansinniga arbetsorga- nisationer och arbeten,skulle vi besparas många arbetsskador framöver. Vuxenutbildningsreformen,som var mycket aktuell när vår statsminister var framtidsminister, har nusomnat in totalt. har AMS och framför allt AMU företagsanpassad smalutbildning, som i sin tur, tillsammans med annan utbildning, resulterat ioerhörda arbetsklyftor inom arbetarleden och inom andra led i företagen. Närdet gäller frågan om en arbetsrättsreform säger arbetsmarknadsministern isvaret att man skall se närmare på den saken och stärka arbetstagarnasställning. Men säger hon att parternas medverkan är av stor betydelsei förändringsarbetet. Jag vet inte vad som egentHgen avses med det. Är detsamma blockering här som t.ex. när det gäller fackligt samarbete övergränserna? Där har arbetsgivarna i stort sett vetorätt mot initiativ som skullevara till förmån för de arbetande. Vad innebär det då att stärka de arbetandesställning enligt arbetsmarknadsministerns uppfattning? AnL 36 (vpk): Den fråga som diskuteras är enligt min mening en av de allraviktigaste. Den rör människors rätt till en bra arbetsmiljö. Närvi ser hur många som skadas och blir sjuka på grund av sina arbetsmiljöer,måste vi säga att detta är ett stort misslyckande för samhället: 350 000förtidspensionärer, 105 000 långtidssjukskrivna. Det är siffror, men bakomvarje siffra finns en människa, som fått sitt liv ödelagt. Det är verkligen högtid att ändra på detta; för hundratusentals människor i vårt land är det redanför sent. Avde storstilade löftena före valet om snabba åtgärder mot de 400 000 sämstaarbetsmiljöerna blev det en tumme: en arbetsmiljökommission. Och inte enstummen har vi ännu fått se i sinnevärlden. När tillsätts arbetsmiljökommissionen? börjar arbeta för att få bort de 400 000 sämstaarbetsmiljöerna vill jag ställa frågan: Vilka är de sämsta arbetsmiljöerna?Jag frågar det därför att det finns en tendens att underskatta farligheten ikvinnors arbete. Kvinnors arbete kan ibland verka lättare. Det är ofta kvinnorsom hamnar i tempoarbete på lättare industrier. Men att göra många, många lättalyft en arbetsdag kan vara mer skadligt för hälsan än att göra några få riktigttunga. Det är också de rikfigt tunga jobben som mest har underlättatsmed lyftredskap och annan utrustning. Kvinnorhar fler anmälda belastningsskador per tusen anställda än män, framför alltskador i nacken. Det beror på att kvinnor i högre grad har arbeten som gersådana skador - det beror inte på att kvinnors kroppskon-stitution är en annanän mäns. Dedåliga arbetsmiljöerna och de stora problemen för kvinnorna finns påindustrierna, i lokalvården, inom handeln. En snabbköpskassörska lyfter enelefant ! De finns vidare i vården, både inom och inomsjukvården. Härfinns också det nya och växande problemet med datoriseringen inomkontorsyrkena. Här rör det sig inte om eftersläpningar från förr - här rör detsig om helt nya problem, som skapas , med våra nuvarande lagar och Prot.1988/89:19 regler: Det säger någonting om verkningsgraden hos de instrument vihar för att förbättra arbetsmiljöerna. Hur kommer kvinnornas arbetsmiljöproblem att beaktas ikommissionens arbete? Vad menas med de 400 000 sämsta arbetsmiljöerna? Varförjust 400 000? Det kan väl ändå inte vara så att regeringen tror attdet finns bara 400 000 dåliga jobb här i landet. Tyvärr är det inte så. Vilket uppdrag har kommissionen, vilken typ avförändringar är det som måste tUl? Enligt min mening har vi kommit till enpunkt där vi måste förändra arbetets organisation. Det är monotonin, denständiga upprepningen, som är skadlig. Det är intensiteten som är skadlig. Vimåste få bort ackorden. Vi måste kräva en arbetsorganisafion som ger människormöjligheter till ett varierat arbete. Det handlar i grunden, nu som allfid, ommakten på arbetsplatserna. De dåliga arbetsmiljöerna har inte att göra medokunnighet. Det är inte brist på information som gör att företag, privata ochsamhällsägda, erbjuder undermåliga och ovärdiga arbetsmiljöer. Visa mig denarbetsgivare som inte vet att ackordsarbete är skadligt. Det handlar om maktenoch därmed om att förbättra de fackligt förtroendevaldas möjligheter attagera. Det handlar om att ge skyddsombud ökade befogenheter. Det är intekartiäggning av missförhållanden som behövs. De som står ute på arbetsplatsernaoch deras fackligt förtroendevalda vet var problemen finns. De behöver maktenatt driva igenom förändringar. Därför låter det litet vagt när arbetsmarknadsministernsäger att kommissionen skall studera hur det lokala arbetet fungerar. Det rörsig om att skärpa lagstiftningen. Jag tror att det knappast finns någonlagstiftning som möts med så liten respekt som arbetsmiljölagstiftningen.Möjligen överträffas den av bestämmelsen att inte gå mot röd gubbe. Hur mångahar dömts till fängelsestraff i vårt land för brott motarbetsmiljölagstiftningen? Vi kan räkna dem på den ena handens fingrar. Det kaninte vara rimligt att det skall vara tillåtet att år ut och år in erbjudaarbetsmiljöer som vi vet är skadliga. Arbetsmiljölagstiftningen måste alltsåskärpas. Jag vill också veta i vilket tidsperspektiv den ännu obefintligakommissionen arbetar. Hur till skall det dröja? Jäg tycker attarbetsmarknadsministern skall presentera en konkret handlingsplan med tydligamål. Hur långt skall vi ha nått , om fem och om fio? Svaren i dennadiskussion har varit alltför otydliga. AnL 37 (): Jag hade inte tänkt säga någonting i den härdebatten, men jag kunde inte låta bli. sade i och för sig enhel del av vad jag tänkt att säga. Bl.a. talade hon om kvinnoarbete som ärdjupt undervärderat när det gäller arbetsmiljön. Regeringen har hävdat att man skall karflägga de 400000 fariigaste jobben. Utreda och kartlägga efter alla dessa år av socialdemokratiskt maktinnehav! Årtionde efter årtionde har det här skett. Arbetare mördas faktiskt fortfarande i dåliga arbetsmiljöer. Arbetare och andra får av lönsamhetsskäl sina liv förstörda till följd av dåliga arbetsmiljöer. Lönsamhet för vem och fill vilket pris? Asbest, lösningsmedel, belastningsskador, styren 104 och annat - den socialdemokratiskaregeringen säger att frågorna skall DenbUnda jakten på ekonomisk tillväxt har varit viktigare än skyddet av människorsliv. Man har helt enkelt sålt ut människor, och man fortsätter att sälja utmänniskor - av lönsamhetsskäl, fru arbetsmarknadsminister! Samhälletmåste helt klart ställa upp ramar för vad som är acceptabelt. Vi måste hajuridiskt bindande gränsvärden när det gäller arbetsmiljön. Det går inte atttolerera rekommendationer eller allmänt flum. Det måste bli en skärpning avgränsvärdena, så att det blir värden som helt och hållet baseras påhälsoaspekterna. Dessutomär arbetsmiljön en internationell fråga. Varför ställer inte socialdemokraternaupp på en socialklausul, som innebär att vi tar ansvar för den handel som vibedriver? Eller skall det vara så, att vi skaU kunna köpa bilUga varor frånmulfinationella företag som förlagts fill och som har direkt vidrigaarbetsvillkor? SkaU vi ta något ansvar härvidlag, eller skall vi acceptera demulfinafionella företagens syn på människan? Det gäller för en arbetarregeringatt ta ställning. Eller är så billiga varor som möjligt det enda som räknas? Jagvill fråga om arbetsmarknadsministern accepterar tanken på en socialklausul,ett socialt ansvar, när det gäller handel? År ni villiga att arbeta för inomlandet juridiskt bindande gränsvärden beträffande arbetsmiljön och för enskärpning av gränsvärdena, där hälsoaspekten utgör grunden? har vi jugränsvärden och rekommendationer som ligger långt över vad människor tål. Manräknar alltså med ett visst människospill. Är socialdemokraterna dessutomvilUga att införa, förutom vissa förbud och annat, ekonomiska styrmedel,exempelvis en ordentlig landsfingsskatt på de företag som orsakar storaarbetsmiljöskador? Ekonomiska styrmedel är en detalj för att komma till rättamed problemen. Ärarbetsmarknadsministern också villig att ge inte bara facket utan varje enskildarbetstagare som sysslar med någonting i produktionen laglig rätt att få fullinsyn i vad produkterna innehåller? Kommer de vanligaste sk. kvinnoarbetena attbelysas i kommissionen? Det är en vikfig sak. Enannan sak som jag undrar om arbetsmarknadsministern ställer sig bakom är enhelt rökfri arbetsmiljö. I och i andra länder har man infört lagstiftninghärvidlag. Hur kan ett land som har haft en socialdemokratisk regering så passlänge - med undantag för - acceptera ackordslöner? Det är juförnedrande för skogsarbetare att ha det som . Varför kan inte regeringensätta upp gränser för vad som skall accepteras? Jag är ledsen, menvänster-höger-etablissemanget tycker uppenbarligen att jakten på ekonomisktillväxt och lönsamhet är mycket vikfigare än individens hälsa. Jag skall avsluta med en parentes: När såg man LO gå ut med ett varselom en ordentlig storstrejk för en bättre arbetsmiljö? Men för några kronor iveckan kan man gå ut. AnL 38Arbetsmarknadsminister : Herr talman! Först skulle jag vilja sägaatt det är ganska fantastiskt att i på detta sätt få en debatt omarbetsmiljöfrägor. Det gläder väl inte minst , eftersom hanpåpekade att vpk redan tidigare dragit i gång en sådan här debatt. Vi äröverens om att det är vikfigt att den här debatten förs. Åtminstoneav det senaste inlägget, men även litet av och AnnikaÅhnbergs anföranden, fick jag det intrycket att det inte hade skett någontingpå arbetsmiljöområdet som vi haft industriell och annanverksamhet i landet. Det har ju faktiskt skett åtskilUgt: för att hindraolyckor och för att underlätta för kvinnor och män att delta i arbetsUvet.Förändringarna i arbetslivet - och här delar jag uppfattning- med ökad arbetstakt, ökad monotoni och med över huvud taget hårdare tempo hargjort att det uppstått nya problem. Det gäller såväl industriverksamhet ochtjänstesektor som offentlig, privat och kooperativ verksamhet.