prot · GC0914 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:14 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. 1§ Föredrogs och hänvisades 1988/89:22 tillutrikesutskottet 2§ Föredrogs och hänvisades 1988/89:Jo2-Jolltill jordbruksutskottet 3 § Svar påinterpellation 1988/89:6 om kommunernas ekonomi har ställt följande frågor fill mig: Hur ser regeringen på förslagen om skattelättnadersom "ersättning" för ett nytt lönetak på låg nivå? Vilka åtgärder kommer regeringen att föreslå föraft en bättre utveckling av den offentliga sektorns socialt ochsamhällsekonomiskt viktiga delar skall kunna bli verklighet? Först vill jag upplysa om att någotlönetak inte har tillämpats eller kommer att tillämpas. Vad vi använt oss avinom det statliga avtalsområdet är, efter beslut av , en utgiftsramför de statliga lönekostnadsökningarna. Kostnadsökningar som går utöver ramenskall mötas med effektivitets- och produktivitefshöjande åtgärder eller andraslag av besparingar. Svaret på första fråga är således attförslaget om sänkt inkomstskatt ingalunda avser att ersätta något lönetak. Vihar flera skäl för att sänka inkomstskatten. Ett viktigt skäl är aft en sådanåtgärd innebär att den absoluta merparten av löntagarna kan få förbättradköpkraft utan stora inflationsdrivande löneökningar. Somsvar på den andra frågan vill jag peka på de förändringar iskatfeutjämningssystemet som gäller . De innebär atf det sker enomfördelning mellan "rika" och "fatfiga" kommuner ochlandsting, vilket ökar möjligheterna för alla kommuner atf tillhandahålla engod social service till enrimlig kostnad för kommuninvånarna. Regeringen arbetar dessutom med en radandra frågor för att underlätta och förbättra kommunsektorns verksamhet, t.ex.frikommunförsöket, reformen innebärande ett mer samlat ansvar för äldreomsorgenoch grundskolereformen. 2 HANS (vpk): Jag får tacka finansministern för svaret. Haninledde med att säga att han vill upplysa mig om att det inte finns någotlönetak. Hur man än konstruerar den cash limit som det var regeringens avsiktatf genomföra under innevarande budgetår, även om det inte fungerade fullt ut,måste jag upplysa finansministern om att alla som är inblandade eller somkommenterar detta ser det som ett lönetak. Eventuella löneökningar måste jurymmas inom utgiftsramen, vilket kan medföra aft man måste göra en avvägningmellan en berätfigad utveckling av verksamheten och högre löner. I deredovisningar som har gjorts i finansutskottet av hur denna s.k. cash limiteller utgiffsbegränsning har slagit ut har man uteslutande hållit sig tillfrågan om hur löneutvecklingen blev. Höll sig löneutvecklingen inom de ramarsom regeringen tänkt sig? Debatten om en skattesänkning som ersättning föreventuella lönehöjningar genom avtal har förts på den privata sektorn utebland fackföreningsfolk i ledande ställning också med anknytning fillsocialdemokratiska partiet. Det förs en allmän debatt om aff man, om det nu gåratf bädda för en lönerörelse som infe medför sä stora löneökningar, kan kommamed skattesänkningar i stället. Enligt mitt sätt att se medverkar man dä fillaff bolagen infe är med och finansierar den offentliga sektorn i denutsträckning som annars skulle vara möjlig. Strategin med återhållna löner harunder hela 1980-falet medfört aft vinsterna i företagen har blivit mycketstora. Vi hörde att de 200 största börsbolagen räknar med 75miljarder i vinst , och man bedömer aff det är en fyrdubbling . Jag kommer då in på den andra frågan: Borde inte en del avde här vinsterna ha använts för offentliga investeringar, offenflig konsumtioneller förbättringar av eftersatta områden inom den offentliga sektorn? På denfrågan svarade finansministern aff vi har ett nytt skatfeutjämningssysfem. Detsystemet känner jag väl till, eftersom vi har varit mycket inblandade vidutformningen av det . Defta sysfem har naturligtvisinneburit förbättringar på en del häll, bl.a. i min hemkommun. Men det finnsockså eftersläpningar och stora brister inom skola, vård, omsorg och kultur.Det skulle behövas ett lyft i form av nya resurser. Man skall inte bara tvingashänvisa till aft det nu har skett en bättre utjämning mellan kommunerna. Jagmenar aff det även behövs nya resurser. Det har förekommit diskussioner om kan behöva höja skatten inom kommunsektorn med i snitt för nästabudgetår. I i mitt hemlän diskuteras en höjning med för affman skall klara de ökade och eftersläpande behoven. Man kan diskutera om det finns ett lönefak eller infe, menfaktum är ju aft den ekonomisk-politiska strategin lett till enorma vinster förbolagen. Jag tycker aff dessa vinster på något sätt skall användas för aftutveckla också den offentliga sektorn. Jag tror aff det skulle vara mycketskönt för alla som har röstat mot de borgerliga partiernas polifik om de fickhöra att regeringen nu tänkersätta nägon ekonomisk verklighet bakom talet om att värna och utvecklaviktigare områden inom den gemensamma sektorn. Jag vill därför delvis upprepafrågan i min interpellation. Kommer regeringen atf föreslå några särskildaekonomiska insatser för att förbättra eftersatta områden inom skola, omsorg,vård, kultur och utbildning, eller skall vi finna oss i det nuvarandebegränsade ekonomiska läget och låta de stora behoven vara eftersatta? 3ANNE (): Jag skulle väl egenfligen infe blanda mig ifinansministerns meningsutbyte med , eftersom det nästan är attbefrakta som en intern familjeangelägenhet. Men har i sin andrafråga tagit upp ett problem som ligger även oss i mycket varmt omhjärtat, nämligen hur man skall bli av med de köer, brister och andra problem somi dag finns på det sociala serviceområdet. Jag tycker aft finansministerns svarpå denna fråga var ganska intetsägande, tillhandahålls dessa tjänster-somfinns pä dagis, inom sjukvård, bl,a. i fråga om operationer och rehabilitering,inom omsorg och skola, m,m, - näsfan enbart av kommuner och landsting. Om jagförstod finansministerns svar på ett riktigt sätt - det kanske kommer ettförtydligande - sä kommer han knappast aff föreslå några jättestorapenningtillskott till kommuner och landsting, och jag förmodar atf han infeheller gärna vill se stora kommunala skaftehöjningar framöver. Det vill i varjefall infe vi i . Den intressanta frågan blir då: Hur skall man kommatill rätta med de brister som finns ? Jag vill som exempel nämna dagis. Om man skall uppfylladet mål som vi här i har beslutat om behövs det ungefär 30 000 flerdagisplatser . Nuvarande utbyggnadstakt är ca 20 000 platser ,vilket alltså inte räcker. Väldigt många barn sfär i kö, och väldigt många barnkommer aff fortsätta att stå i kö. Inte ens alla som har fått en plats pä dagiskan vara säkra på att få behålla den, eftersom eft dagis plötsligt kan stängaspå grund av aft personalen slutar. Läget är således ganska bekymmersamt. När behandlade proposifionen omförskola för alla uttalades det att det senare kunde bli aktuellt med en lag ivilken kommunerna ålades aff ge en daghemsplats fill alla som ville ha det. Mendet blir nu alltmer uppenbart aft bristen på dagisplafser och bristen påpersonal inte försvinner om man inte lägger om polifiken. Jag menar därför aftdet nu finns skäl aft överväga om denna lag skall bli verklighet, om mansamtidigt far bort lex Pysslingen så att kommunerna får möjlighet aft utnyttjade enskilda alfernafiven för att leva upp till lagens intentioner. Jag vill fråga finansministern om regeringen är beredd aftavskaffa lex Pysslingen, så aft barn som saknar dagisplats kan få rätttill en sådan. Svaret skulle utgöra ett mycket bra svar på Hans Peterssonsandra fråga om vilka åtgärder regeringen kan föreslå för aff få en bättreutveckling av viktiga sociala tjänster. Om finansministern känner sig mera hemmastadd blandekonomiska facktermer än bland vanliga dagisplafser, kan frågan formuleras medutgångspunkt i något han själv sagt i den allmänpolitiska debatten i - meningen upprepades också i en artikel i : "Konkurrensen kan ökamellan olika lösningar och alternativ även inom den offentliga sektorn. "Finansministern hade själv betonat ordet inom. Då måste man tolka honom så atfdet bara är mellan olika offentliga producenter som konkurrensen skall ske, dvs.aff enskilda alternativ fortfarande skall vara förbjudna. Men man kan ocksåbetona ordet "även" i den mening som jag citerade, och då blirtolkningen en helt annan. Då blir det nämligen tillåtet med enskilda alternativinom t.ex. dagis. Jag hoppas det är så meningen skall tolkas och atf regeringenäntligen har givit upp sitt motstånd mot enskilda alternafiv. Det skulle varadet absolut bästa sättet att möjliggöra en förbättring av fillgången pä socialatjänster. Jag skulle gärna se att finansministern förtydligade den mening somhan själv använt vid två olika tillfällen. återvänder fill en tes som han och hans partivänner inomvpk gärna kommer fillbaka till, nämligen att de höga vinsterna i näringslivetframför allt är eft resultat av att lönerna har stigit så litet. Jag måste sägaaff det tyvärr inte är så. Det hade varit något lättare aff hantera situafionenom det var en återhållsam löneutveckling som har skapat höga vinster. De högavinsterna i dagens läge skapas framför allt av att företagen höjer prisernamycket kraftigt som lönerna stiger mycket snabbt. Det gör atfvinsterna och lönerna tillsammans medverkar fill att åstadkomma det ingenegenfligen vill ha, inflation. Sedanär det fakfiskt så atf statens inkomster från näringslivet och frän vinsterna inäringslivet har ökat mycket kraftigt under 1980-falet. En mycket stor del avde ökade vinsterna har kunnat överföras till offentliga inkomster bl.a. därföratt vinstutvecklingen har varit så snabb och därför aft vi gradvis skärptmöjligheterna för företagen atf skattemässigt skriva bort sina vinster. Så HansPeterssons idé atf vi skall föra över vinster fill den offentliga sektorn är eft faktum i mycket stor utsträckning. Den vägen har också medverkat fillatf skapa bättre finansiell balans i den offenfliga sektorn. ställde vidare frågan om regeringen är beredd fill särskilda insatserför aff man skall kunna tillgodose behoven inom vård, utbildning och omsorg.Jag antar atf han med det menar ökade statsbidrag. Svaret är aff regeringen förnärvarande analyserar kommunsektorns ekonomiska läge. Vi skall haöverläggningar med representanter för kommuner och landsting. På grundval avvad vär analys och våra samtal med kommunrepresentanterna kommer aft leda fillskall vi återkomma till frågan om statens finansiella stöd fill kommunerna ivanlig ordning, dvs. i budgetpropositionen , på det sätt som vi nuarbetat på under . Närdet sedan gäller både den historiska utvecklingen för den kommunalaverksamheten och framtiden är det infe bara tillgången på pengar som avgör omdet är möjligt att tillgodose behoven inom vård, utbildning och omsorg. Jagvill säga atf det alltmera är tillgången pä arbetskraft som är den styrandefaktorn. Kommunerna och landstingen har ökat sin sysselsättning med över 80 000personer . Det har varit möjligt därför att vi också kunnat ökautbudet av arbetskraft mycket markant. räknar vi med en rekordartad ökningav arbefskraftsutbudet på närmare 60 000 personer. Men allttyder på atf utvecklingen åren framöver blir dramatiskt annorlunda, med enlångt mindre snabb ökning av antalet människor som kommer atf träda ut påarbetsplatserna. Ungdomskullarna minskar, och vi har faktiskt kommit upp iså höga fal beträffande förvärvsfrekvens atf det egentligen inte finns så mångafler utan förvärvsarbete som skulle kunna börja med sådant arbete. Utvecklingen både på den offentliga sektorn och inomnäringslivet kommer alltså atf präglas av - oeh präglasredan av -bristen på arbetskraft. Därför måste man ställa sig frågan vilkenmening det är aft tillföra den offenfliga sektorn kraftigt ökade finansiellaresurser, om det infe finns människor atf anställa för dessa pengar. , ha en indusfri som fungerar, oeh vi måste t.o.m. ha folki handel och andra näringar för aft samhället skall fungera. Vi kan infe stoppain all ökning av arbetskraffsutbudet i den offentliga sektorn. Det blir svära avvägningar som måste göras åren framöverbeträffande hur vi skall hantera alla de krav som kommer att ställas på ökadeinsatser på olika områden, där det kanske infe i första hand är pengarna somstyr utan tillgängen på människor som kan ta sig an de arbetsuppgifter somfinns. Därmed tycker jag atf jag pä sätt och vis också har svaratpå fråga. Om det är brisfen pä arbetskraft som är vårt problem, däförsfär jag inte att det skulle bli mer folk därför att barndaghem drivs iprivat regi än om de drivs i offenflig regi. Det blir väl infe fler människortillgängliga för arbete i vårt samhälle om man byter huvudman för barnomsorgen.Detta innebär atf det, i varje fall beträffande det här problemet, inte ärnågon lösning aff avskaffa lex Pysslingen. 5HANS (vpk): Jag beklagar det begränsade tidsutrymme somvi har för aff föra den här debatten - jag har bara fre minuter på mig. Finansministern tar upp många frågor och säger att vidriver en tes om aft det framför allt är vinsterna och de låga lönerna som harbidragit till löneutvecklingen. Naturligtvis är det infe bara fråga om detta,utan det finns även en rad andra faktorer i den internationella konjunkturenoch mycket annat - det vet också finansministern. De flesta ekonomer är rättförvånade över att det fortfarande gär på högvarv inom industrin ochvärldshandeln. Men det finns ett samband mellan pris, lön och profit, somfinansministern nu också berörde. Han sade aft företagen ökar priserna såmycket. Det är ju ett av skälen till atf löntagarna känner aff de håller på affhalka efter. Det är roligt atf finansministern berör prisfrågan. Underhela 80-falet har det ju varit en väldig fixering vid lönernas betydelse förinflafionen, och man har nästan inte alls talat om priserna. Jag välkomnar finansministernin i denna debatt. Beträffande frågan om den offenfliga sektorns möjligheteratt utveckla är det så atf man har snålat, hyvlat, spart och gnefat i fio årstid , och det finns stora behov. har man inte kunnat erbjudavettiga scheman och fillräekligt bra löner och arbetsförhållanden, utan det harströmmat över en väldig massa folk fill den privata sektorn. Jag vet atf det ärsvårt att rekrytera folk fill det ganska tunga arbetet inom t.ex. vården,och inom barnomsorgenfinns det många exempel pä aft det är svårt aft rekrytera folk. Defta har naturligtvis indirekt atf göra med ekonomiskaresurser, som man inte kan blunda för atf t .ex. vården har oerhörtmycket atf göra med aff fa reda på de människor som slås ut från industrin, ien ganska inhuman produktionsprocess. Arbetsmiljöfrågorna har ju ocksåregeringen själv sagt är viktiga, och vi vet aff förfidspensionering ochutslagning kosfar enorma summor varje är. Detta är en kretsgäng som mäste brytas, och det finnsockså ett ekonomiskt samband. Jag får tacka för aft hon blandade sig idebatten. Hon åskådliggjorde på ett mycket enkelt sätt vad som sker om manhäller kommunerna på sparlåga för . De borgerliga parfierna, finansministern,vill aff man från statens sida skall försöka begränsa bidragen och samtidigtpressa ner skatterna. Även ute i kommunerna kanske många borgerliga parfiersitter och försöker pressa ner skatterna. Försöker man sänka skatterna blir detfill sist så små resurser att det framtvingas en privatisering av vikfigaverksamheter som borde ligga i samhällets regi. Det är då inte längre fråga om något slags ideologiskthänsynstagande eller aff man skall ta hänsyn fill sådant som jag hoppas aftfinansministern och jag är överens om, nämligen att man skall ha en bred ochrättvis fördelning av samhällets resurser och tjänster. Om det infe finns någrapengar, kommer vi obönhörligen aft få en privatisering vare sig vi vill deteller infe. Anf.6 (): Det är inte bara tillgången pä pengar utan kanske främstfillgången på arbetskraft som begränsar möjligheterna , sade finansministern.Han sade vidare atf eft slopande av lex Pysslingen infe skulle hjälpa i detläget. Detta är faktiskt helt fel. Ett slopande av lex Pysslingenskulle hjälpa högst avsevärt. Vad skulle det innebära? Jo, det skulle innebäraatf det skulle finnas flera alternafiva arbetsgivare och en chans för dem somså vill aft starta egna daghem. Mänga kvinnor inom barnomsorgen vill göra det.Man skulle då få betydligt bättre möjligheter atf behålla den personal som finns. Den personalen är utbildad för och vill arbeta just med vård avbarn. Jag menar aft det skulle bidra högst avsevärt till atfavhjälpa de brister som finns , om man tog oeh slopade lex Pysslingen. Jagvill därför upprepa min fråga till finansministern om regeringen är beredd aftavskaffa den här lagen, som i prakfiken förbjuder enskilda alternativ inomdaghemsverksam-heten. Det skulle också ha det goda med sig - eftersomfinansministern tar upp brisfen på arbetskraft - aff ett antal personer,förmodligen främst kvinnor, som hindras från förvärvsarbete på grund avbristen på daghemsplatser får möjlighet att delfa i förvärvsarbetet. Man skullefaktiskt få uf flera människor pä arbetsmarknaden, och därmed något avhjälpaden arbetskraftsbrist som vi har. Jag vidhåller atf frågan är högst motiverad, särskilt medhänsyn till det svar som finansministern gav. Jag vill gärna ha ett svar päfrågan om regeringen är beredd aft avskaffa lex Pysslingen. Jag tycker inte, , att vårtagerande tyder på nägon ensidig fixering vid lönerna,såsom det enda problemet när det gäller inflafionen. Vid fyra fillfällen har vihaft prisstopp -som har varit både omfattande och långvariga - där vi genomregleringar direkt har hindrat företagen att höja priserna. Vi har gjort det iakt och mening atf den vägen få utrymme för höjda reallöner och en uppbromsningav de nominella lönernas, penninglönernas, ökning. Tyvärr måste vi konstatera att det inte har lyckats.Prisstoppen har inte fungerat på det sättet. Detta har naturligtvis gjort attnär vi har släppt prisstoppen sä har företagen försökt kompensera sig för denperiod då de hindrades frän att höja priserna. Vi har i hög grad intresserat oss för prissättningensbetydelse. vill vi, herr talman, ta ytterligare steg i den riktningen föratt bl,a, bekämpa monopol och regleringar som driver upp priserna och hindraren fri konkurrens. Vi skall minsann fortsätta aff engagera den ekonomiskapolitiken och samhällets insfitutioner i en kamp mot inflationen. Jag tycker inte heller aft benämningen sparlåga är någonbra beskrivning av hur den kommunala elden brinner . Som jag sadehar kommunerna ökat antalet anställda med över 80 000 personer. Det tyder intepå att de har legat stilla. expanderar den kommunalaverksamheten i en takt på per är, om vi lägger ihop primärkommuner ochlandsting. Deras problem är i stället att de stöter i väggen i vad gällertillgängen på folk. Det gäller naturligtvis framför allt i storstadsområdenaoch i liknande områden, där vi har en mycket stram arbetsmarknad med högefterfrågan på arbetskraft, vilket i och för sig ses som ett positivt resultatav den förda polifiken. Till kan jag svara: Nej, regeringen avser ickeatf upphäva den lagstiftning som gäller beträffande privat barnomsorg.Däremot tror jag atf det är en självklarhet som uttrycker att omman förbättrar lönerna, arbetsvillkoren och över huvud taget skapar bättreförhållanden för personalen inom ett visst område, så kommer man att suga fillsig fler, och man kommeratt kunna behålla dem som redan finns där. Men detfinns ingenting som säger aft inte defta kan åstadkommas även om det ärkommunerna som driver barndaghemmen. 8HANS (vpk): Finansministerns senaste svar var intressant. Han sägeratt man skall gä vidare med åtgärder mot monopol osv. Till detta är väl baraaff säga atf det är bra om man gär vidare efter vissa framgångslinjer. Men jagtycker att man borde lägga pä några extra kol när det gäller regionalpolitiken.Det är utan tvivel så att det innebär stora förluster för samhället atfmänniskor skall behöva strömma till redan överhettade regioner eller bli kvar iarbetslöshet i t,ex. Bergslagen, som jag kommer ifrån. Att tvingas flyttainnebäratt man fär riva upp hela sift sociala liv och lämna det sätt på vilketman är van att leva. En etableringssfyrning vore att välkomna, så att man ficktillbaka en del av produktionen till de gamla industriregionerna. Det finnsområden där man har arbetskraft som inget hellre vill än sätta händerna iarbete. Om skatten på bensin för arbetsredskap Sedan detta med sparlåga. Man kan väl infe avskärma sig såfrän verkligheten att man låtsas aft man infe känner fill atf fiden frän 1976och fram till ungefär 1986 innebar sparlåga för kommunerna och därmed mycketstora problem: nedskärningar av verksamheter, begränsningar i öppettider,sparsamhet med personal och mycket annat. Detta måste nu rättas till, om manvill komma tillbaka till den utveckling som man hade fidigare. Jag minns fränen utfrågning inför finansutskottet hur tunga socialdemokratiskaföreträdare för kommuner sade aft regeringens indragningar inneburitungefär , i kommunalskatt. Det sker infe utan aft man begränsarverksamheten, finansministern. Man befinner sig faktiskt i verkligheten när mansäger aft kommunerna behöver en bättre utveckling än de har just . Jag tyckeratf de mycket stora vinster som har producerats och som ser ufatf fortsätta att produceras borde genom en offensiv skatte- ellerinvesteringssfyrningspolifik komma den offenfliga sektorn fill del på olika sätt.Vi har lagt fram förslag om det, och jag hoppas atf det kommer fram någotsådant ur regeringens tänkande . vice talmannen anmälde affAnne anhållit aft till protokollet få antecknat aff hon inte ägde rättfill ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på interpellation 1988/89:12 om skatten på bensin för arbetsredskap har frågat mig om jag ärvillig att nu lägga fram förslag om atf slopa skaften på miljövänligbensin för arbetsredskap. Bakgrunden till interpellationen är dearbetsmiljöproblem som uppstår vid användning av vanlig motorbensin i bl,a,motorsågar. Jag vill först erinra om atf arbetsmarknadsministern den22 mars i är till svar på en interpellation från angav attett särskilt forskningsprojekt initierats för undersökning av olika bränslenför motorsågar. Projektet beräknades kunna vara färdigt i november i år.Därefter skulle ställning tas till vilka åtgärder som kan bli aktuella. Det nämnda projektet har ännu inte avslutats. Det finnsdärför inte redan nu något tillräckligt underlag för att bedöma vilka skärptakrav som kan behövas vad gäller bränsle för t.ex. motorsågar. Givetvis är detmycket viktigt aff de arbetsmiljöproblem som framkallas av olämpliga motorbränslensnabbt får sin lösning. Regeringen kommer aft verka för aft så blir fallet. Men jag är inte övertygad om att en slopad skatt på nyaarbetsmiljövänliga bränslen är den effektivaste och bästa metoden för attsäkerställa en användning av sådant bränsle. erfarenheter visar aftskattesatsdiffe-renfieringar oftast är ett mycket trubbigt instrument. Sådanaåtgärder leder ofta till administrafiva och kontrollmässiga problem. Även omman slopar skatten på miljövänligt bränsle skulle förmodligen priset påbränslet vara väsentligt högre än priset på vanlig bensin. Enligt min meningbör därför enklareoch effektivare åtgärder än en skattesänkning användas för aft se till atfmiljövänliga bränslen för arbetsredskap kommer fill allmän användning. 10 (): Jag tackar finansministern för svaret.Orsaken fill att jag tagit upp frågan är helt enkelt atf arbefsmiljöproblemenvid användning av motorsåg och andra arbetsredskap ökar undan för undan,eftersom de bränslen som vi använder och har använt successivt har försämrats.Bakgrunden fill denna utveckling har jag kort beskrivit i min fråga, nämligenhur man ur råoljan försöker få ut alltmer drivmedel. Då får man använda nyametoder, som gör atf bränslet inte passar för den här typen av motorer. Finansministern säger i sitt svar aft det givetvis är"mycket viktigt att de arbefsmiljöproblem som framkallas av olämpligamotorbränslen snabbt får sin lösning. Regeringen kommer aft verka för aft såblir fallet." Det är mycket bra. Frågan är bara; När, och hur? Någrasvar på dessa frågor får jag inte .