prot · GC0945 · 1988-12-31 00:00:00 — Det finns, som jag ser det, inga skäl att anta attvisdomen är så mycket större här i än vad den är ute i landet,särskilt som det är den enskilda regionen eller kommunen som själv får stå förkostnaderna. En annan sak vore det om det automatiskt utgick statsbidrag fillalla byggen av allmänna flygplatser, men så är inte fallet. Vad vi vänder oss emot är alltså att den prövning somredan förekommer skall kompletteras med att också "omfatta äveninvesteringens lönsamhet och dess inverkan på andra flygplatser iregionen". För övrigt tycker jag att det rimmar dåligt att på dettaområde vilja ha ökad centralstyrning som län och kommuner får ettallt större ansvar för andra delar av kollektivtrafiken. Det gäller bådebusstrafik och den järnvägstrafik som inte tillhör stamnätet. De ekonomiskaeffekterna av detta ansvar för kommuner och landsting är större änvad de kan bli av eventuella "felinvesteringar" i fråga om allmännaflygplatser. När det gäller reservation 2 vill jag instämma i attjärnvägstrafik är det från miljösynpunkt bästa. Men det förslag som regeringenhar lagt fram och som utskottsmajoriteten har ställt sig bakom handlar ju om enutökning av tillståndsprövningen till att också gälla konkurrenseffekter förandra flygplatser. Det är såvitt jag begriper något helt annat. Det finns en uppenbar risk att förslaget om prövning frånkonkurrenssynpunkt kan få t.ex. negativa miljöeffekter på grund av denstimulerande effekt tillgång till flyg har för en region i lokaliseringssammanhang.Om vissa regioner inte har tillgång till flyg, förstärks säkerligen de redanalltför starka tendenserna till koncentration till andra regioner, och det ärinte bra vare sig från miljösynpunkt eller från regionalpolitisk synpunkt. De sjukommuner som har deltagit i projektet och framfiden hävdar attdet är i det lokala samhället, nära människorna, som framtiden formas.Erfarenheterna av projektet är, enligt ett referat i en tidning, entydiga.Kommunerna nöjer sig inte längre med att passivt genomföra den centralastatsmaktens idéer. hägrar självstyrelsen med lokala lösningar på lokalaproblem. bör inte genom sina beslut motverka att den härnämnda utvecklingen i kommunerna fortsätter. Den bör snarare stimuleras påolika sätt. I detta sammanhang synes det alldeles särskilt olämpligt att följaregeringens förslag i det nu aktuella ärendet. Tillgång till flyg är nämligenen mycket viktig del av infrastrukturen i en region. Jag yrkar alltså bifall till reservation 1. 77 VIOLACLAESSON (vpk): Jag yrkar bifall till reservation 2, som viskrivit tillsammans med . Flygtrafiken är tillsammans med de tungalandsvägstransporterna det transportområde som tillåts öka mest ohämmat, trotsatt det tillhör de mest miljöförstörande. Flyget är starkt subventionerat,eftersom det slipper att betala bränsleskatt, som ju bilismen betalar. Hittillshar flyget gynnats och därför kunnat expandera utan inskränkningar. Att det harskett på järnvägens bekostnad bestrider ingen . Kommunikationsministernbeskrev läget på följande sätt: "Till grund beslut," framhöll han,"låg ett försiktigt antagande om flygets fortsatta tillväxt. Den verkligautvecklingen avviker markant frän antagandena i propositionen. Under 1980-talethar t.ex. inrikestrafiken närmast fördubblat sitt resandetal till förnärvarande nära 7 miljoner passagerare." Det behövs en övergripande strategi när detgäller trafiken. Om vpk:s helhetssyn hade fått genomslag, skulle varjeinvestering utgå frän den samhällsnytta som den har. Alltså skulle varjesatsning prövas med hänsyn till miljön, energiåtgången, sårbarheten, säkerhetensamt social och regional rättvisa. Så långt vill varken regeringen eller trafikutskottet gå,trots att det före valet hette att "miljöhänsyn skall styratrafikpolitiken". Vpk vill - nu med stöd av - se fill helasamhällsnyttan. I den gemensamma vpk-mp-reservationen om dentrafikpolitiska prövningen vill vi att prövningen skall leda till att flygetsenorma expansion bryts till förmån för den miljövänliga och energisnålajärnvägstrafiken. Vi menar att detta skall omfatta också befintligaflygplatser. Det betyder att ett flygplatsprojekt inte skall få tillstånd, omdet miljömässigt och långsiktigt är sämre än t.ex. en motsvarande satsning påjärnväg. Först då kommer vi fram till de samhällsekonomiskt vettigatrafiklösningarna. 78 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att anslag nu har satts upp om att dettasammanträde skall fortsätta efter . 79 (): har flygtrafikenutvecklats expansivt i . Ett dynamiskt inslag är den snabba ökningen avsekundärtrafiken, eller regionalflyget som vi vanligen brukar benämna det.Genom regionalflyget har även de mindre orterna i landet fått en smidiganknytning till och därigenom till övriga orter i landet.Regionalflyget betyder också att de mindre orterna fått en smidig anknytningfill det internationella flyglinje-nätet. Expansionen inom flyget är, som vi alla känner tiH, intehelt problemfri. Vi vet frän vår behandling av luftfartsverkets treårsplaneratt flygets expansion möjliggjorts genom stora investeringar påflygplatsområdet. Vi vet också att det för framtiden krävs stora investeringari flygplatssystemet för att , bibehålla ett effekfivt inrikesflyg. Så länge vihåller oss till luftfartsverkets investeringar finns det en samlad plan intebara för investeringarna utan också för ekonomin. Men vi har också att ta hänsyn till de investeringar somgörs på den kommunala sidan. Den expansiva utvecklingen har naturligt nog ocksåmedfört ett ökat intresse från kommunernas sida för flygfrågor och för investeringari befintliga eller nya flygplatser. I den trafikpolitiska propositionenframhölls att detta ökade intresse i förlängningen kan innebära en risk föröveretablering inom flygsektorn samt en risk för överkapacitet iinfrastrukturen för transportsektorn som helhet. De negativa konsekvensernakan i det sammanhanget bli särskilt märkbara i områden där underlaget förflygtrafiken är begränsat. vet vi att flygtrafik i sådana områden kanha en särskild betydelse beroende på stora avstånd eller på mindre attraktivalandtransportalternativ. I propositionen aviserades ett senare lagförslag om entrafikpoHfisk prövning av flygplatsinvesteringar. ställde sig bakomdetta vid behandlingen av proposifionen . Förslaget som följs upp i propositionom ändring i luftfartslagen innebär att man nu får en möjlighet från statenssida att stoppa en investering eller åtminstone begränsa omfattningen, om detär uppenbart att projektet saknar förankring i realistiska antaganden om denframfida trafikfillväxten. Lönsamheten skall vara ett kriterium vidbedömningen. Tillgängligheten fill näraliggande flygplatser är en annan faktorsom skall påverka bedömningen, I en gemensam reservation yrkar de tre borgerligapartierna avslag på förslaget om trafikpolitisk prövning. Reservanterna menaratt om landsting eller primärkommun är huvudman, så skall dessa också fåbesluta om nya flygplatsprojekt eller en ändring av en trafikflygplats. Attunderställa projektet en statlig myndighet skulle, menar man, vara att beskäraden kommunala självstyrelsen. Jag kan förstå reservanternas resonemang, men det är intesärskilt konstrukfivt för kommunerna. Staten har, som jag framhöllinledningsvis, inte några problem att avväga sina insatser på flygplatsområdet.Men för den enskilda kommunen som med egna pengar skall bekosta en investeringoch dessutom, vilket inte är ovanligt, också skall stå för driftunderskottetsaknar det inte betydelse vad som görs i grannkommunen. Vad man sagt i den trafikpolitiskapropositionen om trafikpolitisk prövning är inte ett förbud mot kommunalaflygplatsprojekt. Syftet är att ge kommuner, regionala intressenter och ävenstaten en möjlighet att påverka projekt som uppenbart saknar förankring i denekonomiska verklighet som kännetecknar flygsektorn. Luftfartsverketskall visseriigen ansvara för prövningen, men den skall ske i nära samarbetemed och och berörd länsstyrelse. Detta gerenHgt min mening garantier för att lokala och regionala förhållanden får stortyngd. Samtliga dessa insatser har den naturliga utgångspunkten att åstadkommaen bra trafikförsörjning. Från utskottsmajoritetens sida kan vi konstatera attden trafikpolitiska prövningen är ett bra instrument för att tillgodoseregionalpolitiska mål. Det kan enligt vår mening inte vara ettregionalpolitiskt intresse att den ena kommunen konkurrerar med den andra omflygplatsinvesteringar och underskottstäckning i både flygplatsdriften ochflygverksamheten. Meddet ansvar som de regionala organen numera har i fråga om både busstrafik ochviss järnvägstrafik saknar det faktiskt inte betydelse vad en enskild kommungör på flygplatssidan. Om en trafikhuvudman vill satsa på sin länsjärnväg ellerpå busstrafik och en befintlig flygplats redan tillgodoser rimliga krav påtrafikförsörjningen, varför skall då inte länet ha en möjlighet att kunnapåverka ett kommunalt flygplatsprojekt? Reservanternas betoning av denkommunala självbestämmanderätten gynnar i vart fall inte den regionalatrafikförsörjningen och regionalpolitiken. Med detta yrkar jag bifalltill utskottets hemställan. 80 ()replik: säger som det är, nämligen att det handlar om attkunna stoppa investeringar. kommer han fram till att regionernasförhållanden skall kunna påverka besluten. Men avsikten är alldeles tydlig: manskall kunna stoppa investeringar. Det gäller såväl regionala och kommunalaflygplatser som allmänna flygplatser. Tyvärr är inte effekterna av tidigarestatliga styrningar alltför uppmuntrande. Sådan styrning och sådantbeslutsfattande har ofta lett fill väldiga koncentrationer, och det är inte braur miljösynpunkt t.ex. Dethandlar alltså om att regeringen och utskottsmajoriteten anser sig ha en högrevisdom att kunna avgöra vilken region som skall få utvecklas. Jag menar attdetta att ha flygplats eller inte ha flygplats är av så pass stor betydelse attdet kan vara avgörande för utveckling eller tillbakagång i en region iförhållande till en annan. Det olyckliga med detta förslag är att man intetillerkänner kommuner och landsting samma möjlighet att göra dessa bedömningar.Jag menar att möjligheterna är större där och att de tidigare erfarenheterna ärdåliga. För regional utveckling krävs det olika saker, t.ex. kunskap, kreativitetoch kommunikationer - tre stycken K. Framför allt är kommunikationer och flygviktiga. Jag yrkar alltså bifall till reservation 1. Anf.81 (): Från miljöparfiets sida välkomnar vi en trafikpoHtisk prövning avflygplatsinvesteringar. Men vi vill gå längre än regeringen och trafikutskottetsmajoritet och utvidga den föreslagna prövningen fill att gälla ävensamhällsekonomiska och miljömässiga krav. Dennuvarande mycket snabba expansionen av inrikesflyg leder fill likaledes snabbtökande avgasutsläpp och andra miljöproblem från flyget. Om denna expansion fårfortsätta kommer t.ex. en stor del av bl.a. kväveoxidutsläppen fram att härröra från flyget Även utsläppen av koldioxid, som ärhuvudorsaken till den s.k. växthuseffekten, är stora frän just flyget. Detta äranledning nog för att begränsa expansionen av inrikesflyg. Jag villpåminna om beslut om att koldioxidutsläppen inte skall öka iSverige. Flygetär också ett mycket energislösande transportslag, som dessutom bygger påimporterade och ändliga tillgångar av fossilt bränsle. Vi vill i stället gynnade miljövänliga och energisnåla transportsättens utveckling. Därför bör inteett flygplatsprojekt beviljas om det i stället kan göras en motsvarandesatsning på t.ex. järnväg. Det betyder att även befintliga flygplatser börprövas så att de miljömässigt och samhällsekonomiskt mest gynnsammatrafiklösningarna kan prioriteras. I sammanhanget kräver vi också attmiljökonsekvensbeskrivningar för såväl planerade flygplatsprojekt sombefintliga flygplatser skall göras. Vibegär därför i reservation 2 att regeringen skall återkomma fill medett förslag fill samhällsekonomisk och miljömässig prövning av såväl gamla somnya flygplatser. Med detta yrkar jag bifall fill reservafion 2. Jagvill också lägga till att det är med viss besvikelse som jag noterar attcentern har hoppat av den gröna fronten i och att inte stödjerreservafionen. Tvärtom har man slagit vakt om den snabba utvecklingen avinrikesflyget, som är ett växande miljöproblem. Det räcker inte att tala väl omjärnvägen, utan man måste också ge den en äriig chans. Det i sin tur måstebetyda att man ger järnvägen konkurrensfördelar. är det flyget som fårkonkurrensfördelar genom att kommunerna går in med pengar, precis somSven-Gösta har sagt, i form av investeringar, lån och att underskotttäcks. Skall vi få en miljövänligare trafik i måste vi hålla igen påflyget. Jag yrkar bifall fill reservation 2. Anf.82 (): Det nuvarande förslaget riskerar att leda tillkoncentrafion. har kammaren att ta ställning fill ett förslag frånskatteutskottet- som stödjer- som handlar om miljöskatt påinrikes flygtrafik. Jag menar att man här blandar ihop två frågor på ett olyckligtsätt. 83 (): Jag noterar att för räkning bekräftar det jagsade , nämligen att man inte är beredd att ge järnvägen konkurrensfördelarframför flyget vid t.ex. en sådan här prövning. sammanhanghar man pläderat för miljökonsekvensbeskrivningar o.d. Det är ganska meningslöst att satsa miljoner och återmiljoner på järnvägen om man inte ger den varakfiga konkurrensfördelar som ävenkan utvecklas. Regionalpolitiskt sett kan man klara en stor del av ,åtminstone Syd- och , genom satsningar på järnväg och inte påflygplatser i var och varannan kommun. Det är i hög grad bortkastade pengar,och det är samhällsekonomiskt dåliga satsningar. Jag kan bara beklaga idet här fallet. 84 (): Avgifter pä flyget är ett sätt att gynna tågtrafik.Att och andra stora befintliga flygplatser blir ännu större kan ge enännu sämre miljöeffekt än att tillåta regioner som behöver flyg att bygga sinaflygplatser. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. Kammaren övergick till att fatta beslut i de förevarandeärendena. Mom. 1 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 2 (åtgärder för att minska gummiexporterande ländersberoende av multinafionella företag) Utskottets hemställan bifölls med 280 röster mot 39 förreservation 1 av och . Mom. 3 (åtgärder för att öka industriländernas import avnaturgummi) Utskottets hemställan bifölls med 281 röster mot 40 förreservation 2 av och . Mom. 4 (bistånd till och ) Utskottets hemställan bifölls med 281 röster mot 40 förreservafion 3 av och . Mom. 1 och 2 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 3 (rätt att förvärva bostäder åt anställda) Utskottets hemställan bifölls med 279 röster mot 41 förreservafionen av och . 1 ledamot avstod från attrösta. Utskottets hemställan med godkännande av utskottetsmotivering bifölls med 281 röster mot 40 för utskottets hemställan med denändring i motiveringen som föreslagits i reservafionen av Per . Mom. 1 (avslag påpropositionen) Utskottetshemställan bifölls med 192 röster mot 129 för reservafion 1 av ,fl. Mom. 2 Utskottets hemställan biföHs, Mom.3 (den trafikpolifiska prövningen) Utskottetshemställan bifölls med 277 röster mot 40 för reservafion 2 av . 4 ledamöter avstod från att rösta. 13 § Meddelande ommorgondagens sammanträde Anf.85 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jagvill underrätta ledamöterna om att statsrådet kommer att lämna information här i kammaren om insatser som regeringenavser att göra för att motverka våld bland ungdomar. arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden /89:AU6 om styrelserepresentafion för anställda, 1988/89:AU7 omstadig personalpolifik och 1988/89:AU8 om tilläggsbudget I fill statsbudgetenför /89 (prop. 1988/89:25 delvis). Förste vice talmannen meddelade att betänkandenaskulle debatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt. Förstupptogs till behandling arbetsmarknadsutskottets betänkande 6 omstyrelserepresentation för anställda. Anf.86 (): I detta betänkande behandlas ett antal mofioner som alla berör den nyalag som trädde i kraft och som gäller styrelserepresentationför privat anställda. Den nya lagen stärker de fackliga organisationernaundantagslöst, medan de enskilda arbetstagarnas inflytande i vissa fallminskar. Dettaär enligt moderata samlingspartiets uppfattning en mindre lyckHg utveckling. Enkollektivistisk syn på människorna tenderar att resultera i fler inifiafiv somger den fackliga rörelsen ett allt större inflytande på arbetsplatserna,oavsett om detta begärts eller inte av de anställda på arbetsplatsen i fråga. I reservation nr 1 fäster vi uppmärksamheten på denobalans som råder på arbetsmarknaden mellan parterna. Denna obalans kräver, somvi ser saken, en genomgripande utvärdering av lagens allmänna inriktning. En avde viktigaste synpunkterna att belysa är den konflikt som kan uppstå isituationer där styrelsens ansvar i något avseende är i konflikt med deanställda och där de anställda representeras av de fackliga organisafionerna. I reservation nr 3, som stöds av de tre borgerligapartierna, hävdar vi reservanter att det skall vara en grundregel att deanställdas representanter är representafiva för de anställda. Som reglerna är utformade kan ett läge uppstå där representanten i styrelsen inte harnågon förankring hos de anställda i företaget. I reservation nr 4 slår vi fast attarbetstagarrepresentanten i företagets styrelse ovillkorligen måste varaanställd i företaget. För att fullt förtroende i styrelsearbetet skall kunnauppnås måste de anställdas representant ha god kännedom om hur företagetfungerar och ha en stark förankring i företaget. I reservafion nr 6 behandlas frågan om representation iberedningsorgan. Vi anser att här inte skall föreligga någon ovillkorlig rättför arbetstagarre-presentanterna att delta i ett sådant beredningsförfarande.Detta följer vi upp i reservation nr 7. I reservation nr 7 framhåller vi det vara angeläget attarbetstagarnas intressen och krav får stå tillbaka för den obundenhet ochintegritet som måste gälla för arbetsgivare vars verksamhet är av religiös,vetenskaplig, konstnärlig eller ideell natur. Det gäller också kooperativ,facklig, politisk eller annan opinionsbildande verksamhet. I företag avliknande karaktär bör arbetstagarnas representanter i styrelsen inte få delta ivare sig beredning eller beslut i ärenden som rör verksamhetens mål ochinriktning. Här, menar vi, bör reglerna vara desamma som i MBL, där undantagenär lagfästa. I reservafion nr 8, som gäller frågan om skadestånd,hävdar vi mycket bestämt att 15 § i lagen om styrelserepresentation börupphävas i avvaktan på att frågan blir föremål för en allsidigare översyn. De införda skadeståndsreglerna främjar inte ettförtroendefullt samarbete mellan arbetsgivare och arbetstagare. Med det sagda yrkar jag bifall till samtligareservationer i betänkandet som är undertecknade av moderater i utskottet. 87CHARLOTTE (): Lagarna om de anställdasstyrelserepresentation har funnits . Vi kan konstatera att de istort sett har fungerat tillfredsställande. De anställda har fått ökad insyn iföretagets skötsel, som styrelserna har fått ny kunskap.Styrelserepresentationen har lett till ett ökat samarbete och ett ökatförtroende. Det är bra både för företagens utveckling och för de anställda. biträdde i stora drag den nya lag omstyrelserepresentafion för de anställda som vi diskuterade här för ungefär ettår sedan och som trädde i kraft . Men vi hade då - liksom vinu har - några viktiga invändningar, och dessa vill jag här kort beröra. De som företräder de anställda måste ha stark förankring iföretaget och god kännedom om hur företaget verkligen fungerar. om man äranställd i företaget. Dessutom blir den information och de åsikter som skallspegla de anställdas uppfattning övertygande, endast om motparten harförtroende för att det verkligen är de anställdas uppfattning som förs filltorgs. Det räcker inte att säga att man i första hand skall anlita anställda iföretaget som arbetstagarrepresentanter. Det skall helt enkelt inte kunna varanågon utomstående - t.ex. en ombudsman - utan det skall vara en anställd. I fråga om representafiviteten tycker vi att de regler somgällde förut var bättre än de som kom fill i och med den nya lagen. Det ärenligt folkparfiets uppfattning felaktigt att man i en situation där bara ettfåtal är organiserade och bundna av kollektivavtal i förhållande till företagetändå skall kunna inrätta styrelserepresentation. Detta kan faktiskt föra medsig att flertalet anställda bHr företrädda av en organisation som de inte villvara medlemmar i. Tycker verkHgen att det är rikfigt? Vi tycker att så många arbetstagargrupper som möjligtskall få inflytande genom att vara representerade i företagsstyrelserna. Mensom lagen nu är utformad ställs många mindre organisationer utanrepresentation, även om de kanske har ett betydande antal arbetstagare inomföretaget. Därför föreslår i reservation 5 att t.ex.suppleantplatser i styrelserna skall förbehållas just dessa organisationer. Enligt MBL har arbetstagarorganisafion rätt tillförhandHng och information med undantag av verksamhet som är av religiös,vetenskaplig, konstnär-Hg eller annan ideell natur eller som har kooperativt,fackligt, polifiskt eller annat opinionsbildande ändamål. Den bärande tankenför detta har varit att det fackliga inflytandet genom MBL inte skall fåkonkurrera med annat demokratiskt beslutsfattande eller träda de grundlagsfästaprinciperna om yttrandefrihet och tryckfrihet för när. kan genom lagen omstyrelserepresentation sådan insyn och sådant inflytande ges som inte kanifrågakomma enligt MBL. anser att samma synpunkter bör gälla här, ocharbetstagarrepresentanter skall alltså inte ha rätt att delta i vare sigberedning eller beslut i frågor som rör denna typ av verksamhet. Det är interimligt att någon form av förhandling om verksamhetens inriktning skall kommatill stånd, när arbetstagarrepresentant är närvarande på t.ex. Pingstkyrkansstyrelsesammanträde. Tycker verkligen socialdemokraterna att det är rimligt?Det skuUe förvåna mig. Slutligen vill jag ta upp frågan om skadestånd.Självfallet tycker vi i att skadestånd skall utbetalas, om deanställdas rätt till styrelserepresentation förvägras dem. Men vad vi harpåpekat i reservation 9 är att den vittgående skadeståndsskyldighet som lagenförespråkar kan leda till ansenliga skadestånd, t.ex. omarbetstagarrepresentanten inte fått kallelse till en fillfälligberedningsgrupp. Det är att gä för långt. Jag yrkar bifall till reservationerna 3, 4, 5,7 och 9 och i övrigt till utskottets skrivningar. 88GÖRAN (): Den lag som diskuteras är knappt ett årgammal. hade inte väckt några egna motioner i den fråga som behandlashär , utan i de reservationer fill detta betänkande som vi är med om attavge följer vi upp sådana uppfattningar som vi har redovisat imotioner. Jag blir därför mycket kortfattad. Väl informerade medarbetare ingår som en framträdande deli modern företagskultur. Gemensam informafion och gemensamt ansvar är enfillgång för alla slags företag. Detta är en övergripande värdering som vi fråncenterns sida utgår från när detta ämne behandlas. Styrelserepresentation är en del i detta. Avgörande förcenterns ställningstaganden i utskottet är uppfattningen att arbetstagarnasrepresentation skall ske i former som är så direkta som möjligt, dvs. det skallvara de direkt anställda i företagen som utses till styrelserepresentanter. Detär i allmänhet dessa personer som är bäst informerade, är mest representativaför sina kolleger samt har ett ömsesidigt förtroende hos alla parter. Dennauppfattning är förvisso allmänt spridd hos både arbetstagare och företagarerunt om i landet. gällande lag medger att det i vissa fall kan bh enomväg, ett längre avstånd och sämre representafivitet, vilket är onödigt,enligt uppfattning. lagstiftning var bättre och klarare idetta avseende. Mera av direkt inflytande torde vara fill fördel ävenur facklig synpunkt. vill därför specieUt trycka på denna del ibetänkandet och reservationerna. Beträffande arbetstagarrepresentanternas fördelning påorganisationer anser vi att det är viktigt att slå vakt om de mindreorganisafionernas möjlighet att få inflytande i styrelsearbete. Detta tas upp ireservation nr 5.