prot · GC09104 · 1988-12-31 00:00:00 — Däremot vill jag något kommenlera det som . I viss män blir del en repetition av vad jag nämnde föremiddagsuppehället. Men en repetition kan vara pä sin plals. sadenämligen alt ansvarsbeloppen i ligger högt inlernalionelll selt. Menlydligen ligger de inle tillräckligt högt. Det högsla ansvarsbeloppd totaltmolsvarar av den beräknade kostnaden för olyckan i Tjernobyl enbart iSovjeunionen. Vidare sade att del inle är någon större vinningalt vi i tar på oss elt slörre ekonomiskl ansvar. Men det är klarl alldel är en stor . Kostnaderna vid en olycka kan ju faktiskt läckas. Om desvenska kärnkraftverken lar fullt ansvar i detta sammanhang, är delfullsländigl solklarl all del är en i och med all kärnkraften blir säolönsam och omöjlig att fortsälla med all man måste upphöra med användningen avdenna. Del ser vi alltså som en mycket slor . sade också alt det är bältre all Sverigearbelar internationellt för slörre ansvarsbelopp än att dl större ansvar läggspå . Jag vill då påpeka alt vi i vill atl bådeverkar för detta med slörre ansvarsbeloppoch arbetar internationellt för alt del blir lika stora ansvarsbelopp. 99 () replik: Jag tror att vi trots allt är överens om atlden viktigaste uppgiften för är atl arbeia internationellt för attåstadkomma förbättringar av de konventioner som regleras internationellt. Mendå är att märka atl del här är fråga om de länder som deltar i detinternationella arbelel. Både och har nämnlTjernobylolyckan och följderna av denna. Men här är all beklaga allSovjetunionen och en rad andra östländer inle dellar i något arbete över huvudlaget på detta område. Där har naturligtvis en viklig uppgift. Delgäller alltså dels all utvidga kretsen av medlemsländer, dels all - om möjligl- se till alt ansvarsbeloppen höjs. Men får vi i värt land inle fara fram pä ettsådanl säll all vi bryter med de länder som har undertecknat konvenlionerna. Däskulle vi bara försämra vår egen situation. Den deball som vi hade visade atl en slor majorilelhär i kammaren förlitade sig på atl som nation skulle fortsätta allarbeta internalionelll på all åsladkomma förbättringar pä detta område. Försäkringsgarantiernaär oerhört vikliga i delta sammanhang, eflersom det rör sig om sä enorml slorabelopp. Del handlar ju om belopp i miljardklassen. Här finns del i dagbegränsningar för dem som skall teckna försäkringar. Om man skall vararealislisk. måsle man la med detta i bedömningen av hur vi skall agera. 100 () replik: Vissl fanns det en stor majoritet sominle ville göra ell tillkännagivande om alt skulle arbeiainlernalionelll för all åsladkomma förbättringar. Det ser ul alt bli sä även iår. Men för den skull får man inle avstå frän att väcka frågor. Det finns jumänga exempel på all det har dröjt länge frän del man har väckt frågor lill delatl del funnits en majorilel. Då del gäller kärnkraflen fanns del ju försl enslor majorilel för en utbyggnad. Men sedan har man fått majorilel för avveckling. Jag nämnde därför alt det är den endaslörre olycka som har inträffat i vår närhel. Dessulom finns det vissaberäkningar i det sammanhanget vad gäller kostnaderna. Jag har alltså sattkoslnaderna för i relation lill del ansvar somkärnkraftverkens innehavare tar genom försäkringar. Jag kom fram lill alt delrörde sig om . Vissl finns det länder i som har ell något sämreförsäkringsskydd än . Den akluella siffran för del är nu 800milj. vad avser ansvarsgränsen. Men ligger, som jag tidigarenämnde, högst med 1,8 miljarder-alltså mer än dubbell sä myckel. Del borde pånågol säll vara vägledande för i arbetet pä detta område, i varje fallsom ell förslå litet steg. Men framför allt gäller del atl genominternationella överenskommelser komma fram till atl kärnkraften liksom allannan verksamhel skall svara för sina koslnader. 101 () replik: Utskollel var inle enigl, - delframgår också av vår reservation - om att det är bättre all arbetarinternationellt för all åstadkomma förbättringar pä detta område. Ireservationen säger vi alt skall både självt införa elt högreskadeslåndsbelopp och arbeta internationellt. Dessa båda saker är alllsävikliga. Del finns ingenting i utskotlels skrivning som stöderpåståendet att del skulle strida mol de internationella konvenlionerna allSverige går i spetsen och ensidigt, åtminstone lill all börja med, inför eltslörre skadeståndsansvar än de andra länderna har för atl sedan arbeia pä allde andra gör likadant. 102 (): Kanske är del en egendomlig tillfällighet allvi just , på Tjernobyldagen - alltså pä treårsdagen efler olyckan iTjernobyl - har en debalt här i kammaren om vilket skydd reaklorägare ochländer som har reaktorer bör ställa upp med, med tanke pä allmänheten. Del ärende som vi deballerar här har sitt direktaursprung i atombomberna över och . Från della år ochfram lill 1953 försökle alt hävda sill monopol pä kärnvapenområdet ochhemlighålla allt som hade med kärnenergi att göra. 1953 insåg man atl man hademisslyckals med della. Sovjel hade då redan sprängt sin första atombomb. Den 8december 1953 höll president sitt berömda tal i FN somsammanfattades med orden "atoms for peace", atomer för fred. Hanframförde sill förslag alt kärnenergin från att ha varit dl dödligt hol skullebli en outsinlig energikälla, till välsignelse för mänskligheten. Alt dennaenergi enbarl skulle användas för fredliga ändamål skulle FN övervaka genom ellnyll organ, (lAEA). Nalurliglvis skulle dedåvarande kärnvapenmaklerna behålla sitt kärnvapenmonopol. Men samtidigtskulle de förhindra spridning av denna teknik lill andra. Den civilakärnenergianvändningen däremol skulle kärnvapenmaklerna på alla säll främja. Idéerna möttes med entusiasm, särskilt frän de länder somtidigare hade varit utestängda frän kunskapen om kärnenergin - bl.a. Sverige.Kunskaperna började också alt flöda. hade tvä inlressen. Del gällde dädels en egen atombomb, dels en egen s.k. civil, fredlig, kärnenergi. 1956 varSverige färdigi med sill program för en blågul atom. Beslut fattades ombildandet av AB Atomenergi och byggandel av den förslå reaklorn, , som såsmåningom kom all placeras i Ågesla. Internationella konferenser avlöstevarandra. All spara pä energi blev plötsligt inaktuellt. Oljan flödade och blevallt billigare. Kärnkraften väntade runl hörnet med sä billig energi all delförmodligen skulle vara onödigl all skicka ul elräkningar. Del var under denna euforiska yra som det första fördragetom skadeståndsansvar på atomenergins område slöts i . Delta harsedan blivit normbildande för del ansvar som kärnenergibolagen resp. slalernaskall ikläda sig vid kärnkrafisolyckor. Enligl den svenskaalomansvarighets-lagen har man gäll någol längre än vad konventionen kräver,vilkel visar all det inle kan finnas några svårigheler atl gå ännu längre.Sverige kräver sålunda atl reaklorinnehavaren skall kunna betala upp lill 800milj. Slalen ikläder sig sedan ell ansvar så, all del lotalabeloppet uppgår lill 3 000 milj. kr. Av utskottets redogörelse framgår alt delskadeståndsansvar som har iklätt sig är högre än del maximala beloppsom krävs enligl Pariskonven-lionens senaste skrivning. Utskottets påståendeall en enskild stal skulle vara förhindrad alt i sina egna lagar faslslällahögre ansvarighdsbelopp än konventionens minimibelopp ler sig därför för mighell otroligt. Jag kommer inle att tro på detta förrän utskottet presenterat envattentät bevisning för sitt påstående. Reservanterna har inhämtat informalionsom lyder på atl utskottsmajoriteten i delta fall bär falskt vittnesbörd. Ulskollel använder sig också av det förrädiska ordeltorde: "del torde inte vara förenligt med Pariskonvenlionen all åläggaanläggningsinnehavaren ell obegränsal ansvar". Om della är sant, lorde delvara elt av de mera uppseendeväckande fenomenen i internationell räll. Del voremyckel egendomligt om avtalsslutande parter förbjöd varandra all ålägga privataförelag att fullt ul ersätta den skada som de eventuellt vållar. Om säverkligen skulle vara fallel, borde verkligen fränlrädadenna egendomliga konvention. Atl vara ansluten lill en konvention sorn åläggerlandel sådana orimliga förbud är en kränkning av vår nationella självbestämmanderätt.Jag vägrar att tro att ulskollel har tolkat konventionen räll. Vad vi vel är följande. Kärnkraflsbolagen ersättergenom försäkringar skador upp lill ca . Svenskaslalen fyller sedan på . Haveriet iHarrisburg kostar minst 7 000 milj. kr. atl röja upp - en verksamhel som larminst 15 är, om man lyckas med den. Verksamheten är ju ännu inle avslutad.Haveriet i Tjernobyl kommer enligl uppgifl atl kosla den ca . Mot denna bakgrund är det oansvarigt att bibehållade ersättningsbelopp som atomansvarighelslagen stipulerar. Det kan i detta sammanhang vara värt alt notera atlexempelvis OKG i sitt bokslut redovisade ett eget kapilal på 382 milj.kr., vilkel alltså är vad delta bolag anser.sig vara värl. 1 årels bokslutredovisar man en förlusl i verksamheten. Det är uteslutet att företagen ulanförsäkringsskydd skulle kunna ersälla ens en lilen bråkdel av möjligaskadeståndsbelopp. Det är säkert också sä, atl försäkringsväsendet inle ärintresserat av atl erbjuda försäkringar av den storleksordning som del här ärfråga om. Om så inle är möjligt finns det naturligtvis en teoretisk möjlighelför slalen all ta över ansvaret. Del förutsätter dä, om staten skall ikläda sigansvar upp lill eller kanske mer, alt man anser atlverksamheten är oerhört samhällsnytlig. är en moralisk fråga. Det äroacceptabelt all i landel bedriva en verksamhet med myckel slora risker - ävenom sannolikheten för all risken skall materialiseras är liten - ulan allmedborgarna har ett fullgott skydd för dessa risker. Det är väl ändå inteutskotlels mening all kärnkrafts-haverier skall likställas med vad som iförsäkringsrätten kallas "act of God", eller pä värl något mersekulariserade språk: naturkatastrof? Enligt min mening finns det tre möjliga val när del gällerdenna fråga. Antingen lar reaktorinnehavaren del fulla ansvaret på minst 100miljarder svenska kronor, eller också anser staten verksamheten så värdefullall den Prot.1988/89:104 övertar detta ansvar - dl ansvar som svarar mot en sjättedel av densvenska statsskulden, sä det är ju inlehell omöjligl atl staten skulle kunna ikläda sig Om inget av dessa två alternativ anses möjligt, finns det elt tredjemoraliskt oantastligt alternativ, nämligen atl omgående lägga ned verksamheten. Det skulle intressera mig att höra om ulskoltsmajorilelenanser sig kunna finna något annal moraliskt acceptabelt alternativ än de tresom jag har nämnt, att reaktorinnehavaren tar fullt ansvar, all staten lar påsig hela ansvarel eller all verksamheten avvecklas. Om utskotlels förelrädareinle är villig atl svara på detta kommer vi - åtminstone från miljöparlielssida - all förfölja honom till dess vi får elt svar. förväntar sig av riksdag all den lardel fulla ansvaret förde verksamheter som den, genom de lagården harstiflal,accepierar. Om man inle vill la detta ansvar skall se till all dessaverksamheter omgående stoppas, dvs. i detta fall avveckla kärnkraften. Bortsett frän det som vi just nu diskulerar finns delflera moraliska skäl som är alldeles lillräckliga för all avveckla kärnkraften,nämligen uranbrytningens mänskliga och ekologiska konsekvenser, del intimasambandet mellan kärnkraft och kärnvapen saml de oöverskådliga riskerna med delnukleära avfaller. Även om skulle bifalla värl förslag om enkärnkraftsavveckling , krävs det atl man fram lill dess att den sistareaklorn är stoppad tar del fulla ansvarel för eventuellakärnkraflskaiastrofer. Sådana kan ju faktiskl inträffa under avvecklingsliden. Med det anförda yrkar jag bifall lill reservationen. Till vill jagsäga alt majoritetenföreställer sig all regeringen kommer atl arbeia internationellt med dennafråga, vilkel i och för sig är bra. Jag har förskräckligt svårl alt förstå hurdel kommer sig alt om tog sitt fulla ansvar - samma ansvar som mankräver att varje bilägare skall la, en obligatorisk försäkring som som täckerden högsta länkbara skada sorn man bedömer att man kan åstadkomma - så skulledetta leda till all andra nationer sänkte sina krav. I delta anförande instämde (). 103 (vpk): Jag skall fatta mig myckel korl. Försl villjag deklarera all jag lill fullo instämmer i vad sade. Jag villundersiryka all med de tragiska erfarenheler som mänskligheten har av vadkärnkraflen kan orsaka - och som del finns skäl för all erinra jusl -finns det all anledning för att gå i spetsen för alt tvingakärnkraftsindustrin att la ansvar för sin verksamhet. Tyvärr kan det här inle bli fråga om elt fulll ansvar.Avfallsproblemaiiken kommer all bestå framåt. Vi har inte ensdiskuterar hur man skall garanlera sig emol framtida olyckor när det gälleravfallet. Det går inle alt föreställa sig vad delta avfall kan förorsakaom 100 eller . I detta perspektiv är vi många som är medvetna om atl delbäsla 118 naturligtvis vore alt vi aldrighade infört kärnkraften, vare sig i eller Men har vi den och det minsta vi riksdagsledamöter /89:104 kan göra är all se lill atl kärnkraflsindustrin får la ansvar för sinverksamhet. Naturligtvis inser också jag alt om den skulle göra det, skulle del leda lillså höga kostnader, atl man med all sannolikhet skulle anse verksamheten ° olönsam.En positiv effekt av della kan ju inte bli annat än att kärnkraflen avvecklassnabbare än man har tänkt sig. Del är också en anledning lill alt arbeia föratt tvinga kärnkraflsindustrin all ta ansvar. Med del anförda villjag yrka bifall lill reservationen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslul i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 18 § Föredrogs lagutskoltds belänkande 1988/89:LU24Inleckning av bosladsräll. 104 (): En av de vikligasle förulsällningarna för atlvi alla skall kunna fungera ule i samhällslivet och i en gemenskap ärtillgängen på bra bostäder. har därför under åtskilliga år arbelalför en bättre bostadspolitik. Vi anser alt de nuvarande byråkratiska ochreglerande inslagen i bostadspolitiken måste minska. All del råder brisl påbostäder hänger samman med nedlrappningen av bostadsbyggandei men också medtrögheten på marknaden, som i sin tur leder lill ett ineffektivt utnyttjande avbostäder, l.ex. vad gäller bostadsrätten. Bostadsrätten är enligl många bostadskonsumenter en braform av boende, och folkparliel delar den uppfattningen. Bostadsräitsägarensläller upp med ell gemensamt ansvarstagande för föreningens angelägenheter,och en konsekvens av delta är atl boendekoslnaderna ofla blir lägre förbosiadsrättsägarna än för andra boende med hyresrätt, därför all man hjälps ätmed skötsel och annal - man bjuder pä sitt arbele. Därför borde samhällel uppmunlra bostadsrältsägandet istället för atl sälta käppar i hjulen. Möjligheterna all bildabostadsrättsföreningar har tvärlom pä olika säll försämrats av regeringen,senasl genom beslul atl stoppa räntebidragen när allmännyttigafastigheter säljs lill hyresgästerna. Den borgerliga regeringen försökle pä sintid all i stället underlätta möjlighelen atl bilda bostadsrättsförening, vilkelden socialdemokratiska regeringen sedan stoppade. betänkande 24 handlar om möjligheten atlinleckna bo sladsräll, och har tillsammans med och centerpar tiet fogat en reservalion lill betänkandet, där vi har anslutit oss lill den moderata molionen om tillåtelse atl göra en inleckning i bostadsrätten - en möjlighet som saknas. Vår uppfattning är att den enskilde bostadskon- sumenlen därigenom bältre skulle kunna finansiera sitt boende. Möjlighel alt göra inteckning gäller ju för egnahems- och villaboende - varför inte för 119 bosladsräll?Del skulle framför alll kunna underiälta en övergäng frän hyresrätt tillbostadsrätt- men del kanske inle är önskvärt i elt socialdemokratisktsamhälle? Vi i folkparliel anser att de boendes önskemål på alltsätt bör uppmuntras. Det måste vara utgångspunkten för en sund bostadspolitik.Valfriheten måsle öka, och slalen skall inle genom ekonomiska styrmedel elleradminislraliva regleringar gynna vissa och missgynna andra upplätelseformer,vilket sker. Vi skall inte lala om den orättvisa behandlingen av Svenskabostadsrättsföreningars centralorganisation, som vi hade en debalt om för enlid sedan. Ulskollsmajorilelen säger i lagutskoilds belänkande alldet saknas möjlighel an göra inleckning i bosladsräll och nöjer sig lydligenmed den nuvarande tingens ordning, även om man hänvisar till atl bostadsrätterkan användas som pantobjeki. Men frågan iränger ändå pä: Varför kan inle de Ivåboendeformerna egnahemsboende och bosladsrätlsboende ges likvärdiga villkor,dvs. möjlighet till inleckning? Var finns logiken? Det skulle ge flermänniskor, framför allt unga människor, möjlighet lill ett bra boende, skapaslörre rörlighet på fastighetsmarknaden och innebära betydligt lägreboendekostnader. Förslaget om en författningsändring med innebörd allinleckning av bosladsräll kan införas är lika akluelll i är som tidigare är däfrågan har förts fram till avgörande i . Jag yrkardärför bifall till reservationen lill lagulskoltets betänkande 24. 105 (): betänkande LU24 handlar ominleckning av bostadsrätt, som sade. Det är inte någol nytt ärende,som vi också har hört, utan det återkommer år , senast våren 1988.Ulskoltsmajorilelen har tidigare avstyrkt motioner i ärendel, och det har vigjort därför alt utvecklingen har visat alt bostadsrätt anses vara en godsäkerhet. Vi socialdemokrater är inte, som sade, inne påtanken all låta vissa människor komma i en sämre silualion än andra, ulan vivill självfallet atl människor skall ha frihet atl välja boende. I delta sammanhang har vi tidigare inte tyckt atl det harvarit angeläget all tillstyrka della motionsyrkande, och vi har sammauppfattning i är. Vi har tillät noga pä della och har funnit all utvecklingenhar gått därhän att bostadsrätt numera betraktas som en mycket god och avlångivarna allmänt accepterad säkerhet för län till bostadsrällsinnehavare ochbosladsrällsköpa-re. Det finns alltså inte någon anledning all ändrauppfaltningen från tidigare är. Därför yrkar jag. herr talman, bifall till utskottelshemställan och avslag på molion L505 och reservationen lill belänkandel. 106 (): Del är sant. som säger, alldenna fråga inle är ny, men den är inte sämre för det. Om man vill ha enförändring måsle man arbeiapä det sätlel alt man lar upp ell förslag tills det slutgiltigt kan bifallas avmajoriteten. och jag borde kunna vara överens om attdel finns sä många krissymptom inom bostadsmarknaden atl vigemensamt skulle försöka arbeta bort de regleringar som hindrar en störrerörlighet på bostadsmarknaden. På så sätt kan unga människor beredasmöjligheler att komma över en bostadsrätt, genom att det går atl görainteckningar i bostadsrätten. Det förhållandel råder inte . I ulskoUsbelänkandd kan man mellan raderna läsa all denutredare som har tillsatts för att se över bosladsrältslagen inte fick iuppgifl alt la upp frågan om möjligheten atl göra inleckning i bostadsrätt, ochdel beklagar jag mycket. Denna fråga är myckel angelägen, och jag beklagar allsocialdemokralerna har den rigida inslällningen just lill ägandet avbostadsrätt. 107 (): Jag tänkte jusl nämna den utredare somtillkallades 1986, och som presenterade ett belänkande omöversyn av bosladsrältslagen. Precis som sade fanns inle frågan ominteckning i bostadsrätt med i direktiven. Det stod nämligen atl frågor ombostadsrätt i vilka klara ställningstaganden gjorts av inteskulle vara med. En av de frågor där ell klart slällningslagande gjorts gälldejusl inleckning i bostadsrätt. Jag tycker inte att vi behöver ta åt oss avpåsläendd all vi är rigida. Jag anser i alla fall alt en bostadsrätt i dettasammanhang är en fullgod säkerhel. 108 (): Del finns bevis på atl den socialdemokratiskaregeringen inte har varit särskilt förtjust i bostadsrältsägandet. Frän förrebostadsministern kom elt förslag om atl en form av hembud skulle råda för HSB,och andra bostadsrätter. Jag konstaterar alt vi har olika uppfattningar i dennafråga. För min och de borgerliga partiernas del bör bostadsrältsägandetuppmuntras och inle förhindras. Överläggningen var härmed avslulad. (Beslul i ärendet skulle fallas vid nästa arbetsplenum.) 1988/89:LU25Vissa skadesländsfrägor. Beiräffande detta betänkande konstaterade talmannen allingen lalare var anmäld. (Beslul i ärendet skulle fallas vid näslaarbelsplenum.) Prot.1988/89:104 20 § Föredrogs 26 april1989 lagutskotlels betänkande ---------------------- 1988/89:LU26Fotografers rättigheter. 109 (): Fotografer hör precis som konstnärer,regissörer och koreografer lill dem som skapar i samhällel. Det tror jag all deflesta håller med om. Tillsammans med kulturarbetare av olika slag dellar de itillblivelsen av filmer. Men skyddas alltså fotografernasrättigheter i en speciell fololag, medan de övriga som skapar del konstnärligaverket, dvs. filmen, skyddas av upphovsrätlslagen. Vi i tycker atldet är principiellt fel all fotograferna inte redan är integrerade iupphovsrättslagen. De hör ju naturligt till bildkonstnärskollektivel. Det är myckel som ryms inom begreppen litterära ochkonstnärliga verk. föreslås att också datorprogram skall räknas dil.Upphovsman fär då skydd i upphovsrätlslagen. Del är synnerligen olyckligt altsärbehandla fotograferna. Deras verk riskerar nu alt fä elt godtyckligt skydd. Utanför är fotograferna i regel integrerade. Det ärde även på . I finns ett förslag lill en fullständig integrering. Flera skäl talar för atl fotograferna iSverige fär sitt skydd i upphovsrätlslagen. Bl.a. bör deras alster lagleknisklbehandlas precis som alla andra alster av skapande verksamhel. Likaså skullevissa gränsdragningsproblem undvikas och samstämmigheten mellan kulturpolitikoch immaterialrätl bli bällre. En upphovsrättsutredning pågår visserligen sedan 1976.Enligl kommitté-beräiielsen skall den ha slutfört siu arbete 1990. Vivel att ulredningen överväger även fotorällen. Men vi i anser detvara självklarl atl vi skall ange vär ståndpunkt lill den sillande utredningen,för att undvika oklarheter. Det är också enligl vår mening bra för utredningenatl den fär en klar signal från om inslällningen lill integrering avjust fotografers rättigheter i upphovsrätlslagen. Därför yrkar jag bifall tillreservationen till lagutskotlels belänkande nr 26. 110 (); Som redovisade skyddar vi litteräraoch konstnärliga verk genom upphovsrätlslagen. Den lagen gäller alltså intefotografier, utan fotografier skyddas av en särskild lag. Renl allmänt kan mansäga - jag håller med pä den punklen - alt den lagen ger ettsvagare skydd. Fotograferna har inte samma skydd som övriga som utövar litteräreller konstnärlig verksamhet. Ett exempel på en sådan skillnad mellan lagarna är attfotografer måste få sina verk klassade som konslnärliga eller vetenskapliga för alt få den skyddslid på 50 är som gäller i upphovsrätlslagen. I annat fall är skyddel ofta kortare än 25 är. De här olikheterna i lagsliflningen har länge gett upphovtill elt förståeligt missnöje hos fotograferna. Därför har den sittande upphovs- 122 rällsulredningen fått direktiv ocharbetar för fullt med atl utreda möjlighe- terna allstärka skyddet för fotografers verk. Utskottet har kunskap om all ulredningen precis nu arbelarmed de här frågorna. Arbelel har kommil så längl alt utredningen räknar med allinom la ställning till frågorna. Att i det lägel,som folkparliel föreslär, skulle gä in och göra ell uttalande lill ulredningen,som är inne i slutskedet av sitt arbele, har ulskoltsmajorilelen funnitolämpligt. Jag tror renl allmänt all skall vara försiktig och sparsammed atl göra uttalanden när del inte är nödvändigt. Del är viktigare atlregeringen får signaler från när verkligen vill ha fram ellbudskap lill regeringen. Skulle vi i lid och olid sända signaler tillregeringen, som skulle vidarebefordra dem till olika utredningar som vi velarbelar med frågorna, iror jag att del skulle avtrubba och minska respekten förriksdagen. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till lagutskottets hemslällanoch avslag pä den reservalion som är fogad till betänkandet. 111 () replik: