prot · GC095 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:5 1988/89:KU1 om partiernasrepresentation i utskott. Kammarenbiföll talmannens förslag atf betänkandet skulle avgöras efter endast enbordläggning. Anf.1 (): Moderata samlingspartiet är starkt kritiskt fill innebörden i detutskottsinifiativ som kammaren nu har att fatta beslut om. Vi moderater tyckeratt det utgör ett skolexempel på hur förändringar av arbetsformerinte skall äga rum. Fråganom antalet ledamöter i utskotten och om hur parfier som har passeratfyraprocentsspärren skall beredas plats i utskotten har diskuterats mycketlänge och mycket ingående. Den ordning som fortfarande gäller -15 ledamöter perutskott - har inte kommit fill av bara farten. Det har emellertid det förslaggjort som kammaren nu skall behandla. Formellt är det fråga om ettutskottsinitiafiv, men i själva verket har initiativet tagits av de förhandlarefrån partierna som har förhandlat om utskottsfördelningen. Konstitutionsutskottethar nu haft att expediera ett framhastaf beslut, vars konsekvenser, herrtalman, på intet sätt har utretts. Detta borde kännas genant för de ledamötersom under en följd av år har deltagit i diskussionen om antalet ledamöter iutskotten och om hur en fördelning skall ske. Vad inte göras skall är allaredangjort. har förvandlats till ett expedifionsutskott förandra intressen. Utåthar det framställts som om det bara handlar om att ge platser iutskotten. Så är det inte. Frågan om utskottsrepresenfafion har behandlatsunder många . Det har skett i konsfitufionsutskottet, i statligautredningar och i andra sammanhang. Det har då visat sig aff antalet 15ledamöter trots allt har varit det bästa. Några konkreta förslag omutvidgningar har inte lagts fram, trots alla de diskussioner som har förts. Enökning av antalet ledamöter medför en rad problem. Vi kan i detta sammanhanglämna därhän de rent praktiska och ekonomiska problemen, eftersom de går attlösa även om det nog blir litet mer problematiskt och Partiernas representation i utskott dyrbart änman i hastigheten har föreställt sig. Mer allvarligt är det att riksdagensstorlek och utskottens ledamotsanfal har en viss relation. Det kommer attfinnas 272 ordinarie ufskottsledamöter i stället för 240. Med tanke på aff ettantal ledamöter av olika skäl inte tjänstgör i utskotten och den normalafrånvaro som förekommer bland ledamöterna, t. ex. på grund av internationellauppdrag, offentliga uppdrag inom landet och sjukdom, kommer det ibland aff blisvårt atf få full besättning av ordinarie ledamöter i utskotten. Detta problemborde ha utretts innan beslut fattades. Den princip som man nu försöker fastlägga, eftersom det ärdetta det handlar om vad som än har sagts, går ut på att varje parti som harpasserat fyraprocentsspärren skall garanteras representation i utskotten. Mendetta kräver fakfiskt, om man skall vara konsekvent fullt ut, 25 ledamöter perutskott. Det är självfallet helt orimligt. Defta visar med vilket lättsinne desom står bakom förslaget har behandlat viktiga frågor. Principen kan jurimligtvis inte bara gälla att bereda plats åt . Även eventuellaandra partier-vi vet ju icke vilken typ av partier vi kommer att få i riksdagenunder 90-talef - måste ha samma rätt som kommer att få i och meddenna utvidgning, om vi skall vara någorlunda principiella. Detta kommer, herrtalman, att leda till problem som vi ännu icke kan överblicka. Hur löser man då frågan om de mindre partiernasutskottsrepresenfafion? Det finns naturligtvis en rad saker som borde hadiskuterats. Man kan minska antalet utskott och öka antalet ledamöteri varje utskott. En minskning fill 14 utskott skulle ge 238 utskottsplatser, omman utgick från 17 ledamöter i varje utskott. En utskoffsreform kunde också avhelt andra skäl, herr falman, vara önskvärd. Frågan om totalproporfionalifetenkan utredas ytterligare liksom möjligheterna för suppleanterätt få engaranterad rätt aff föra fram särmeningar i utskottsbetänkanden. Riksdagsordningen, herr falman, skall det infe kunnatummas på hur som helst. Partierna skall visa respekt för den.Riksdagsordningen måste vara styrande för riksdagsarbetef. Om den skall ändras,skall det ske efter noggrann utredning och helst i brett samförstånd.Riksdagens rykte förbättras inte av de manövrer som håller pä atf ske. Istället för att sträva efter en långsiktig lösning har man rusat i väg. Isjälva verket handlar det om maktspråk från socialdemokraternas sida. Det kankonstateras aff övriga partier, förutom moderata samlingspartiet, har varitovanligt lätfskrämda. Det bådar inte gott för framtiden. Vem vet vilka propåervi fär frän socialdemokratiskt häll nästa gäng när det gäller förändringar avriksdagsordningen och arbetsformer. Den lösning som föreslås hade kunnat förhindras omytterligare något parti utöver moderata samlingspartiet hade haft kraft och modatt säga nej. Talet om att man varit nödd och tvungen klingar falskt. Ingen ärnödd och tvungen till förändringar av defta slag och på dessa villkor.Utskottsrepresenfafion hade alltså kunnat beredas inom samfligautskott inom ramen för ett antal på 15 ledamöter om infe socialdemokraternahade framhärdat. blir det paradoxala resultatet att socialdemokraterna, somförlorade tre mandat i riksdagsvalet, ökar sitt antal platser i varje utskottfrån sju fill åtta. Jag tror aff svenska folket har svårt att förstå denvalmatemati- Det är i sanning ett märkligt resultat som allapartier utom moderata samlingsparfiet nu medverkar fill. Den föreslagna förändringen minskar emellertid ocksåminoritetsskyddet i utskotten. räcker det om fem ledamöter yrkar päremiss, t. ex. för upplysningars inhämtande. Det innebär i praktiken att detkrävs två parfier för atf få fill stånd ett utnyttjande av minoritetsskyddet.Nu kommer det i stället att krävas sex ledamöter, herr talman, för att utnyttjaminoritetsskyd-det. Och det innebär atf man måste öka antalet parfier från tvåtill tre för att kunna utnyttja och företräda minoritetens intressen på etteffektivt sätt. Minorifefsskyddet försvagas alltså pä grund av det som nuhäller på att ske. Det här är saker som, såvitt jag kan förstå, över huvudtaget icke har berörts under de förhandlingar som har föregått detta beslut. Jag ber att fä yrka avslag pä det framlagda utskottsinitiativet. Partiernas representation i utskott 2OLLE (): Sedan läng tid tillbaka har man efterlystregler i riksdagsordningen som skall garantera samtliga parfier som passeratfyraprocentsspärren representation i utskott. Frånsocialdemokratisk sida har vi vid upprepade fillfällen gett uttryck för våruppfattning att det är otillfredsställande att reglerna för utskottenstillsättande inte garanterar att mindre riksdagspartier får delta iutskottsarbetet. Genom att helt ställas utanför utskotten får ett parti ochdess ledamöter svårigheter att verka i . Möjligheterna att påverkaresultatet av ärendebehandlingen i kommer självfallet aff minska. Ettparti som är utestängt från utskotten kommer likaså inte heller att fä sammainsyn i beredningsarbetet som de partier som är företrädda i utskotten. Det ärockså en nackdel för riksdagsarbetef atf alla partiers ståndpunkter inteframgår av utskottsbetänkandena. höll här ett typiskt konservativt anförande.Han säger atf avser att slå vakt om goda, konstitutionellaförhållanden genom aff vägra medverka till en ändring av en tilläggsbestämmelsei riksdagsordningen, som skulle möjliggöra samtliga sex riksdagspartiersrepresentation i utskotten. Denna kallsinnighet gentemot små parfierselementära rättigheter i en folkvald riksdag förenas egendomligt nog medklagomål över en marginell försvagning av minorifefsskyddet som skulle bliföljden av 17-mannaufskotfen. Det är infe en argumentering som imponerar. I den moderata reservationen sägs att den föreslagnaändringen infe bör genomföras av annat än en bred riksdagsmajoritef. Defta harockså varit socialdemokraternas uppfattning vid de förhandlingar som har förtsinom en arbetsgrupp, bestående av företrädare för samtliga sex riksdagspartier.Till skillnad från vice ordföranden anser jag atf kravet på bred anslutning tillförslaget har tillgodosetts. Som framgick av eget anförande ärdet ju enbart som har vägrat att ansluta sig fill detutskottsinifiativ som vi framlägger i betänkandet. De fem övriga partierna ärense om att föreslå atf frågan om utskottsrepresenfafion löses på det sätt somframgår av betänkandets bilagedel, där förslag till lag om ändring i en avriksdagsordningens tilläggsbestämmelser återfinns. Detmöjliggör för den nyvalda att inom föreskriven tid välja Partiernas representation i utskott utskottmed 17 ledamöter i vart och ett av dem. De skulle bestå av åttasocialdemokrater, tre moderater - det är således oförändrad representationtrots valnederlaget, - tvä folkparfister, två centerpartistersamt en ledamot från vartdera kommunisterna och degröna. För del innebär förslaget affytteriigare tvä ledamöter, utöver de 15 som utsågs i gär, skall väljas vidutskottsvalet . Jag noterar med glädje atf vi i utskottet harblivit fullkomligt ense om proceduren för den ändringen. I likhet med skall jag något beröra förarbetenatill den bestämmelse i riksdagsordningen som innebär att inget utskott borde hamindre än 15 ledamöter, som det står i huvudregeln. Enligt grundlagberedningenvore detta ett lämpligt fal för att utskotten skall kunna arbeta under smidigaoch effektiva former. Även det tillägg som finns i skrivningen frångrundlagberedningen, och som inteåtergay här, bör emellertidåterges. I denna anges att från den utgångspunkten borde i varje fall en övregräns för utskottens storlek gå vid ungefär 20 platser. Eftersom det sägs ireservationen atf beredningens uttalande i denna del infe ifrågasatts, är detnödvändigt att ha klart för sig vad kommittén verkligen sade om lämplig gränsför ledamotsanfalet. Jag vill samfidigt bestrida att en utökning av antaletutskottsplatser nu skulle, som det har påståtts, öppna vägen för framfidasnabba förändringar av riksdagsordningen, beroende på hur kommande valutfaller. När det gäller den frågan vill jag instämma i det särskilda yttrandetfrän och , där det sägs atf man infe får se beslutetsom prejudicerande för hur frågan om utskottsrepresentafionen skall avgöras iframtiden. Beslutet är enbart grundat på de omständigheter som förelåg efter1988 års val. Sedan vill jag säga några ord om den debatt som har förtsunder och som har handlat om utskottens sammansättning. Både AndersBjörck och jag har varit inblandade i den debatten. Vid de fillfällen dennafråga har diskuterats har man alltid, inte minst från borgerlig sida, fäst avseendevid atf det politiskt relevanta styrkeförhållandet i karnmaren så nära sommöjligt skall komma aff avspeglas i varje utskott. Sådana uttalanden finnsexempelvis i grundlagberedningens slutbetänkande frän 1972. antog en rekommendation som skullevara vägledande vid upprättande av de gemensamma listorna överutskottsplatsernas fördelning. Det förordades en proporfionell fördelning avdet totala antalet utskottsplatser i enlighet med partiernas styrkeförhållandei . I denna rekommendafion, som stöddes av alla parfier utommoderaterna, fanns en reservation instucken. Det förutsattes nämligen atfvalberedningen - den valberedning som väljer - skulle kunna finnaanledning atf i vissa fall modifiera metoden för atf åstadkomma likartademajoritetsförhållanden i samtliga utskott. Eftersom nu uttalar sig om sinberedvillighet atf medverka till mindre parfiers utskoffsrepresentation, börman ändå.erinra om att det inte gick att uppnå någon överenskommelse vidutskottsvalen . Det ledde till atf kommunisterna intehade någon utskotfsre- När säger att det skulle vara lätt atttillmötesgå de små partiernas krav pä utskottsrepresenfafion, vill jag som harvarit med länge påstå att sannerligen inte har lämnat någrakonstruktiva bidrag i den frågan. Under de diskussioner vi har fört har hanbara sagt: Nej, nej, nej. Han har infe kommit med någon hjälp för aff lösadessa problem. förde infe konsfitufionsutskottet ett förslag fränregeringen om proporfionell fördelning av utskottsplatserna vidare, eftersomsamtliga borgerliga partier motsatte sig detta. Det mofiv sorrt då anfördesfrån borgerlig sida för att säga nej till förslaget var de nackdelar som ansågsföreligga frän parlamentarismens synpunkt med den ordning som innebär attminoriteten får fler platser än majoriteten i några utskott. Härmed yrkar jag bifall till utskottets hemsfällan, sominnebär att kan godta ett lagstiftningsinitiafiv frånkonstitutionsutskotfef som möjliggör utskoffsrepresentation för samfliga sexriksdagspartier, som den politiskt bestämda konstellationen avpartier som har majoritet i kommer atf förfoga över ett flertalplatser i samfliga sexton utskott. Partiernas representation i utskott 3ANDERS () replik; Först vill jag instämma i aff det är bra atf vi kan lösa själva behandlingsproceduren ikammaren under stor enighet. sade att jag hade hållit ett typisktkonservativt anförande. Jag vet inte om jag skall känna mig sä särskilt träffadav detta, eftersom jag vet med vilken enorm konservatism harbekämpat alla förslag om förändringar i riksdagsordningen, sädana som t. ex.skulle ge oss öppna utskottsförhör, öka öppenheten och effektivisera granskningen.Där är det nog som har varit den konservative. Sanningen, herr falman, i den här historien är attsocialdemokraterna infe ville släppa ifrån sig några platser till miljöparfiet,vilket vi inom moderata samlingspartiet var beredda att göra. Vi skulle inomramen för 15 platser ha kunnat lösa hela problematiken. Detta är sanningen ochingenfing annat. säger att jag polemiserar mot vad som Sadestidigare osv. Det är ju på det sättet att polemiserar exakt motden linje han såsom KU:s ordförande drev . Där fanns inget förslag omutvidgning fill 17 ledamöter. Sä har jag några frågor att ställa till OlleSvensson. För det första vill jag fråga: Anser att denändring av riksdagsordningen som skall genomföras blir genomförd på ettrimligt sätt? Har någon krifik mot att man under en dryg veckaforcerar fram en ändring av riksdagsordningen på det sätt som sker? För det andra vill jag beröra det som sadeom minoritetsskyddet. Jag vet att aldrig har varit någon varmanhängare av minoritetsskydd, men han kallade den här ändringen en marginellförsvagning av minoritetsskyddet. Om verkligen är intresserad avminoritetsskyddet har han nu chansen att ge besked. Min fråga direkt till OlleSvensson blir: Är beredd - och talar han härvidlag för sinapartivänner - atf lika snabbt som hans parti nu driver igenom den här 1988/89:56 oktober 1988 förändringen på en drygvecka, genomföra en annan förändring av riksdagsordningen på det sättet affminoritetsskyddet i utskotten förändras, så att en fjärdedel av ledamöterna i utskottenfår de rättigheter som en tredjedel av utskottens ledamöter har haft? Ettsvar på den frågan skulle vara ett bra fest på sinnelag när detgäller att skydda minoriteters rättigheter i våra riksdagsutskott. Anf.4 () replik: Till vill jag först säga atf jag har ifolksfyrelsekommiffén medverkat fill förslaget atf det skall bli möjligt affgenom öppna utskottsutfrågningar inhämta sakupplysningar. Denna ordning börjadeju också fillämpas . Menhur rimmar krav på ökad insyn med hans ställningstagande att gå emot en överenskommelse som innebär aff samfliga sex parfierfår möjligheter att delta i beredningsarbetet i utskotten? Jag tycker att detär ett flagrant exempel på minoritefsförtryck atf lägga fram ett sådantförslag. Röstas moderatreservafionen igenom fär vi infe representation för ettav parfierna i utskotten. Detta vänder jag mig mot. Omman upptäcker bristen atf man med nuvarande regler i ett 15-mannaufskoff skulleutestänga ett parfi som har 20 ledamöter är det lämpligt att, även orn det gårsnabbt, ändra en tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen. I fråga om denavvägningen tycker jag aff det är lätt atf göra ett val. Närdet gäller minoriteters rättigheter i utskotten tycker jag att de nuvarandereglerna gott kan få bli kvar. Det är mycket vanligt att även en majoritetstöder begäran om utredning. Där har vi en öppenhet redan nu i utskotten, ochjag tror atf de nuvarande reglerna kommer att fungera. Skulle det visa sig attdet bhr svårigheter kan man se över dessa . Jagtycker alltså aff då nitälskar för de i utskotten deltagande partierna,som han vill ställa ett parti utanför varje som helstutskoftsrepresenfafion, silar han mygg och släpper igenom kameler i dörren fillden goda demokratin. Anf.5 () replik; Jag tror aff vi som tillhört kammaren ett tag vet att ären utomordentUgt lojal person- lojal mot sin partiledning. Han är beredd atfförsvara vilka förslag som än kommer fram. Iblandskulle man kanske önska att han litet mera tänkte igenom vad det faktiskt ärhan säger. När han här påstår att vi inte velat bereda plats iutskotten far han ju med osanning. Vid de överläggningar som skett har vi varitberedda aff - om alla partier skulle vara det - avstå platser, så attmiljöpartiet skulle fä plats i samfliga utskott. Vi moderater var alltså iminorifefsskyddefs intresse beredda fill detta, , trots attmiljöparfiet inte precis har höjt oss till skyarna under den gångnavalrörelsen. Men parti har talat maktspråk och sagt nej. Nisocialdemokrater har inte velat avstå platser. Vivill infe schackra med riksdagsordningen hur som helst, och vi beklagar attandra parfier blev så skrämda av det socialdemokrafiska maktspråket atf de föllpå upploppet. säger atf det här med minoritefsskyddär väl inte så viktigt. Jo, det är faktiskt mycket viktigt med minoritefsskydd,. Det är djupt beklagligt aff inte kan ge ettbesked, atf den här saken skall vi se på mycket kvickt, därför att det blirförändringar när man ökar antalet platser från 15 till 17. Det skulle ha väcktrespekt om vågat göra detta. Vi mäste ändå få en förbättring avutskottens minoritets-skydd, herr talman, efter händelserna , då vihade oerhörda bekymmer med att driva fram de öppna utskoffsförhör som hölls ien speciell fråga, .fag tycker att man måste vara konsekvent. Genomförman enändring från 15 till 17, så blir det följdproblem. Dessa bör tnan rimligtvislösa lika snabbt, om man skall vinna trovärdighet pä detta område. Det är faktiskt på det sättet att antalet 15 slog socialdemokraternavakt om så .sent som , när vi i kammaren diskuteradefolkstyrelsekommifténs förslag. slog kraftfullt vakt om antalet15. är han en lika glad, en lika lojal, en lika pigg förespråkare för 17.Jag måste säga att ibland beundrar jag en person som så snabbt kan svänga påklacken och göra det med så gott humör som alltid visar, när hantvingas följa med i sin partilednings olika turer i konstitutionella frågor. Anf.6 () replik; Svenska folket fick ju vara med om ohövlighetergentemot ordföranden i KU, och det är inte så konstigt att han fullföljerpersonangreppen. Jag känner honom, och jag tror att han infe kan mena så mycketallvar med detta. Harinte lagt märke fill att vi efter riksdagsvalet harfått ett nytt parti i ? Vad vi diskuterar är ju följande: Är detrimligt atf ett parti som har 20 ledamöter enligt de nu gällande reglerna för15-mannautskott skall utestängas från utskottsrepresenfafion? Jag finner atfdetta är orimligt. Jag tycker därför infe att och centerparfiet,eller övriga parfier som har medverkat till det framlagda förslaget, skallmästras av . Jag konstaterar att fem parfier av sex vill gemiljöpartiet möjligheter att verka i utskotten. Det sjätte har efterförhandlingar i sitt slutliga ställningstagande sagt nej, och det hedrar infeAnders . Det hedrar möjligtvis hans lojalitet gentemot moderatasamlingspartiet. 7 (): Vi har i den uppkomna situationen från sida tyckt att dethar varit naturligt och även prakfiskt att bereda miljöparfiet platser iutskotten. Vid fidigare utskottsval har partierna i regel kunnat hantera dennafråga på ett tillfredsställande sätt inom ramen för gällande regler. Partiernahar därmed kunnat få utskottsrepresenfafion som motsvarat deras storlek iriksdagen. Detta hade även kunnat göras i är. Men socialdemokraterna har sattsig på bakhasorna. har erbjudit sig att avstå ett antalutskottsplatser, och man har ansett atf alla parfier skall göra likadant.Centern har föreslagit samma sak, och har kunnat tänka sig attacceptera en sådan lösning. Socialdemokraterna har dock motsatt sig att avståsin andel, och de har därmed förhindrat en prakfisk lösning av frågan. Partiernas representation i utskott Jag tycker infe att skall slå sig så hårtför bröstet och tala om demokrafi och generositet. Det resultat vi nu ser ärett utflöde av bristande generositet från socialdemokratin och ett uttryck förmaktspråk. Under förhandlingarnas gäng har socialdemokraternaföreslagit anfingen att skall förpassas till suppleanfplats - ochdärmed infe sitta med vid borden och kunna framställa yrkanden - eller att deborgerliga parfierna skall avstå platser eller att centerparfiet skall betalaallt. Alla andra skall avstå, betala eller placeras utanför, och socialdemokraternaskall inte bidra med något! Resultatet ser vi nu: fär sina platseri utskotten som socialdemokraterna snor åt sig en plats till iutskotten. När det handlar om våra gemensamma spelregler skall manvara aktsam mot aff med snabba kast åstadkomma förändringar i dessa. Man måsteäven försöka förutse effekterna på . Något sådant har infe skett idefta fall. I och med dagens beslut löser vi ett nu aktuellt problem med reglersom vi inte kan förutse konsekvenserna av . Det ärinte tillfredsställande. I den uppkomna situationen tolererar vi i folkparfietförslaget om en utökning av antalet utskottsplatser fill 17. Vi kommer såledesaff rösta för ufskoftsinifiafivet. Men detta är infe ett utslag för att vikänner oss särskilt skrämda i . Det är resultatet avsocialdemokraternas maktspråk och bristande generositet och av vår upprikfigaönskan i aff bereda miljöpartisterna ordinarie platser i utskotten. vill jag understryka att infe ansersig bundet för framfiden i frågan om hur utskottsplatserna skall fördelas. Dethar vi också framfört i ett särskilt yttrande som är fogat fill betänkandet. 8 Tredje vice talman (): Det förslag som nu står i begreppatt anta är inte den bästa lösningen på det problem som har uppstått. Den hastmed vilken förändringarna i riksdagsordningen genomförs är inte heller bra. Vi har från sida tillsammans med folkpartieti ett särskilt yttrande angett hur vi anser att den uppkomna situationen bordeha lösts. Utgångspunkten har varit att vi har ansett att det är rikfigt atfmiljöpartiet med sina 20 mandat också blir representerat i utskott.Det är värdefullt för ett parfi att under beredningsstadiet kunna följaärendenas behandling. Det är många upplysningar som kommer in fill ett utskottoch som alla parfier av nägon storlek borde kunna fä fa del av. Även urkammarens synpunkt är det till fördel om, när ett utskottsbetänkande har .lagts fram, det finns en någorlunda överblick över vilka förslag som föreliggerinför beslutet. Vi i har alltså frän början haft uppfattningenatt borde få platser i utskotten. Samfidigt har vi ansett att dennafråga med fördel hade kunnat lösas inom ramen för det antal ledamöter vi nu hari utskotten, dvs. Genom en överenskommelse mellan parfierna borde man hakunnat klara av denna fråga. Det är ett misslyckande atf det infe har varitmöjligt. Under förhandlingarnas gäng, och även genom inläggen ikammaren , har det visat sig att det är socialdemokraterna som inte harvelat acceptera den lösning .jag menar hade varit den bästa. Detta är litetegendomligt med hänsynfill att man från socialdemokratisk sida - i varje fall gäller detta partietsrepresentanter i - fidigare har ansett att man i ettsådant här läge borde kunna ha en fördelning som inte utan vidare garanterar enmajoritet för regeringssidan i utskotten. Socialdemokraterna har alltså införden konkreta situation som uppstått i helt ändrat uppfattning. och andra socialdemokrater kan naturiigtvishänvisa till att vi från den icke-socialistiska sidan vid fidigare fillfällendå det gällt vpk:s representafion inte har varit beredda att avstå platser: Detär i så fall en korrekt beskrivning.