prot · GC09130 · 1988-12-31 00:00:00 — De anställdas inflytande över arbetsplatserna bör ocksåkunna ökas bl.a. genom att man förändrar arbetsorganisationen inom denoffentliga sektorn. Det finns undersökningar som visar att effektiviteten ökarmed lagarbete och en mindre hierarkisk organisation. Kvinnor har störremöjligheter att utvecklas i flexibla organisationer, eftersom kvinnorna idagens hierarkiska arbetsorganisationer oftast hamnar längst.ner. Man kan också utveckla systemet med de lokalakommundelsnämnderna, ge nämnderna större befogenheter och införa direktval tillde lokala nämnderna. Andra undersökningar visar att människor vill ha störremöjligheter att påverka samhällsplanering, trafik och närmiljö i sittbostadsområde. Skolan är ett annat område där föräldrar och elever har ettsvagt inflytande. Planering, trafik, närmiljö och skola är stora och vikfigafält att demokrafise-ra, och där finns angelägna uppgifter för ett röd-gröntbälte. Inom dessa områden - skatter, energi, arbetsrätt ochdemokratisering av offenflig och privat sektor - finns faktiskt ettparlamentariskt underlag för en offensiv polifik. På vikfiga områden finnsockså ett ökat folkligt inflytande. Målet för ett sådant här samarbete är offensiv polifik ochett ökat deltagande av vanliga människor, som leder till rättvis ekonomiskfördelningspolitik och rättvis markfördelningspolitik. Man kan inte nöja sig med att definiera de politiskaambitionerna som en strävan att komma till rätta med de värsta avarterna och deallvarligaste problemen i ekonomin och samhället. Den politiska ambifionenmåste i stället vara att forma en ekonomi och ett samhälle som inte skapar devärsta avarterna och de allvarligaste problemen - ett samhälle som inte tjänarpå att förtära miljö och arbetskraft. Jag menar att detta är skillnaden mellanen defensiv och en offensiv reformpolitik. Den ekonomiska politiken, m.m. 46CLAES ROXBERGH (mp): Vi har med glädje sett utvecklingen mot ökaddemokrati i , och , Jag vill instämma med övriga talare i densorg och ledsnad som vi känner över händelserna i , Vi vill uttala våravsky över , Jag vill även uttala vår solidaritet med dekämpande kinesiska arbetarna och studenterna. Jag återgår nu till , politiska karta ärjust nu osäkrare . En tid av fast cementerad blockpolitik håller påatt ersättas av något nytt. Det är dock fortfarande höljt i dunkel vad dettanya är. Vi i tycker det är bra att gamla förstenadegränser i politiken bryts upp. Den gamla höger-vänsfer-striden dominerar intelängre politiken. Nya värderingar är på väg, som sätter nya frågor som miljö,livskvalitet och ifrågasättande av ekonomisk tillväxt i centrum för debatten. Vi i miljöparfiet tycker det är bra att inget enskiltparti eller block ensidigt kan diktera den polifik som skall föras i vårt land,utan att man tvingas samarbeta med andra. Vi i miljöparfiet tycker det är bra att makfen åter harhamnat i den församling där den enligt grundlagen hör hemma - hos oss, svenskamän och kvinnor, valda ombud för folk, Miljöparfiet de gröna har kämpat för att komma in iriksdagen för att kunna nå resultat i politiken. Inget parti har majoritet,utan samarbete behövs för att man skall kunna skapa handlingskraftigamajoriteter. Vi måste alla hjälpas åt att ta ansvar för ekonomi och miljö. Jag ser med fillfredsställelse utsträcktahand när det gäller ett röd-grönt bälte i . Frågan är dock omsocialdemokraterna ingår i det här bältet. Om så är fallet misstänker jag attde utgör den svagaste länken när det gäller de röd-gröna frågorna. När regeringen lade fram sitt s,k, åtstramningspaket sadevi i miljöparfiet att vi ställde upp på den grundläggande ekonorriiskabedömning sorri låg Den ekonomiska politiken, m.m. bakomförslaget, nämligen att ekonomi är överhettad och behöver kylas ned.Men vi sade också något annat. Vi sade att en sådan här nedkylning med fördelkan göras till något mer än en isolerad konjunktur-politisk händelse. Vi- kan strama åt framför allt på de områden där vårnuvarande överkonsumtion betyder allvarliga hot mot vår framtida miljö ochhälsa. Vi kan dra in överskottslikviditeten med höjda energiskatter, skaft påalkohol, tobak och reklam som vi härigenom påverkar det långsikfigakonsumtionsmönstref i miljövänlig riktning. Den dag när vi inte längre behövernågon åtstramning av konjunkturpolitiska skäl, kan vi driva den långsiktigalinjen vidare och använda det ekonomiska handlingsutrymme som vi har skapat föratt sänka skatterna på arbete - både inkomstskatter och arbetsgivaravgifter. Vi i de gröna har verkligen legat på ochkrävt miljöprofil på alla politiska beslut, och framför allt när det gälleråtstramningen i kompletteringspropositionen. Våra inviter till överläggningarmed socialdemokraterna om en miljöprofil besvarades dock bara med ett kortformellt brev och en uppgörelse med , utan tecken på nödvändigmiljöprofil. Ur åtstramningssynpunkt är viktiga delar av det härpaketet bara ett enda stort slag i luften. Tvångssparandef är mycket väsen förväldigt litet ull. Det har redan påpekats i debatten att det är väldigt lättför människor att komma förbi detta genom att helt enkelt dra ner på sittvanliga sparande eller låna litet mer pengar. Inflationsproblemet kommer viinte heller ifrån. Det kommer att uppträda när pengarna släpps loss i stället.För att administrera hela detta slag i luften tvingas vi skapa en ny tungroddbyråkrati. Visserligen är det bra för barnfamiljerna att barnbidragenhöjs. Men någon åtstramningseffekf blir det ju infe precis, när varkenmjölksubventionerna slopas eller momsen höjs, vilket barnbidraget skulle varaen kompensation för. Om regeringen menade allvar med att landet verkligenbehöver en ekonomisk åtstramning - visst hade det då varit bättre att följamiljöpartiets förslag till åtstramningspaket. VisserUgen har de samverkande partierna nappat på några avvåra förslaghöjda skatter på el och olja - men tyvärr i alltför blygsam skala. Vi hade, ärligt talat, väntat oss mer av er, IngvarCarlsson, och ! I förra årets valrörelse taladeni vitt och brett om ert stora miljöengagemang. Socialdemokraterna skulle bliett miljöparti och hade allfid varit det, om man fick tro er själva. Dåkänns det tråkigt att konstatera hur litet det kom ut av allt detta tal i dethär åtstramningspaketet. Varför har regeringen och ställt sig såkallsinniga till att diskutera våra åfsframningsförslag med miljöprofil? Dethar att göra med, tror vi, hur man uppfatfar kopplingen mellan ekonomiskpolitik och miljöpolitik. Vi har nämligen fått det bestämda intrycket att man,framför allt från socialdemokratiskt håll, helt enkelt inte verkar tycka attdet finns någon sådan koppling. Inte heller har visat någon störreinsikt om detta, i varje fall inte i det här åtstramningspaketet. Försocialdemokraterna verkar det som om ekonomisk polifik är ekono- miskpolitik och som om den sköts av med benäget Prot.1988/89:130 bistånd från näringslivet, LO-borgen och andra supporterklubbar. Den ekonomiska politiken, m.m. Miljöpolitik, det är något som får hålla påmed i sitt hörn av kanslihuset. Miljöpolitik, det bedriver man tydligen, enligtsocialdemokratisk uppfattning, med hjälp av lagstiftning och med anslag överbudgeten i form av s.k. satsningar. Detta är gott och väl i och för sig, menman har grovt missat det som enligt vår uppfattning är det mest effektivastyrinstrumentet för en god miljö, nämligen hur man utformar den centralaekonomiska polifiken och skattepolitiken. På grund av de här vattentäta skotten mellan dem somsysslar med miljöpolitik och dem som arbetar med den ekonomiska polifiken harvi gång på gång fått se miljöpolitiskt dåliga förslag dyka upp. På grund av de här vattentäta skotten får viåfsframningsförslag, som drabbar all konsumfion till synes blint, utan någrauttalade tankar om annat än hur många miljarder man drar in till statskassan. På grund av de här vattentäta skotten får vi förslag frånde sittande skafteutredningarna där det stora honnörsordet verkar varaneutralitet. Moms skall införas på energi och mycket annat, sompunktskatterna på energi skall sänkas för att göra det ännu billigare förföretagen att slösa med energi, när vem som helst begriper att energinegentligen måste bli dyrare för alla, om vi skall ha en chans att leva upp fillde energipolifiska mål som har satt upp. Nästa stora händelse i den ekonomiskapolifiken i kommer att bli behandlingen av den skattereform somförbereds . Låt mig på en gång slå fast att det finns mycket i denhär reformen som vi i tycker är bra. Men förutsättningen är att vifår ett kraftfullt och bra system med miljöskatter. Dit hör också att vi får enrejäl sänkning av skatten på arbetsinkomster, finansierad av höjda skatter på kapital,konsumfion och i någon, men alltför liten mån, på naturresurser. Bra iskattereformen är också den klara strävan efter förenklingar och enhetlighetför att förebygga skatteplanering. Vi i ställer upp på en del av reformenshuvudinriktning och också på många av finansieringsförslagen. Skattereformen, som den utformats av densocialdemokratiska majoriteten, innebär fördelningspolitiskt sänkningar av dendirekta inkomstskatten för höginkomsttagare, medan sänkningen blir betydligtblygsammare för folk med lägre inkomster. Detta vore acceptabelt om - ochendast om - den här fördelningen av skaftesänkningarna motsvarades av minst enliknande fördelning när det gäller vilka som får betala för de olika finansieringsförslageni reformen. De analyser som har gjorts av skattereformens totalautfall visar klart, enligt vår mening, att det - även med hänsyn tagen tillfinansieringen, barnbidragshöjningar osv. - fortfarande kommer att blilåginkomsttagare som får betala för de rikas skattesänkningar. Ett sådant resultat av skaftereformen kan intemiljöpartiet acceptera. Vi har därför lagt fram ett eget förslag till skatteskala som utgår från ett högre grundavdrag på . Vidare anser vi att den statliga skatten skall utgå redan från . i stället för 200 000, som i majoritetsförslaget, ochatt det skall finnas ytterligare en brytpunkt, över vilken marginalskatten blir 93 Den ekonomiska politiken, m.m. Ni socialdemokrater kommer i denna fråga, liksom i mångaandra att bli vågmästare. Vill ni sätta ner foten i den högra vågskålen ochfillsammans med driva en fördelningspolitik som främst gagnar denövre medelklassen och de riktigt rika i samhället? Eller vill ni diskutera medcentern, miljöparfiet eller vpk, som har presenterat förslag fill gagn förframför allt folk med lägre inkomster, de grupper som, åtminstone efter vad somhittills alltid ansetts, är era egna traditionella väljare? Ni socialdemokrater är också vågmästare i den andrahuvudfrågan i skattereformen, nämligen miljöprofilen. de grönas ideologi bygger på fyragrundläggande solidariteter: - Solidaritet med naturen och detekologiska systemet, - solidaritet medutsatta grupper i vårt eget land, - solidaritet medmänniskor i de fattiga länderna samt - solidaritet medkommande generationer. Vad vi, ett fåtal människor ijordens rika länder, några få generationer i en utvecklingskedja som borderäcka i årmiljoner, en försvinnande kort parentes i jordens historia, i självaverket håller på med är att med vårt överdådiga leverne, vår resursslösande ochmiljöförstörande livsstil spela en gigantisk rysk roulett med de långsiktigalivsförutsättningarna, inte bara för oss själva utan också för den stora massanav fattiga människor i . De får ta vårt avfall men har föga glädje avden välfärd som vi har alstrat. Det är inte bara med oss som lever på jorden som vispelar rysk roulett. Det är också, och kanske framför allt, med dem som kommerefter oss: våra barn, barnbarn och deras barn och barnbarn i oräkneligasläktled framöver. Kommer det att finnas en beboelig jord kvar till dem närväxthuseffekt, radioaktiv nedsmutning, ozonhål och mycket annat har gjort sitt?Kommer det att finnas några någorlunda lättillgängliga råvaror kvar för dem närvåra grävskopor på ett fåtal decennier grävt upp och spritt för vindarna detsom har tagit årmiljoner att bilda och som borde vara hela mänsklighetens- ialla generationer - gemensamma egendom? Vi vet alla att det är på det här sättet. Alla vet det -även ni socialdemokrater, ni centerparfister, OlofJohansson. Men det är precis som om den kunskapen infe ville tränganer fill oss, när. vi sitter här i i vårt dagliga slit och skallfatta beslut om åtstramningspaket eller i utredningar och kommittéer, somskall utforma ett skattesystem för nästa århundrade. Hur vi utformar vår ekonomiska politik ochhur vi utformar det framtida skattesystemet har en avgörande betydelse för hurvi skall kunna vända utvecklingen bort från den hotande katastrof som jag nyssskisserade. Och det är med den insikten som de gröna har utarbetatsitt förslag till skattereform. Vi i vill inte vara ett skattehöjarparfi. Påkort sikt kanske vi inte kan åstadkomma så stora skattesänkningar. Men vad viframför allt vill göra och måste göra är omfördelningar när det gäller sättetatt ta ut skatter. Vi måste av de skäl som jag redan har berört kraftigt höjaskatterna på alla former av miljöutsläpp. Skatterna på knappa, ändliga råvarormåste vara Densom är road av att resonera i nationalekonomiska termer kan se detta somåtgärder för att rätta till vissa grundläggande brister i marknadsekonomin.Att sätta pris på miljön föreslogs redan för årtionden sedan av insiktsfullanationalekonomer. börjar det så smått att gå upp för de flesta att det liggernågot i detta resonemang. På samma sätt kommer det att gå med beskattningen avändliga råvaror. Det handlar också om att rätta till en grundläggande brist påmarknaden, nämligen att hela utbudet av råvaror i princip finns tillgängligt påmarknaden , men bara en liten del av efterfrågan, dvs. den som vårgeneration står för, medan alla kommande generationer infe haren chans attkomma in och lämna sitt bud på denna mänsklighetens gemensamma egejidom. Och dägår det som det går - stort utbud och liten efterfrågan. Och priset bliralldeles för lågt enligt elementära ekonomiska samband. Råvaruskatter och miljöskatter på energi, andra råvaroroch industriella processer måste alltså vara några av hörnstenarna i ettframfida skattesystem. Och det måste vara höga skatter som verkligen ger deneffekt som avses, nämligen att reducera miljöufsläppen fill de nivåer somnaturen tål och minska råvaruförbrukningen så att även kommande generationerkan få sin rättmätiga del. Vi är väl medvetna om att miljöufsläpp och råvarorinkl. energiråvaror på är vikande skattebaser med den utformning vivill ge beskattningen. Sådana skatter kommer dock under en lång övergångstid,åtminstone när det gäller råvaror och energi, alltid att kunna ge relativtbetydande inkomster till statskassan. Dessa pengar vill vi, förutom tillnödvändiga miljöinvesteringar, under ett övergångsskede använda framför alltfill att sänka skatterna på arbetsinkomster. Vad är det för ny politisk karta som håller på att skapasi ? Jag har inget entydigt svar på den frågan, men låt mig peka på någratendenser. Det förefaller som om är på väg att lämna detborgerliga blocket och skaffa sig en friare ställning i polifikens mittfält. Deallra mest visionära anar kanske t.o.m. en kommande koalition mellan centernoch socialdemokraterna som en framtida möjlighet och kanske en nyHedlund-Erlanderera. Det här är naturligtvis en utveckling som i högsta gradoroar framför allt . De ser framför sig när deras möjligheteratt påverka politiken från sin högerytterposition drastiskt minskar. Det ärdärför de nu kommer med bittra anklagelser mot om att svikerdet borgerliga samarbetet och uppträder som något av ett socialdemokratisktstödparti. Menhur är det egentligen, ? Hur har varitert stödparfi när det gäller att införa hårdare tag i vår lagsfiftning, när detgäller att spara på utgifter till sociala och kulturella ändamål och när detgäller att utveckla betongpolitik i både bokstavlig och bildlig mening? Det är ni socialdemokrater, , som är deverkliga vågmästarna i svensk politik. Runt omkring er finner ni ett brettpolifiskt smörgåsbord, utportionerat i olika vågskålar. Det är ni som genom attvälja var ni skall sätta ner foten i realiteten avgör de flesta beslut här ilandet. Vad är detdå för politik som socialdemokraterna driver och vill bedriva? Den ekonomiska polir tiken, m.m. Den ekonomiska politiken, m.m. Ja, densom kunde svara på den frågan är värd högsta vinsten i storafrågetävling. Vad är det för ekonomisk politik ni socialdemokrateregentligen vill bedriva? Med förundran har vi lyssnat på hur åretsförstamajtalare har pucklat på varandra så att det står häriiga till ominriktningen av socialdemokraternas ekonomiska politik. Vad är det för energipolitik ni vill bedriva? Är detBirgitta Dahls orubbliga fasthållande vid hittillsvarande riksdagsbeslut omkärnkraftsavveckling, eller börjar LO:s muller om försenad avveckling ochälvutbyggnad att vinna gehör? Vad är det för miljöpolitik ni vill bedriva? Är det densom ni talade så vackert om i valrörelsen? Här i har ni mest ägnat eråt att svika era vallöften om t.ex. fjällnära skogar och anslag fillhavsforskning och att presentera åfsframningsförslag helt utan miljöprofil. Vad är det för trafikpolitik ni vill bedriva? Är det ensom innebär utbyggnad av motorvägar och byggande av en eller en sominnebär en konsekvent satsning på miljömässigt riktiga alternativ, vilkenlyckligtvis också tycks ha förespråkare i er rörelse? Vad är det för kulturpolifik som ni avser att bedriva?Vill ni släppa in reklamen i televisionen? Skall de kommersiella krafterna fåbreda ut sig i ännu ett medium? Frågorna är många, svaren är desto färre. Att det är pådet sättet beror naturligtvis på att er rörelse är precis lika splittrad som nianklagar oppositionen för att vara, även om ni har ert politiska smörgåsbordatt ta hänsyn till. När ni långt om länge kommer fram till en mödosamthopsnickrad kompromiss blir resultatet alltför ofta precis det som vi harfått bevittna när det gäller åtstramningspaketet - en föga välsmakandepyttipanna som mer tycks fylla funktionen av en ansiktsräddning för rörelsen änsom en god och hälsobringande bantningsmålfid för det svenska folket. Vi i miljöparfiet de gröna har verkat i . Vi kom in som ovana gröngölingar efter en historisk valrörelse, närett nytt polifiskt parti av egen kraft lyckades tasig in i riksdag. Bara detta visar, herr talman, att vi här har attgöra med något som är mer än en snabbt överblommande maskros i den svenskapolitiska trädgården. Den gröna rörelsen sprider sig nämligen , precis sommaskrosen, som en löpeld över världen. går den inte att stoppa, lika litetsom de framväxande liberala idéerna kunde stoppas ellerarbetarrörelsen . I detta anförande instämde , ,Per , , , , ochCarl (alla mp). och sade i sinainledningsanföranden att de ansåg att socialdemokratin i valrörelsen hade gettett besked om momsen och sedan handlat på ett annat sätt efter valet. Jag villredan i min inledning kommentera detta. De åberopade ett svar som egenfiigen handladeom finansieringen av föräldraförsäkringen, i vilket jag, egentligen helt ionödan, reserverade mig för den internationella utvecklingen. När jag gjordedet kunde jag naturligtvis även ha reserverat mig för risken för en inhemsköverhettning i ekonomin. Men om man inte är ute efter ett lösryckt citat utanefter socialdemokratins besked i valrörelsen till väljarna är det fakfiskt intenågot som helst problem på denna punkt. Valrörelsen fog nämligen inte slut ioch med detta och inte ens den utfrågning som åberopats. Längre fram i dennautfrågning fick jag nämligen en fråga om skattetrycket och svarade: Om fidernablir goda måste man ibland bedriva en åtstram-ningspolitik. Då sägerfrågeställaren: Då blir det fler skattehöjningar. Jag svarar: Det blir enfastare finanspolitik, och det vore farligt att företa något annat, för detleder fill inflation och arbetslöshet. Jag får också frågor om åtgärder mot prishöjningar. Dåsvarar jag; Skulle något obehagligt dyka upp, skall vi självfallet vidtaåtgärder. Vi har en finansminister söm har kraft fill det. Finansministern självsvarade dagen efter på frågan om skattehöjningar: har vi gjort den allmännareservafion som varje parti borde göra som tänker sig att ta regeringsansvar,nämligen att det kan ändra sig vad gäller konjunkturutveckling med inhemsköverhettning och efterfrågeexpansion som tränger ut viktiga ting för oss, såatt vi blir tvungna att göra en finansiell åtstramning avstabiliseringspolitiska skäl. I utfrågningen i TV får jagfrågan om det blir skattehöjningar för att strama åt ekonomin. Då svarar jag:Ja, en allmän reservation måste varje ansvarsfull regering göra. Det äralldeles klart, herr talman, att både finansministern och jag har uttalat attvarje regering måste göra en reservafion för att en åtstramning kan blinödvändig. Då ställer jag en motfråga med tanke på att BengtWesterberg och gör detta till en stor fråga: Vad hade hänt i frågaom skatter om vi hade fått en borgerlig majoritet och en borgerlig regeringefter valet? De fre borgerliga parfierna gav diametralt olika besked. Där sade folkparfiet att det skulle sänkas. sade attdet skulle bli oförändrat. lovade att höja det. Det var alltså enhelgardering med alla tänkbara ståndpunkter. Vi fick i valrörelsen veta att detskulle man kompromissa ihop sig om efter valet. Om sveket, som det kallas, ärsaft i system, då är det hedervärt enligt och , Jagtror att det på den punkten finns anledning att något stämma ner den moraliskahalten i inläggen. presenterade regeringen åretsbudgetproposition. lades på bord entotalbalanserad statsbudget. De akuta krisåren låg dåbakom oss. Vi hade pressat tillbaka arbetslösheten fill något över1,, Budgetunderskottet hade vänts till ettöverskott. Industriinvesteringarna slog rekord. sammanfattade deekonomiska framgångarna i med ordet "häpnadsväckande". Men några mörka moln fördunklade den annars så klarahimlen. Redan i finansplanen varnade regeringen för de problem som följer avden höga aktiviteten i ekonomin. Alltför snabba framgångar kan vändas tillmotgångar. Det goda riskerar att bli det bästas fiende. Den ekonomiska politiken, m.m. 7 protokoll 1988/89:130-133 Den ekonomiska politiken, m.m. Trots att antalet sysselsatta har ökat mednästan en kvarts miljon människor - fala om utbudsekonomi! - råder bristpå personal både i industrin och i den offentliga sektorn. Företagen har slagiti kapacitetstaket och kan inte fullt ut tillgodose vare sig den inhemska ellerden utländska efterfrågan. Konkurrensen om arbetskraften tilltar. Företagenhöjer priserna, vinsterna och inflafionen ökar. riskerar vi attSveriges konkurrenskraft undergrävs. Full sysselsättning och balans i statensaffärer kan då vändas till arbetslöshet och nya stora underskott. I tidningen kunde man läsa enartikel med rubriken ", ge oss en skvätt lågkonjunktur".Under våren har samstämmigheten varit stor om att samhällsekonomin behöver ennedkylning. Det var i detta läge som regeringen lade framkompletteringsproposifionen med förslag till åtgärder för att dämpaöverhettningen. Redan från början sade vi att det väsentliga inte var vilkamedel vi använde oss av, utan det viktiga var politikens effekter. Bedömningen att en åtstramning är nödvändig delas också avekonomer med vitt skilda politiska utgångspunkter. var det , till chefsekonom och fidigare planeringschef under BengtWesterbergs fid i , som i menade att enåtstramning är nödvändig. Men det betyder inte - blandar ihopdet hela - att man nödvändigtvis måste acceptera de medel som regeringenföreslår. Många säger att en åtstramning är nödvändig, men vill inte accepterade medel som regeringen föreslår. Att föreslå åtstramningsåtgärder äremellerfid aldrig populärt - vilken metod man än väljer. Så har det alltidvarit, och så var det också den här gången. Men en ansvarsfull regering som har fått väljarnasförtroende får aldrig tveka.att göra det som är nödvändigt. I varje läge är detregeringens skyldighet att föreslå åtgärder när detta krävs för landets bästa.Därefter är uppgiften att i finna en majoritet för en hållbarpolitik. finns en majoritet här i kammaren för att kyla nedekonomin.