prot · GC0944 · 1988-12-31 00:00:00 — Vihar också en reservation, nr 2, gemensam med , och jag yrkar härmedbifall till den reservationen. Reservationen handlar om en förlängning av uppskovstidenfill , vilket vi tycker är riktigt just med tanke på skogsbruketslångsiktiga karaktär. En personlig reflexion är den att alla människoregentligen borde få ha skogskonto, även de som inte har någon skog. Varförskall man betala mer skatt om man väljer att arbeta än om manväljer att arbeta halvtid ? Det är svårt att förstå. Alla människorborde ha den här möjligheten till utjämning. 129 (): Jag skulle vilja uppmana att gå upp i morgondagens skattepolifiskadebatt. har hon ju varit mycket flitig i talarstolen. Men jag tror inteatt ett förverkligande av hennes tankar skulle förbättra det system som vi haroch som redan är mycket komplicerat. Det betänkande som behandlas är föranlett av regeringensproposifion om ändring i två avseenden av lagstiftningen om skogskonto. Detförsta förslaget överensstämmer med en begäran av ett enigt utskott från ivåras om att överföring av hela behållningen på skogskonto från en bank fill en.annanskall kunna ske, utan att detta medför beskattning. Följaktligen är det ocksåett enigt utskott som tillstyrker det förslaget. Idet andra förslaget i propositionen föreslås att de tidsbegränsade förmånligareinsättningsreglerna förlängs års taxering. Alla utom moderaternatiUstyrker även det förslaget. vill att regeringen skall framläggaett förslag om att de nu föreslagna insättningsnivåerna skall gälla utantidsbegränsning. Det förslaget har prövats av ,senast vid föregående . De skäl som har framförts för avslagav reservationen är fortfarande lika aktuella. En majoritet av utskottet anseratt de enskilda skogsägarna stimuleras bäst till ökade avverkningar medtillfälliga regler, vilket också föreslås i propositionen. Beträffandeuppskovsfiden finns det två reservafioner. och miljöparfietföreslår en förlängning av uppskovsfiden för skogskontomedel från 10 till 15år. vill också förlänga uppskovstiden, dock utan att ange hur långuppskovstiden skall vara. I likhet med förslaget om insättningsreglerna harriksdagen vid flera fillfällen även prövat de nu nämnda förslagen omuppskovsfiden. Samma skäl som tidigare framförts, nämligen att en tioåriguppskovstid måste anses som tillräcklig, är fortfarande gångbart, varförreservationerna ånyo bör avslås. Med det jag här har sagt yrkar jag bifall till utskottets hemställanoch avslag på samtliga reservationer. 130 INGRIDHASSELSTRÖM NYVALL (fp) replik: Herr talman! säger att utskottethar avstyrkt tidigare, men jag tycker att man skall komma ihåg attsituationen är Htet annorlunda . begär alltså inte att man nuskall fastställa någon uppskovstid utan vill att uppskovstidenföriängs tills vidare, eftersom man, som jag sade, kan skönja enmarginalskattereform. För att inte fresta folk att låta bli att avverka nu ochde närmaste åren borde man kunna avvakta. har ju enmarginalskattereform inte varit så aktuell för socialdemokraterna, men nubörjar det skönjas andra tankegångar. Därför känns det angeläget att det nu bHren ändring. 131 KARL-GÖSTASVENSON (m) replik: säger att det är en klar fördel att ha tillfälligaskatteregler, men skogsnäringen har ju en långsiktig produktion och därförkrävs fasta spelregler, såsom vi har framhållit i vår motion. Det skulle varafördelaktigt om vi kunde få gynnsamma avsättningsregler som ligger fast, så attskogsägarna kan göra en bra planering med avseende på hur man skall sköta och avverka skogen.På sikt skulle vi därmed kunna få en ökning av avverkningen i vårt land, någotsom skulle vara till fördel, om man vill möjliggöra för våra skogsföretag attutvecklas. Skogsnäringen vill öka produktionen beträffande massa- ochpapperstillverkning, men regeringen avvisar t.o.m. en inhemsk produktionsökningoch vill komplettera med import. Vi för vår del vill förbättra skattereglernaoch möjliggöra en ökning av den inhemska avverkningen. Då krävs fastaspelregler, och ett bibehåUan-de av de regler som gäller förskogskontoinsättningar skulle vara en klar fördel i kombination med en längreinsättningsperiod. är en mycket bra period. Anf.132 () replik: Näringslivet brukar ju livligt påheja speciellt men iblandockså initiativ. Den här gången är inte detta fallet. För ett årsedan träffade vi företrädare för skogsindustrin. Dessa lovordade faktisktregeringens stimulanspaket och gladdes över propositionen. Samma inställningmöter man när man studerar Svenska cellulosa- och pappersbruksföreningensinformationsblad nr 3. Här står det bl.a. följande: "Den inhemskaavverkningen är nu på väg uppåt. ökar virkesuttagen ilandets skogar med ca en miljon m'' (sk) . Denna glädjande utveckling ärtill stor del ett resultat av det 'stimulanspaket' som lades fram 1986.Stimulanspaketet innebär en skogspolifisk kraftsamling där åtgärder frånregering och riksdag samordnas med aktiviteter från skogsnäringens ochskogsvårdsstyrelsernas sida." Detförhåller sig alltså inte alls som här görs gällande. Jag tycker att det voreoklokt att i dagens läge göra regeländringar, eftersom regeringen och detsocialdemokrafiska partiet har ställt i utsikt att det inom en nära framtidkommer en omfattande skattereform. På det här området pågår ju också flerautredningar. Låt oss avvakta resultatet av utredningarna, liksom också detförslag som kommer från regeringen. Den tidpunkt som föreslås ipropositionen är mer än tillräcklig. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.133 () replik: Jag konstaterar bara att näringslivet tycker att de regler som vi har är bra och vill tydligen ha kvar dem. Därför stöder näringslivet detmoderata förslaget att reglerna bör permanentas. 134 (); När antog förslaget om ny äktenskapslagstiftningoch ändrade arvsregler var enigheten stor om de nya principerna som dåfastställdes utredning, remissbehandling ochpropositionsskrivande. I ett fall rådde det dock klar oenighet, nämligen om närde nya reglerna skulle träda i kraft. Majoriteten, bestående avsocialdemokrater och vpk-are, beslöt nämligen att den nya lagenskulle träda i kraft , alltså . Åndrade regler för skogskonto fattadeshade förslag till erforderliga ändringar i arvsskatte- och gåvoskattelagstiftningenännu inte framlagts. Dessa förslag kom nämligen först ochslutbehandlades i skatteutskottet , dvs. innande nya arvsreglerna skulle träda i kraft. Från de tre icke-socialisfiska partierna i lagutskottetframförde vi kravet på att den nya äktenskapslagstiftningen och de ändradearvsreglerna skulle träda i kraft , dvs. , föratt all erforderlig följdlagsfiftning skulle vara beslutad i god fid föreikraftträdandet. Det finns, herr talman, verkligen anledning att nu erinraom kravet på senare ikraftträdande, när det kan konstateras att regeringen ännuinte har löst frågan om hur oväntade och ej avsedda konsekvenser av de nyaarvsreglerna skall undvikas. Genom att efterlevande make i normalfallet kommeratt ärva hela boet, enligt de nya reglerna, kommer någon dödsboförvaltning ejatt uppstå. Detta leder till att reserver som den avlidne avsatt på skogskonto,investeringsreserv eller annat måste upplösas och tas upp förinkomstbeskattning redan under dödsåret. Detta innebär negativa och ej avseddakonsekvenser av de nya arvsreglerna. Ännu, när de nya arvsreglerna gällt , ärdessa skattefrågor ej lösta. Det innebär att den som blivit eller bliränka/änkling efter t.ex. en jordbrukare med skogskonto måste upplösa dettakonto . En makes bortgång innebär ju sorg och problem av olika slag, mendet är verkligen omotiverat att vi i , när vi ändrat arvsreglerna tillförmån för den efterlevande maken, inte också lyckats lösa dessa skatteproblem. Läget är sådant, trots att skatteutskottet uppmärksammadeförhållandet och då i sitt betänkande skrev att man utgickfrån att regeringen "" skulle lägga fram förslag för att lösaproblemet. togs frågan upp i en centermotion, vilkendock inte ledde till något riksdagsuttalande, eftersom utskottets majoritetinte ville ta några ytterligare initiativ i avvaktan på de pågåendeövervägandena inom . De tre icke-socialistiska partiernareserverade sig för ett fillkännagivande för regeringen. Den proposition som behandlas, om vissa ändringar avreglerna för skogskonto, inrymmer inte förslag till lösning av det angivnaproblemet utan endast en uppgift om att det skall tas upp i annat sammanhang. Eftersom det brådskar att få fram nya regler som kan gällaäven ställde jag, efter det att proposifionen lagts fram, enfråga fill finansministern om regeringen avsäg att framlägga förslag förundanröjande av dessa ej avsedda skattekonsekvenser av de nyaarvsreglerna. Svaret från finansministern var att regeringen ännu inte, ett årefter att frågan aktualiserades i skatteutskottet, kunde redovisa ettställningstagande. Jag fann det då erforderligt att i anledning avpropositionen väcka en motion, nr Sk4, med krav på att hos regeringenskulle begära skyndsamt förslag till erforderliga lagändringar. Jag vill nu uttala min tillfredsställelse över attskatteutskottet enhälligt föreslår att med anledning av min motion ochen moderat motion begär att regeringen skyndsamt vidtar åtgärder för att lösade problem som uppstår när en avliden efterlämnar skogskonto eller andrakonton. Jag yrkar,herr talman, bifall fill utskottets hemställan på samtliga punkter. Jag vill uttrycka förhoppningen att regeringen efter dettariksdagsuttalande skall sätta in erforderliga resurser för att arbeta fram ettförslag fill lagändringar, som kan bli tillämpliga från och med den 1 januari1988, dvs. när de ändrade arvsreglerna trädde i kraft. Men dagens situationvisar klart -som vi framhöll i reservationen i lagutskottet - att allaerforderliga lagändringar borde ha varit klara i god fid innan de nyaäktenskaps- och arvsreglerna trädde i kraft. Vad gäller övriga ärenden i detta betänkande vill jagframhålla att det är posifivt att reglerna om skogskonto ändras så att byte avbank blir möjligt och att de tillfälliga reglerna om högre insättningsniväerför skogskonto förlängs års taxering. Däremot har vi från centernssida inte funnit anledning att stödja de reservationer där det krävs delspermanentning av dessa tillfälligt avsedda regler, dels förlängning avuppskovstiderna utöver gällande . Dödsboägande och samägande av jordbruksfastighet m.m. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 14 § Föredrogs lagutskottets betänkande 1988/89:LU12 om dödsboägande ochsamägande av jordbruksfastighet m.m; (prop. 1988/89:9). Dödsboägandeoch samägande av jordbruksfastighet m.m. 135ALLAN (): av landareal består avskogs- och jordbruksmark. Från tid fill annan har det i offentliga sammanhangframhållits att ägandet av denna mark genom dödsbon eller genom samägande iannan form kunde ge upphov till allvarliga olägenheter från olika synpunkter.År 1975 beställde på hemställan av LU att frågan om ställföreträdareför vissa dödsbon skulle utredas. Uppdraget utvidgades efter hand så, att dettill sist kom att avse den för en rättsstat fundamentala frågan om rätten förden enskilde medborgaren att genom arv äga jord och skog över huvud taget. Vadman har för inställning till denna rättighetsfråga beror självfallet påuppfattningen om äganderättens och arvsrättens innehåll. Det är därför särskilt tillfredsställande att denpariamentariska kommitté, åt vilken alla de oHka problemen anförtroddes,slufiigen efter långt och mödosamt arbete kunde avlämna ettenhälligt betänkande: Dödsboägande och samägande av jordbruksfastighet m.m. Betänkandethar vunnit bred uppslutning hos remissinstanserna. Propositionen bygger i allt väsentligt på betänkandet,vilket ger mig anledning att för ovanlighetens skull berömma en avjustifiedepartementets lagstiftningsprodukter. På någrapunkter avviker propositionen emellertid från betänkandet. 9 protokoll 1988/89:44 Dödsboägandeoch samägande av jordbruksfastighet m.m. gäller fill en börjanfrågan om delgivning med dödsbo som äger jordbruksfastighet. Bakgrunden är attdet enligt propositionen, som här följer betänkandet, kan dröja -maximalt efter utgången av det kalenderår då dödsfallet inträffade -innan dödsboet avvecklat sitt fastighetsinnehav och att det under den sålundaföreliggande avvecklingsfristen uppkommer anledning att träda i förbindelsemed dödsboet, I sådant fall gäller att delgivning av handling måste skemed envar delägare. Skulle någon av delägarna "sitta i boet" fårdelningshandlingen emellertid överlämnas till denne, med verkan att delgivning skettför dödsboets räkning. Denna undantagsregel upphöjer departementschefen tillhuvudregel. Delgivning med vilken delägare som helst tillerkännes sålundaverkan gentemot samtliga dödsbodelägare. Som framhållits i remissyttranden avdomstolar, och skapar ensådan ordning risk för allvarliga rättsförluster. Antagatt en delägare på grund av hög ålder bor på ålderdomshem. Att tillerkännadelgivning med henne laga verkan för hela kretsen av dödsbodelägare framstårsom stötande från rättssäkerhetssynpunkt. framhållittorde skadeståndsansvar kunna drabba den delägare som blivit delgiven, omvederbörande inte fullgör sin skyldighet att underrätta övriga delägare. Detkan å andra sidan tänkas att delgivning inte får någon rättsverkan över huvudtaget, därför att delägaren på grund av åldersdemens saknar rättslighandlingsförmåga. Se rättsfallet NJA 1955 s. 305, Denna sida av saken - som ejalls uppmärksammats i propositionen - gör onekligen proposifionens ståndpunktän mera otillfredsställande. Propositionen bör därför avslås på denna punkt avrättssäkerhetsskäl. Här är vi i de tre borgerliga partierna i sak helt ense. Ioch för sig är det - såsom framhålls i reservation 1 - möjligt att tillgodoseönskemålet om delgivning med dödsbo genom att utrusta även dödsbon underavvecklingsfristen med ställföreträdare. Denne skulle då ha exklusiv befogenhetatt ta emot delgivning. Kommittén övervägde också till en början en sådanlösning men avvisade den bl.a. därför att den inte förhåller signeutral till de regler som gäller för dödsbon i allmänhet. Se vidarebetänkandet s. 100. Vidaretalar den omständigheten, att efterlevande make enligt den nya arvsordningensom regel är ensam dödsbodelägare- de gemensamma barnen är häpnadsväckande nogicke dödsbodelägare i boet efter sin först avlidne förälder - emot behovet avsärskild reglering. Dagens ordning bör för den skull duga under denavvecklingsfrist som det här är fråga om. Somjag tidigare nämnde är det, herr talman, en fundamental fråga, huruvida enenskild medborgare är tillförsäkrad rätt att äga skog och mark. En sådan rättborde såsom självklar ingå i grundlagens rättighetskatalog, kunde man tycka.Men hos oss gäller den ordningen att den enskilde genom jordförvärvslagen ärfrånkänd denna rätt. Detta djupgående ingrepp i äganderätten är vi moderatermotståndare till. I propositionen föreslås ytterligare tillägg tilljordförvärvslagen, inskränkande den enskildes rätt ännu mer. Detena fillägget, som uteslutande tar sikte på förfarandet att kringgå lagen genomförvärv av dödsboandel - man kan nämligen köpa sig arvsrätt efter en person som man inte allsär släkt med, och sådant förvärv som har sin grund i dödsfall omfattas ej avlagens förbudsregler - godtog jag visserligen i kommittén. Utskottets moderaterhar emellertid motsatt sig detta tillägg i reservation 6, vilken jag härmedyrkar bifall till. Det andra fillägget har inte stöd i betänkandet. Det bör avvisasefter vad som framgår av reservafion 7. Sammanfattningsvis ber jag att få yrkabifall till reservationerna 2, 6, 7 och 8. Dödsboägandeoch samägande av jordbruksfastighet m.m. 136 (): Dödsboägande och samägande av jordbruksfastigheter är faktiskt inomskilda delar av landet en utbredd företeelse, som har orsakat storaolägenheter. Vanligast är det i skogslänen: , , ,och . I har man en väl känd,specifik ägarsplittring. Till det kommer problemen med dödsboägande. Iblandkan även det intrycket ges, att ägare av dödsbo är mindre intresserade avstrukturrationalisering- kanske framför allt inom skogsvården - än andraägarkategorier, särskilt om delägarna lämnat bygden och bor på annat håll.Förhållandet sammanhänger inte alltid med att ägarna är negativt inställda,utan mer med en viss passivitet, eller att ägarna är oense. Därigenom uppstårett försvårat samarbete. Det kan också bero på rent praktiska svårigheter attnå kontakt med alla delägarna. Såvälskogsbruk som jordbruk är ur nationalekonomisk synpunkt viktiga för vårt land.Det är näringar av stor samhällsekonomisk betydelse. Precis som har sagt utgörs av landareal av skogs- ochjordbruksmark. De nuvarande ägarformerna, genom dödsbon och samägande, har ivissa fall ansetts motverka angelägna samhällsintressen. Därför föreslås ,efter utredningen om dödsboägande och samägande, i den proposition vi har fåttoss förelagd på bord en del viktiga förändringar, bl.a. att ettdödsbo som äger ett jordbruk skall vara skyldigt att avveckla detta senast fyraår efter utgången av det kalenderår då dödsfallet inträffade. Detfinns ett klart samband mellan ägande och brukande. Det är vikfigt att markenbrukas på ett rationellt sätt. Med andra ord skall det bli slut på att enjordbruksfasfighet skall kunna ägas av ett dödsbo i decennium efter decenniumoch därför kanske förfaiia. instämmer i huvudsak i propositionenoch ser förslaget som ett steg i rätt riktning. beräknas avskogsarealen och av åkerarealen i landet ägas av dödsbon. Jagvill i mitt anförande särskilt uppehålla mig kring de reservationer somfolkpartiet har fogat till betänkandet. Ipropositionen ingår förslag om att utse ställföreträdare för en jordbruksfastighetsom ägs av fler än två gemensamt. Det instämmer vi i. Men, herr talman,har även lagt förslag om att utse ställföreträdare redan fördödsboförhållandet. Vi anser att en ställföreträdare, utsedd redan inomavvecklingsperioden, skulle bidra och medverka till en redligare hantering ochunderlätta för myndigheterna. Vi anser att ställföreträdaren skulle bidra ökad sammanhållning inom dödsboet och en bättre förvaltning.Avvecklingsregeln minskar trots allt inte under avvecklingsfristen de olä- Dödsboägande och samägande av jordbruksfastighet m.m. genhetermed dödsboägande av jordbruksfastigheter som beror på förvaltningsreglerna. Avvecklingsfristen är, trots den förbättring som inträffarmed den nya regeln, fakfiskt . Om ställföreträdare utsågs redan underdenna period förvaltades kanske fastigheten mer rationellt. Delgivningen och depraktiska frågorna kunde då lösas enklare. Majoriteten har i utskottet avvisatförslaget och ställer sig bakom propositionen i denna del. anseratt kravet om en ställföreträdare redan för dödsbo kraftigt skulle underlättaen senare avveckling, ett förhållande som också framhålls av utredningen samägande av jordbruksfastighet m.m. Frågan övervägdes, precis som AllanEkström har sagt, men förkastades bl.a. av kostnadsskäl. Man ansåg att detskulle vara för dyrbart. Jag yrkardärför för del bifall till reservation nr 1. Vid frågan om delgivning till dödsbon har folkpartietförordat en särskild ställföreträdare, vilket jag pläderat för. Vi hardärmed avstått från att yrka förändring av reglerna kring delgivning, eftersomställföreträdaren vid genomförandet av vårt förslag alltid skulle delges.Kommer inte vårt förslag att vinna gehör i kammaren - blir detomröstning - tänker vi i andra hand stödja reservation nr 2 med första namn. Skälen till detta är de som framförts i reservationen,nämligen att enskilda dödsbodelägare kan åsamkas allvarliga rättsförluster ompropositionen vinner gehör på den punkten. Vi anser att förslag äröverlägset bäst, eftersom en ställföreträdare skulle utses redan för dödsboetoch därmed vara den person som skulle delges av myndigheter m.fl. Frågan om nären ställföreträdare bör utses aktualiserar hos oss i ett annatkrav, nämligen att när en jordbruksfastighet ägs av minst två gemensamt, sominte är gifta med varandra eller sambor, skall ställföreträdare alltid utses.Bakom kravet står det förhållandet att av de jordbruksfastigheter som ägs medsamäganderätt - det lär vara drygt 70 000 - är det en stark övervikt förtvåägargruppen, cirka två tredjedelar. De flesta är visserligen äkta makareller sambor. I de fallen tillstyrker vi propositionen. Men i den mindregruppen av tvåägarförhållanden - det kan vara syskon eller andra personer- haren viss ineffektivitet visat sig i prakfiken, och oklarhet kan råda om vem somär företrädare för fastigheten. För att undvika en mindre effektivfastighetsförvaltning och för att främja ett aktivt brukande av åker och skog,som inte minst av regionalpolitiska skäl kan vara förödande att underlåta,anser vi att ställföreträdare bör utses även för denna grupp. Det betyder attlagen om förvaltning bör göras tillämplig redan då två personer som inte ärgifta eller sambor gemensamt äger en jordbruksfastighet. Detta är ettförhållande som vi vill rätta fill. Det finns delägare som inte bor på sinfastighet och därför kan sakna insikt och kunskap om problemen. Vi tycker attdet är vikfigt att det för denna tvåägargrupp utses en ställföreträdare. Med dettavill jag yrka bifall till reservation nr 5. Slutligen kommer jag till förslaget om ändring ijordförvärvslagen. I propositionen föreslås en ändring av jordförvärvslagen sominnebär att möjligheterna att vägra förvärvstillstånd skall utvidgas till attockså avse förvärv av andel i egendom om förvärvet skulle leda till att ettrationellt utnyttjande av egendomenkan komma att försvåras. Detta förslag bygger inte på någon utredning och hardärför inte heller remissbehandlats. har i flera sammanhang sagtatt jordförvärvslagen bör mjukas upp. Detta förslag går i motsatt riktning. Vihar sagt att uppmjukningen kunde ske genom en allmän översyn av lagen i sambandmed en eventuell ny jordbruksutredning. Av den anledningen avvisar vi dettaförslag. Jag yrkar härmed bifallfill reservation nr 7. Jag yrkar bifall till de reservationer som deltagit i och iövrigt till utskottets hemställan. Dödsboägandeoch samägande av jordbruksfastighet m.m. 137 (): När vi i största enighet kommer att besluta om att dödsbon variingår jordbruksfastighet skall avvecklas samt även besluta om attinföra en lag om förvaltning av samägda jordbruksfastigheter, finns detanledning att uttrycka tillfredsställelse över att det har varit möjligt atttack vare ett noggrant utredningsarbete finna en lösning som det råder bredenighet om. Detta har varit möjligt trots att skilda värderingar och strävandenav naturliga skäl finns i ett sådant här ärende. Undermånga år har det framförts krifik mot ett långvarigt och ej begränsatdödsboägande av jordbruksfasfigheter. Det har ansetts att många av dessafastigheter inte utnyttjas så eller får den skötsel som vore önskvärt ursamhällets synpunkt. Å andra sidan har vi i vårt land tradifionellt en respektför ägandet och äganderätten som medför att varje regel som medger ingrepp idenna måste föranledas av särskilt starka allmänna intressen. Jaganser att den lösning som frågan om avveckling av dödsbon får genomutredningsarbetet och genom propositionens förslag utgör en god avvägning meHanrespekten för enskilt ägande och samhällets önskemål om en effektiv förvaltningav jordbruksfastigheter. Ettdödsbo är en form av en förvaltning som egentligen är avsedd att bestå endastunder en begränsad tid. Men eftersom några lagregler om avveckling ej finns,blir vissa dödsbon mycket långvariga. bör i de flesta fall vara enfillräcklig tid för att noga hinna överväga på vad sätt man vill attavvecklingen skall ske och hur skiftet skall göras. Det finns i dettasammanhang anledning att erinra om att det blir betydligt färredödsbon, eftersom den efterlevande maken i normalfallet kommer att ärva helaboet, varför något dödsbo ej uppstår förrän efter den andre makens bortgång ochdå endast om han eller hon har mer än en arvinge. När en person är ensamarvinge avvecklas ju dödsboet automafiskt. Villdödsbodelägarna avveckla dödsboet så att därefter alla eller några av dem blirägare av fastigheten, blir det tillåtet även i fortsättningen.