prot · GC09105 · 1988-12-31 00:00:00 — Man släller också frågan: Finns det en risk för all delhär gör samhällels budskap otydligt vad gäller narkotikabruket? Får man härmeden känsla av atl narkotikabruk tillåts genom den här typen av humanilärainsatser? Svarel pä den frågan är också nej. Alla experler som granskal programmd har varil eniga ornalt narkomanerna är fullkomligt klara över samhällets inställning tillnarkotikan. Men säger: Ja, men här finns det dubbla budskap. Mansäger ju olika saker. Ja, det dubbla budskapet skulle kunna vara följande: Mankan hala narkotika ulan all hata narkomaner. Man kan bekämpa narkotikamissbrukdsamtidigt som man försöker rädda livel pä de människor som ärnarkotikamissbrukare. 7 () replik: Jag har självfallet respekt för deanslrängningar som görs, och jag är övertygad om all förslagsslällarna går fillverkel med goda avsikter. Men jag hoppas att man har samma respeki för oss somhar dragit helt andra slutsatser. Jag har tagit starkt intryck av de synpunkter som denarkomanvårdsläkare som sysslar med dessa frågor har framförl tilloss. Man varnar mycket bestämt för atl en legalisering av en mera omfattandeuldelning av sprutor lätt kan leda till elt grövre missbruk. Man underlättar juinjiceringen. Vidare varnar man för alt de goda resullalen av de meloder som harulvecklats såväl i som i kan spolieras genom deattitydförändringar som följer pä de signaler som skickas ul. Dessutom är manrädd för all del skall bli en ökad smillspridning genom alt missbruket tillåtsöka i della sammanhang. Jag vill , herr lalman, fråga han vill kommenlera just del förhållandet all samhället skalltillhandahålla sprulor men inte del som skall finnas i de sprutor somnarkomanerna skall använda. Innehållet skall narkomanerna alltså skaffa sig päett annal säll. Jag har inle märkt nägon reaktion från sida pådetta. Men det här är en fundamental fråga i sammanhanget. vice talmannen anmälde atlDaniel Tarschys anhållit all lill prolokollel få anlecknal alt han inte ägderätt lill yllerligare replik. 8 (): Vid det här lagd är debatterna om HIV/aidsett återkommande inslag här i . Men del är inle särskilt länge sedanvi första gängen stod här och diskuterade denna fråga. Vi befann oss dä i en nyoch oväntad situation. Jag vägar påstå all osäkerhden var slor hos oss alla. Viundrade ju vilken ulveckling vi skulle gä lill mötes och vilka insatser somskulle komma att krävas av oss. Del fanns olika teorier om vill skildautvecklingsvägar. Cenlern har det vara en styrka all vi pädel hela lagd varit mycket eniga om handlingslinjerna. Vi har kunnat ulvecklaen svensk modell för kampen mol HIV/aids som - vågar jag påstå - vid eninternationell jämförelse visal sig vara tämligen framgångsrik. När jag sägerdet belyder det inte all jag anser all vi har någon som helsl anledning alt slåoss lill ro, tvärtom. Jag vill emellertid undersiryka all jag tror pä värsvenska modell, , och pä all vi kan fortsätta att ulveckla dennaulan atl alltför myckel behöva snegla på andra länder, som vi ju ändå aldrigkan jämföra oss med i alla avseenden och som i nästan samtliga fall har en mernegativ utveckling än vad vi har här i . Vad är deldä som vi med viss försiktighet kan framhålla som positiva Åtgärder mot HIV-infektion och aids Åtgärder mot HIV-infektion och aids tecken?Ja, har antalet nydiagnostiserade HIV-posiliva sjunkit jämfört medsiffrorna tidigare är. Men del är naturligtvis alldeles för lidigl alt säga omdel är en tillfällighet. Naturligtvis hoppas vi dock atl den här trenden skallbestå. Vi vägar nog också påstå att vi i har ell bällregrepp om situationen än man har i de flesla andra länder. Till del bidrarförsläs den testverksamhet som vi har i och som har varil meromfattande än sådan verksamhet varit i något annat land. Bortsett från dentestning som görs på alla blodgivare räknar man nu med atl nära 1 miljon testhar utförts. Hur mänga personer som testats vel man inte, eftersom mänga hartestats . Man uppskattar dock all av dem som är i desexuellt mesl akiiva åldrarna har blivit testade. Mycket tyder nu på alt detbörjar bli mindre dramatiskt all göra elt HIV-test. Del beror säkerl pä atl mannumera mer eller mindre rutinmässigt erbjuder vissa grupper test vid deraskontakter med sjukvården. Vi har också haft en tämligen omfattandeinformationsverksamhet, både en allmänt utformad och en som har riklats motvissa målgrupper. är därför kunskaperna om HIV/aids helt säkert tämligenslora hos hela svenska folkel, inle minst hos den yngre generationen. Så länglhar alllsä informationen varit framgångsrik. Däremol har inle denna ökadekunskap hos människor lett till att man i särskilt slor ulslräckning har ändratsitt beteendemönster, dvs. på ett sätt som borde vara naturligt för att minskarisken för smittöverföring och risken för all man själv blir smittad. Det måsteändå vara elt av informationsverksamhetens allra främsla syften all få tillstånd en förändring av beteendemönstret. Vi kan alltså konstatera atl detbehövs nya vägar och nya och fördjupade former för atl inle minst ungdomarnaskall förmås all ändra sina attityder och sitt beteende. Frän cenlern har vi gång på gång framhållit hur viktigtdel är atl skolans sex- och samlevnadsundervisning får de resurser som krävsför atl den skall fungera på ell lillfredsslällande sätt, på alla skolor och päolika stadier. Så här säger ulskollel i denna fråga: "Skolan har enunik möjlighel all nå ungdomarna med information. Utskolld har även i andrasammanhang vid åtskilliga tillfällen framhållit atl sex- ochsamlevnadsundervisningen i skolan måsle förbällras. Undervisningen skall varaelt led i en vidare samlevnadsundervisning där begrepp som ansvar och hänsyninte glöms borl i en hantering som lätt kan tendera alt bli för leknisk." Del ärprecis del som det handlar om. myckelmedveten om, och man har påvisat behovet av mer resurserför alt kunna genomföra en nödvändig fortbildning av lärarna. härpengarna bör SÖ få. Det skulle röra sig om en ganska begränsad del av 'aidsanslagd, men det skulle vara myckel väl använda pengar. Jag yrkarbifall lill reservalion nr 7. En annan väg när det gäller all nä fram lill människor medinformation är all använda inlresseorganisalionerna. All erfarenhet visar atlmänniskor lättare anammar ett budskap när del förmedlas av nägon i den näraomgivningen, någon som man har gemensamma inlressen med och som man län kanidentifiera sig med. Det förekommer också, och många organisationer fåranslag, men det sker enligl uppfallning i alllför lilen utsträckning. Jag är ganska övertygad om atl en del av del cenlrala informalionsanslagdmed fördel skulle kunna avsättas lill organisationerna för derasmälgruppsanpassade upplysningsverksamhet. Jag yrkardärför bifall till reservalion nr 6. Så övergår jag lill den för dagen mesl aktuella frågan,nämligen utdelning av sprulor till narkotikamissbrukare. Jag har tidigare talatom polilisk enighet, och det är något som har gällt också narkotikapolitiken,inle minst under senare är. Vi har varil överens om atl konsekvent avvisa allicke-medicinsk hantering av narkotika, inle bara försäljning och innehav utanockså själva bruket. Del har varil oss fjärran att ägna oss åtAmsterdam-metoder och liknande, där man betraktar s.k. soft drugs som oskyldigaoch som man därför tillåter fri försäljning av. Vi har också i princip varil överens om att ingaansträngningar får sparas när del gäller alt bekämpa missbruket genom olikavårdformer och, framför allt, genom en intensiv och konsekvent förebyggandeverksamhel. All mol den bakgrunden dela ul sprulor fill narkomaner ochsåledes tillhandahålla de verklyg som vi vel skall användas för all genomföradet som har karakteriserat som brott, ler sig naturligtvishelt oacceptabelt. Den uppfattningen har - del vågar jag påstå - en stormajoritet i socialutskottet också haft under hela den fid som frågan undersenare år har varit akluell. Ett lillfälle när den blev aktuell var när vi fickreda på alt man i hade inlett ett sprutulbylesprogram av mycket blygsamomfattning. Detta sanktionerades av utskottet och , därför atl vihoppades alt del skulle ge oss värdefull kunskap. Utskottet sade i sitt betänkande 1986/87: "Utskollelkan inle acceplera all verksamheten i utökas eller atl liknandeverksamheter inleds pä andra håll i strid med strävandena inomnarkolikapolitiken." Vad var del då som hände? Jo, Lundaprojekld utökadessnabbi mycket kraftigt och kom all innefatta också , där inte mindre än500 patienter blev föremål för verksamheten. När försöksverksamhelenvar avslutad konstaterades atl den inte varil uppbyggd på dl sådant sätt atldel var möjligl all göra en vetenskaplig utvärdering. När socialstyrelsengjorde en enkätundersökning framkom del dessulom att det vid inlemindre än 8 av landets 29 infektionskliniker hade förekommit verksamhet medutdelning av sprulor och kanyler. Några kliniker besvarade inle enkäten. När vi från efter mycket noggrant övervägande harbeslutat oss för atl inte motsätta oss en begränsad försöksverksamhet har vigjort det av följande skäl. Vi anser för del första, liksom regeringen, all enverksamhel inte hell kan avvisas som, om den är vetenskapligt uppbyggd, kan gekunskap om huruvida sprutulbylesprogram är en möjlig väg all gå när det gälleralt hindra smittspridning av HIV, där syftet således är all rädda liv. För det andra understryks del krafligl i del förslag somnu föreligger atl en försöksverksamhet är all betrakta som undantag frångällande bestämmelser och inle är en verksamhet som kan bedrivas fritt var somhelst i landel. Del är alltså fråga om alt samhällel skaffar sig en bällrekontroll över utvecklingen än som hiltills har varil fallet. För deliredje är en viklig anledning lill alt del är möjligl all bejaka Åtgärder mot HIV-infektion och aids Åtgärder mot HIV-infektion och aids förslaget,att villkoret för atl en verksamhel kommer lill sländ är all socialtjänstenskall godkänna densamma och genom sina narkomanvårdsresurser delta iverksamheten. Också polis och åklagare skall höras innan verksamheten startar.Avsikten är att det parallellt med sprululbylespro-grammel skall förekomma enkonlinuerlig koniakt med missbrukarna. 1 cenlern finner vi all del är självklarl all regering ochriksdag måsle förbehålla sig rätten all ange hur principerna skall se ul för ensä prioriterad verksamhet som kampen mot narkotikamissbruket. Vi anser därförall del ställningstagande som utskoltsmajoriteten har gjort är väl avvägt. Jag skall bara lill slul beröra ytterligare enreservation, och del är reservalion nr 8, som gäller upphörande av tvångsisolering.I ett fåtal fall blir del fråga om alt Ivångsisolera människor som inte ärberedda atl rälla sig efler de regler som måsle följas i samband med . När smillskydds-lagen antogs, bestämdes det också att den smilladenär som helsl skall kunna fä sin sak omprövad. Det kan verka fint och humant päalla säll, men jag är inle alls säker pä atl del är del. Om man jämför med annan lagstiftning, finner man atlpatienten i l.ex. lagen om sluten psykiatrisk vård med några månaders mellanrumkan få sin sak omprövad. Det beror på att det måste finnas rimlig anledning all silualionen varakligl har förändrats. Del sker naturligtvis inte överen natt, inle heller för dessa patienter. Det ligger alllsä inle alls ipatientens intresse om prövningen kommer alt bedrivas på ett slentrianmässigtsätt, vilket lätt kan bli fallel lill följd av del här beslutet. Därför yrkarjag bifall lill reservation 8. Förutom bifall till våra reservationer yrkar jagbifall till utskottets hemställan. 9GUDRUN (vpk): Jag vill börja med att yrka bifall tillreservalionerna 7 och 11 i belänkandel. Del gäller rätten lill anonymitet vidprovtagning och ökade satsningar för skolans sex- och samlevnadsundervisning. I delta anförande vill jag dock koncenlrera mig pä vad somär huvudfrågan i dagens deball, nämligen sprulprojektd. Del som i sill inlägg, vilket överensslämmer med det förslag som harlagl fram, bygger såviit jag förslår pä tvä antaganden. Det ena antagandet ärdet all del finns de som inle kan slula missbruka narkotika, och del andra äralt uldelning av rena sprutor har en positiv inverkan pä smittspridningen. Det första anlagandel, att del finns vissa personer sominle kan slula missbruka, är enligt min mening elt myckel svårt anlagande. Närkan man säga någonting sådanl om en person? Hur vet man atl del är på delsätlel? Vilka personer skall man klassa som kroniska missbrukare och vilkainte? Det blir en myckel svår avvägning och de som skall göra den är människorsom arbetar inom narkomanvärden. Dessa skall säga lill en person: Du färsprutor, eflersom jag ser att du inle kan slula. Och lill en annan skall desäga: Du kan säkerl slula, varför du inle får några sprutor. Det är dennaomöjliga arbetssituation som sä mänga har reagerat emot. I mill lycke är del encynisk inslällning lill människor, även om brukar kalla den förhuman. Del andraantagandel, alt uldelning av sprutor gör nylla, är faktiskl en sak som viinte vel någonting om. Det är därför som vi säger atl utdelningen i ochLund, som vi vel är olika, inle har kunnal ulvärderas pä ell sådant säll all manmed säkerhel kan säga atl det har blivit den påstådda effekien. Del finns hellenkell inle underlag för all dra så vittgående slutsatser som man har velalgöra. Det är därför som vi kommer med krilik. Vi säger också: Okej, länk om detskulle vara så, alt en sprululdelning under kontrollerade former - vilkel dethär inle har varil, och del skall jag återkomma till - skulle ge en positiveffekt. Då vore det nalurliglvis bra. Men läl oss dä la reda på della genom altstrama upp det projekt som finns, och eventuellt tillkommande, genom atl knytadet till ett nära samarbete med socialljänslen, genom alt sälta in det som dlled i elt behandlingsarbete och genom all hell enkell ge del sädana former atldet blir möjligl alt göra en ulvärdering. Då kan vi säga om detverkligen ger någonting eller inte. Del råder slor enighet om atl del är sådanabrister i del material som hillills har lagls fram alt man inte kan uttala sigsäkerl. Del s.k. utbytesprojektet i och lycker jag inleall man kan kalla för ett utbytesprojekt. Hälften av sprutorna har inle kommitlillbaka. 10 000 sprulor har delals ul under den lid som del är fråga om. 5 000har kommil lillbaka. De personer som har kommil lillbaka för all byla ul sinasprutor har hafl möjlighel atl vara fulll anonyma, vilkel också gör del myckelsvårl all kontrollera verksamheten. Den ulvärdering som jag talade om har avdenna anledning blivit myckel bristfällig och omöjlig att pä något säll görasäker. Del enda som man med säkerhel kan säga är att missbrukarna har uppfattatdel hela som en positiv åtgärd. Detta finns med som en av de kriterier som manpekar pä vid utvärderingen. Tacka för del! Hur skulle man kunna Iräffa på ennarkofikamissbrukare som skulle vända sig mol alt fä gä till ett slälle ochhämla sprulor? Det vore enligl min mening märkligl. Om man tillgodosereftersatta behov blir naturligtvis människor glada. Men frågan är vad det ärför behov som narkotikamissbrukarna i dagens har. Är det just behovetav rena sprutor som är viktigast? Jag undrar om det är så. Del är nämligenganska billigt att köpa sprutor pä narkotikamarknaden, och det finns dessulomgolt om dem. Del är inle där skon klämmer. Däremot finns det andra saker som missbrukare efterfrågar,l.ex. vårdplatser, kompetent behandling, utbildad personal och tillgäng lillavgifi-ningsplatser. En mängd sådana saker fallas . Vi har en ganskairagisk silualion på narkolikamissbruksområdd, inte minst här i Slockholm,vilkel vi fick belägg för i en undersökning för bara någon vecka sedan. Delgällde bl.a. de lunga missbrukarna. Där har värden misslyckals lolall. avproblemen är all del inle går all fä fram behandlingsplalser. handlardet inte ens om pengar ulan om atl människor inte vill ha missbrukare i sinnärhel, framför alll inle HIV-posiliva. Man sätter slopp för etableringen avvärdhem, därför atl man anser att värdet pä ens eget hus skulle sjunka vid enetablering. Lokala politiska opinioner försvårar det nödvändiga narkotikaarbetesom faktiskt har beslutat om. Det är ett slörre problem i del härperspektivet. Möjligen skulle man få en myckel positiv reaktion om man tillnarkotikamissbrukarna delade ut l.ex. kläder, pengar eller bostäder. Jag trorall de skulle uppfatta det som mycket positivt, och jag tror att del skulle habelydelse när del gäller bekämpningen av HIV-smiltan. Jag tror också all Åtgärder mol HIV-infeklion och aids 2 protokoll 1988/89:105 Åtgärder mot HIV-infektion och aids man skullekunna säga all del här skulle vara en bra ålgärd, dvs. en kraftig salsning pänarkomanvården. All inte säga ja lill det här förslagel innebär enligtDaniel Tarschys all utskottsmajoritelen är på kollisionskurs. Jo, med infektionsläkarna, och så radar han upp en mängd personer ochtitlar. För min del kan jag rada upp lika många andra. Problemel är alltså allsocialstyrelsens förslag är på kollisionskurs med narkomanvårdare, fältarbetare,behandlingspersonal, läkare, klienlorganisalioner m.fl. En massiv opinion blandde människor som pä fältet arbelar med narkotikamissbrukare, människor med godoch långvarig kännedom om hur narkotikamissbrukare fungerar, har sagl ettentydigt nej. Vad skulle del innebära för arbetet både med narkotikamissbrukareoch med HIV-posiliva, om man genomdrev ett sådant här förslag mol så storapersonalgruppers och anhörigas vilja? Vad skulle det innebära och förvårdsituationen som helhel. om man satte sig över alla dessa personers åsikteri denna fråga och genomdrev elt sådanl här förslag, därför alt en läkaropinionvill del? Jag anser atl resullald skulle bli kalaslrofall. Del skulle få förödandekonsekvenser med lanke på missbruks-situationen och resurserna, som vi vetredan är hårt ansträngda och svärutnyiijade. Jag lycker all folkparliel bordetänka på vilkel ansvar man ikläder sig i en sådan här situation, om man fårigenom sin vilja. Visst skall vi använda alla goda medel för all försöka fäen bättring i den här situationen. Jag tycker atl del är mycket olyckligt, närnarkotikasilualio-nen ser ut som den gör, alt man för en så livlig debatt omden här älgärden som jag anser vara ell stort slag i luften. Vi vet myckellitet om huruvida den har någon effekl över huvud taget. Del är bältre alt visatsar vår energi och våra krafter pä all bekämpa narkotikamissbruket. Jag skall nu ge tillfälle atl besvara enfråga som en tidigare talare har varit inne på och som gällerkriminaliseringen. Del är myckel märkligl, måsle jag säga, alt man ihumanitetens namn kriminaliserar narkotikamissbruk. Vpk var del enda parti iriksdagen som sade nej lill en kriminalisering, just med hänsyn lill del somDaniel Tarschys själv sade: Man kan hala narkotika utan atl hala narkomaner.Samtliga partier här i ulom vpk kriminaliserade alltså bruket. Vimenar atl en sådan kriminalisering i hög grad försvårar narkolikavärden -försvårar människors tillit när del gäller atl söka vård. Man har här gjort enlogisk kullerbytta, som det måsle vara mycket svårt för atl i delhär läget reda ut. En sak som det har talals för lilel om när det gäller aidsär de sexuella smittvägarna. Man talar mycket om injeklionsmissbrukarna, men desexuella smittvägarna är ju inte pä långl när stoppade. Det gäller dehomosexuella, och det gäller prostitution, som vi inle alls talar om. Varförvill man inle vidla några ålgärder mot prostitutionen? Vi har från vpk krävlatl man skall kriminalisera brukarna, dvs. Vi tror all det skullevara dl effektivt medel alt få bukt med prostitutionen - och det är vikligl nui aidslider. Varför lalar man inle om sexualvanorna över huvud taget?Vi hade skrivit en motion, som behandlas i detta belänkande, om genomförandelav en slor undersökning av svenska folkets sexualvanor. Jag vet alt alla iutskottet var eniga om delta, och jag vet också all aidsdelegalionen haruttalat all della är en ålgärd som del är rikligl att genomföra . Därför harvi inte avgivit någon reservalion.Vi hoppas verkligen all del inle bara är ord utan att detta också i handlingblir av. Regeringens förslag i den här frågan, som vi alltså har ställtoss bakom, är enligt vår mening väl avvägt. Vi lycker alt del är bra medkopplingen lill . Del är bra all på det här sättethar elt veto i frågan, sä all den sprululdelning som blir akluell kommer allske under kontrollerade former och som en del i ett störrebehandlingssammanhang. Jag tror det var som tog upp frågan orn EG- alt moderalerna, som annars är så positiva till EG, inte ville vara del i delhär lägel. Jag vill la tillfället i akt och säga all vpk nu i hög grad ärmotståndare till en harmonisering till EG. Det är väl bra alt se all logikenhåller även i den här frågan. Åtgärder mol HIV-infektion och aids 10 () replik: har ju inle varil med sä längei aidsdebalten här i kammaren. Men hade hon varit del, skulle hon ha vetat atlvi har talat myckel om alla de smillspridningsvägar som finns, inte minsl desexuella. Del var bl.a. delta som jag var inne pä när jag framhöll hur viktigtdet är att vi fär en fungerande sex- och samlevnadsundervisning i skolan. Vpkär dess bättre också med på en reservation som går ul på atl man skall ge SÖmera medel. Som en informalion lill GudrunSchyman vill jag även berätta all har krävt ålgärder motde prostituerades kunder. Men den frågan behandlas i dl annat utskott och ärdärför inle föremål för diskussion vid del här fillfälld. Anf.11 () replik: Jag uppskattar all försökerbena upp resonemanget i dess logiska beståndsdelar. Hon säger all värlslällningslagande bygger pä två förutsättningar: för del första all del finnsnarkomaner som inte kan avvänjas och för del andra alt uldelning av renasprulor har positiva effekler. Ja, del är alldeles riktigl. Vi kan kanske modifiera denförsta satsen sä, all del i varje fall vid varje givet tillfälle finns personersom inte klarar av att lämna sitt narkotikamissbruk. Jag tror alt l.o.m. GudrunSchyman är beredd alt inslämma i det påslåendet. Jag tror att alla erkänner atldel finns lunga missbrukare som pä korl sikt inle klarar av atl göra sig kvillsitt beroende. Då är frågan om vi skall slicka huvudel i busken ochlåtsas som om de inle finns - eller säga alt om de får HIV så är det lika bra -eller om man skall göra sitt yttersta för atl försöka förhindra all den gruppenblir genomsmiltad och därigenom också smittar andra delar av befolkningen,framför allt pä sexuell väg. Jag tycker all del är ell lätt slällningslagande. Man börla ställning för hälsa, för smittskydd, och därför vidta de åtgärder man kanvidla för atl se till att de narkomaner som för ögonblicket inle klarar av allgöra sig kvin siu missbruk skall skyddas. Den andra förutsättningen som vi bygger pä är atl dettamed rena sprutor har smillskyddande effekler. Del är klarl atl man kan försökagrunda delta Prot.1988/89:105 ställningstagande på olika sätt. Vi lycker att det ändå har ettvissl inlresse alt Åtgärder mot HIV-infektion och aids konsiaieraall efter mycket grundliga diskussioner i den härfrågan har kommil fram lill elt enhälligt ställningstagande och utfärdat enrekommendation, där man jusl utgår från alt det har en effekt, alt regeringarrunl om i världen har kommil lill samma slällningslagande och all en mängdvetenskapliga auktoritder har uttalat sig i den här riktningen. Jag vill inle påstå att vi besitterabsolut kunskap, absolut visshet. Skulle vi basera allt vårt arbele mol HIV päell krav på absolul visshet, skulle vi anlagligen inte kunna göra någontingalls. Men i många lägen måste man arbeia på basis av det som en överväldigandemajorilel av sakförslåndiga experter anser vara riktigl. Om man vill välja denledstjärnan, dä har man faktiskt bara dl val i den här frågan, och del är ättacceplera och stimulera en verksamhel som innebär atl förorenade sprulor inleanvänds utan alt rena används av dem som vi inte lyckas, hur vi än ansträngeross, att avvänja från narkotikamissbruket. Jag upprepar atl målel självfallelär att alla missbrukare skall avvänjas. Men man måste kunna inse att delibland behövs en andra försvarslinje om den första inle häller. 12GUDRUN (vpk) replik: