prot · GC0946 · 1988-12-31 00:00:00 — har han dock fåttrehabilitering, eftersom en av hans tavlor såldes för flera miljoner vid enauktion här i för inte så länge sedan. Hans namn var . De enorma vinster och försäljningssummor som förekommer isamband med vidareförsäljning av konst retar folk, speciellt med tanke pä attde flesta av bild- och formkonstnärerna lever under knapphetens kalla stjärna.Edelfelt och Dardel är inte några extrema fall - det finns exempel på nulevande konstnärer vilkas verk har stigit skyhögt i pris. Det är allmänt bekant att bild- och formkonstnärernasekonomiska situation har orsakat mycken debatt . Det äringen hemlighet att bild- och formkonstnärerna har påverkat opinionen och ävende politiska partierna, och det skall vi vara glada för. Som ny riksdagsledamot fick jag iskatteutskottet syssla med regeringens proposition angående kulturarbetarnasspeciella arbetsförhållanden. Dessa frågor har följt mig . Trots attbeslutet, som trädde i kraft , innebar vissa förbättringar förkulturarbetare, upplevdes förslagen som inte radikala nog. Man har sedan underde gångna åren i debatten framfört förslag om ett speciellt inkomstslag,befrielse från sociala avgifter osv. Av rättviseskäl har dessa förslag intekunnat förverkligas. Man bör komma ihåg att statens insatser inomkulturbudgeten för bildkonsten är betydande. Enprocentsmålet när det gäller attförvärva konst till statens byggnader har fungerat . Bildkonstnärsfondenfick en ökning på 10 milj. kr. i årets budget, och förbättringar genomfördesinom område. Trots statens, kommuners och landstingsinsatser anses dessa inte vara tillräckliga. Debatten har gått vidare. Ett återkommande krav från konstnärskåren har varit enavgift pä andrahandsförsäljning av konst. 1 kulturutskottets betänkande behandlas fyra mofioner omett ersättnings-och avgiftssystem, som skulle ge konstnärerna del av detekonomiska utbytet vid vidareförsäljning av konst. I och ävencenterpartiets motioner föresläs att en avgift införs avseende yrkesmässigförsäljning av konst. Två socialdemokrater, , hemställer om en utredning och förslag om införande av envidareförsäljningsavgift. I vpk:s motion föreslås en beskattning avandrahandsförsäljning av konst. Mofionerna har varit på remiss, och utöverkonstnärsorganisafionerna, myndigheter inom kulturens område och konsthandelnhar skatte- och lagutskotten gett sin syn på förslagen. I stort sett kan mankonstatera att myndigheterna samt konstnärsorganisafionerna är positiva fill enavgift. Däremot är konsthandeln och negativa till införandetav en avgift - inte överraskande, som nämnde. Skatteutskottethar sett motionerna strikt ur skattelagstiftningens synvinkel och ställer sigockså avvisande till förslagen. Däremot är lagutskottet positivt inställt och har kommitmed många värdefulla synpunkter. Till dem skall jag återkomma . Hurär förhållandet i andra länder? I 33 länder har man något system som ärbesläktat med det franska, som går under det allmänt vedertagna namnet droit desuite, dvs. upphovsmannarätt, där någon del av försäljningssumman föroriginalverk tillfaller upphovsmannen. I få länder fungerar detta effektivt,det skall erkännas, men i bl.a. och fungerar det bra. Lagutskottethar hänvisat fill den pågående upphovsrättsutredningen, som i en kommande fas tar frågan om droit de suite under övervägande. Utredningens sekretariat har som närmaste uppdrag att utreda och överväga droit de suite-frågan. Frågan är således verkligt aktuell och skall migveterligt behandlas . Såvitt jag förstår skulle utredning en vara klar , så alltför länge lär vi inte behöva vänta på dess förslag. . . Detgäller alltså att belysa konstnärernas rätt att få en del av vidareförsäljningenav konst, förslagsvis med en viss procentsats, och beloppet skulle kommakonstnären eller hans eller hennes närmaste till del. Däremot skulle enbart enavgift eller skatt utan någon upphovsrättslig förankring bli kollektiv. Detfinns således två alternativ: upphovsrätten och en avgift som tas utkollektivt. Moderaternaär rädda för byråkratin, men mer förvånande är att de inte är intresserade avatt konstnären som individ och eventuellt de anhöriga kunde få del avförsäljningen av konst i andra hand. Dethar förekommit uppgifter i pressen, i en debattarfikel i , om att skulle ha lagt förslaget om vidareförsäljning avkonst i papperskorgen. Detta stämmer inte! Enligt fillförlitliga källor har ettförslag om droit de suite - eller f0lgeret, som det heter på danska -överlämnats tiU regeringen , innehållande ett förslag identisktmed det som folkefinget hade att ta ställning fill tidigare. Förslaget skulleinnebära att tillfaller upphovsmannen. Moderaternahar reserverat sig i utskottet. De anser att skatter och avgifter är onödigaoch att frågan om stödet bör få en lösning via statsbudgeten. Detta harframgått av anförande. Med hänvisning till vad jag sagtyrkar jag avslag på den moderata reservationen nr 1. Vpkhar föreslagit införande av en avgift på . Med hänvisning till vad jaganfört om upphovsrättsutredningen yrkar jag avslag på reservation 2. LarsAhlmark lät övertygande i sitt anförande, men jag låter mig inte övertygas. Om mangenomför avgiften som kollektiv, blir det svårare att argumentera förupphovsrätten och vice versa. Föratt markera hur viktigt det är att finna lösningar för att förbättrakonstnärernas ekonomiska villkor föreslår utskottet att man skall avvakta upphovsrättsutredningensställningstagande. När utredningens redovisning föreligger, bör det aktuellaärendet om avgift på vidareförsäljning av konst i hela dess vidd tas upp tillprövning. Utskottet vill ge regeringen till känna vad utskottet anfört. Det gälleratt överväga lösningar av frågan om införande av ettavgiftssystem som ger konstnärerna del i det ekonomiska utbytet vidvidareförsäljning av konst. Jag yrkar bifall till kulturutskottets hemställan. 18 (vpk) replik: Debatten har klargjort och förenklatfrågeställningarna. Det borde nu vara uppenbart för alla som är intresserade avatt i viss mån försöka stävja den spekulation som är förknippad med försäljningoch inköp av konst att de bör vara anhängare av förslaget om en avgift påvidareförsäljning av konst. Det är den första slutsatsen man måste dra avdebatten. I det avseendet tror jag inte att det finns några störremotsättningar mellan partierna, bortsett från moderata samHngsparfiet. Den andra slutsats som man måste dra är följande. Vill manha kollektiva lösningar med en social inriktning och vill man genom enavgiftsbeläggning av vidareförsäljning av konst stödja konstnärskollektivet, ärman också anhängare av kravet att de pengar som den tilltänkta avgiften gerskall gä till en fond som skall användas för att stödja de sämst ställdakonstnärerna i deras ekonomiska situation. Det är detta krav som vpk harframfört. Ur den synpunkten är det helt ointressant att avvaktaupphovsrättsutredningens ställningstagande. Utredningen avser nämhgen bara denenskilde konstnärens rätt att kunna tillskansa sig ett visst mervärde av denkonst han skapat. Ofta handlar det här om de mest kända konstnärerna, som redani dag har en mycket gynnsam ekonomisk ställning i förhållande fill konstnärs-.kollektivet i övrigt. Det betyder att den sociala profilen och fördelningsprofilenav denna avgift går förlorad. Vill man stödja konstnärskollektivet genom enavgift på vidareförsäljning av konst behöver man inte vänta på upphovsrättsutredningensställningstagande. Detta är ointressant i sammanhanget. Om jag tolkatmotionerna i detta avseende rätt, sammanfaller och vpk:s motionernär det gäller den sociala profilen. Jag yrkar bifall fill vpk:sreservation och vädjar till de övriga partierna att stödja denna. 19 () replik: gjorde gäUande att vi frånmoderat sida var avvisande till en upphovsrättslig ersättning. Låt mig därförprecisera att vi har sagt att när det arbetar en upphovsrättslig utredning, somskall behandla just detta problem, finns det inte någon anledning för riksdagenatt nu göra något uttalande på den punkten. Men vi har inte kunnat undgå attlägga märke fill de stora svårigheter man haft i andra länder då det gäller droitde suite. sade att över 30 länder infört ett regelsystem avden karaktären. Det är riktigt, men det är bara några få länder - kanske fyra-där systemet fungerar. Det finns alltså all anledning att vara litet försikfigoch låta upphovsrättsutredningen titta pä den frågan. Det är dessutom så, som jag påpekade i mitt anförande, atten sådan ersättning inte får en social profil. Motionärerna är ju ute efternågonting som kan ge stöd i första hand kanske till de konstnärer som harekonomiska problem. Därmed kommer man in på den andra sidan av saken, nämligenden kulturpolitiska. Där är det ett faktum att skatteutskottet - inkl. dess socialdemokratiskaledamöter- har konstaterat att om man är ute efter att ge ett stöd, fillbildkonstnärer och andra, som är kulturpolitiskt motiverat, bör man inte väljaden av motionärerna förordade metoden. Den är skattepoli-tiskt olämplig, ochman bör i stället på vanligt sätt i budgetsammanhang ta fram de resurser sombehövs. Låt mig avslutningsvis, om vi nu kommer in påskatteproblematiken, fråga : Är socialdemokraterna ikulturutskottet beredda att medverka till en skatteskärpning för konstnärer iform av moms även på konstnärens egen förstahandsförsäljning av konstverk? Ensådan ökning av beskattningen torde ha diskuterats. Är det så attsocialdemokraterna är intresserade av att införa en sådan skatt eller kommer niatt motsätta er den? 20ERKKI TAMMENOKSA (s) replik: Jag skulle först vilja säga fill AlexanderChrisopoulos att vi givetvis respekterar skatteutskottets tankegångar om hur enskatt skall genomföras. Vi respekterar givetvis även riksskatteverketsuppfattning. Men eftersom vi har en upphovsrättsutredning, som arbetar medfrågor som ganska nära hänger samman med denna skattefråga, har vi ansett attproblemet bör behandlas i hela dess vidd med alla de sociala aspekter som härkan anläggas. Därför anser vi att inte nu bör ta steget att införanågot slags skatt, som vi efteråt får ångra. Till skulle jag vilja säga att politik är attvilja. Det sade själv i sitt anförande. Utskottsmajoriteten villmarkera att det finns en vilja att se på denna fråga i hela dess vidd. Jag förstod att skulle ställa denna fråga ommoms. Jag kan givetvis inte nu ta ställning till den saken. Låt oss avvakta ochse hur det hela utvecklas och vem' som kan komma att drabbas. Den socialaaspekten är givetvis fortfarande med i bilden. Det gäller inte enbart denupphovsrättsliga frågan. Men allt detta får vi ta ställning till närupphovsrättsutredningen lagt fram sitt förslag. En sak till. Den internationella utvecklingen går såvittjag förstår entydigt mot något slags upphovsrättsligt avgiftssystem. Med tankepå ställningstagande till EG borde utvecklingen inte på något sätthindras, utan vi måste vara med i svängarna. 21 () replik: Det är med lätt förfäran jag konstaterar attjag inte fick något entydigt nej som svar på min fråga om socialdemokraternasmedverkan till införande av en moms vid konstnärers egen försäljning avkonstverk till allmänheten. Konstnärerna är redan mycket hårt beskattade, ochen sådan ytterligare börda är enligt min uppfattning helt orimlig att införa. Den internationella utvecklingen på immaterialrättensområde tror jag inte är så entydig. Droit de suite fungerar inte riktigt påsamma sätt som en del andra upphovsrättsliga regelsystem. Det finns exempelvisregler som bara gäller inom det egna landet, och det strider mot enövergripande princip, nämligen att även de som inte verkar i ett visst land börges samma rättigheter som det egna landets invånare. Det finnsockså andra betänkligheter, så det är ingalunda givet att 1988/89:46 utvecklingen här i med nödvändighet skall gå mot en droit de 15december 1988 suite-konstruktion, utan konstnärerna kan stödjas på andravägar. inte binda oss i riksdagenpå denna punkt, innan upphovsrättsutredningen är färdig med sitt arbete. Anf.22 () repHk: Jag vill säga till att vikan ha olika upppfattningar om den internationella utvecklingen på dettaområde, men faktum är att detta system fungerar i och ,både i länderna och mellan länderna - det sista är inte minst vikfigt. Vi fårsedan se vad upphovsrättsutredningen kommer fram fill. 23 (): Att den som äger tavlor av kända konstnärer kan tjäna stora pengar påatt sälja dem har länge varit en nagel i ögat på dagens konstnärer, som i mångafall lever på eller rent av under svältgränsen. Framför allt två sätt att rättatill obalansen har diskuterats - både i och i andra länder. Denena metoden kallas droit de suite, som betyder följdrätt. Den innebär, att närett konstverk säljs går en viss procent på försäljningssumman till den konstnärsom skapat verket eller hans arvingar. Förutsättningen är att upphovsrättengäller, och det gör den efter upphovsmannens död. Droit de suite finnsformellt i ett trettiotal länder men fungerar i praktiken bara i fyra, nämligenBelgien, , och - som enda öststat - . Dendanska regeringen har så sent som lagt fram ett lagförslagför om en droit de suite som ger upphovsmannen avförsäljningspriset exkl. moms vid yrkesmässig vidareförsäljning av konstverk. INorge har man i stället valt den andra metoden, dvs. att ta ut avgift på alloffentlig försäljning av konst. Den har ingen knytning till upphovsrätten.Pengarna används till stöd åt äldre förtjänta och unga talangfulla konstnärer.Avgifterna uppgick till drygt 6 milj. kr. De samlas in och fördelas av enfond. Häri har , och enskilda socialdemokrater och vpk-are iriksdagen väckt frågan om skatt eller avgift på vidareförsäljning av konst. Enremissrunda visar att konstnärsorganisafionerna och kulturmyndigheterna ärpositiva till förslaget, medan konsthandeln och är negativa. Detmest omfångsrika inslaget i remisskörden är utredningsrapporten ,som har utarbetats av konstnärsnämndens kansli. Däri föreslås ett systemliknande det norska - men utan lagsfiftning. I stället lanseras tanken attstaten sluter avtal med aukfionsfirmorna och konsthandeln om att de skallbetala in en avgift på fill en fond. I gengäld bör staten avstå frånmotsvarande del av momsen. Förebild för det här förslaget är statens avtal medfilmbranschen. Konstavgiften skall fördelas av fondens styrelse, bestående avkonstnärer - som skall vara i majoritet - samt företrädare förauktionsfirmorna, konsthandeln och staten. I konstnärsnämndenspromemoria diskuteras inte närmare efter vilka principerpengarna från en sådan avgift - 12-15 miljoner - skall användas. Det gördäremot flera andra remissinstanser. Statens konstmuseer vill dela intäkterna mellankonstnärerna och kulturinstitutionerna, dvs. Konstnärernaskulle få den del som motsvarar handeln med modern konst och museerna den sominbringas av handeln med antikviteter. Konstnärernas andel kan gå antingen tillde enskilda upphovsmännen eller till konstnärskåren som helhet. Pengarna börfrämst användas till stipendier åt "betydande konstnärer och lovandekonstadepter". Statens konstmuseer framhäver alltså kvalitetskravet.Konstnärernas riksorganisafion, KRO, lägger större vikt vid de socialaaspekterna och betonar vikten av stöd till unga och oetablerade konstnärer ochav väl filltagna arbetsbidrag. Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd,KLYS, tillstyrker "med stort eftertryck" en vidareförsäljningsavgiftom lägst . Däri instämmer flertalet konstnärsorganisafioner. De remissinstanser som vill införa en avgift tänker sigatt pengarna skall fördelas fill konstnärer efter ansökan, oavsett vems alstersom har inbringat dem. Några vill dock ha med större eller mindre inslag avdroit de suite - så t.ex. statens konstmuseer och tre konstnärsorganisafioner. anser att en "pålaga" av detslag som nämns i motionerna är en skatt, som bör handhas avskatteförvaltningen. En ny punktskatt bör inte införas med mindre intäkternaberäknas bH minst 100 milj. kr. avvisarspecialdesfinering av skatter och säger alltså nej till motionerna på punktefter punkt. Auktionsfirman liksom övriga företrädare förkonsthandeln avstyrker förslaget. befarar att en avgift kan leda till attmarknaden minskar. Det är ett naturligt bekymmer för en auktionsfirma. Meröverraskande är att företaget oroas för att statens momsintäkter sjunker. Attfinansiera konstnärsstödet över statsbudgeten ger jämnare och säkrarefinansiering. Höjda avgifter kan leda till att säljarna vänder sig utomlands. Företaget pekar också på risken att fondens administrationskall sluka en stor del av avgifterna, som alltså därmed inte skulle kommakonstnärerna tiH godo. efterlyser en utredning av hur stortkonstnärernas behov egentligen är och tillägger: "Att köpa ett konstverk av en ung till synes lovandekonstnär är inte bara ett stöd fill konstnären utan även ett risktagande. Detär inte alla tavlor som sfiger i pris. Skall man då beskattas för att någon avde konstnärer man satsat på blir framgångsrik? Detta torde inte befrämja yngreokända konstnärers försäljning av sina tavlor. Önskvärt borde vara att de kundeleva på sin verksamhet och inte på bidrag." Konstnärerna själva håller säkert med om den sistameningen. I realiteten kan dock de flesta av dem inte leva på sin konst. Detgäller också flertalet ambifiösa och duktiga konstnärer. Den föreslagnaavgiften på vidareförsäljning av konst är inte heUer avsedd som en allmosa.Tanken är i stället att ge de akfiva konstnärerna en andel i den lukrativahandeln med konst. Häranvisar konstnärsnämndens promemoria en väg. Genom att bygga på avtal i ställetför lagstiftning undviker man de problem som är förknippade medspecialdestinering av skatter. har uttryckt oro för att avgiftengodtyckligt kan komma att höjas. Erfarenheterna av filmavtalet ger inte fog fördet. Avtalen har varit långsikfiga; det som gäller nu slöts 1982 och löper ut1991, Filmavtalet- som utgör grunden för Svenska filminstitutets verksamhet -har räddat svenskfilmproduktion, Förhoppningsvis ger ett avtal om konstavgift på liknande sättsvensk bildkonst och svenska konstnärer en inteckning . Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. Anf.24 (): betänkande om vidareförsäljning av konst, som nubehandlas, baseras på fyra motioner varav en från . Samtligamotioner har fått en seriös behandling i kulturutskottet, vilket också framgårav betänkandet. Ettbrett remissförfarande har möjliggjort att ett flertal organ och organisationerfått komma till tals i en för många konstnärer väsentlig fråga. När en konstnärsäljer sitt alster erhåller han ersättning. Men på konstmarknaden har ofta enbetydande värdestegring uppträtt efter det att konstnären sålt sitt verk. Mångagånger är konstnärens ersättning blygsam, medan den som enbart innehaftkonstverket kan tjäna betydande summor. Somfidigare sagts här är ett levande kulturliv beroende av kulturarbetarnasinsatser som berikar vår tillvaro och skapar bestående värden. talarehar också beskrivit hur man i andra länder har infört en avgift påvidareförsäljning eller är på väg att införa ett system med avgifter. Vi icenterparfiet anser det vara angeläget att utreda om det går att skapa någotliknande i vårt land. Vi gör det i vetskap om att många konstnärer, främstbildkonstnärer, lever under villkor som måste förbättras. Samfidigt vet vi attdet förekommer stora vinster på konstmarknaden genom vidareförsäljning. Kulturutskottetsmajoritet biträder nu krav pä att ge regeringen till kännaangelägenheten av att överväga någon form av ersättnings- eller avgiftssystemvid vidareförsäljning av konst, som kan komma konstnärerna till godo. Vi kommerfrån sida att noga följa frågans handläggning framöver. Jag yrkar bifall till kulturutskottets hemställan. 25 (): Konstnärerna är samhäUets ögon. Genom deras verk kan vi på ettengagerat sätt se vår miljö, våra drömmar och eventuella mardrömmar. Degestaltar den verklighet vi lever i. "Konstnärerna öppnar ögonen påoss", sade en gång en ung arbetare om van Goghs , och han fortsätter: "Han målar böckerna pä bordet ochblommorna i vasen så Hvfullt att man blir glad i själen, och jag tror att hanhar målat blommorna för att de till glädje och stimulans skall hänga i hem därman kan behöva lite uppmuntran," van Goghs stora mål varatt hans tavlor skulle komma att hänga på ölkaféerna, i sjömännenskajutor, i böndernas gårdar och på arbetarnas vindskammare i sekelskiftetsHolland. Mig veterligt sålde han inte en enda av sina målningar och lyckadesaldrig försörja sig på sin konst. Vid inbrott iKroeller-Miiller-museet i stals bl.a. hans berömda målningPotatisätarna. Chefen för auktionsgalleri i uppskattarenligt fidningsuppgift värdet av den stulna bilden tillsammans med två andraverk av fill ca på den öppna marknaden. Dethär är ett ovanligt drastiskt exempel på hur en konstnär lämnat efter sig storagåvor till mänskligheten utan att han själv har kunnat dra någon som helstmateriell nytta av sin produkfion för egen del. Fortfarandeär konstnärernas materiella situation mycket dålig, faktiskt även i vårt land.En försämring tycks också ha skett i takt med att spekulafionsekonomin fåttinsteg på konstmarknaden. som mänga konstnärer lever i misär ökarkonstförsäljning och spekulation. Detta förhållande är en paradox som uppmärksammasmer och mer inom kulturpolitiken. är man på de flesta håll överens omatt vi måste göra bastanta förbättringar, inte minst för bildkonstnärerna,vilket betänkandet visar. Frågan är bara hur. Denna debatt visar hur mångaolika möjHgheter man kan ta fram och att uppfattningarna skiljer sig åt. Miljöpartietde gröna lutar mest åt att vidareförsäljning av konst bör angripas med enavgift, vars intäkter specialdesfineras via en fond till konstnärerna direkt.Vi anser att konstnärerna har en så viktig roll i samhället. Tyvärrvill inte eller skatteutskottet gå den vägen utan villfillgripa en generell skatt. Vi ansluter oss till utskottets majoritet för attfå möjlighet att komma fram till en samlad lösning, både upphovsrättsligt ochkulturpolitiskt och kanske även socialt. Vi vill avvakta upphovsrättsutredningensrapport på området. Den väntas komma inom en ganska snar framfid. Utvecklingenpå det internationella planet med den s.k. droit de suite, följdrätten, som hardiskuterats här, kan ju också påverka bedömningen av hur ett avgifts- ellerersättningssystem vid vidareförsäljning av konst bör utformas. Det finns ocksåett gemensamt nordiskt intresse av rättslikhet på detta område. Det nyligenfattade danska beslutet i är intressant. Viär förvånade att inte värnar om upphovsrätten som kan garantera denenskilde konstnärens intressen och rätt, vilket är både rimligt och legitimt.Det är alltså moderater och kommunister som vill gå en annan väg. I varje fallnämner vpk i sin reservation att inkomster från en skatt bör administreras avKRO. Vi tycker att det är litet väl snävt att utnämna en enskild organisationatt handha detta. Det finns ungefär 7 000 konstnärer i landet och mer änhälften av dem står utanför varje facklig organisafion ellerintresseorganisation. Med detta yrkar jag bifalltill utskottets hemställan. Överläggningen i detta ärendevar härmed avslutad. Kammarenövergick till att fatta beslut i de förevarande ärendena. Mom. 1 (frågan om avslagpå prop, 1987/88:144 i vad avser lagförslaget) Utskottetshemställan bifölls med 268 röster mot 45 för reservation 1 av ochStina , 3 ledamöter avstod från att rösta. Mom.21 (det framtida statliga stödet till kantorsutbildningen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 2 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Förstbiträddes reservation 1 av m.fl. med 63 röster mot 20 förreservation 2 av . 233 ledamöter avstod från att rösta. Härefterbifölls utskottets hemställan med 251 röster mot 63 för reservafion 1 avIngrid m.fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Förste vice talmannenövertog ledningen av kammarens förhandlingar. 1988/89:SkU10 ommiljöskatt på inrikes flygtrafik (prop. 1988/89:39), 1988/89:SkU 11 om ändring av uppbörden avbingoskatt, m.m. (prop. 1988/89:28) samt 1988/89:SkU15 om arvs- ochgåvoskattelagstiftningens territoriella omfattning, m.m. (prop. 1988/89:53).