prot · GC0963 · 1988-12-31 00:00:00 — Jagvill också gärna betona vad utrikesutskottet har sagt när det gällerbehandlingen av mofion U537, att det är angeläget att regeringen gör vad som på denankommer för att genomföra kulturhandlingsplanen. Det bör verkHgen understrykasatt kulturhandlingsplanen inte kan genomföras utan pengar till kulturinsatser. Till slut, herr talman, vill jag gärna framhålla att detnordiska samarbetet mellan parlamentariker och regeringar är det kitt som geren fast ram kring arbetet för att stärka sammanhållningen inom . Visocialdemokrater vill gärna utöka den ramen, ge det nordiska samarbetetständigt mera bredd, mera innehåll: Talet om att intensifiera och fördjupanordiskt samarbete inför de kraftiga integrationssträvandena i är enutmaning och en uppfordran till ökat engagemang i . 46ELVER () replik: berörde också budgetfrågorna,och jag tror att vi kan lösa en hel del av problemen genom den översyn som äraviserad när det gäller tekniken kring budgetarbetet. Men sedan återstår ändåden tunga biten, nämligen att behöver pengar, och mera pengar,till sin verksamhet. har man på socialdemokratiskt håll fört fram tanken attnågot slags nordisk omsättningsskatt - noms eller vad det skulle kunna kallas -vore lösningen. Men detta skaffar ju i sig självt inte fram nägra pengar, ävenom det kan ligga en automafik i denna teknik. Jag tror att det är nödvändigtatt finansministrarna i de olika länderna, när det blir dags att ta framportmonnän, visar att också viljan finns. Det faktum att partikamrater har väcktden aktuella motionen ökar inte penningflödet, utan det är vad den svenskaregeringen i ministerrådet vill medverka fill som betyder något. Därvidlagupplever jag att det finns en diskrepans mellan vad parlamentarikerna bestämmersig för i och vad- ministerrådet, enkannerligen inkluderande densvenska regeringen, sedermera går med på. Här behövs en starkare och mera närasamverkan. Jag tror att detta budgetansvar med fördel skulle kunna läggas hosrädsförsamlingen och dämpa oss när det gäller ett och annat heroiskt beslut somvi inte senare är beredda att tillräckligt starkt följa upp rent ekonomiskt. sade att det är viktigt att ta i devardagliga och nära problemen. Det håller jag med henne om. Svårigheten är baraatt detta i alltför stor utsträckning har förbisetts . De exempel somGrethe gav visade också att det oftare handlar om ökad facklig ochpolitisk aktivitet, högre partistöd eller vad det nu kan vara och mindre om hurvi förenklar situationen för vardagsmänniskan. Det är där jag har upplevt attdet funnits en alltför stor tröghet i det nordiska samarbetet, nämligen när detgällt att klara ut problem med handelshinder av olika slag. Jag tänker pätaxepolitiken, gränsproblemen och ett så till synes enkelt problem som attnågon som bor i ett land och jobbar i ett annat inte ens får ta med sig sintjänstebil hem till bostaden . Sä illa fungerar det . Det finns massor av sådana exempel, och denrättighetskatalog som talade om föregicks ju av enhinderkatalog där vi hade mera av hinder än av rättigheter att erbjuda. Jagtror att vi skall ta tag mera aktivt i de här näraliggande frågorna som GretheLundblad nämnde. Sedangjorde jag en reflexion när sade att det förefaller att vara lättare att enas i nordiska sammanhang än attkomma överens i andra sammanhang. Kan det inte vara sedelärande, så att vi taross litet mera samman också i denna kammare? 47 () replik: Jag vill gärna säga till attproblemet med budgetbehandlingen i är att beslut av skall vara enhälliga. Däri ligger en stor svårighet. Naturligtvisberor det då mycket på viljan hos de nordiska finansministrarna, men jag villgärna påpeka att vid generaldebatten under möte förra åretuttalade den svenske finansministern att han önskade att Nordiska rådetsledamöter skulle ha en större ambitionsnivå. Det gladde oss mycket och gav ossen känsla av att vi fick ett stöd för vår trängtan att försöka öka den nordiskabudgeten. Men det krävs som sagt enhälliga beslut i de nordiska ländernasregeringar. sade att det också skall vara en politik somförenklar situationen för vardagsmänniskorna. Det var just detta som vårtförslag om ett ökat gränsregionalt samarbete utgick från. Vi besöktegränsregionerna, tog kontakt med människorna och fick veta vilka bekymmer demötte i det nordiska samarbetet. Men vi fick också reda på en hel del ommöjligheterna till praktiska lösningar, t.ex. att man i gränsregionerna kan hagemensam utbildning, sä att det bedrivs yrkesutbildning på ena sidan gränsen,trots att människorna hör till en annan nation. Och man får kanske jobb påandra sidan gränsen, för det finns ju många gränsgångare. Vi har ocksä lagt fram en hel del andra förslag som gällervardagssamarbetet. Jag vill även framhålla att det koncernfackliga samarbeteti allra högsta grad berör människornas situation på arbetsgolvet, i vardagen.Jag har själv på nära håll i sett hur bra detta kan utvecklas i ettmultinationellt företag, medan man tydligen haft svårt att få till ståndmotsvarande förhållanden i nordiska koncerner, något som jag tycker är mycketbeklagligt. Det är kanske riktigt att vi här i den svenska riksdagenmera skulle uppmärksamma det nordiska samarbetet. Men jag vill notera somglädjande att jag i allt fler utskottsbetänkanden harsett sammanställningar över hur de andra nordiska länderna har det pä olikaområden. Detta tycker j ag är en fördel, för kan vi här i Sverigefillgodogöra oss lösningar som andra länder har påvisat. Detta tycker jag ärposifivt. Men som sagt: Vi har oerhört mycket kvar att göra inomnordiskt samarbete. Jag vill emellertid betona att de miljöförslag som vi togställning fill - även om de inte var fullkomliga -utgjorde en mycket bra startpunkt för ett ökat nordiskt samarbete. Jag tycker kanske att , som är helt nyi , skall vara litet försiktig. Jag erinrar om att repliken gäller . 49 () replik: Man behöver kanske på sig innan man kan fördöma vad som harhänt fidigare. Anf.50 () replik: Hälsningen från om att parlamentarikerna borde ha enhögre ambifionsnivå tar vi emot med tacksamhet. Får jag besvära omatt hälsa fillbaka och säga att denna högre ambitionsnivå önskar vi också hosfinansministrarna och särskilt den som gav hälsningen. Närdet gäller miljöfrågorna är det rikfigt att vi har fått en handlingsplan. Den blevmycket bättre tack vare att parlamentarikerna var ihärdiga. Detta gällerpolitiker från alla partifrakfioner. Men där var det inte ministrarna som hadeden höga ambitionsnivån, utan vi fick driva ministrarna framför oss -ävensärskilt den svenska miljöministern. Närdet gäller vardagsfrågorna är och jag verbalt mycket överens.Skillnaden är att hitintills inte har bekant sig till att varaberedd att stödja det förslag som finns i om en nordisk ombudsman.En sådan skulle kunna ta tag i sådana frågor som vi gemensamt tycker ärangelägna att lösa. 51 () replik: En nordisk ombudsman löser inga problem. En nordisk ombudsman skulle iförhållande till medborgarna vara en form av informationskanal. När vi förnärvarande sitter och utreder informationsverksamheten i finnsdet ingen anledning att införa nya inslag i informationsflödet. Jag tror attdet är bättre att vi först ser pä den utredning som görs av utomstående expertom informationsverksamhet. När den är klar skall vi försöka sepå vilket sätt vi bäst kan få ut informafion om nordiskt samarbete och nordiskamöjligheter fill våra befolkningar. Jag vill understryka att föreningen ett oerhört bra arbete pä detta område. Föreningen har bl.a. inrättatregionala informationskontor. Det är kanske genom en regionalisering ochdecentralisering av informationsflödet som vi skall komma fram fill en bättrekontakt snarare än genom en centralisering. Anf.52 (): ordförande har med hjälp av redogjort informativt för arbetet i i dag.Detta är allfid intressant att lyssna på. Härhar talats om en vidareutveckling av arbetet. Jag tänkte själv ägna mintalartid åt att tala litet om och framfiden. Iårets budgetproposition bilaga 5 om utrikespolitiken sägs i avsnittet om : "Som en del i harmoniseringsarbetet skall EG-aspekten beaktas i offentliga utredningar inkl. dem som redan tillsatts Utredningsförsla gen skall tillvarata de möjligheter till harmonisering som finns. Om förslag skiljer sig härifrån skall skälen för detta redovisas. Detsamma bör naturligt vis gälla propositioner och lagrådsremisser." I kammaren debatteras nu det nordiska samarbetet. Underhur har det inte i motioner eller i samarbetet i föreslagitsen harmonisering av nordisk lagstiftning och hänsynstagande tiU förhållandena ivåra grannländer - utan att mycket har skett . Men närdet gäller EG blir det klara och otvetydiga direktiv från regeringens sida-direktiv som vi moderater i hög grad instämmer i. Vårt lands närmande till EGär livsnödvändigt. Kanske är det så att det nordiska samarbetet inte ärlivsnödvändigt. Kanske är det inte ens saltet i vardagsfödan, utan bara detlilla gräddskum med vilket vi förgyller vårt nationella välstånd. Detta kan låta som hårda ord. Men efter attakfivt varit engagerad i nordiskt samarbete måste den fidpunkt komma när mankritiskt får granska den verksamhet som var föremål för så stora förhoppningaroch så oändligt mänga vackra ord. Det reella resultatet i verksamheten har desenaste decennierna varit ringa. har i sitt betänkande behandlat en motionmed 15 ohka yrkanden. Dessa yrkanden utgjorde konkreta krav på verkställighetav oHka åtgärder i det nordiska samarbetet. Eller med andra ord: Så anser vimofionärer att det bör vara i vårt land för att vi skall följa upp derekommendationer som fastställts av . Och vad gör utrikesutskottet? Utskottet hänvisar till dehandlingsplaner eller överenskommelser om samarbete som finns. Utskottethänvisar fill svårigheter som omöjliggör verkställighet, och därmed ansesmofionen besvarad. Min avsikt är på intet sätt att krifiserautrikesutskottet. Tvärtom har utskottet gjort det bästa möjliga, även om manenHgt min uppfattning är onödigt hovsam genom att inte ge regeringen fill kännaatt det är angeläget att regeringen genomför handlingsplanens rekommendafioner.Hovsamhet har alltid präglat det nordiska samarbetet, ibland hovsamhet nästintill förintelse. Varför denna hovsamhet i det nordiska samarbetet? Är detav vördnad för samarbetet, som är så värdefullt att varje yttrande som skulleinnebära kritik kan missuppfattas som riktat mot det nordiska samarbetet somsådant? Eller beror hovsamheten - underdånigheten - på oförmåga att åstadkommatillräckligt många konstruktiva resultat? Våra länder är för olika och var ochalltför mån om sitt eget för att rent praktiskt göra avkall på den nafionellasuveräniteten. Det finns många exempel på det. Är hovsamheten en eftergift för politikers lättja? Vifillsätter utredningar pä nordisk basis. Tiotals hyllmeter av utredningar ochämbetsmannarappor-ter har starkt bidragit till att öka kunskapen omförhållandena i våra olika länder men inte till att åstadkomma reellasamarbetsresultat. Det är lättast att avböja alla initiativ genom att utarbetaplaner, dvs. handlingsplaner på det ekonomiska området, kulturområdet ochnaturligtvis inom miljön. Handlingsplaner börjar inte kosta regeringen ochparlamentariker bekymmer och besvär förrän de skall genomföras, och många avhandlingsplanerna ställer bara diffusa krav på verkställighet. De kan t.o.m. geett falskt intryck av handlingskraft bara genom att de finns. Låt ossjämföra med EG. Här har vi på område efter område i punkter 90punkter skall vara genomförda 1989. 40 punkter skall vara klara , 38punkter 1991 osv. I talar vi om handlingsplaner för att öka samarbetetpå alla oHka områden, inte om några konkreta punkter att genomföra. Vårahusvagnsbestämmelser är fortfarande olika. Vi har fortfarande problem medgränsövergångar. Och vi har fortfarande restriktioner för handeln med fiskmellan våra länder. Vi har dessutom olika regler för byggredskap osv. Jag upplever nordiskt samarbete som ett mycket kärt barn som blivithandikappat, men vars handikapp vi kan komma till rätta med genom att ändradess Hvsbetingelser. Jagmenar att ca 50 är är tillräckHgt läng tid för att ett system skall fungera. har vi nått en punkt där man i nordiska sammanhang måste överväga om intesamarbetet mera skall grundas på beslutande instanser av någotslag. En vidareutveckUng av det nordiska samarbetet måste innebära någon formav gemensarnt nordiskt beslutandeorgan. Härhar tidigare talats om tekniken för budgetarbetet. Jag har upplevt i budget-och kontrollutskottet och i övrigt i , hur detta budgetarbete harkoncentrerats till krav på tre-, fyra-, eller femprocentiga ökningar, menytterligt sällan till konkreta målrelaterade krav. Detta vill vi göra, justdenna sak kostar så och så mycket. Jag tror att det är viktigt att man i enöversyn av budgetarbetet är sä pass vidsynt att man ser över hela tekniken somsådan. Naturligtvisfinns det ett alternativ fill det jag har skisserat, dvs. att arbetet fortsätter som . Det blir i nya handlingsplaner ochrapporter, växande kanslier och fler konferenser och ombudsmän och mångauppriktigt menade vackra ord. Var och en i de nordiska länderna gör somutrikesministern i årets budgetproposition, dvs. ställer konkreta sakliga kravpå vidareutvecklingen av det västeropeiska samarbetet. Jagömmar om vårt lilla nordiska barn. Det som egentligen ligger oss allra närmast- grundat i den djupa gemenskap som finns i vår kultur. Jag hoppas att jag med mina krav pä förnyelse och revision av detnordiska samarbetet inte har gett intryck av negativitet fill allt det godaarbete som görs. Det sker ett oerhört fint nordiskt samarbete inom föreningarnaNorden. Våra olika kulturorgan svarar för ett intensivt nordiskt kulturutbyte,och har starkt bidragit till att inom många olikaverksamhetsfält skapa utrymme för gemensamma nordiska satsningar. Det nordiskaforskningssamarbetet fungerar bra, och Nordplus gör säkert nytta - så visstfinns det ett fungerande nordiskt samarbete både inom och utom Nordiska rådetsram. Idet europeiska integrationsarbetet måste vi dock våga väcka tanken på arbetsformer i framfiden, om de skall förbli sådana de skapades . Jag har velat uttrycka min uppfattning att om ingen förändringsker kommer samarbetet att alltmer bli ett honorärsamar-bete, som visserligengenom att rida på det europeiska integrationsarbetet kommer att få positivaresultat också vad gäller avskaffandet av hinder mellan våra nordiska länder.Men det blir ett andrarangssamarbete, och det är mot den uppfattningen jag villrevoltera. Inget internationellt samarbete är mer vikfigt än det nordiska, ochdetta kan bara bevisas genom en vilja att organisera det så, attvi i framfiden frivilligt underordnar oss ett nordiskt ministerråd och ett nordiskt råd vars beslut blir juridiskt giltiga i aUa våra nordiska länder. Jag har inget yrkande att ställa mer än att jag gärna yrkar Nordisktsamarbete bifall till utrikesutskottets hemställan i dess helhet. 53 () replik: Jag vill gärna påminna om att det ändå står iutrikesutskottets betänkande att regeringen bör göra vad som pä den ankommer.Men alla regeringar måste bli överens. Jag vill påpeka att är det endaland som har en statssekreterare för nordiska ärenden, sä har verkligenförsökt gå i spetsen för att sätta fart på arbetet. Man kan fråga IngridSundberg om hon har gjort sig underkunnig om vad de två konservativastatsministrarna i har för åsikt om ambifionsnivån i det nordiskasamarbetet och pengarna fill det. Efteratt ha hört kan man fräga sig om det är ett överstatligtnordiskt råd som önskar. EG har fått fart på sitt samarbeteförst när man fick majoritetsbeslut. Är det något sådant villse i , att regeringarna med majoritetsbeslut skall bestämma vadvi skall göra på nordiskt plan? Jag är inte helt säker på att det, men det kunde verka så. Jagvill påminna om att vi förut inte hade några handlingsplaner. Vi hade barasamarbetsprogram med en mängd projekt. Det har ändå gått framåt , när vi fårhandlingsplaner med konkreta förslag och pengar till dem. Det tror jag ärmycket bra. Man behöver fakfiskt läsa den nya ekonomiska handlingsplanen föratt se att det verkligen satsas på att binda ihop bäde trafikmässigt ochpå annat sätt. Till slut viU jag ta fillfället i aktoch tacka för det mycket intresserade och engagerade arbete honunder har lagt ned i . Jag kan bara beklaga att hon harslutat sin verksamhet där. 54 ()replik: Jag vill gärna säga till att också jag tycker att detär livgivande med ett engagerat nordiskt anförande, som visar på ett sådantintresse som anförande gjorde. I den utredning som jag harvarit ordförande för föreslår vi bl. a. nägot av det som , dvs. att man skall göra en genomgång av arbetsformerna både päministerrådssidan och parlamentarikersidan. Något av det vi lider av, sominte var något problem i början av arbete, är att periodernamellan de tidpunkter då vi fattar beslut är för långa. Det är något jagpersonligen upplever är hämmande. Vi behöver större dynamik för att man skalluppleva att vi är effektiva. Jagtror också att vi som är engagerade nordiskt behöver göra vårt yttersta för attengagera flera av våra kolleger här i och upplysa dem om vad arbete egentligen går ut på, så att det verkligen blir en integrerad delav vårt arbete, i betänkanden och i andra sammanhang. och jaghar talat om det ofta. Vi har också från presidiets sidaefterlyst att man, när man skriver förslag till riksdagarna i resp. land, tarupp de nordiska aspekterna, så att detta upplevs som en helhet. Det är mycket på gång, och vi behöver sätta upp bestämdagränser för när saker och ting skall vara färdiga för att vi skall få den rättadynamiken. Den dynamik som står beskriven när det gäller relationerna till EGbör vi i högsta grad ha inom det nordiska samarbetet. Jag instämmer i detta.Det finns också förslag om det. 55MARIANNE () replik: Jag skulle bara vilja kommentera IngridSundbergs syn på de hyllmeter med papper som produceras i samband med utredningar. Det må så vara att det är många utredningar, men jagtillhör nog dem som tycker att det skulle kunna hända mycket mer mycketsnabbare. jag har varit i det här huset har jag fått mycketmer papper som gäller EG än som gäller . Om man kunde få i gångföretagsvärlden och övriga intressen med samma engagemang för de nordiskafrågorna som för EG-frågorna, skulle vi kunna nå mycket längre på vägen när detgäller de nordiska samarbetsfrågorna. 56 () replik: Jag vill tacka för de vänligaorden och också från min sida tacka för ett fruktbart och givande samarbeteunder i . Ordet överstatlighet har en ful ton. Men närman läser utrikesministerns proposition och ser på vårt agerande när det gälleratt närma oss EG, är det självklart att det i detta ligger förtäckt att vi mereller mindre tvingas att underordna oss vissa beslut som är fattade av en annaninstans, en instans som vi i det fallet inte kan medverka i på beslutandeplanet. Jag har satt upp två alternativ för Nordiska rådetsframtid. Det ena är att vi på något sätt ger ökad makt åt , så till vida att de beslut som där fattas måste vara bindandeför medlemsstaterna. Det andra alternativet är att vi fortsätter som hittillsoch har detta honorärsamar-bete, som jag vill kalla det. Självfallet tar jaginte ställning för något alternafiv utan att konsekvenserna av det förstaåtminstone är utredda. tog upp kravet på dynamik. Jag tror att vi iframtiden mäste se till att den dynamiken blir relaterad till ekonomin, integenom en allmän höjning av ambitionsnivån med ett visst antal procent, utangenom att man beslutar att vissa saker skall genomföras och att det kostar ireella pengar ett bestämt antal eller . Omdet så är på öret tycker jag att det skulle vara en fördel, även om det ärogenomförbart. Men detta allmänna fladdrande tror jag inte är fruktbart. Därförtror jag att man måste överväga, , om inte Nordiska rådetssamarbetsformer kan lägga ett större ansvar på medlemsstaterna attfölja upp fattade beslut. 57OLLE ÖSTRAND (s): Det nordiska samarbetet har också mycket storbetydelse när det gäller att utveckla ett väl fungerande och sammanhållettransportsystem i de nordiska länderna. Vid trettiofemtesession 1987 antogs en rekommendafion om en utredning av de långsiktigakonsekvenserna av olika strategier beträffande infrastrukturinvesteringar inomtransportsektorn. Arbetet med denna rekommendation har startats genom ettförprojekt, där man bl.a. har att klara ut problemställningar och lämpligainfallsvinklar för det kommande utredningsarbetet. , vilketberäknas genomföras , skall som utgångspunkt ha etthuvudlänk-system mellan oHka regioner i . Inom detta system skall olikautvecklingsstrategier för infrastrukturinvesteringar allsidigt belysas. EnligtNordiska rådets rekommendation skall denna utredning mynna ut i en samlad planför de fortsatta infrastrukturinvesteringarna i . Detta är bra, eftersomtransporterna har mer och mer kommit att betraktas som ett konkurrensmedel ochdärigenom fått mycket stor betydelse för olika regioners förutsättningar attlångsiktigt behålla ett livskraffigt näringsliv. Det är därför mycket viktigtatt man ser dessa frågor i ett gemensamt nordiskt perspektiv. När vi diskuterar detta är det viktigt att vi håller iminnnet att geografiska läge är mycket perifert i förhållande till destora marknaderna i Syd- och . Det är därför av mycket storbetydelse för hela , inte minst för de regioner som har en svag näringslivsutveckUng,att transportlederna, bl.a. till konfinenten, byggs ut. Om inte detta skerkommer konkurrensförutsättningarna i förhållande till de stora industriländersom ligger närmare de stora marknaderna att försämras med struktur- ochsysselsättningsproblem som följd. Även investeringar i vägar, järnvägar och andratrafikanläggningar av nafionell betydelse måste tillsammans bilda ettsammanhängande system som kommer alla delar av till godo, oavsett varinvesteringarna görs. Herr talmani har naturligtvis en mycket viktiguppgift att fylla när det gäller att utveckla effektiva transportsystem bådeför person- och för godstransporter. Men vägnätet är ändå den mestvittförgrenade delen av transportinfrastrukturen. Det täcker i stort sett helaNordens bebyggda yta. Att säkerställa ett så omfattande vägnät innebär enmycket stor regionalpolifisk satsning. Om man ser enbart till finner man att trafiken påmer än hälften av det statliga vägnätet är så gles att den med nuvarandeavgifter inte täcker kostnaderna för byggande och drift. Det är trafikanternapå de starkt trafikerade huvudvägarna som får vara med och betala underskottetpå de lägtrafikerade delarna av vägnätet. Utan denna mycket omfattande omfördelningmellan olika vägar skulle det i många fall vara omöjligt att bibehålla en såspridd fördelning av befolkning och näringsliv som nu har. I stort settgäller detta även övriga nordiska länder. Den mycket stora regionalpolifiska insats som görs genomdessa omfördelningar har fått ökad vikt i takt med att vägtrafikens betydelseför samhällsutvecklingen har ökat. Till bilden hör också att bilen förflertalet boende i glesbygd är ett nödvändigt färdmedel. service ärofta stora som kollektivtrafiken i dessa områden inte alltid kanbyggas ut till en sådan servicenivå, när det gäller linjer och turtäthet, attden svarar mot den enskilde resenärens behov. Det finns iblandanledning att påpeka detta förhållande. Med hänsyn fill det stora handelsutbytet vi har inomNorden och mellan och övriga är det av största betydelse att helaNorden är väl ihopknutet genom ett effektivt transportsystem. Den norskatrafiken till övriga går via den svenska . Dessutom gär dentunga norska landsvägstrafiken i nord-sydlig riktning, på grund av skillnaden ikilometerskatt, ofta på svenska vägar. Den finska tunga landsvägstrafiken går imycket stor utsträckning längs frän till . fåri sin tur ta emot nästan all tung landsvägstrafik ned tUl frän ,och . Det är därför viktigt att se hela den nordiskainfrastrukturen på transportområdet i ett sammanhang. Viktiga steg har redantagits för att undanröja en del av bristerna i detta hänseende inom ramen förden nordiska handUngsplanen för ekonomisk utveckling och full sysselsättningsom nu löper ut.