prot · GC099 · 1988-12-31 00:00:00 — Där detfinns både asylsökande och arbeten borde man kunna använda någon form avdispensförfarande. Om sysselsättning för vissa invandrare och asylsökande 138MARIA (): Den kortare väntetid som invandrarministernhänvisar fill har vi ju talat om i . Jag skuJle vilja seresultat först, innan jag far ut någon vinst i förskott av de reformer sominvandrarministern har utlovat. Men även om vi förutsätter aft det går att kortaväntetiderna, kommer det fortfarande atf finnas kvar en kategori asylsökandesom är mycket länge på förläggning innan deras fall slufligen är avgjorda, ochdärför kommer problemen aff kvarstå. En annan sak som jag tycker att invandrarministern intetillräckligt har betonat i debatten här är atf det för att mota denfrämlingsfientliga opinionen är oerhört viktigt att få bort de här skälen förmänniskor att se med misstro på asylsökande och flykfingar. När flykfingar ochasylsökande år tvingas gå och vänta utan aft ha möjlighet att göranågot meningsfullt eller aff göra rätt för sig, skapas en väldigt bra grogrundför främlingsfientliga stämningar. Lät oss undanröja sådant! Låt inte sådanthär finnas kvar som ett argument för främUngsfientlighet! Vi är helt överens om vikfen av atfflyktingar bereds arbete. Det finns inga meningsmotsättningar i det avseendet.Vi måste övervinna det motstånd som finns på sina. håll ute i näringslivet, somju har brist på arbetskraft. Vi erbjuder rekryteringsstöd för att man skallkunna rekrytera de flykfingar som finns runt om i landet pä våra förläggningar,och vi uppmanar kommunerna aft anstränga sig för atf ta emot fler. säger atf asylsökande bor ute ismåkommuner, men det är fel. Asylsökande bor i förläggningar. Atf säga affflyktingar som har fått sitt tillstånd inte vill flytta ut till små kommuner ärväl inget argument i den här diskussionen. Finns det arbete i små kommuner,skall väl flykfingar- liksom svenskar - ta de arbeten som finns där i ställetför att uppbära socialbidrag.i någon annan kommun. Det kravet måste vi ställapå flyktingarna. Slutligen till ; Sprid nu inte misstro motdet reformarbete som vi bedriver för aft komma fill rätta med de långahandläggningsfiderna! Överläggningen var härmed avslutad. Omåtgärder för att hindra att familjer splittras tdl följd av utvisningsbeslut 34 § Svar på fråga1988/89:85 om åtgärder för att hindra att familjer splittras till följd avutvisningsbeslut har frågat mig, med utgångspunkt i ett enskilt ärende,vilka åtgärder regeringen är beredd aff vidta för aff familjer inte splittras isamband med utvisningsbesluf. Ensjälvklar utgångspunkt vid fillämpning av utlänningslagstiftningen är afffamiljer inte skall splittras. Regeringen uppmärksammar detta särskilt. När t.ex. familjemedlemmar rest in , sammanförs i regel ärendenaoch beslut fattas vid ett och samma fillfälle. Efterregeringens beslut är det polismyndighetens sak atf verksfällautvisningsbeslutet. Det är då viktigt aft alla ges möjlighet atf resa tillsammans.Det är polismyndighetens uppgift att i det enskilda fallet besluta hur verkställighetskall ske. Jaganser infe med hänvisning till det sagda atf det nu finns anledning vidta någraytterligare åtgärder för aff förhindra familjespliftring pä grund avmyndigheternas beslut. Anf.141 (): Jag ber aftfå tacka för svaret. Jagvet att invandrarministern varken kan eller skall kommentera ett enskilt fall.Men bakom alla principer finns ju också enskilda fall. Här handlar det omfamiljen , som har utvisats till - dvs. mor och barn har skickats iväg ensamma för atf gå en oviss framfid till mötes. Fadern blev kvar i Sverige.Visserligen har fadern senare sänts i väg. Men frågan gällde om det inte ärrimUgt att hålla ihop en familj vid utvisning. Jag har fått svar på min fråga.Statsrådet säger följaktligen aft det bör vara så. Men när det uppenbarUgeninfe varit så i det här enskilda fallet, blir det polismyndigheten som fårkrifik. Den har naturligtvis varit kännbar, med tanke på den lokala opinion somalltid uppstår i sådana här besvärliga fall. Detligger snubblande nära aft jämföra med de återföreningsfall som har varitaktuella . Det gäller då bl. a. människor från Sovjetunionenoch . Då rycker statsråden ut. Då ingriper statsministern. Då ingriperutrikesministern och gör allt som göras kan för aff familjerna i fråga skallkunna återförenas här i . Det är, naturligtvis, litet mera spektakulärt!Man får blommor inför TV-kamerorna osv. Men i detta fall splittrades en familji samband med utvisning. Då var det infe Uka angeläget att försöka hjälpa till.Frågan kvarstår: Vad tänker regeringen göra för aff förhindra att sådana härsituationer upprepas? Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Det här sättet aft diskutera är ganska försåtligt. Här insinuerar LarzJohansson, och här inbjuder mig aff utöva ministerstyre. Ordetspektakulär nämns här. Ja, man kan tycka atf ganska många skildringar avhandläggningen i enskilda, svåra utlänningsärenden är spektakulära. Jaginbjuder aft litet närmare fa reda på hur det förhöll sig idefta enskilda ärende. Vi kan ju inte diskutera det här. Jagvill ändå säga att invandrarverket, regeringen och polisen gjorde allt vad somrimligen kunde krävas för att hela familjen skulle kunna utvisassamtidigt. Med anledning av mannens uppträdande på flygplanet vägradeemellertid piloten, av ordningsskäl, atf ta med mannen. Utvisningen av mannenhar därför fått ske vid ett senare tillfället- närmare bestämt några dagarsenare. Familjen är nu återförenad i . Omåtgärder för att hindra att familjer splittras tid följd av utvisningsbeslut Anf.143 (): I min fråga har jag redovisat vad jag anser vara de faktiskaförhållandena. Jag tycker inte att jag har gjort mig skyldig till någonspekulation kring händelserna. beskriver är riktigt. Men med hänvisning till det svar som jag fåtthär fidigare borde det väl ha varit en rimlig ordning atf modern och barnenhade fått stanna kvar fram till den tidpunkt då utvisningsbeslufef de faetoverkställdes. Då hade familjen inte behövt splittras och då hade inte de härmänniskorna behövt utsättas för den ovisshet som det ändå var för dem atf bliskickade i väg ensamma utan familjefadern och med bl.a. ett tvåårigt barn. Jag upprepar: Jag inbjuder atf närmare fa reda påsakförhållandena. Utan atf gå för långt i diskussionen om ett enskilt ärendekan jag ändå påpeka aft beslut i detta ärende fattades av regeringen . VerksfälUghef kunde ske först . Aff verksfälUghet infe kundeske tidigare berodde inte på myndigheternas förhalning eller försummelser. Omen ytteriigare fördröjning på grund av mannens uppträdande på flygplanet skulleske, ja, det må var och en bedöma. är familjen emellerfid återförenad. Anf.145 (): Om statsrådet känner sig förhindrad att uttala sig, kan jagnaturligtvis konstatera atf orsaken till aff utvisningen dröjde var attfamiljen höll sig undan, vilket i sin tur berodde på att man var väldigt oroUgför vad som skulle hända när man kom fiUbaka fill . Bl.a. har följandeinträffat: När modern och barnen kom fillbaka till greps den äldste sonenav polisen. Visserligen har han , , släppts. Men vad somkommer aff hända fortsättningsvis vet varken eller jag.Familjens oro inför utvisningsbeslutet var alltså säkerligen befogad. Med hänvisning till det svar som jag har fått ochde humanitära skäl som brukar åberopas i andra sammanhang vill jag framhållaaft det hade varit en fördel om alla familjemedlemmar hade kunnat resatillsammans. Sonen i det aktuella fallet hade inte gjort militärtjänst. Det varanledningen till att man gjorde en närmare utredning av fallet vid Jag försäkrar atf vi, med anledning av påståenden om repression motdenna familj, har låtit ambassaden göra en utredning av fallet. Jag kan barakonstatera aff familjen nu är samlad och att man inte ger något som helstuttryck för oro, vare sig för familjens eller för sonens del. Överläggningen var härmed avslutad. 35 §Svar på fråga 1988/89:73 om krigsmaterielexporten Per Gahrfon har frågat mig vad mitt uttalandeom en restriktiv fillämpning av reglerna för krigsmaterielexport betyder i detsvar jag gav på hans fråga . Som framgår av regeringens skrivelse fill riksdagen1987/88:177 har krigsmaterielexporten varierat mellan0,79 och av den totala varuexporten. Siffrorna har varierat kraftigt årfrån år beroende på ett fåtal stora affärer, inte minst med de nordiskaländerna och de neutrala staterna i . var andelen , vilketi fasta priser innebar en ökning jämfört med . Den huvudsakligaorsaken till detta var det genomslag som leveranser avfälthaubitssys-tem 77 B till fått. Eftersom dessa leveranser fortsätterunder kommer exportvolymen aff ligga på en relativt hög nivå. En restriktiv tillämpning av reglerna förkrigsmaterielexporten under den kommande utredningsperioden betyder aftregeringen med beaktande av de rikflinjer som godkänts av gör enåterhållsam prövning av alla ansökningar om utförsel av krigsmateriel vilkainnebär nya åtaganden. 148 PER (): Jag tackar för svaret, som inte är särskiltklargörande. Här får jag veta aff exporfvolymen kommer atf ligga pä en relativthög nivå som restriktivitet skall tillämpas under den kommandeutredningsperioden. Enligt direktiven till utredningen skall den slutföra sittarbete . Den har i praktiken börjat sitt arbeteoch kommer alltså atf omfatta ungefär . Här ges ett regeringslöfte om resfriktivifef när detgäller vapenexporten, och då måste vi från sida i efterhand på någotsätt kunna kontrollera aft detta löfte har uppfyllts. Konstifufionsufskottetmåste vid sin granskning ha en definition av löftets innebörd för aff kunnakontrollera om det har uppfyllts. Då gäller frågan: När och hur? När är den exakta periodenunder vilken resfriktivifef skall fillämpas? År det ?Men det är ju under vilken exporfvolymen fortfarande kommer attligga på en relativt hög nivå, enligt statsrådet. Hur går det i hop med löftetom restrikfivitet? Vad är det som skall minska? Någonting måste ju minska. Årdet antalet regeringsbeslut, som enligt statistiken har ökat? Är det värdet avutförselbevisen, som har ökat år för år med 30,31 och ? Är det värdet av denfaktiska krigsmaterielexporten, som har ökat? Är det andelen av totalexporfen?Är det ökningstakten? Eller är det - vilket jag givetvis hoppas - allt dettasom skall minska? Det väsenfliga är alltså atf regeringen exakt definierarinnebörden av restriktiviteten på ett sådant sätt aft ikonstitutionell ordning i efterhand kan kontrollera om löftet har uppfyllts.Jag frågar därför när och hur restrikfivitefen skall tillämpas. Dessafrågor har jag svarat på. Det finnsavtal som är slutna, och där kan regeringen infe fillämpa någon restrikfivitet.Vad vi kan göra är atf fillämpa denna restrikfivitet när det gäller nyaåtaganden. 150 PER (); Men vilken statistik i regeringensredogörelse för krigsmaterielexporten inför ärdet som då kommer aft uppvisa en minskning? Är det regeringsbesluten? Är det värdet av den faktiska exporten? Är det antalet länder? Vadexakt är det? Var kommer vi riksdagsledamöter och atfkunna gå in i handlingarna och se aft regeringen har varit mer restriktiv? Detmåste finnas en exakt angivelse, annars är detta löfte infe mer än tomma ord. Jag efterlyser alltså fortfarande ett besked om varriksdagen skall fitta för att se om regeringen har uppfyllt sitt löfte. Det lämnas en redogörelse tillriksdagen, och den kommer också Per atf kunna fa del av. Det är enskrivelse om hur krigsmaterielexporten hanteras i . 152 PER (): Då har jag ingen annan möjlighet än aff tolkastatsrådets uttalande, och den tolkningen får, om den infe motsägs,konsfitufionsutskottet utgå från. Jag tolkar det så att det av den statistiksom regeringen lämnar kommande år för fiden från , då utredningentillsattes, fill eller annat datum då den fakfiskt slutför sittarbete, kommer atf framgå aft samfliga parametrar visar en minskning iförhållande till fidigare redogörelse och period. Då kommer vi givetvis iriksdagen och i konsfitufionsutskottet aff granska regeringen med utgångspunkti en sådan defini-fion. Överläggningenvar härmed avslutad. 36 §Svar på fråga 1988/89:30 om affärstiderna har frågat mig vilka åtgärder jagavser aft vidta för att garantera fortsatt fria affärstider. ISverige har affärstiderna varit fria . har detskett förändringar, som i vissa fall är avsevärda, när det gäller hushållenssammansättning och grad av förvärvsarbete. Detta har lett fill storaförändringar i konsumenternas inköpsvanor och därmed även i detaljhandelnsöppethållande och stmktur. Minmening är att de fria affärstiderna har varit till gagn för konsumenterna ochför konkurrensen inom detaljhandeln. Jag anser emellertid att en analys av desamlade effekterna av de fria affärstiderna vore värdefull atf få. Jag kommerdärför att föranstalta om en utredning med denna uppgift. UtredningenskaU särskilt undersöka konsumenternas, de handels-anställdas ochdetaljhandelsföretagens erfarenheter av de fria affärsfiderna. Anf.154 (): Jag ber attfå tacka civilministern för svaret. Bakgrundentill frågan är bl. a. att det vid förra årets socialdemokratiska kongress fannsyrkanden om aft tillsätta en ny affärstidsufredning. Frågan kom sedan upp iriksdagen, och det fattades beslut om atf den skulle ses över. Varjesådan här affärsfidslag innebär faktiskt en begränsning av konsumenternasmöjlighet att handla när de själva vill. Det är vi alla som konsumenter somdrabbas av en sådan begränsning. Detsom har varit aktueUt är atf affärerna skulle förbjudas aft hålla öppet pålördagkvällar och . De som drabbas mest av sådana regleringar är nogbarnfamiljerna, som ofta storhandlar . Men också många andralöntagare, t. ex. ensamstående, är beroende av fria affärstider. Varjesådan här affärstidslag innebär konstiga avgränsningar. Den variant somsocialdemokraterna fidigare har uttalat sig för får mycket egenartade effekter.Man får t. ex. handla chips men inte potatis . Man får handlasocker men inte salt. Jag får handla damstrumpor, men statsrådet fårinte handla herrstrumpor. Toalettpapper fär man köpa men inte hushållspapper.På vanlig svenska är detta typexempel på en ganska idiotisk reglering. säger civilministern aft de fria affärsfidernahar varit fill gagn för konsumenterna, och det är bra. Men han vill ändå infegarantera aff de kommer att vara fortsatt fria. Han vill sitta på två stolarsamtidigt. Jag konstaterar bara att svaret innebär att civilministern infe kangarantera aff vi konsumenter får ha fortsatt fria affärstider. 155 CivilministerBENGT K Å : Det förhåller sig så att jag inte ensam svarar för lagstiftningen här ilandet. Jag kan ge min mening till känna, , och det har jag gjort iden här frågan. Vidaretycker också jag att man kan göra sig lusfig över en del följder som enreglering skulle få. Det var nog också därför som de fria affärsfiderna infördes.Om vill referera till något som en socialdemokratisk uppfattning idenna fråga bör det väl vara den deklarafion som gjordes 1984, när man senasttog ställning fill de fria affärstiderna. Då markerades aft man menade att friaaffärstider var av stort värde. 156 (): Det var Utet mera av positiva tongångar i civilministerns svar dennagång. Han säger att han ändå personligen tycker att det är bra att man får köpasaker och ting när man själv vill det. Jag tycker aff statsrådet då borde kunnage ett klart ja på min fråga, om direktiven för utredningen kommer aff vara såutformade att de faktiskt innebär en garanfi för att de fria affärstidernakommer att få fortsätta. Ett uteblivet svar på den frågan måste tolkas så attcivilministern inte har gehör i det egna partiet och inom regeringen för ettbehållande av de fria affärstiderna. Omändrade direktiv tid handikapputredningen Överläggningenvar härmed avslutad. 37§ Svar på fråga 1988/89:9 om ändrade direktiv till handikapputredningen har frågat mig om regeringen avser aff ändra direkfiventill handikapputredningen så aft den kan föreslå reformer som fotalt sett ökarkostnaderna för handikappolitiken och närliggande områden. Låtmig inledningsvis konstatera att den kommande handikapputredningen är av storprincipiell betydelse. Av direktiven framgår aft den främst skall inriktas påde insatser inom , habiliteringen och rehabiliteringen som görsför människor med funktionshinder. Syftet är att undersöka och lämna förslag omhur barn, ungdomar och vuxna med omfattande funktionshinder skall kunnatillförsäkras ett väl fungerande samhällsstöd. a. handikapporganisationernahar ställt krav på en utredning med denna inriktning. Dedirektiv om finansiering av förslag som är bakgmnden till är av generell karaktär. De skall omfatta alla statliga utredningar,således även den här aktuella utredningen. Låt mig understryka att flera betydandehandikappolitiska reformer kunnat genomföras som ett resultatav utredningar som omfattats av dessa direktiv. Som framgår avregeringsförklaringen kommer regeringen även fortsättningsvis att särskiltuppmärksamma handikappområdet. 158 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret, spm dock gjorde migutomordentligt bedrövad. Innebörden av svaret är att handikapputredningen numåste arbeta med sikte på att de förslag som förverkligas skall genomföras medoförändrade eller minskade resurser. Jag är alldeles övertygad om aff dehandikapporganisationer som statsrådet talade om och som har begärt att manskall uppmärksamma dessa problem inte anser att det är möjligt aft genomförareformer inom ramen för oförändrade eller minskade resurser. Jag fick i minhand ett till regeringen riktat uttalande från Omändrade direktiv tdl handikapputredningen förNorrland, i vilket man tar upp nolldirektiven fill handikapputredningen ochkonstaterar att en utredning med de direktiven infe kan göra slut påkrisfillsfåndet inom synnerligen angelägna områden som socialtjänst,habilitering och rehabilitering för människor med funktionsned-sätfningar. Detenda som händer är aft samhället än en gång kommer att ställa handikappgruppermot varandra i kafnpen om oförändrade samhällsresurser, resurser som är för små. Jagär särskilt förvånad över atf har lagt fram dessa direktiv,infe bara därför aft han har ett förflutet i handikapprörelsen utan ocksådärför aft han ägnade en mycket stor del av valrörelsen åt atf åka runt iSverige och kritisera folkparfiet för atf vi ställde grupp mot grupp, för attvi genom omprioriteringar ville frigöra mer resurser just åt olika handikappade.Sedan utfärdar han direktiv fill en utredning som i praktiken innebär infe aftvi skall omprioritera från andra grupper till handikappade utan mellan olikahandikappade. Man utlovar där infe ens aft dessa skall få bibehålla oförändraderesurser utan uttalar att utredningen skall arbeta med sikte på aft det kan bliaktuellt med minskade resurser. Inte bara jag, utan hela Sverigeshandikapprörelse, känner en utomordentligt stor bedrövelse över statsrådetssvar på den här punkten. Låt mig först uttrycka min förvåning över initiativatt ställa den här frågan. Under hela valrörelsen hävdade atf hanville göra en reforminsafs för familjer med handikappade barn, men det skulleske genom att man skulle fa pengar frän delpensionen. Han har under helavalrörelsen hävdat atf det var just denna teknik som var den enda gångbara. Låtmig också påpeka att det är en avsevärd skillnad, , mellan huren utredning skall få lov aff arbeta och vilka förslag en regering lägger framoch sedan beslutar som ett resultat av utredningsarbetet. Denskillnaden trodde jag var väl bekant för , i synnerhet som hansjälv och hans partibroder var de som införde de s.k. nolldirektiven, av vilkade direktiv som gäller egentligen bara är en vidareutveckling. Anf.160 (): Problemet har ju infe varit aft det har genomförts förstora, för omfattande och för dyra reformer på handikappområdet, utan för fåreformer. och hans parti har år sagt nej till deåtgärder som föreslagit för bl. a. familjer med handikappade barn.Det behövs alltså mer resurser till detta område, inte mindre resurser. I dedirektiv som har lagt fast för utredningen sägs aff den skallarbeta med sikte på oförändrade eller mindre resurser. Det är den stora skandalsom jag och hela handikapprörelse så starkt kritiserar. Jag vidhåller aft missarskillnaden mellan en utredning och dess förutsättningar och de reformer somblir ett resultat av utredningen. Jag vill ta som exempel den bilstödsutredningsom har genomförts under senare delen av 80-talef. För den gällde de s. k.nolldirektiven. Utredningen analyserade bristerna i det system som gällde, påpekadede problem som finns och lade fram ett förslag till konstruktion av ett bilstödför framfiden. Remissopinionen stödde detta förslag och framförde starka kravpå aff systemet måste förses med större resurser. Vad blev resultatet? Jo, attregeringen sedan antog förslaget till konstrukfion och för sin del genomfördeen reform som ökade utgifterna för bilslödet med 190 miljoner. Såvitt jag minnshade folkparfiet den gången tänkt sig en ökning av resurserna med 70 miljoner.Folkpartiet anslöt sig i alla händelser till regeringens förslag. 162 (): Jag vill fråga statsrådet påvilka andra punkter som direkfiven för den här utredningen inte skall gälla.Vad som brukar gälla för utredningar är ju de direktiv som man lägger fast förutredningen, och i direkfiven för den här utredningen sägs att denna skallarbeta med mindre eller oförändrade resurser. Det innebär att utredningenutöver att försöka upptäcka de stora problem som finns för handikappade ochlägga fram förslag på dessa områden också skall lägga fram förslag fill varnågonstans stora neddragningar skall ske. Det är en onödig arbetsuppgift för enutredning som skall arbeta på ett område där det infe finns möjligheter attgöra stora nedskärningar utan där det i stället behövs betydande tillskott. Detär därför jag är så kritisk mot utredningsdirektiven. Jag upprepar atf det för mig är engrundläggande skillnad mellan utredningens förutsättningar och de reformer somblir ett resultat av utredningens arbete. Det borde ocksåkänna fill, eftersom han själv var med och startade flera utredningar som hadenolldirektiv och som ju också, i synnerhet enligt de borgerliga partiernas egnauppgifter, ledde fill reformer under den borgerliga regeringstiden. är dessutom en utredning med mångaprincipiellt sett utomordenfligt vikfiga frågor. Det är frågan om afftillförsäkra de handikappade det stöd de behöver, alltså frygghefsfrägorna pådetta viktiga område, det är frågan om handikappombudsman och om endiskrimineringslag. Det är inflyfandefrågorna som är viktiga förhandikapprörelsen och det är en rad andra frågor av samma principiella natur,som utredningen har all anledning att ägna sig åt med stor kraft. vill jag också säga atf jag infe tror någonregering tillsätter en handikapputredning utan att i förlängningen avse affutredningens arbete skall leda fill förbättringar. Om ändrade direktiv till handikapputredningen 8 protokoll 1988/89:7-9 164 (): Den avgörande skillnaden gäller ju utredningar i allmänhet ochutredningar som sysslar med särskilt prioriterade områden. Enligt min meninghade handikapputredningen bort vara en utredning inriktad på ett särskiltprioriterat område, där det alltså skulle ha funnits möjligheter att föreslåökad resursanvändning utan att peka på besparingar, men vad somfakfiskt krävs är att den skaU föreslå besparingar. Om man nu infe ärberedd att omprioritera, vilket uppenbarligen inte är, kan mani varje fall hänvisa till den tillväxt av resurser som sker och låtautredningen få föreslå reformer i takt med tillväxten. Det är ju som vonOffer skriver i : "Hurbetalas ny reform? Haha, med en ny och enkel norm Ur tillväxten tas allting,faktiskt. Det är mycket lätt och praktiskt," Detborde väl åtminstone kunna ansluta sig tiU. Jag vill härmed inbjuda till ett aktivt ochkonstruktivt arbete i denna utredning, så skall vi tillsammans, när den tidenkommer, diskutera hur väsenfliga reformer på handikappområdet skaU finansieras, Anf.166 (): Vi är naturligtvis intresserade av att delta i ett aktivt ochkonstruktivt arbete, men de reformer vi är beredda att föreslå på detta områdekräver ökade resurser.