prot · GC0976 · 1988-12-31 00:00:00 — Det lönetak eller den "totalram" som man nu harskapat står i bjärt kontrast till en sund och politiskt styrd utveckling av denoffentliga sektorn. Man måste öka demokratiseringen, som jag tidigare sade, föratt de anställda skall få inflytande pä alla nivåer. Men detta är en sak somskall frikopplas frän de anställdas lönenivå. Vi behöver en förstärkt regionalpolitik. Regeringenhänvisar visserligen till att arbetslösheten minskat mest i de norra delarna avlandet. Men tendenserna till avfolkning och långsiktiga problem förNorrlandslänen, Bergslagen och sydöstra är inte brutna. Detta hängersamman med kapitalets koncentrationspolitik, och den upphör inte för att vi haren högkonjunktur som påverkat dessa regioner. I glesbygdsområden finns särskilda problem för kvinnor ochungdomar. Det gäller mänga områden i och Bergslagen där detfortfarande finns en traditionellt ensidig arbetsmarknad. Det borde därförgöras särskilda regionalpolitiska insatser, vilka naturligtvis kommer att stå imycket bjärt kontrast till för atl hantera regionalpolitiken. Delär intressant att se att man inom är för en avreglerad ekonomi och enkapitalistisk ekonomi, medan man är emot en utarmning av glesbygden, vilketblir en följd av den ekonomi man stödjer. Det är sä inkonsekvent att det ärotroligt. Det måste föras en riktig fördelningspolitik som minskarklassklyfiorna, och det är väl främst den politiken som det senaste halvåretskapat en debatt ute i samhället. Man är besviken över att regeringen inte fören traditionell fördelningspolitik när det nu verkligen finns ekonomiskaresurser. Det behövs en helt annan fördelningspolitik. Man skallinte som ställa upp på arbetsgivarnas sida i lönekampen, man borde istället ställa upp på arbetarnas sida. Vad skall man annars med detsocialdemokratiska arbetarepartiet till? Man mäste föra en utjämnande ekonomiskpolitik som innebär skärpta skatter på kapitalvinster och spekulation och intesänkta skatter för främst höginkomsttagare. Att slopa matmomsen och att pressatillbaka de kommunala skatterna utgör mycket viktigare skattereformer än attsänka marginalskatten. En kortare arbetsdag måste ocksä vara en målsättning.Utslagning, förslitning och en sönderdelning av produktionen kräver oerhördainsatser i det moderna . En kortare arbetsdag kan här vara en väg attkomma vidare, och det har vi räd med. Del måste föras en bostadspolitik för lägre hyror.Regeringen har börjat arbeta med frågan och säger att man med en ökadkonkurrens när det gäller byggmateriel kommer åt högkostnadseffekterna inombyggsektorn. Men den nämner inte med ett ord markspekulation,bostadsspekulation och hur finanshajarna kastar sig över bostadssektorn. Derasinfluens på priserna i storstäderna och på andra håll är det myckel viktigareatt angripa. Detta var några huvudpunkter som främjas genom de olikaförslag som vpk lägger fram i vär alternativbudget. Det finns vpk-reservationersom täcker samtliga dessa områden. I några fall har det avlämnats reservafionergemensamt med de gröna. Jag yrkar bifall till samtliga dessareservationer. 5CARL (): Svensk politik är på väg in i en ganskadramatisk förändring, och det syns mycket tydligt här i kammaren . Dengamla blockpolitiken är faktiskt död. Finansministern - föregiven socialist -lägger borgerliga skatteförslag och dödförklarar grundläggandesocialdemokratisk ideologi som ersätts med tankar om socialekonomiskeffektivitet. Det uppstår naturlig oro bland de socialdemokratiskagräsrötterna, och ilar till försvar för finansministerns nyaskattepolitik och säger sig vilja hjälpa till mot den socialdemokratiskaoppositionen. Den nya skattepolitiken är en utpräglad högerpolifik - deredan rika skall fä rejäla skattesänkningen medan läginkomsttagarna inte färnågra. Skatie-lindringen som kostar statskassan ungefär 60 000 milj. kr., skallbetalas genom vidgad moms och punktskatter, som i första hand drabbar låginkomsttagarna. Moms på energi och persontransporter gynnar energislöserioch miljöförstöring och flyttar energibeskattningen frän industrin tillhushållen. Moms pä tidningar kommer att slä ul stora delar av vår press ochhämmar därför det fria ordet. Med tanke på den debatt som har förts den senasteliden känns det märkligt med som det främsta hotet mot detfria ordet, som är en sådan omistlig del av vår demokrati. och har del svårt som denna - attgä hårt åt finansministern vore en ren självstympning. Han för ju deraspolitik. Det är tydligt att vi i har fått ett nytt politiskt block -den nya högern. Vad är del som kännetecknar den nya högern? Det är ettpolitisk block för tillväxtfundamentalister - fundamentalister är ett populärtord . Blocket satsar all sin politiska kraft på att ständigt öka denmateriella förbrukningen och den oreflekterade ekonomiska tillväxten utantankar på tillväxtens innehåll. Allt som ökar den ekonomiska tillväxten, mättsom ökning av bruttonationalprodukten, är bra för landet, hävdar den nyahögern. Etl penningomsättningsmått har förvandlats till elt välfärdsmätt. Det är slående att höra säga att del vorefruktansvärt om hamnade längst ner i tillväxtökningsligan. Han serdetta som en tävlan - bryr sig inle om innehållet. Det är ganska ruskigt! All vår kunskap visar att ständigt ökad materiellförbrukning ger oss alla del av den miljöförstöring som skenar runt om oss.Bara genom att blunda kan man inbilla sig att allt är som . Den nya högern, som består av socialdemokratins ledning,folkpartister och moderater, är ett kapitalorienterat block, och därför villdet nu avveckla valutaregleringen helt och det . Riksbankschefen att vi i trots detta skulle kunna bevara en viss ekonomisk-politiskhandlingsfrihet. Det är klart att han måste hysa den uppfattningen, annarshotas han att reduceras fill en expeditör av beslut fattade i . Det kanknappast vara en önskesituation för handlingskraffiga personer som ochDennis. de gröna motsätter att denna avveckling sker, utan att vii har tagit reda på konsekvenserna i förväg. Mot bakgrund av denna vilja att på allt sätt hindraSverige från att kunna bedriva nägon form av självständig ekonomisk politikblir det naturligt att förstå hur det kan komma sig att med allsäkerhet kommer att säga nej till att den skall uttala sig för att Sverigeskall bibehålla sin riksbank och att den svenska myntenheten skall vara densvenska kronan som de gröna har krävt. Detta är alltså inledningentill den stora kapitulationen. Vi ser hur högerblocket i svensk politik steg för stegmanövrerar oss in i den västeuropeiska ekonomi- och militäralliansen , enallians som skall byggas upp med en egen polis, ett eget försvar, encentralbank och en enhetlig västeuropeisk valuta (european currency unit),gemenligen förfran-skad till ecu. Syftet med denna västeuropeiska maktallians är att byggaett starkt block, som kan hävda sig ekonomiskt, militärt och polifiskt gentemotomvärlden. Till detta säger de gröna ett bestämt nej. Däremotsäger vi ett bestämt ja till ekonomiskt samarbete, som respekterar ländersolikheter och självbestämmande och som bidrar till solidaritet mellan alla länderi världen och deras folk. Världen är långt mer än EG. Till finansminister måste det sägas att han ärutomordentligt skicklig jämfört med de klantar som skötte svensk ekonomi förehonom - och hans pojkar. Del är trots allt betydligt trevligare attfärden mot ekologiska katastrofer går tiU musik och är guldbeströdd än att dengår fill tonerna av de jeremiader och den usla ekonomi som kännetecknade denborgerliga regeringsperioden. Det finns en skiljelinje i svensk politik, och den ärganska markant. Den går mellan tillväxtfundamentalisterna och de partier somhävdar dels att vi i har ett övergripande överlevnadsansvar somsträcker sig bortom det egna landet och levande generationer, dels att dengällande i ekonomisk politik inte borde vara att leva i lyx och överflödnu och låta kommande generationer stå för kostnaderna. De parfier som står för denna skiljelinje är de blågröna,de gröna och de grönröda. Mellan dessa partier finns en begynnandegemensam syn på vilka problem som är de framtidsavgörande. De föreslagnalösningarna är inte gemensamma. Till vill jag säga att anledningen till attvi i inte ställer oss bakom reservation är att ni harlierat er med ett utpräglat ochextremt tillväxtparti, vars politik står i direkt motsättning fill den politiksom säger sig vilja föra. Det är som har hamnat på fel sida iden här reservationen. De får skylla sig själva - det är förhoppningsvis ettmisstag. de gröna har framhållit behovet av att minskaden materiella förbrukningen i samhället och världen. Detta kan ske medförhållandevis enkla medel som t.ex. genom att sänka hastigheterna pä våravägar, höja drivmedelsskatterna, utveckla återanvändning och komma bort frånmassan av engångsförpackningar. Inom energiområdet har partiet anslutit sigtill en gammal centerpartiidé, nämligen den att skatt skall läggas påenergiråvaran. har applicerat den på uran, och de grönahar utvidgat detta till alla fossila bränslen, uran och torv. En skatt päsjälva energiråvaran leder till att den som har energieffektiva processergynnas. Därmed kan energianvändningen och slöseriet minska. De inhemskaförnybara energierna får ett förspräng, och det kommer att minskamiljöbelastningen. Ett led i detta arbete är att pä allvar satsa päspårbundna kollekliva transporter, och då hjälper inte regeringens löjliga 10000 milj. kr. när dessutom 2 000 milj. kr. av dessa redan ärianspråktagna för Grödingebanan. Regeringens stolla planer mäste ställas irelation till de belopp som totalt satsas på bilismen i det svenska samhället.Det rör sig om ca 90 000 milj. kr. blir detungefär 100 gånger mer än den omtalade järnvägssatsningen. I framtidsarbetet måste ingå en tunnel under Öresundenbart för järnvägstrafik, så att vi fär en möjlighet att minska den förödandebelastningen pä miljön i . Enligt de gröna går detinte att ta regeringens trafikpolitik på allvar. Detta är tankegångar som helt avviker från dem sompresenteras inom kommittén för indirekta skatter, där man genom momsbeläggningav energi och reduktion av punktskatter medvetet vill gynna energislöseri ochenergiformer som är miljöförbrukande. Till detta kommer momsbeläggningen avpersontransporter, som medvetet missgynnar goda kollektiva transportalternativ. Den samlade nya högerns förstörelsepolitik blir på dettasätt mycket tydlig. Om faller för utredningens förslag kan vi heltglömma de beslut som fattade . Det enda rimliga är då attfatta nya miljöpolifiska beslut med rakt motsatt verkan jämfört med detidigare. Det vore schyst av finansministern att klart deklarera attmiljön fär helt underordna sig de kortsiktiga ekonomiska triumferna. Efter vad vi kan förstå delas de nya energipolifiska - ochdärmed också miljöpolitiska - signalerna frän skatteutredningen av allapartierna i det nya högerblocket. de gröna motsätter sig alla försämringar avden nu gällande miljöpolitiken, som redan är långt ifrän acceptabel. Partietser de förändringar som aviseras som klara och entydiga inslag ianpassningen till den västeuropeiska ekonomi- och militäralliansen . Det är de grönas bestämda uppfattning att vimåste förskjuta beskattningen från mänskligt arbete till råvaror och energi.Beskattningen av mänskligt arbete kan bli ett verksamt instrument i arbetet fören aktiv regionalpolitikpå temat , och därför vill degröna variera arbetsgivaravgifterna så att de blir lägre i våra stödregioneroch inom vården, och därmed relativt högre i storstadsområdena. Bortfallet avmedel kan kompenseras bl.a. genom höjda skatter pä drivmedel ochskattebeläggning av flygbränsle, kombinerat med delkompensation för dem som bori glesbygder utan rimlig kollektivtrafik. de gröna säger nej tilldet onyanserade förslaget frän skatteutredningarna att avdragsrätten förarbetsresor helt skall slopas för alla som bor mindre än frän sinarbetsplats. Det mäste finnas bättre lösningar. De förändringar som fordras för att komma bort från dagensslöseri måste i första hand kunna genomföras med hjälp av de marknadsekonomiskakrafterna. Med hjälp av skatter och avgifter skall industrin och konsumenternafås att välja miljörimligare processer och produkter. Det är en gammalerfarenhet att både konsumenter och producenter är kostnadsmedvetna. På dettaområde har de gröna under den allmänna motionstiden väckt en långrad motioner. Våra erfarenheter visar oss att aktiva och medvetnakonsumenter faktiskt kan svänga en hel bransch. De numera klorfria blöjorna ärett bra exempel på vad kvinnors inköpskraft kan betyda. Därför är det enligtmiljöpartiet de gröna av största betydelse att vi bygger utkonsumentinformationen och rådgivningen, så att en effektiv sådan finnstillgänglig i alla kommuner och får anslag av sådan omfattning att den kanverka och bli känd. ' Enligt all marknadsekonomisk teori är det ju den kunnigekonsumenten som genom sina medvetna val skall styra produktionen. Låt osshjälpa till med detta, och lät inte konsumenterna helt utlämnas åt oblygreklam! På den punkten finner man ofta egendomliga stämningar hos specielltmoderater och folkpartister ute i kommunerna, där de oftast motarbetarkonsumentupplysningen i stället för all verkligt kraftfullt stödja den kunnigekonsumenten i dennes val. När det inte hjälper med en fungerande och ansvarsfullmarknadsekonomi, och inte heller konsumenterna rår på förstörelsearbetet,måste vi fä tvingande lagar och bestämmelser som för arbetet motmiljöförstöringen framåt. En finansdebatt i kan inte längre bara röra sig omfrågor kring räntor, utlandsskulder, bytesbalans och allt det andra, somvisserligen är viktigt. Den mäste, för att kunna vara i sitt rätta sammanhang,ocksä beröra våra livsförutsättningar och hur den förda politiken påverkar dem.I dag vet vi mycket väl att den konsumistiska livsstil som vi har lagt oss tillmed i den industriella världen är fullkomligt förödande för oss, våra barn ochderas barn. är den allmänna tron, speciellt inom det nyahögerblocket och hos alla dess internationella vänner, atl världen går atträdda med en del små tekniska finesser och att tekniken alltid kommer till vårräddning. Det är denna naiva syn på ekonomi som vi inom miljöpartietde gröna inte kan acceptera. Detta gör det svårt att meningsfullt föra endebatt, eftersom uppfattningen om var de stora problemen finns och om vad sommåste göras är så olika - det finns en avgrund mellan verklighetsbeskrivningarna. Miljöpartiethar lagt fram ett balanserat budgetförslag, där partiet har presenteratde konkreta förändringar i skattepolitiken som fordras för att vi skall få ettuthålligt, resursbevarande samhälle och kunna föra en politik till fromma fördet svenska folket på lång sikt. Vi kan inte acceptera den ledande maximen i svenskpolitik: "nu och betala sen" eller, som den egentligen skalllyda: "Ös på nu och låt andra betala". Det är därför som det behövsett levande alternativ i svensk politik -ett alternativ för solidaritet i godsvensk tradition, i kontrast till den krämarhållning som kännetecknar dagenspolitik, utförd i skön förening av den nya högern. Jag vill passa på att yrka bifall till av miljöpartietundertecknade reservationer samt reservation 118. 6 () replik: Det jag tog upp i mitt anförande som gälldemiljömålet var det faktum att har en reservation, som är riktadmot en reservation från och , inte mot majoriteten. Denviktigaste miljöfråga som vi har diskuterat och ärmöjligheterna att påverka finanspolitiken också ur miljösynpunkt. Jag tycker det är rätt fantastiskt att saknaråsikt i den frågan. I den frågan väljer att reservera sig mot demsom vill driva miljöaspekterna hårdast! 7 () replik: påstod med en del lustigaordvändningar att det där med tillväxt egentligen bara var pest och pyton. Jagvill bara säga att effekten av den politik som förordar verkligen ärpest och pyton, därför atl hans politik innebär att man slänger ut barnet medbadvattnet. Det blir inga resurser för de viktiga miljöinsatser som vi ifolkpartiet anser helt nödvändiga. Med politiska saklighet tyckerjag därför det är mycket dåligt beställt. Fär jag sedan fråga: Det kan välinte göra nägon skillnad om vägen mot katastrof är guldkantad eller gruskantad,om katastrofen ändå infinner sig? 8LARS () replik: Jag är helt medveten om att det saknasförutsättningar för ett meningsfullt tankeutbyte mellan och mig, menjag skall ändå kommentera tvä begrepp som använde. Det ena var "högerblocket", dit han förde ävenden socialdemokratiska partiledningen. Det må vara - det intressanta är självabegreppet "högerblock". Alldeles tydligt ställer sig tillvänster. Det anförande han höll här vill jag beteckna som vänsterextremistiskt. Det andra nya begrepp vi fick höra var"tillväxtfundamentalister". Det hade ju kunnat vara idé att skällaoss som utgör majoriteten för "betongfundamentalister" - det hadeåtminstone inte placerat till vänster. I stället talar han alltså om"tillväxtfundamentalister". Det är om nägot en motsägelse i sigsjälvt. En fundamentalist slår vakt om det bestående. Vi moderater arbetar förförbättringar. Denverklige fundamentalisten här i kammaren är . 9CARL () replik: Jag föredrar att börja bakifrån, med . Fundamentalister är personer som har en närmast religiöstfanatisk tro på att det de stär för är riktigt. Det vi i uppleverär att det finns grupper i det svenska samhället som är närmast religiöstfanafiskt hängivna tillväxten: fundamentalister. De bryr sig över huvud tagetinte om konsekvenserna beträffande miljöförstöring och annat av den politiksom de för. De är helt fascinerade av att se kapitalet öka. Att man karakteriserar vissa människor såsom fillhörandehögerblocket betyder inte automatiskt att man definierar sig själv såsomtillhörande vänsterblocket. Vi har länge sagt att inte tillhörvare sig det ena eller det andra blocket. Vi går mitt emellan och vill föra denmedvetna, ansvarsfulla framtidspolitik som vi står för. Vi kritiserar bådehöger och vänster för de dåligheter som de står för - och det står vi för. säger att det är inte sä viktigt hur vägen serut, men ofta i filosofiska sammanhang säger man att vägen är viktigare änmålet. Jag mäste ju säga att jag tycker att det är trevligare att vägen ärstjärnebeströdd. Målet är tyvärr väldigt dystert med tanke på den politik somförs. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 10 () replik: Några få ord. sade att vi som tycker om tillväxt inte bryross om konsekvenserna. Jag vill då bara uppmana att åtminstone läsadet anförande som jag höll för nägon timme sedan och som faktiskt handladenästan enbart om de konsekvenser som vi vill uppnå, nämligen många socialaförbättringar och möjlighet att genomföra viktiga förbättringar inommiljöpolitiken. Allt det är konsekvenser av den ekonomiska politik som viförordar. 11 () replik: De väldigt allvarliga långsiktigakonsekvenser som den medvetna polifik som förs fär, dem ser vi faktisktrunt omkring oss. Den accelererande miljöförstöringen är ett resultat av denpolitiken. Fortsätter vi pä det sättet, ryckervi undan livsgrunden för oss själva. Dä spelar det relativt sett ganska litenroll, om man dessutom har vackra tankar om att man vill göra andra saker.Förstör man själva livsgrunden, rasar ju allt detta som ett korthus. Det är detsom vi protesterar mot, och vi vill föra en helt annan politik. 12ANNA-GRETA (): Kvinnorna är ungefär hälften av jordensbefolkning. Men av de ansträngningar som människornas samlade arbetstimmarrepresenterar står de för betydligt mer än hälften - närmare bestämt tvåtredjedelar. Trots dessa anträngningar får männen merparten av världens samladeinkomster, kvinnorna bara en tiondel. Än orättvisare ärförmögenhetsfördelningen i världen. Kvinnornas del uppgår inte till mer än enhundradel. finansdebattsom hälls på erinra om och fundera över dessafakta tycker jag känns riktigt. Det är långt kvar till jämställdhet och jämlikhet ocksä ivårt eget land. Förmodligen är det fä parlament vars finansutskott leds av ettkvinnligt presidium och det är få länder som har sä mänga kvinnor i riksdagensom vi i . Men vi har en mer uppdelad, mer segregerad, arbetsmarknad änmänga jämförbara länder. Det är fä yrken där män och kvinnor blandas lika.Kvinnorna dominerar låglöneyrkena. Kvinnorna får oftare belastningsskador.Personalutbildning och möjligheter till utveckling i arbetet ges framför alltmännen. Man kan ocksä ställa frågan vad den ekonomiska politik ochden budget vi skall diskutera betyder ur jämställdhetssynpunkt. Att kunnakombinera förvärvsarbete med barnafödande och etl ott föräldraskap, det är ochförblir en nyckel till jämställdheten i övrigt. En budget som innebär en rejäl utbyggnad avföräldraförsäkringen är därför naturligtvis en glädje att diskutera just päinternationella . 1 många länder har kvinnorna farit illa av de senasteårens ekonomiska politik. Arbetslösheten har drabbat dem särskilt hårt. Detmärks inte alltid i statistiken därför att man försöker manipulera den ochdärför att den dolda arbetslösheten - den som innebär att kvinnorna inte vägargöra sina röster hörda - har ökat. Arbete ät alla är den socialdemokratiska ekonomiskapolitikens främsta mål. Arbetslösheten skapar sociala klyftor. Den slår utmänniskor, sänker deras inkomster, rubbar självförtroende, skadaryrkeskunskaper, fräter ned mänskliga relationer, ställer människor vid sidan.Ingen uppgift är viktigare än att långsiktigt trygga arbete ät alla medborgaresom vill förvärvsarbeta. Frän detta har socialdemokratin aldrig vikit. Kampen förarbete är värt adelsmärke. Och här skiljer vi oss rejält frän mänga andra. var det mänga länder som,influerade av monetaristiska läror, medvetet valde att drivaen härd åtstramningspolitik och låta arbetslösheten gå i höjden.Arbetslösheten skulle användas som hävstång för att pressa tillbakainflationen. Den inställningen fick etl visst - om än blekt - genomslag också idelar av den svenska borgerligheten. Frän en del akademiker fick vi höra, att den ökning avarbetslösheten som krävdes för att få ner inflationen inte var så stor. Manhävdade att människornas förväntningar om en lägre inflation skulle anpassasnedåt så pass snabbt att anpassningsperioden med hög arbetslöshet skulle blikort. Det krävde dock, sade man, att regeringarna inte tvekade, utan verkligentog i med hårdhandskarna för att skrämma ned lönekraven, att de inte lät sighejdas av arbetsmarknadshänsyn utan öppet och uttalat sade att de accepteradeen höjd arbetslöshet. Det krävdes, som Millon sade, en"chockmedicin". Uppmuntrade av dessa nobelprisbelönade visdomsord, satteen rad konservativa regeringar i gäng med att höja arbetslösheten. har vi facit. vet vi vad som har hänt i de länderdär åtstramningspolitiken fått råda. kan vi sätta betyg på den nyliberalapolitiken. 3 protokoll 1988/89:76 Resultatet är klart och entydigt. Inflationen har pressatstillbaka, det är otvivelaktigt sant. Men priset har varit högt, alltför högt. IVästeuropa steg arbetslösheten tiondel för tiondel, procent för procent, underförsta . Den slutade inte växa förrän den nått upp till 11 %- och där låg den sedan kvar, år efter är. Inflationen knäcktes - men tillpriset av många miljoner arbetslösa, varav åtskilliga, framför allt kvinnor,ungdomar och äldre, har kommit att ställas utanför arbeslivet under flera år.Det innebär att det nyliberala receptet misslyckades. Den ökning av arbetslösheten som åtstramningspolitiken gavblev inte alls övergående - så som de optimisfiska hade trott. Den högrearbetslösheten har i stället blivit bestånde. Det finns många orsaker till det, men den kanskeviktigaste är att de som drabbats hårdast av arbeslöshetspolitiken är ungdomar,kvinnor och lägutbildade, som befunnit sig i utkanten av arbetsmarknaden ochhaft svårt att skaffa sig fotfäste där. Det är framför allt de som har blivitarbetslösa, och när de har blivit arbetslösa har det ofta blivit långaarbetslöshetsperioder. Det gör att de fått väldigt svårt att komma tillbaka inpå arbetsmarknaden när de en gång blivit arbetslösa. Den politiska lärdomen är väldigt tydlig. Det är nödvändigt att se till att den inte stiger - för om denstiger, sä blir del oerhört svårt att fä ned den.