prot · GC0996 · 1988-12-31 00:00:00 — Vi vet nu alt det kommer att bli utomordentligt svårt attnå målel till 1991. har gjort beräkningar som lyder på all mani många kommuner räknar med all inle kunna nä målet. Varför har vi då dessa stora brister i barnomsorgen? Ochvarför har vi så slora personalbrisler? Jag tror att del finns många olika skällill del. Låt mig nämna fyra: skäl är nog att vi i historiens ljus måste konstateraatt vi har gjort planeringsmissar i utbildningen av barnomsorgspersonal. Detskedde för inte så mänga år sedan neddragningar i utbildningsvolymen. Delföreföll väl då kanske klokt, men det framslår inte som klokt när vi titlar pådel från dagens utsiktspunkt. En annan orsak till personalbrislen i barnomsorgen menockså i sjukvården och inom är den starka överhettningen i svenskekonomi. Vi har fått en mycket stark rörlighet på arbetsmarknaden, som medföratt arbeiskraften både i storstadsområdena och pä andra håll andra jobbsom rnan tycker är intressanta all pröva och som kanske ger bällre belall. Densiarka överhettningen är resultatet av en illa hanterad ekonomisk polilik. Frånfolkpartiets sida sade vi , dvs. före vald, all delbehövs en åtstramning i den ekonomiska politiken. Prot,1988/89:96 impopulärt att inför elt val säga en sådan sak. Men vi sade det, ochvi var ensamma om alt framhålla att detbehövdes en åtstramning. tydligtatt del var nödvändigl med en åtstramning och all det fortfarande behövs enåtstramning. , , lär det komma förslag om en åtstramning ikompldleringspropositionen. Men del är nu sä dags! Landet har drabbats hårt avden felslagna ekonomiska politiken. De som får beiala priset för den politikenoch för överhettningen är i mycket stor utsträckning de handikappade, de gamla,de sjuka och barnfamiljerna, som inte får tillräcklig vård och omsorg för sinabarn. En tredje faktor som kan ha medverkat lill all vi har enför dåligt utbyggd barnomsorg tror jag är att statsbidragen successivt harurholkats. Vi hade 1982 en slor debalt om hur slora slatsbidragen tillbarnomsorgen skulle vara. Socialdemokralerna avgav då ett av sina fyra heligavallöften, som gick ut på att man skulle höja slatsbidragen till barnomsorgenfrän 40 procents koslnadsläckning lill 49 procents kostnadsläckning. ärstatsbidragen lill barnomsorgen , alltså under den nivå somsocialdemokraterna val ansåg vara familjefientlig och barnfientlig.Kommunförbundet har räknat ul hur mycket pengar som kommunerna förlorat genomden här urholkningen av slatsbidragen. Den siffra man angivit är 5,5 miljarderkronor. har räknat fram att om kommunerna hade fått dessapengar, skulle de ha kunnal betala 80 000 platser i barnomsorgen. Delta äralltså ytterligare en faktor som spelat en roll för att driva fram krisen inombarnomsorgen. En fjärde faktor som jag tror har en viss betydelse är attregeringen har drivit monopollinjen mycket konsekvent. Man har sagt nej lillprivat barnomsorg. Därigenom begränsar man anlalel arbetsgivare på dettaområde. Om det finns flera olika alternativ och olika modeller tillgängligainom barnomsorgen - om man låter tusen blommor blomma - kommer det att lockafler alt söka sig lill barnomsorgen. Del är hell enkelt mer stimulerande allarbeta inom dl område där det finns flera olika arbetsgivare, där det finnsflera olika arbetsmodeller och där man kan utvecklas och förkovra sig inom sittarbetsfält. När , sedan socialdemokraterna givit upp sillmotstånd, fick starta dl eget daghem för sina anställda - och del var någol somman gjorde därför all barnomsorgen inte fungerade i de områden där de anställdabodde - blev det en fantastisk tillströmning av sökande förskollärare, somville jobba i den barnomsorgsformen. Detta var någoniing nytt, någontingspännande, någonting som man kunde göra något annorlunda av. Jag är övertygad om att ifall man släpper fram olikavarianter, sä kommer man också att uppmuntra fler att arbeta inom barnomsorgen. Men socialde mokraterna har dragit en egenartad gräns just kring barnomsorgen och sagt att här är del vederstyggligt att acceptera enskild verksamhet. Det är mycket egendomligt att gränsen dragits just här. Tittar man ul över det sociala fälteti övrigt, finner man inle alls den gränsen. I sjukvården har vi vissa inslag av privat verksamhel. I omsorgsvärden och familjevården har vi också inslag av privat verksamhet. I missbrukarvärden har vi betydande inslag av privat verksamhel. På alla andra sociala fäll än barnomsorgen som jag känner lill 106 har man faktiskt inslag av privatverksamhet, och även stalsbidrag kan kanaliseraspå olika vägar lill sådan verksamhel. Men jusl inom barnomsorgen har man avnågon för utomstående obegriplig anledning sagt att här är det fult eller felatt tillåta enskild verksamhet. Jag tror alltså alt detta vaktslående om enenhetlig monopolistisk verksamhetsform är yllerligare en faktor som harbidragit till all vi har en kris inom barnomsorgen. Det skulle nog hjälpautbyggnaden om vi kunde släppa loss och acceptera flera olika former. Självfallet skall vi även inom den offentliga barnomsorgenge större möjlighet för de anställda att forverkliga sina egna idéer. Det finnsstora möjligheler att utveckla den offentliga barnomsorgen. Det är fulltmöjligt att genomföra en avbyräkralisering av den offentliga barnomsorgen - enavbyräkratisering som innebär att föräldrarna får större inflytande öververksamheten. Vi får nog erkänna att relationerna mellanföräldrarna och daghemspersonalen uppfattas som förnedrande av föräldrarna. Mankänner sig som en supplikanl. Många har den erfarenheten all man försl måstegräla i telefonen inför den kommunala barnomsorgsassistenten för att få enplats. Man känner sig som att man står med mössan i handen inför daghemsföreståndaren.Man är hell enkell i underläge, därför all man efler myckel möda har sä altsäga tilldelats en plats och man känner sig osäker. Föräldrarna befinner sig idl underläge i förhållande lill barnomsorgen. Vi skulle må bra av alt ha en barnomsorg där föräldrarnahar en starkare ställning, där föräldrarna är uppdragsgivare och har störremöjlighel all slälla krav pä verksamhden och framföra önskemål om hur den skallbedrivas. Jag vill tillfoga all jag inte tror att barnomsorgenskulle må bra av en lösning som innebär att man enbart har föräldrarna somuppdragsgivare. Vi vel alt del också finns en mängd sociala problem sombarnomsorgen har att lampas med. Del finns - som del heter pä byråkratiskriksdagssvenska -"barn med behov av särskilt stöd". Det finns barnfrän invandrarmiljöer, handikappade barn och barn med andra behov som vi måstese till all vi kan ta hand om. Del är viktigt att man inom barnomsorgen har ett socialtutrymme - ell utrymme för all hjälpa och integrera barn som mår väldigt bra avatt umgås med andra barn. Detta hindrar emellertid inle alt det ändå vore braom föräldrarnas ställning kunde stärkas i jämförelse med den ställning som de har, då de känner sig sä förfärligt svaga, så förfärligt maktlösa iförhällande till barnomsorgen och dess kommunala makthavare. Till delta belänkande är fogat elt antalkloka folkpartireser-vaiioner som jag härmed yrkar bifall lill. Debatten ombarnomsorgen har pågått länge nog. Jag skall därför inte förlänga mittinledningsanförande. 106 (): De nuvarande statsbidragen är orättfärdiga.Genom.bidrags-konslruklionen förvägras föräldrarna räll alt välja barnomsorgutifrån vad de anser vara barnens bästa-återigen är vi inne på detta medvalfrihelen. Vi har redan konstaterat att alla föräldrar inte tycker sommajoriteten i denna kammare. Man kan hänvisa till hur många undersökningar somhelsl. Del är enkelt att få det svar man vill ha beroende på hur frågan ställs. Prot.1988/89:96 Genom att statsbidraget inte ärlikvärdigt för alla former av barntillsyn 13 april1989 tvingas kommunerna alt snegla pästatsbidragets storlek, i stället för att mera .j ... se till föräldrarnas önskemål. Omman ser till slesbyedskommunerna och deraskoslnad för barnomsorg i relation till hur myckel de far i slalsbidrag, är Slalsbidragelför glesbygdskommunerna betydligt mindre än för lälortskom- Socialdemokraterna prioriterar kommunala daghem som äröppna minst , och därför är det dessa daghem som får del störstastatsbidraget. Många föräldrar har dl mindre behov av tillsyn för sina barn ochskulle vara betjänta av ell daghem med kanske sex limmars öppethållande. Delblir dyrt för kommunen med denna lyp av daghem, eflersom slalsbidragel inleblir Slörre än för en enda daghemsplats. Sä stora är skillnaderna. Dessulom måste ett daghem som är öppel sex limmar drivas ikommunal regi. Ideella föreningar och andra organisationer får inte ett öre, omde vill öppna ett daghem med kortare öppethållande än åtta limmar. En del föräldrar vill ha en annan pedagogik för sina barn- Moniessori, Waldorf eller någon annan varianl. Men om daghemmet inle hålleröppel , finns det inte något utrymme för delta. Del är naturligtvis inle av omtanke om barnen ochfamiljerna som socialdemokraterna infört denna styrning, utan del är avideologiska skäl. Människorna lillhör arbetslivet. Båda föräldrarna bör finnaspä sin arbetsplats åtta fimmar per dag. Avvikelser från detta kan endastmedges av slalen. Så skulle man kunna säga, om man vill hårdrasocialdemokraternas resonemang. Detta synsätt framgår tydligt i densocialdemokratiska jämställdhetsrapporten. Här finns det inle någramöjligheler att vara flexibel. Många föräldrar har en slark önskan om all deras barnskall della i en förskoleverksamhet. har kyrkliga församlingarnekats stalsbidrag. Detta har vi påtalat i en reservalion som vi hartillsammans med de övriga borgerliga partierna. Vi anser att kyrkan börjämställas med andra trossamfund och därmed få statsbidrag till sinförskoleverksamhet. När vi diskuterade socialutskottets betänkande 17 snuddadevi vid det förhållandel att om enskilda, inlresserade och kunniga personer villöppna ett daghem, så blir det verkligen tummen ner. Dä heter del alt barnenblir en handelsvara för kapitalägare. Delta har uttalat i eninterpellationsdebatt för inle så länge sedan, och det är ju fullständigtabsurt. Flera försök att starta enskilda daghem har gjorts avförskollärare och andra. De har tillsammans med föräldrar uttalat önskemål omalt kunna göra della, beroende på all deras gemensamma mål är all barnen skallulvecklas på ett sätt som passar just dessa familjer. är väl ändå skälsom väger tungt, och det skulle också vara en fördel för barnen, derasföräldrar och även för kommunen. Jag tror inte alt alla familjer i värt land ännu harinsett hur nedlåtande de behandlas av socialdemokraterna. Om det bildas ettföräldrakooperativ eller om en förening vill öppna elt daghem går det numerabra. Men det har tidigare funnits dl stort motstånd också mot detta. Socialdemokralerna kan nog inle stå emot familjersönskemål i del långa 108 loppet, vilket vi också var inne påunder den förra debatten. mol olikaalternativa lösningar låter bara trista och tråkiga. Alla är medvetna Prot.1988/89:96 om alt del inle är familjerna ni företräder, ulan det är entrångsynt ideologisk läsning som är i otakt med både lidenoch med människorna. Det fungerar inle i längden. Ni kommer aldrig att kunna slå emot alla olika önskemålsom förs fram, eflersom del är myckel siarka krafter som ligger bakom dem.Dessa siarka krafter utgörs av de mänga människor som själva vill vara med ochha ett slörre inflytande. Vad har socialdemokraterna för lösningar alt komma med närmöjligheterna lill barntillsyn har minskat på grund av att daghem måsteslängas till följd av brist på personal? Jo, då kommer ni och talar omlagstiftning. Om-bara kommunerna tvingas att bygga ut barnomsorgen, blir alltbra. Det åren typisk socialdemokratisk lösning, som fullsländigl saknar fanlasioch inlevelse när del gäller hur människor vill ha det. Säg i ställd ja lill alla alternaliv. Ni har ingenting allvara rädda för. Många kommer säkerl all välja den kommunala barnomsorgen ochfler kooperativ kommer all växa fram. Låt enskilda daghem av olika slag erbjudafamiljerna barnomsorg. Låt statsbidragen bli likvärdiga för alla omsorgsformer,oavsett vem som driver verksamheten. Välkomna alternativen i slällel för allförbjuda och begränsa dem. Under sådana omständigheter behövs det ingenlagstiftning. Del bästa är att föräldrarna ges möjlighel alt välja barnomsorgufifrän jusl deras barns bäsla och inte ulifrån vad politiker anser vara braför deras barn. Jag behöver väl knappast, efler den debatt vi har hafl,tillägga alt del skulle vara positivt för utvecklingen av dessa alternativ altkombinera dem med dl vårdnadsbidrag. Dä kommer det inle alt vara brisl på varesig personal eller platser. Familjedaghemmen utgör ell värdefullt alternaliv förfamiljer, speciellt de som bor i glesbygd. För dem kan del ibland vara det endaalternativ som är praktiskt genomförbart. Mänga barn orkar inle efler enskoldag fortsätta alt vara tillsammans med mänga andra barn. Regeringen motsätter sig statsbidrag till barnomsorg fördagbarnvårdares egna barn. Enligt dl utslag i kammarräilen i är detdock möjligt alt ersätta dagbarnvårdare för värd av egna barn som är inskrivnai barnomsorg. En förutsättning är att utomstående dagbarn också finnsi hemmet. Jag lycker alt en självklar följd av den domen är all ocksåstalsbidrag skall utgå. Då behöver inle dagmammor byta barn med varandra förall ersällning skall utgå. Del måtte väl ändå socialdemokraterna tycka ärrimligt. Jag förväntar mig verkligen dl svar pä detta. Benämningarna förskola och daghem används ju litet hur somhelst. Vi tycker att benämningen förskola bör vara reserverad för dendaghemsverk-samhel som året före skolstarten skall förbereda barnen förlågstadiet. Allteftersom barnen blir äldre och nyfikenheten ochintresset för kunska per ökar bör detta stimuleras. Men barn har behov av mera pedagogisk träning än som förekommer . De behöver också lära sig att ta hänsyn, att vänta, all koncenlrera sig och all samarbela, för alt få en bra grund för goda arbetsvanor och inlärning. Vi lycker att förskolan bör ha mera av sådan pedagogisk inriktning. Prot.1988/89:96 I en reservation vi har gemensam medcenlern har vi bl.a. påpekat all vi 13 april1989 anser del vara vikligl att barn fårkunskap om de diska grunder vårt samhälle vilar påoch även om den iradition av humanism och medmänsklighet som grundas på kristna värderingar.Herr talman! Härmed yrkar jag bifall lill de moderata reservalionerna. 107 (): Barnomsorg är för de flesta småbarnsföräldraren central fråga. All kunna förvärvsarbeta eller studera i förvissningen om attbarnen blir omhändertagna på elt säll som de mår bra av hör lill de absolutavardagsväsentligheterna. Del har rått en tämligen bred uppslutningkring uppfattningen att barnomsorgen skall byggas ut till full behovsläckning.Inte minst har vi frän hävdat detta . De borgerliga regeringsåren var en period av intensivutbyggnad av barnomsorgen både vad det gällde instilulionsplalser och platser ifamiljedaghem. Det var också som statsbidraget per platsökade mesl och kom upp till den hiltills högsta nivån. Detta hör inte till detsom brukar omnämnas särskill ofta från socialdemokraterna sedan de återvändeefler de sex borgerliga åren. Naturligtvis hade del höga slalsbidragel sinbelydelse för utbyggnaden, som var kraftig. Självfallet är det också viktigt hur statsbidragssystemetär utformat. Om det inte hade blivit regeringsskifte , skulle vi ha fältett syslem som varit neutralt gentemot olika omsorgsformer och således stått iöverensstämmelse med del som efterlyses i reservalion 2 i detta betänkande. Nublev del i stället vid den lidpunkten dl särdeles tillkrånglat syslem, somdessulom verkade styrande på ell sätt som inte var bra för vare sig kommunernaoch deras planering eller barnfamiljerna, som fick en lägre grad av valfrihet. Statsbidragssyslemet har emellertid förbättrats underåren. Man har bit för bil rensal ul de sämsla inslagen. Del är nalurliglvisfall framäl, som vi i hälsat med tillfredsställelse. Än sä längeär emellertid stalsbi-dragsystemet långt ifrån bra, vilkel kommer lill ultrycki en rad reservafioner. är del för stora delar av , och inteminst , tämligen krisarlat för barnomsorgen. Personal slutar,dagisavdelningar stängs, personaltätheten minskar osv. Detta hör lill dedagliga rapporterna. Det vet alla. Jag måsle säga all jag lycker alt det bordevara naturiigi all i detta läge låla alla goda krafter samverka för att lösa deproblem som finns, i stället för all resa upp helt obegripliga hinder. Del harpä senare tid tydligt framgått från regeringens sida, och inte minsl frånfinansministern, all den offentliga sektorn inle längre är så helig försocialdemokraterna. I flera sammanhang har man varil inne pä att tillåta s.k.privata lösningar som delar av en större verksamhel. Jag är ganska övertygad omall det inle kommer all dröja särskill länge innan den socialdemokratiskamajoriteten i tvingas ge upp sitt motstånd mot daghem av sammakaraktär som Pysslingen. har redovisat en rapport som heler Varförslutar persona len inom barnomsorgen? Man har redovisat all brislen pä förskollärare kommer alt ligga på 6 500-13 200 årsarbeten. När det gäller fritidspedagoger 110 beräknas brislen bli 1 300-2 400 årsarbeten.Dess värre har man inle hitlal någonenkel orsak lill att del är så här, ulan man har pekat pä en rad tänkbara ochsamverkande orsaker. I flera fall har det emellertid visat sig att del är lättarealt rekrytera personal till olika typer av privat verksamhet. Jag har vid enpar tillfällen haft möjlighet all fråga berörd personal vad som är anledningenlill del. Då har man sagt ungefär så här: Del ger slörre arbelsglädje när manfår ett slörre ansvar i arbetet. Detta är erfarenheter som borde kunna las lillvara i den allmänna samling som måsle komma lill siånd för all vi skall klarabarnomsorgen och det beting vi har salt upp här i . Jag vill också ta upp en annan viktig fråga i detta sammanhang.Vi kan från sida inte acceplera all inle skallges samma ekonomiska möjligheter att bedriva förskoleverksamhet som frikyrkoroch exempelvis katolska, mosaiska och muslimska församlingar har. Eflersom vihar ett pluralistiskt samhälle och därför vill ge föräldrar möjlighet attpåverka sina barns uppfostran i enlighet med en religiös eller filosofiskövertygelse, måste detta givetvis gälla alla. Del är närmast olillständigl allutesluta alla dem som valt som sin församling. kommer alt ta upp frågan om dagbarnvårdarestillsyn av egna barn och statsbidrag i samband därmed. Jag vill därför, för attspara lid, bara ta upp ytterligare en fråga. Det gäller information omalternaliv barnomsorg. Jag vel inte för vilken gäng i ordningen vi icenterpartiet har motionerat i denna fråga. Jag vel heller inte vilken gång iordningen det är jag står här och pläderar för en sådan motion. Men en sak vetjag, nämligen alt motionen förmodligen aldi-ig har varil så befogad som juslnu, nu när det gäller att snabbi lösa problemen inom barnomsorgen och all fåfram en mångfald av utbud som hjälper kommunerna och barnfamiljerna all fä sinabehov täckta. Det gäller alltså att en rad modeller av existerande verksamhetersammanställs vilka skulle kunna vara till stor hjälp för alla som vill startaoch ta initiativ till en ny verksamhet på en ort. Någon sådan information finnsinle. Ulskotlsmajoritetens argumentering för sitt avstyrkande är därför heltenkelt god dag yxskaft - som vanligt, skulle jag kunna tillägga. Jag ber att få yrka bifall lill allareservationer som cenlern står bakom. 108 (vpk): I den förra debatten sade socialdemokratin bygger ul barnomsorgen efler de behov som de svenskabarnfamiljerna har av barnomsorg. Jag tror all del är sant. Det är vadsocialdemokraterna gör, och del är deras ambition. Den ambitionen har även vii vpk. Del är nog riktigt all socialdemokraterna har stämt av mol de svenskabarnfamiljernas önskemål, åtminstone visar de undersökningar och utfrågningarsom har gjorts bland svenska föräldrar alt det är på det sättet. Därför blirjag förvånad all i debatt efter deball fä höra de borgerliga partierna,, moderalerna och , lägga huvuddelen av sin argumentation pådet som de kallar alternativ, alternativ som oavsett hur man ser på dem berör enliten del, någon eller några procentandelar, av den svenska befolkningen. sade att man måste bryta med monopollinjenoch låta tusen blommor blomma. Jag tror att han skulle bli ganska ställd om jagbad Prot.1988/89:96 honom räkna upp 500 sådana blommor. Hans argumentation är av enklare typen. Jag lycker attDaniel Tarschys skulle kunna tala allvar här i ställetoch säga alt det inte finns speciellt många olika typer av blommor inom det härområdel. Jag har i varje fall inte sett så många sädana blommor, och jag harinle hört de fantasifulla borgerliga politikerna uppfinna nya blommor ochutveckla den svenska barnomsorgsfaunan. Jag får ett allmänt intryck av alt åtminstone DanielTarschys och har ganska dålig kontakt med verksamheten ule ide svenska barnstugorna. De beskriver åtminstone denna verksamhel på elt sådanlsätt att den inte går att känna igen för dem som har en daglig kontakt meddenna verksamhet. Del som sades om att människor står med mössan i handinför de kommunala makthavarna kanske kan förekomma, men jag tror inte alt delär någon regel. Jag tycker att det är all ullrycka sig nedsättande motkommunala barnomsorgsassistenter som är tjänstemän och inle maklutöva-re, motkommunalpolitiker, som jag har varil och som flera av ledamöler harvarit, och mot förskollärare, barnskötare och fritidspedagoger. Del är väldigtsällsynt all dessa människor utövar någon form av makt. I stället bemöter deofta föräldrarna myckel hänsynsfullt och är lyhörda för föräldrarnas oro ochproblem. De är också rätt kunniga när del gäller att ställa upp och bemötadessa problem och ge råd och slöd. Det är väl riktigt som säger, att detfinns stora problem. Och man kanske kan säga att barnomsorgsutbyggnadenbefinner sig i en kris. Del har gjorts ulbildningsmissar. Jag anser all detmåste göras en rejäl översyn sä att man kan lösa problemet med bristen påpersonal och få lillbaka folk till yrket. Man måste också utbilda mer. Del kanske på många sätt. Besluten om utbyggnaden kan l.ex. ske ute på barnstugornaoch genom att personalen ges uppmuntran och stöd och bällre belall för sittansvarsfulla jobb. Del kan även ske genom alt personalen får uppmärksamhetbl.a. i form av vidareutbildning. Delta område har varit eftersatt under i slorl sett hela1980-talet. Del finns t.o.m. pengar avsatta i form av stalsbidrag förvidareutbildning och fortbildning av personalen. Kommunerna har inte variltvungna, åtminstone har del inte uppfattals på del sättet, att använda dessapengar lill fortbildning. Mol den bakgrund med urholkade statsbidrag somDaniel Tarschys redogjorde för har dessa anslag i myckel lilen ulslräckninggått dit de skulle, dvs. lill vidareutbildning och fortbildning.Socialutskottet har gjort ell tillkännagivande till regeringen, vilket jagtycker är bra. För egen del hade jag velat gå längre och tillstyrka BerithErikssons molion i vilken del framförs krav på ell tillkännagivande lillregeringen om au samma regler skall gälla den kommunala barnomsorgen som denbarnomsorg som organisationer och kooperativ driver, eftersom de inte får sinavidareutbildningspengar, dvs. statsbidragen, om de inte redovisar all dessapengar används jusl till del som de är avsedda för. att barnomsorgen under den borgerliga epoken byggdes ut snabbt ochalt statsbidragen dä var generösa. Del är möjligl att slatsbidragen dä varhöga i förhällande fill vad de är , men de borgerliga partierna har 112 inte upplevtssom pådrivare som har stimulerat, stöttat och legatbakom utbyggnaden av den kommunala barnomsorgen. Tvärtom har de borgerliga partiernaupplevts som en broms. I stället har ulbyggnad kommit lill stånd och gåttsnabbast i kommuner där socialdemokraterna och vpk har haft majoritet. Med denna inledning behöver jag väl inte påpeka att jagoch övriga i vpk är positivt inställda till en snabb ulbyggnad av barnomsorgeni främst daghems-och fritidshemsform som har påbörjats i . Vi lycker attutbyggnaden går för långsamt och att kvaliteten skulle kunna vara bällre.