prot · GC09127 · 1988-12-31 00:00:00 — Jag tycker att socialdemokraterna skulle inse att bönderfaktiskt är kloka människor som med stöd av samhället vill driva ett jordbruksom är till gagn för alla människor i det här landet, som är miljövänligt ochsom producerar bra livsmedel. Det finns inga delade meningar om det. Detta har också ett samband med politik på andra områden.En 34 omläggning t.ex. till odling avenergiskog eller andra energigrödor kräver faktisktockså en energipolitik från samhället som befrämjar en sådan utveckling. Denhar lyst med sin frånvaro. Hela den här viktiga utvecklingen mot en omläggningav en del av jordbruket till sådan odling har hämmats och stoppats upp. Därhade vi kunnat nå mycket längre, om det hade funnits en litet mer genomarbetadoch sammanhängande politik från socialdemokraternas sida. Anf.27 () replik: Programmet fortgår, sade , närdet gäller kemikalieanvändningen. Löftet från regeringen i valrörelsen varatt kemikalieanvändningen i jordbruket skulle halveras . Jag harkollat upp med SCB för ungefär en månad sedan, och det visar sig att den intehar minskat i någon nämnvärd utsträckning alls. Man ställer sig naturligtvis frågan: Vad skall hända detsista året av de fem? Vad är det för någonting i programmet, som tycks finnasnågonstans, som skall få ner kemikalieanvändningen till hälften ? Detär precis detta kräver i en reservation, eftersom vi tycker attdet var ett bra löfte av regeringen , Det vore intressant att få enupplysning om vad det här programmet egentligen innehåller som fortgår och somstår färdigt enligt löftet , om känner tilldet. Sedan vet jag att det kommer en avfallsproposition ,och förhoppningsvis kommer rötslammet in där. Vår motion, som behandlas ,om att sänka gränsvärdet var så att säga en vinnande passning tillsocialdemokratin, eftersom man angrep i valrörelsen förra åretjust på den punkten. Den passningen vill ni tydligen inte ha. Det visar baraatt ni inte är så mycket till miljöparti, i varje fall inte än så . När det sedan gäller den alternativa odlingen fick jaginget svar på varför man motsätter sig en förbättring av rådgivningen. Det harju visat sig vara den som utgör nålsögat. Det finns en mycket stor efterfråganpå sådan rådgivning. Jag tycker därför att det borde vara ganska lätt försocialdemokraterna att nappa på det fina budet. 28 () replik: Det är riktigt, , att det intestår något om nedtrappning. Det står att samhällets delansvar skall minska, ochdet nämns också att det skall upphöra. Ordet nedtrappning nämns dock inte. Detär ändock helt klart att det måste vara senaste beslut som gäller.Man kan inte gå tillbaka och säga att då fattade ettannat beslut. Nej, , jag är inte misstänksam när detgäller jordbrukarna och deras medverkan. Jag vet dock att det ofta är ekonominsom avgör. Har man garantier för att samhället svarar för av kostnadernaför spannmålsöverskottet upp till , väljer man självfallet denenklaste och mest lönsamma vägen. Jag är medveten om att det är problem med atthitta alternativ och andra produktionsformer, om man inte kommer fram genom denischer som kanske hade varit önskvärt. Det är också ganska osäkert att ge sigin på sådant. 1 och med att man är tryggad om man bara producerar spannmål,förblir det ju så. Vi vet ju att det inte hände någonting Prot.1988/89:127 , utan spannmålsvolymen var kvar på ungefärsamma höga nivå - . Förra åretminskade volymen, på grund av det programsom vi då var överens om, . finns det risk för att Det vill vi inte vara med om. vice talmannen anmälde attBengt anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytteriigare replik. 29 (): , som jag har suttit iriksdagen, har det norrländska jordbruket tilldragit sig ett mycket stortintresse när vi har diskuterat det i kammaren. Det gläder mig, eftersom jagkontinuerligt arbetar med det på hemmaplan. Som ledamot i en lantbruksnämnd kanjag se och förstå hur de förslag och beslut som vi fattar här i Stockholmpåverkar näringen och de enskilda lantbrukarna i verkligheten. Det är kanskeockså så att vi - jag är inte ensam om denna verklighetskunskap - påverkas tillatt skydda och värna om en struktur och produktionsinriktning som andra,utifrån sina utgångspunkter, söker förändra. Det finns emellertid mycket goda grunder för att värna enfortsatt livsmedelsproduktion i norra . Utan inbördes prioritering villjag nämna följande punkter: * Allt fler konsumenter kräver endecentralisering av livsmedelsproduktion och vidareförädling. « Miljösituationen kräver, så långtdet är möjligt, att vi skall ha korta transporter för den dagligalivsmedelsförsörjningen. * Jordbruksproduktionen i norraSverige utförs på ett sätt som utgör ett mål för övriga landet, nämligen med ett minimum av konstgöd ning och växtgifter. * Viljan att halivsmedelsproduktion som bas för sysselsättning och liv på landet är mycket stor. Den omfattas inte bara av lantbrukarna själva, utan också av opinionen bland de människor som bor i sådana områden. Att jag nu försökerprecisera mofiven för att man skall ha ett jordbruk i hela landet beror på attdet ibland i den politiska debatten uppstår sådana tankar som de som bl.a.finns refererade i socialdemokraternas motion nr Jo60, som är undertecknad avsocialdemokrater från samtliga skogslän. Dessa tankegångar, som man vänder sigemot litet grand, har andra utgångspunkter än de jag har redogjort förinledningsvis. Dessa tankegångar har en befolknings- ochsysselsättningspolitisk ansats. Det anses viktigt att det bor folk på landet, iglesbygden. Glesbygd definieras ibland som och landet norrut, medundantag för kusten och Storsjöområdet. Det är självfallet viktigt att det bor folk i så gott somhela landet. Vi måste då ärligt ställa oss frågan: Varför väljer folk i grundenatt bo i inlandet, i de glesare delarna av ? Ja, en del väljer det därför att de tyckerom miljön. Deuppskattar naturen, 36 den friska luften och det renavattnet. Jag är övertygad om att de allra flesta. oavsett omde driver lantbruk eller inte, har en känsla av att det finns något i denaturliga förutsättningarna i bygden som är viktigt och som utgör denfundamentala grunden för sysselsättning, bosättning och utveckling i området. Vi har haft en gruvnäring, som har bidragit till att skapavälstånd i landet. är den näringen dock i avtagande. Vi har enskogsnäring som blir alltmer mekaniserad och oberoende av ortsbefolkningen. Vihar en jordbruksnäring i dessa delar av landet som, om den inte erkänns för vadden faktiskt står för, kommer att gå samma öde till mötes som tidigarebasnäringar. Vad har människor då kvar att känna stolthet över? Hur skall dekänna sig nyttiga? Jag känner stor tillfredsställelse över denuppslutning kring det norrländska jordbruket som har kommit till uttryck iutskottets betänkande. Vi har höjt den generella uppräkningen av prisstödet, frånpropositionens förslag på 55 miljoner till det dubbla. Det visar att det finnsen vilja hos utskottet att leva upp till livsmedelspolitiska beslut,som innebar att omfattningen på volymen i norra bör motsvara 1984 årsproduktion. Kan man då tro att Norrlandsstödet förmår svara emot dennamålsättning? Går man in och studerar utvecklingen på jordbruket i såfinner man, till mångas förvåning, att vid en jämförelse under 1984-1987 mellanmjölkföretag i olika delar av landet, uppvisar norra den mest lönsamma,eller man kanske skall säga den minst olönsamma, utvecklingen. För att komplicera bilden ytterligare visar dock andrastudier att trots denna relativa lönsamhet går avvecklingen av jordbruk någotsnabbare i norra än i riket i övrigt, trots vår målsättning från 1985.Studerar man en mycket aktuell statistik, nämligen mjölkinvägningen för åretsfem första månader, finner man att den minskar i med2,och i Nedre , medan den ökar hos Arla . Manmåste självfallet dra några slutsatser av detta. En slutsats är attstödsystemet inom är felkonstruerat. Det skapar samma orättvisa inomden regionen som det generella stödsystemet skapar i hela riket. Man måste emellertid också ifrågasätta om det enbart ärbristande lönsamhet som är det största problemet för Norrlandsjordbruket. Detfinns andra orsaker, som kanske är litet underskattade som utvecklingsfaktorerför en levande landsbygd och för ett bibehållet jordbruk. Landsbygdens kvinnor har bidragit på ett mycket positivtsätt för att peka på detta. var LRF-kvinnor från helalandet här och demonstrerade. Även om det framstod i TV som att inget politisktparti ville ta emot dem, så gjorde vi faktiskt det. Många av oss som är här ikammaren nu var ute på och talade. Vi förde dessutom timslångaenskilda samtal på våra resp. partikanslier. reste en delegationkvinnor från hit ner. De fick träffa företrädare från alla politiskapartier och framföra sina åsikter. Vi fick då ta emot åtskilligt.Grundbudskapet från kvinnorna var att vi skall ha en levande landsbygd och attdetta kräver en mängd åtgärder. Det handlar om att kunna se helheten och inte enbartdelarna. Helheten består av en bra infrastruktur och en god barnomsorg även påobekväma tider. Det handlar om att fortsätta att satsa på den offentligasektorn, eftersom den har betytt mest när det gäller sysselsättningen pålandsbygden. Prot.1988/89:127 Det handlar om att förbättra de sociala och kulturella villkorenför landsbygdens befolkning. Dessa saker har tidigare inte kommit fram så tydligt idebatten, men erkänns de som villkor för en levande landsbygd. Att de unga kvinnorna flyttar tidigare än de unga männenär ett problem som vi diskuterat tidigare i denna kammare. Ett av skälenhärtill är den smala arbetsmarknaden. Vi måste hitta medel för att.skapamöjligheter till andra jobb än dagens. Det var den ursprungliga tanken med detsärskilda anslaget till ett program för åtgärder för jordbruket i . Meneftersom nya företagsidéer inte föds med ett nytt anslag, har dessapengar kommit att användas också till en utveckling av det traditionellajordbruket. I årets prisproposition uttrycker jordbruksministern litet grandsitt ogillande över detta förfaringssätt genom att ge anslaget ett snävareanvändningsområde. Anslaget bör enligt propositionen gå enbart tillkombinationssysselsättningar och kompletterande näringar, såsom denursprungliga tanken var. Inom jordbruksutskottet har vi varit överens om attdetta är en för snäv definition. Därför har vi genom vår skrivning på s. 76velat vidga möjligheterna till ett något mer flexibelt användningssätt ävenkommande budgetår. Jag vill emellertid betona att jag tror att den idélusta ochkampanda som ska leva! har skapat kommer att medföra attgoda företagsidéer, som också håller , kommer att utvecklas, och tilldessa är de här pengarna mycket bra. Med detta vill jag yrka bifall tilljordbruksutskottets hemställan vad avser Norrlandsjordbruket och avslag påsamtliga reservationer i det avseendet. 30 () replik: Jag har inte särskilt stor anledning attgräla på efter hennes anförande. Men jag måste ändå fråga hurman efter detta anförande skall kunna förstå att regeringen utgår ur sammaparti som företräder. Vad regeringen och stämmer ju inte något vidare överens. När det gäller Norrlandsjordbruket hänvisade MargaretaWinberg till beslutet om att man skall upprätthålla produktionsvolym.Det har vi inte klarat. Då är det viktigt att titta på vilka siffror när detgäller uppräkningen av stödet som finns med i debatten. Jordbruksnämndenförordade en total uppräkning med 251 miljoner. Det förslaget har vi icenterpartiet stött. I jordbruksutskottet har vi i huvudsak kommitöverens om 155 miljoner. Men jordbruksministern förordade bara 100 miljoner.Jag tycker att man bör ha hela detta perspektiv klart för sig när man talar omvar man står. I fråga om vad man skall göra delar jag MargaretaWinbergs oro. I den parlamentariska arbetsgruppen har det redovisats att jordbruket som basnäring minskar i betydelse, och man har sagt att det i stället är viktigt att befrämja service och boende. Jag vill gärna fråga om hon tror på den tanken och om hon kan stödja de propåer som tydligen utgår från regeringshåll, nämligen att man skall nedvärdera basproduktionen jordbru- 38 ket och tro att folk i glesbygdernakan syssla bara med att serva varandra. trorinte att det kommer att fungera så utan att det är nödvändigt att se tillatt Prot. 1988/89:127 det finns en basproduktion som är knuten till ytan. Då måste vi avvisa 2junil989 tankegångarna att man kan nonchalera basproduktionen - jordbruket och \ skogsbruket- som grund för dessa regioner. I det sammanhanget är det av P 8 8 ännustörre vikt att man använder det särskilda stödet för åtgärder på jordbruketsområde även för detta ändamål. Detta underströk också , ochdet vill jag gärna ge henne ett erkännande för. Det är bra, men vi måste taställning för en basproduktion i jordbruket i glesbygderna. Det finns nämligeninte så mycken annan basproduktion där. 31 () replik: Det var ett sympatiskt anförande somMargareta höll och som jag till stor del vill instämma i. Jag leverockså nära det norrländska jordbruket och är väl förtrogen med de problem manhar där. Det är också ett av skälen till att de gröna aktivtarbetat för att få förbättringar och till att vi har fyra reservationer medförslag till förbättringar utöver dem vi fick igenom i utskottet med hjälp avbl.a. Precis som säger är jordbruket iskogslänen väldigt viktigt för hela bygdens överlevnad och för alla näringar.Faller jordbruket, faller på sätt och vis hela bygden. Det är fråga om ett ihög grad miljövänligt och småskaligt jordbruk, som i stor utsträckning jobbarenligt de principer som vill skall gälla för hela Sverigesjordbruk. Jordbruket i är ofta kombinerat med andra sysselsättningar. Jag skulle vilja uppmana att vidvoteringen ta ställning för ytterligare förbättringar för Norrlandsjordbruket,t.ex. genom att rösta för reservation 26 om ett förbättrat produktionsstöd tillNorrlandsjordbruket och för reservation 29 beträffande anslaget till särskildaåtgärder för jordbruket i norra . Det har visat sig att det anslagethittills använts på ett mycket bra sätt. Anslaget har fått den flexiblaanvändning det skall ha genom de ändringar av propositionstexten sommajoriteten i utskottet kommit överens om. Varför inte rösta också förreservation 30 beträffande stöd till nyetablering, vilket syftar till att fåunga människor att i större utsträckning satsa på jordbruk i norr? Här kommerden stora krisen under . Varför inte stödja ocksåreservation 31 om en ändrad stödområdesindelning? Vi går i detta fall påjordbruksnämndens förslag och anser att det är ganska obegripligt attutskottsmajoriteten inte velat acceptera det förslaget. 32 () replik: Jag tycker att det verkar som om försöker konstruera en motsättning mellan den socialdemokrafiska gruppeni jordbruksutskottet och jordbruksministern. Det har han inte så mycket för,eftersom det inte finns någon sådan motsättning. När det gäller höjningen avNorrlandsstödet handlar det om antal kronor, och där har vi inga principiellaåsiktsskillnader. Vi har haft olika utgångspunkter endast när det gäller fråganom hur stor del av spannmälet som skall vara egenproducerat. Propositionenangav en tredjedel, och utskottet, inkl. socialdemokraterna, har ansett att två tredjedelar egenproducerat spannmål är en rimlig andel - därav 39 Prot.1988/89:127 Att jordbruksproduktionen skall vara en bas för boende ochutveckling i 2 juni1989 de här delarna av landet hoppas jagframgick av mitt anförande. ,, , , . som också stöds av övrigasocialdemokrater i gruppen och av alla de Jordbniksprisreglering ° = rr socialdemokrater från Norrlandslänen som finns här iriksdagen och som har m.m. skrivitunder en motion med likalydande innehall. Jag förstår inte var det framgåratt departementet eller jordbruksministern vill nedvärdera basnäringarna, 1vilka papper står det? Jag har inte sett dem. Till vill jag säga att nyetableringarna ochproblemen kring dessa är en av de saker som man måste ta allvarligt påframöver. Vi som tillhör utskottsmajoriteten har inga principiella invändningarmot tanken på ett nyetableringsstöd. Men det är rimligt att man inte , närman är mitt uppe i en omdaning av jordbrukspolitiken, inför nya typer av stödutan att se till helheten. Jag kan mycket väl föreställa mig att resultatet avden nya jordbrukspolitiken kommer att innehålla någon form av sådant här stöd -jag tror att det är alldeles nödvändigt. Samma resonemang vill jag hävda när det gällerområdesindelningen. Det finns orättvisor i nuvarande områdesindelning - det ärhelt klart. Vi har grälat om det i den här kammaren i fyra . Vi får väntadet halvår som det tar innan vi är klara med det nya och kan börja göraförändringar. Det är inte bara det gäller - orättvisor finns påandra håll också. Att en förändring skulle behövas kan nog representanter frånbåde och vitsorda. 33 () replik: säger att det inte finnsnågra motsättningar. Nej - det är klart, det gäller ju "bara" 50miljoner, så det spelar väl inte någon roll, bara man är överens om principen.Men för Norrlandsbönderna tror jag att det är mer angeläget att fä de härpengarna än att vara överens om principerna. Här finns uppenbarligen enmotsättning. okej, vi har gått ett steg åt rätt håll i utskottet. Vi fråncenterpartiet hade yrkat på full ersättning, men vi accepterar kompromissen atthöja prisstödet med ytterligare 55 milj.kr. Sedan är frågan om det inte när det gäller det särskildastödet, som har varit 100 miljoner och är reducerat till 45miljoner, hade funnits skäl att lägga på mer. frågade var det finns papper som tyderpå att man inte erkänner jordbruket som en viktig basnäring. Ja, det framgårbl.a. av den text som jordbruksministern har skrivit om att det särskildastödet till Norrlandsjordbruket inte skall gå till jordbruket utan bara tillkompletterande verksamheter. Och det har funnits med i diskussionerna i denparlamentariska arbetsgruppen - det vet . Men jag noterar medstor tillfredsställelse att nu har deklarerat att man i densocialdemokratiska riksdagsgruppen är överens om att jordbruket är en viktigbasnäring i glesbygden. Jag hoppas att vi kan vara överens om detta ocksåframöver. Jag tycker att det är positivt att jordbruksutskottet enigt harslagit fast att de 45 miljoner som anslås skall användas på ett flexibeltsätt -inte bara användas utanför jordbruket. 34MARGARETA () replik: Först vill jag påminna omatt jordbruksnämndens förslag var just 45 milj. kr. för särskilda insatser.Sedan tycker jag att man också skall notera det som vi har fått reda på i densärskilda arbetsgruppen, nämligen att lönsamheten är bättre i Norrlandslänen änvad den är i andra delar av landet. Det har vi fått papper på; de papperen harsäkert också någonstans. När det sedan gäller pengarna till det särskildaåtgärdsprogrammet frågar varför vi inte gått med på en höjningav även det beloppet. Detta anslag är litet speciellt. På ett sätt kan jagsympatisera med idéer om att man egentligen borde användaregionalpolitiska pengar till den här typen av insatser. De regionalpolitiskamedlen, som då skulle kunna användas, har emellertid sin begränsning. Man kaninte i de fall lantbruksnämnderna så skulle önska använda regionalpolitiskamedel till att utveckla det traditionella jordbruket. 1 valet mellan att stödjaden generella uppräkningen av Norrlandsstödet och att eventuellt stödja enytterligare uppräkning av anslaget till det särskilda åtgärdsprogrammet har vistannat för att stödja en generell uppräkning av Norrlandsstödet. Vi tror attdet kommer att minska behovet av stöd till det traditionella jordbruket fråndet här speciella anslaget, som då kommer att kunna användas på det sätt somursprungligen var tänkt, nämligen till att bredda basen för sysselsättningen idessa områden. Det är vårt skäl till att vi inte har haft någon erinran motsumman 45 milj. kr. Jag tycker att det är värt att uppmärksammaatt fattar ett beslut med mycket bred majoritet, om man sertill utskottsbetänkandet, om en väsentlig förändring av jordbrukspolitiken.Kompensationen till jordbruket på närmare 1,3 miljarder läggs inte som förr påpriset utan fördelas nu per areal, per hektar. Detta sätt att kompenseralantbrukarna är en följd av GATT-beslutet om en frysning av jordbruksstödet.Men det är också - det skall sägas även om detta är ett provisorium under dentid som GATT-förhandlingarna kommer att pågå års slut - enbörjan på en omläggning i rätt riktning. Prisstödet har upphört attvara ett verksamt medel för att uppnå de av 1985 beslutade målen förlivsmedelspolitiken när det gäller såväl beredskapsmål, konsumentmål ochinkomstmål som regionalpolitiskt och miljöpolitiskt mål. Jag skall återkommatill det litet . Den parlamentariska arbetsgruppen har ju också sedannovember , då den tillsattes, nu god tid på sig att utarbeta nyamedel som bättre än prisstödet skall kunna uppfylla de livsmedelspolitiska målsom det råder- det tycker jag att man kan notera när man lyssnar på debattenhär - stor enighet om. Från regeringens sida planerar vi för en lång remisstid,så att alla intressenter skall få ordentliga möjligheter att lägga framsynpunkter på den parlamentariska arbetsgruppens förslag. Det ökarmöjligheterna för att vi skall få det som jag tror vi alla önskar, nämligenfasta och klara spelregler för jordbruket inför 2000-talet genom ett nytt riksdagsbeslutnästa år. Sedan villjag ta upp några av de kommentarer som har gjorts i debatten Prot.1988/89:127 utan att för den skull alltför mycket upprepa den utskottsrunda somjust avslutats. Det framgick av första inlägg, tycker jag, att han menar att man skall vara försiktigoch ta det lugnt med en omställning så till vida att man inte nu skall övertolkaGATT-beslutet, att man skall se vad andra länder gör innan man gör något själv.Det är höll sitt huvudanförande, meninnebörden var ungefär detta. - GATT-beslutet om frysning är fattat. har ju i hög grad ställt upp på det genom att här ansluta sig tillpropositionen. Jag tror att vi politiker skulle ta ett dåligt ansvar för detsvenska jordbruket, om vi uppsköt frågan om omställningen. Jag är övertygad omatt det kommer att gå sämst för lantbruket i de länder som sist kommer in i deninternationella omställningen av jordbruket, den omställning som harbörjat. Det skulle vara att ta ett dåligt ansvar att inte nu , närGATT-beslutet ju är fattat, påbörja omställningen. gick in på några av de frågor som ärberörda i betänkandet när det gäller regeringens handläggning avjordbruksstödet. Jag tror att han använde uttrycket att vi hade uppträttsjälvsvåldigt och inte haft samråd med näringen i fråga om utläggningen av delansvaret.Jag vill understryka vad jag har sagt tidigare, att det är ett felaktigtintryck som ges här i kammaren, när man hävdar att regeringen inte skulle hasamrått med LRF om dispositionen av delansvarsmedlen. Det har vi gjort när detgäller såväl forskningsrådets 50 miljoner, stödet till alternativ odling ochfånggrödor som de 50 miljoner som går till LRF;s egen forskningsstiftelse. Mendet är självfallet också på det sättet att det ingalunda förutses i 1985 årsbeslut att näringen har någon sorts veto. Det talas inte om förhandlingar i1985 års beslut. Det talas om att man naturligtvisskallhasamråd, vilket vi harhaft och i många fall fått rnycket positiva synpunkter från näringen. Jagtycker inte att man skall överdriva klyftan så som gjorde.Självfallet kommer vi också att i samråd med näringen fatta beslutom utläggningen av delansvarspengarna. Det finns inte heller någon grund, , fördet som sades om att statsministern skulle ha givit andra signaler till näringenän jordbruksministern. Om man läser vår gemensamma skrivelse till LRF inserman nog att det inte är fråga om några andra signaler. När det gäller den frågasom här apostroferades, om hur man efter det att Omställning 90 avslutats skallbrygga över , var det inte någonting nytt som togs upp från vår sidai denna skrivelse, utan saken hade tagits upp med LRF på mitt initiativ fleraveckor .