prot · GC0941 · 1988-12-31 00:00:00 — Det finns alltså många goda skäl att sältaåt alla klutar och att göra det snabbt. AnL 55 () replik: Jag vill återigen understryka alt dehälsoproblem som de här pafienterna har när del gäller munhålan måste tas påallvar. Tyvärr har inte det alltid gjorts. Jag har också fått beskrivningarfrån patienter som måst gå runt till olika vårdgivare innan de har blivitomhändertagna på ett bra sätt. vill jag säga all del måste görasförutsättningslösa undersökningar, så alt man inle fångar fel bov. Till : När jag företrädde socialstyrelsenuttalade jag mig på basis av den samlade kunskap vi då hade. Sedan har detvisat sig att plomberna ändå avger litet mer kvicksilver än vad vi då visste.Men jag tycker att del var hederligast att redovisa det kunskapsläge vi hadevid den tidpunkten. har man dock inte kunnai epidemiologiskt visapå de här skadeverkningarna som har debatterats. De råd man går ut med baserasju på kvicksilvrets allmänloxikologiska effekt - för all man skall vara såförsiktig som möjligt. Vi är alla överens om att vi skall sträva efter byte tillett annat och kosmetiskt bättre material. Men del måste var noggrant utprövat,så att vi inte ställer fill det för nästa generation patienter. Vi måste jukomma ihåg all ganska många svenskar går omkring med amalgamplomber utanatt ha några problem från sina plomber. Deras tandhälsa får vi då inleäventyra. Tredje vice falmannen anmälde, allGudrun anhällit all till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterUgare replik. AnL 56 (): uttalar med anledning avnågra motionsyrkanden, att man inte kan förorda "ett initiativ frånriksdagens sida som syftar lill ett förbud helt eller delvis mot användning avamalgam. Om etl sådant förbud införs innan del finns fullgodaersättningsmaterial all tillgå kan delta medföra nu överblickbara konsekvenserav allvarlig natur." Detta borde ha varit ett enhälligt konstaterande, men säär del dess värre inte. Reservanterna förordar en avvecklingsplan som böromfatta . Deffa sfällningtagande är enligt min mening mindreansvarsfullt. Jag vill därför i likhet med ulskottsmajoriteten slå fast attställningstagandet till amalgamanvändning fortlöpande måste omprövas med nyavetenskapliga rön som underlag. Logiken kräver att man inle accepterar en sämreersättning. Behovet av fortsatt forskning har därför betonats ibetänkandet. Detta framstod också med all önskvärd tydlighet vid den offentligautfrågning som utskotlet anordnade inför molionsbehandlingen. Jag vill därförhänvisa till den stenografiska utskrift från utfrågningen som fogats lillbetänkandet som bilaga. Odonlologiska och medicinska fakulteter i harframhållit all forskning rörande effekterna på centrala nervsystemet avdentalamalgam och fråndessa frisatt kvicksilver är en angelägen uppgift. Studier rörande frekvensenav biverkningar av dentala material har också ansetts angelägna. På uppdrag av utarbetades i början av åretett tvärsekto-rielll forskningsprogram vad gäller kvicksilver från amalgam ochdess påverkan på hälsan. Inom ramen för arbetet med forskningsprogrammet harpågående forskning inventerats. Ett utkast till forskningsprogram harutarbetats. Situafionen inom landvården är i de nordiska länderna imånga avseenden likartad. Frågan om kvicksilvrets toxikologiska effekter harförmodligen väckt störst intresse i , men den torde vara ett problemockså i övriga nordiska länder. I första hand rör del sig om etl medicinsktproblem och om ett problem som utan tvivel har anknytning fill miljömedicin istort. Vi har som bekant en gemensam insfitulion i för enproducentobun-den provning av dentala material, nämUgen förodontologisk materialprovning, NIOM. NIOM har till uppgift att genom materialprovningoch målinriktad forskning samt upplysnings- och utvecklingsverksamhet verkaför att landersältningsmaterial uppfyller de krav som kan ställas med hänsyntill utvecklingen inom hälso- och sjukvård och teknik. Erfarenheterna av nordiskt samarbete på olikaforskningsområden visar att gemensamma nordiska forskningsinitiafiv och gemensamtutnyttjande av specialkunskaper kan leda till ett bättre utnyttjande avresurserna. Samarbetet kan också ge forskning i det enskilda landet nyaimpulser och bidra till att garantera och höja kvaliteten i nordisk forskning. Mot den här bakgrunden har jag i egenskap av medlem väckt ett medlemsförslag med innebörden att initiera ett vidgatforskningsarbete rörande skaderisker av amalgam i Hnje med vad socialutskottetförordar i belänkandet. Såvitt gäller frågan om nordisk forskning kringskaderisker av amalgam torde direkta kontakter meUan forskare på fältet varadet bästa sättet att få tUl stånd ett samarbete. Forskningen skulle kunnaknytas till någon befinflig institution. Mot bakgrund av den aktualitet som delta forskningsområdehar i , bl.a. i form av det angivna tvärsektoriellaforskningsprogrammet, ligger det nära till hands att ansvaret för ett nordisktforskningssamarbete knyts fill en svensk ledande institution. Andra alternativkan naturligtvis även övervägas. Del är synnerligen angelägel att resurser ställs tillförfogande för denna forskning, som inte fått det ekonomiska stöd somkrävs. bedrivs en omfattande forskning, även omresurserna, som nämnts, är otillräckliga. Bland de nya projekt som man iförsta hand bör prioritera kan nämnas avgivande och upplag av kvicksilver,metabolism och liknande. Etl annat område är effekten av kvicksilver på främstdet centrala nervsystemet men också på de inresekretoriska organen. Vidare bördel immunologiska området uppmärksammas. Ytterligare exempel på angelägnaforskningsområden gäller kliniska och epidemiologiska studier,inverven-tionsundersökningar samt risker för missbildningar. Många människor - alltför många - drabbas av störningaroch sjukdomstillstånd, där kvicksilver i amalgam misstänks vara orsaken.Forskarna på området har ännu intekunnat besvara själva kärnfrågan, dvs. om amalgam kan ge sjukdomssymtom ellerinte. En nordisk satsning på detta forskningsområde borde kunna ge snabbaresvar till förhoppningsvis ännu lägre totalkostnader på dessa angelägna frågorän om forskningen bedrivs i varje land för sig. JagvUl således, herr talman, förorda att man väljer den här handUngsvä-gen då mannu i enUghet med tillkännagivande skall gå vidare med de ytterligareforskningsinsatser som socialutskottet uttalar sig för i det belänkande somkammaren nu behandlar. Med del anförda ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställanpå samtliga punkter och avslag på de två reservationerna. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om socialförsäkringsulskottels betänkande Kammaren övergick till att debatterasocialförsäkringsutskottets betänkande 7 om tandvårdsförsäkringen. AnL 57 (): Tandvården i kommer att stå inför stora förändringar. Det härmed att fylla karieshål är under kraftig reduktion. De nya fluortandkrämernahar gett en kraftig reduktion av kariesfrekvensen och är den dominerandeprofylaxen - nästan lika kraftfull som den förebyggande landvården totalt. Deflesta människor i har god tandhälsa upp i hög ålder. Tillkomsten avnya inplantal för att ersätta skador på i övrigt bevarade bett har gett osshelt nya möjUgheter att hjälpa medelålders och äldre patienter. Tandvårdenprofileras om mot två dominerande områden: dels profylaxen, dels denhögteknologiska vården. Detta kommer successivt att ersätta mycket av fyllandetav hål, och det ställer nya krav på vår landvårdspolitik. Privatlandläkarnaslår för del dominerande utbudet av tandvård i . Ändå befinner sigprivallandvården i vad privattandläkarna själva närmast upplever somstrykklass. Ettmemento i sammanhanget är också att när det gäller sjukvården svarar denoffentliga vården för allmänläkarvården, medan privatpraktikerna främst stårför specialistvården. Inom tandvården är del tvärtom. Där svarar den offentligavården för specialistvården, medan privattandläkarna har hand omaUmänlandvården. Det känns på något vis inkonsekvent. Privatoch offentlig landvård skall, enligt de regler vi har, betraktas som engemensam resurs. Även på privalsidan behövs det ett allsidigt utbud. Ett förstakrav måste då vara att även privata specialisttandläkare skall få ha en rimligtaxa föratt också de skaU ha möjlighet att bedriva specialisttandvård påacceptabla villkor, vilket vi tar upp i reservation 6. Denhögkvalificerade vården kommer, som jag sade tidigare, alt behövas i alltstörre utsträckning. Privattandvärden lider också av eftersläpningar när del gäller taxesättningen.En väg all få ett bättre förhållande vore att inordna tandvårdsförsäkringen isjukvårdsförsäkringen och låta den få en likartad konstruktion samt justeraegenavgifterna för att balansera de kostnadsökningar som blir följden. Dettatar vi upp i reservafion 7. Vimenar också att det är nödvändigt med en helhetssyn. Man skall kunna ha enfamUjelandvård där hela familjen kan ha en egen landläkare: barnen skallkunna få gå fill föräldrarnas tandläkare och därmed ha möjUghet fill enkonfinuitel när de blir äldre. Tandvårdsförsäkringen bör därför omfatta ävenbarn och ungdomar, vilket vi tar upp i reservafion 1. Påsikt innebär det nuvarande systemet, där all barntandvård finns inomfolktandvården, ett överförande i smyg av hela landvården fill den offentligasektorn. Jag menar att de fordras ett otroligt civilkurage av en 19-åring att,när han eller hon blir erbjuden all fortsätta hos folklandvårdsläkaren efterdel han eller hon fyllt , ta mod fill sig och säga: Nej, nu är jag fri. Nufår jag själv bestämma, och jag kommer inte att gå fill dig, ulan fill enprivattandläkare. Den psykologiska pressen som man utsätter 19-åringarna för äralldeles för stor för ungdomar i den åldern. Delfinns heller inget skäl alt monopolisera sjukhustandvården. Omsjukvårdshuvudmannen kan anordna en bättre och billigare tandvård genom enprivat entreprenör så bör han vara fri att välja det aUernalivet. Detta tar viupp i reservation 2. Tandvårdeni fungerar bra. Större delen av vården bedrivs av privattandläkarna.När tandläkarbrist rådde införde man en etableringskontroll. har vi närmastett tandläkaröverskoll. Denna reUkt av en gängen fid, som var oöverlagd redannär den infördes, är fullständigt omofiverad. Del finns heller ingasamhällsekonomiska motiv till att behålla den här föråldrade nödåtgärden. Denbör avskaffas , vilket vi tar upp i reservation 3. Jaggör slutligen reflexionen att landvårdens nya struktur, med inriktning påfrämst förebyggande vård och högkvaUficerad vård, kommer alt ställa ändradekrav på tandläkarnas grund-, vidare- och eflerutbildning. Sannolikt kommer vi,med hänsyn till åldersstrukturen inom landläkarkåren, all stå införett behov av en ökad tandläkarutbildning med en ny inriktning, och dettabehöver planeras . Jag vill yrka bifall tillreservationerna 1, 2, 3, 6 och 7. AnL 58 (): av problemen med att införa regleringar som etablerings-konlrollenav tandläkare är alt man riskerar alt bli inlåst i regleringen även långt efterdet att mofiven fill den har upphört att existera. När etablerings-kontrolleninfördes var bakgrunden att den stora tandläkarbrisien motiverade en statligdirigering av de enskilda landläkarna. finns del inte längre någon brist pålandläkare. Men etableringen lever kvar, trots att det grundläggande motivetbakom dess införande fallit. Sådan är ofta regleringens natur: väl insfiftadlever den sitt eget odödliga, och i detta fall onödiga, och ologiska liv. Detfinns inga hållbara argument för en reglering. Etableringsreglerna har inteförbättrat den regionala balansen när del gäller tandvårdsresurserna. Det ärrimligtvis trevligare för konsumenterna att själva få bestämma vilkentandläkare de vill gå till. Det är inte heller samhällsekonomiskt effektivt meden reglering. Att kostnader skulle hållas nere med en metod som minskarkonkurrensen är en ekonomisk teori som återstår att bevisa. Det har tvärtomvisats i avhandlingar och utredningar att privata landläkare bedriver en ivissa avseenden mer effektiv tandvård än man gör inom folktandvården samt allen hel del kringkostnader är lägre i den privata landvården. Det är därför snarareså all de totala kostnaderna ökar om man fortsätter att bygga ul folktandvårdenpå privallandvärdens bekostnad. En fri etableringsrätt är därför såvälstatsfinansiellt motiverad som en självklar rättighet för konsumenterna. På såsätt får man en tandvård som är anpassad lill patienternas behov. På så sättkombineras statens och individens nytta. Elableringskon-trollen måste upphävas. Tandvårdsförsäkringen står inför stora problem. Delhar inle blivit särskilt myckel billigare för patienterna med landvård ändel var innan försäkringen infördes. Kompensationsnivån har sänkts i fleraetapper, både generellt och punktvis. har privattandläkarna genomständigt eftersläpande taxor utsatts för etl ökat ekonomiskt tryck. Patientandelen av kostnaderna för t.ex. en avtagbarhelprotes är tre till fyra gånger högre än vad hela kostnaden förmotsvarande protes var innan tandvårdsförsäkringen genomfördes. Många andravanliga tandvårdsinsatser har haft en liknande kostnadsutveckling, och sammantagethar patientens utgifter för tandvård inte blivit särskilt mycket lägre än devar före tandvårdsförsäkringens fillkomst. Vi närmar oss snabbi ett fillstånddär en del patienter inle längre har råd med en fullgod tandvård. Detta ärnaturligtvis oacceptabelt. Tandvårdstaxans eftersläpning har medfört enrealinkomstsänkning . Nyetablering avprivalmotlagningar är i det närmaste omöjlig, och många äldre företaghotade. Att återställa kompensa-lionsnivån och samfidigt genomföra en nödvändigoch kraftig höjning av tandvårdstaxan skulle innebära en betydandeutgiftsökning för försäkringen. Man måste därför finna en annan konstruktionför tandvårdsförsäkringen. Möjligheterna att inordna den isjukvårdsförsäkringen måste utredas. Detta skulle innebära att den enhetligapatieritavgifleri blir något högre, men i gengäld får människor råd alt lagasina tänder. Delta torde vara att föredra. Vi reservanter föreslår därför altregeringen får i uppdrag att genomföra en sådan översyn. På flera punkter har vi i tillsammans medmoderaterna reserverat oss till förmån för ökad valfrihet för patienterna. Delgäller t.ex. möjligheter för barn och ungdom att, om de så önskar, kunna få gålill samma tandläkare som familjen i övrigt. Den allmänna tandvårdsförsäkringenär så beskuren att den inte täcker tandvård för patienter under 20 år.Barn och ungdomar har alltså ingen valfrihet alls. Vi föreslårdärför en utvidgning av tandvårdsförsäkringen tiU alla ålderskategorier. Folktandvårdens monopol inom institutioner och sjukhus ärlika dåligt motiverat. Självfallet borde privatpraktiserande tandläkare kunnafå ge landvård även om patienten är intagen på en av landstingetsvårdinrättningar. Sådan samverkan med privatpraktiserande tandläkare bör kunnaske genomvårdavial mellan och vederbörande tandläkare. Vi anser slutligenall valmöjligheter och konkurrens är motiverat även inom specialisttandvården.De begränsningar som finns när det gäller specialisttandläkaresmöjlighet att ansluta sig fill tandvårdsförsäkringen måste därför snarastupphöra. Jag vill därmed yrka bifall fill reservationerna 1, 2, 3,6 och 7 fogade till socialförsäkringsutskottets betänkande 7 omtandvårdsförsäkringen och i övrigt till utskottets hemställan. AnL 59KARL-ERIK (vpk): Till detta betänkande har vpk avgivit enreservation om kostnadsfria tandproteser. Om man måste ha tandprotes är det braom man med jämna mellanrum kan byta ut denna. För de äldre människorna isamhället som har en liten pension är detta en oerhört stor kostnad. Det ärinte bara av kostnadsskäl som vi tycker att man skall införa etl system som kangarantera de äldre kostnadsfria tandproteser. Ett annat skäl är att många löperrisk att få näringsbrist på grund av att de inte kan äta vilken mat som helst.Dessa människor sorterar nämligen av den anledningen ut näringsriktig mat. Denna motion från vpk är inte ny, utan vpk har väckt denår . Även utskoltsmajoritetens skrivning om motionen har samma lydelseår . Utskottets motivering för att avstyrka motionen är kostnadsskäl.Vilka kostnader skulle införandet av ett sådant system medföra? Om man frånutskottets sida hade varit intresserad av att lösa detta problem hade manbemött motionens yrkande på ett helt annat sätt. Utskottet motiverar även sitt avstyrkande med all deltaförslag om det genomfördes skulle innebära gränsdragningsproblem. Jag förstårinle vad man menar med det. Det verkar som om utskottet inte har läst motionenordentligt. Vi i vpk har i motionen begärt en utredning med uppgift att undersökavad ett genomförande av denna reform skulle kosta. Utskottet har alltså i sinmotivering inte angett vad genomförandet av denna reform skulle kosta. I motionen anger vi också vilka denna reform skulle gälla,nämligen framför allt de äldre. Det har utskottet inte heller nämnt imotiveringen. Utskottet talar om att ett genomförande av denna reformskulle vara dyrt för samhället. Men om man säger det, måste man ha någon somhelst beräkningsgrund. Det skuUe vara intressant alt få höra om utskottet överhuvud laget har försökt få fram sådana uppgifter, och om man har det, varför deinte finns med i utskottets motivering för att avstyrka motionen. Så längeutskotlet inte ger en motivering till avstyrkandet av motionen risker utskottetatt den kommer att upprepas år . Såvitt jag förstår kommer vpk under den allmänamofionsfiden att fä upprepa dessa krav för alt kunna få en lösning på dettaproblem eller åtminstone få en godtagbar förklaring tUl varför utskottet inteär intresserat av alt genomföra denna reform. Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation 4 i detta betänkande. AnL 60RAGNHILD POHANKA (mp): Jag yrkar under mom. 4bifall till " reservation 4 av Margö och mig. I dennareservation framhålls vikten av kostnadsfria proteser, som i detta fall inteinnefattar broar utan det som vi sedan gammalt kallar löständer, dvs.tandersättning som manuellt kan plockas bort av patienten själv. Jag har ocksåsvårt alt förslå vilka gränsdragningsproblem som detta skulle innebära, men detkan hända alt delta kan behöva förtydligas ytterligare. Med tanke på de debatter som kommer alt följa , bl.a. debatten om det s.k. avgiftsfria året vid sjukhusvård förpensionärer, och många pensionärers oerhört knappa ekonomi, är del för oss ensjälvklarhet att proteser skaU vara kostnadsfria. Det är också en hälsofråga. Det är allmänt känt att många ålderspensionärer har endålig kosthållning. Om de dessutom saknar länder eller har dåliga proteser ärdet självfallet svårt för dem att tillgodogöra sig den näring de intar.Kostnadsfria proteser är alltså en angelägen fråga, och det är enjämlikhetsfråga, i synnerhet för de pensionärer som har låga pensioner.ATP-systemet har nämligen byggt in ojämUkheten ända till graven. I reservafion 5 under mom. 5 från omavvikande reaktion för amalgam anges alt information bör ges tillförsäkringskassorna och om avvikande reaktioner föramalgam, särskilt med tanke på del bemötande många kvicksilverförgiftade fåtthos läkare, landläkare och på försäkringskassorna. Jag yrkar bifall tillreservation 5. AnL 61MARGARETA (): Låt mig först konstatera att det svenskafolkels tandhälsa mycket påtagligt förbättrats sedan tandvårdsförsäkringenstillkomst. Framför allt är del barnens och ungdomarnas tandslatus som äroändligt mycket bättre. Att landslingen har hela ansvaret för vartenda barn harnaturligtvis betytt mycket i det sammanhanget. Den geografiska fördelningen av tandläkare är ocksåbetydligt bättre . Fler människor än tidigare låter sig behandlasvarje år. Men är tandvården inte jämlik. har inte målet- en tandvård på lika villkor för hela befolkningen - uppfyllts. Vårt huvudproblem borde aUlså vara: Hur kan vi viatandvårdsförsäkringen styra resurserna så att den tredjedel av befolkningensom inte går till tandläkaren kommer dit? Detta gäller framför alltvissa äldre, handikappade, sjuka, människor boende i glesbygd och lågutbildade.Om vi då inte har ytterligare medel att filiföra måste vi inom givna ramar göradet bästa möjUga. I betänkandet har de borgerUga parfierna två gemensammareservationer. Det är också dessa reservafioner som tydligast visar våra olikaideologiska grundsyner i denna fråga. I reservation 3 anges att man vill slopaetableringsreglerna. Det påstås att vi har ett stort tandläkaröverskoll.Det är inte sant. Sedan säger man helt frankt: "Etableringsreglerna harinte förbättrat den regionala balansen av landvårdsresurserna." Hurcentern kan ansluta sig till en sådan skrivning är fullständigt obegripligt för mig. Närdel gäller den övriga kroppen har gjort gemensam sak medsocialdemokraterna och ansett att vi måste fördela läkarresurserna rättvistöver landet. Dettorde vara ganska uppenbart för alla som har sett vårt lands regionalpolitiskaproblem att vi hade haft en helt annan - och definitivt snävare - spridning avlandläkare om inle denna etableringskontroll hade funnits. Somstockholmare skulle jag säkert kunna välja på ytterligare landläkare. Men nuhar vi faktiskt slagit fast att tandvården skall vara lika för alla i helalandet - och då är del väl självklart att man måste styra resurserna. Sedansägs det i reservationen att risken för alt kostnaderna för tandvården skulleöka vid ett slopande av etableringskontrollen är mycket liten. Det tror jaginte alls. Jag är fullständigt övertygad om att kostnaderna skulle stiga, tiUpriset av att storstadsborna kunde sitta längre i tandläkarstolen ochglesbygdsborna skulle få aUt längre att resa innan de hittade någon tandläkare.Kostnaderna skulle stiga, och tandvården skulle fördelas än mer ojämlikt.Varför är jag övertygad om det? Jo, all tillgängUg statistik visar detta. INorrlandslänen, där man har hälften så många tandläkare som i storstäderna,behandlas en lika stor andel av befolkningen. Annan statistik visar att varjepatient tillbringar mer hos tandläkaren i storstäderna. Ändåligger storstadsområdena med sin höga tandläkartäthet under genomsnittet närdet gäller antalet behandlade. Detbetyder att där det finns många tandläkare ökar en viss kategori avbefolkningen sina tandläkarbesök. Stafisfiken visar också att det inte är desom har de största tandvårdsbehoven som ökar antalet besök, utan det är andragrupper. Mantalar allt oftare om eslefisk tandvård. Det är bra. Att vara ful i mun harvarit ett stort lidande för många. Det är en stor framgång att man nu kanestetiskt åtgärda t.ex. missfärgade länder. Men vi måste fråga oss omvi med tandvårdsförsäkringen skall medverka fill alt människor istorstadsområdena skall få ytterligare tillgång lill en sådan behandling, medanandra delar av landet får sämre möjlighet till vanlig tandvård. Med detta yrkar jag avslagpå reservation 3. Denandra gemensamma reservationen är nr 7 om tandvårdsförsäkringens konstruktion. Denlåter lika vacker som den är förförisk. För vad slår det? Jo, man säger alt maninle har råd att tillföra nya pengar. I stället skall man pröva att inordnatandvårdsförsäkringen i sjukförsäkringen och slå ul kostnaderna. Del skullealltså bli dyrare att gå till doktorn och billigare att gä till landläkaren. Detlåter bra med samma regler för sjukvård som för tandvård. Men del förutsätteren sak: Alt del är exakt samma människor som under livet behöver landvård ochsjukvård lika ofta. Det förutsätter alltså att vi uppnått etl jämlikt samhälle,där sjukvårdsbehov inte är klassbundna. Menså är del ju inte! Vi har fått många exempel på hur klassbundet vårt hälsotillståndoch våra sjukdomar är. Del är inte alls samma människor som behövermycket sjukvård som går till tandläkaren. Det skuUe alltså bli enövervältring av kostnader till de sjukaste och handikappade,som den som vill snygga till sina tänder, av kanske estetiska skäl,skulle kunna göra det mycket billigare än . Del är alltså de här förslagen till förändring avtandvårdsförsäkringen jag vänder mig emot.