prot · GC0946 · 1988-12-31 00:00:00 — Bl.a. tog jag då upp ettfall med en indier, som utvisades trots att hans sambo var gravid och hade ettpar månader kvar innan hon skulle föda. Han blev då utvisad och har sedan inteåterfunnits. Omriktlinjerna för vissa utvisningsärenden 1988/89:46 Vad sompågår är inte mindre än rent trakasseri mot utländska män. märkligtatt man inte ändrar praxis. Det handlar inte bara om att man förstör I \ vuxna människorsliv, utan det handlar framför allt om att förstöra oskyldiga o 88 S barnsframfid. Man stör barnet under en mycket känslig period av livet. ° ° om nuMahmut skulle få komma fillbaka, har han missat av sin dotters aren en j Därförär det utomordentligt ledsamt att inte praxis kommer att ändras. Jag kan bara beklaga att jag är förhindrad att diskutera detta enskildaärende i kammaren liksom jag är förhindrad att diskutera andra enskildaärenden. Om har invändningar mot den praxis som jag har angett ifrågesvaret, är jag beredd att diskutera dess grunder, men vad som harförevarit i det enskilda ärendet kan jag och får jag inte diskutera här. Jag berom respekt för detta från , från talmannen och frånkammarledamöterna. Anf.149 (): Jag respekterar självfallet att invandrarministern inte kan diskuteraenskilda ärenden. Vad jag undrar över är hur man kan fortsätta att acceptera enpraxis, som innebär att svenska barns utländska fäder blir utvisade. Hur kommerdet sig att man anser att det finns ett lagrum som stöd för att beröva svenskabarn deras biologiska fäder? Jag efterlyser en ändring av denna praxis. Jag har i mitt frågesvar angett de tillfällen när undantag från regelnbör göras. En anledning är om utlänningen redan är gift i hemlandet. Det kanfinnas andra orsaker, anförde jag, som gör att han inte bör tillåtas stanna iSverige, exempelvis om han begått ett grovt brott eller anses utgöra ensäkerhetsrisk. Jag är beredd att diskutera dessa förhållanden men inte detenskilda fallet. Anf.151 (): Det betyder att invandrarministern finner det helt i sin ordning att enflicka blir av med sin pappa därför att pappan misstänks förtvegifte i hemlandet - är det riktigt? Överläggningenvar härmed avslutad. 28§ Svar på fråga 1988/89:337 om handläggningen av visst slag avutvisningsärenden har frågat mig om regeringen avser att vidta åtgärderför att av humanitära skäl undvika vissa typer av utvisningsbeslut. Somexempel har han nämnt två ärenden som varit eller är föremål för beredning idepartementet. Ensjälvklar utgångspunkt vid bedömningen av asylärenden är att hänsyn tas tillsåväl politiska som humanitära skäl. Jag har inte för avsiktatt ändra på denna grundläggande princip. Anf.153 (): Jag tackarinvandrarministern även för detta svar. Jagvill även ta upp det svar till sominvandrarministern lämnade . Invandrarministern skrev då:"Långa handläggningstider medför i vissa fall att starka humanitära skäluppkommer. Dessa beaktas självfallet. Regeringen tar särskild hänsyn tillbarnens situation. Som en allmän regel gäller att om ett barn fått fastanknytning till landet genom att ha gått tre terminer i svensk grundskola utgördetta ensamt ett tillräckligt skäl för att hela familjen skall få stanna iSverige." fall jag har tagit upp i frågan finns det minderåriga barn. I de familjernafinns dessutom sjukdomar och annat elände, i det ena fallet på grund av denlånga handläggningstiden och i det andra på grund av ett handikapp. Den 20oktober uttalade invandrarministern att om familjen vistats tillräckligt längei landet och barnen gått tre terminer i får familjen stanna iSverige. Barnen är i de här fallen förskolebarn, men de har varit på barnstugai mer än tre terminer. De borde då rimligtvis uppfylla kriterierna för att fåstanna av humanitära skäl. Omen princip gäller bör den också gälla . Jagförstår faktiskt inte att man kan handlägga de här ärendena på det vis som mangör. Här finns t.o.m, barn som är födda i landet och som har levt här hela sittliv, dvs. Den familjen borde rimligtvis få stanna. Jagkan tala om för invandrarministern att den familjen nu har blivit beviljadpolitisk asyl i . Invandrarministern brukar ju hävda att vi har världensmest humanitära flyktingpolitik. Det är då litet förvånande att vi avvisarflyktingar som sedan får politisk asyl i andra länder, Jag vill bara bekräfta att den princip som jag angav ochsom jag har angivit vid flera andra tillfällen gäller fullt ut och tillämpas medobruten praxis. Humanitära skäl bHr i många fall avgörande för utgången av ettärende. Viddagens regeringssammanträde behandlades 48 överklaganden i fråga om utvisning.I 10 av dessa ärenden bifölls framställningen, av just humanitära skäl. 1988/89:4615 december 1988 Omhandläggningen av visst slag av utvisningsärenden 155 (): Det är ingen konsekvens i detta. Den familj jag talar om har vistats iSverige . Det äldsta barnet har varit med , och det minstabarnet är fött i , Om man hävdar att man har principer bör det ocksåfinnas en viss konsekvens i tillämpningen av dem. Jag ber kammaren om överseende för att jag begär ordet ytterligare engång. Isin fråga försäkrade att han inte har en önskan att diskuteraenskilda ärenden i kammaren. Jag utgick ifrån att denna försäkran skulle gäUaockså . Anf.157 (): Jag diskuterar ju egentligen principen, nämligen om det finns någonkonsekvens i tillämpningen av principen eller om den tillämpas godtyckligt. Överläggningenvar härmed avslutad. 29§ Svar på fråga 1988/89:334 om lagstiftningen om besöksförbud har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta föratt effektivisera den nu gällande lagen om besöksförbud och när ett sådantlagstiftningsförslag kan ligga på bord. Lagen om besöksförbud trädde i kraft den 1 juli1988. I propositionen angavs att det var angeläget att noga följa tillämpningenav lagen. Regeringen uppdrog därför åt brottsförebygganderådet att undersöka hur lagen har tillämpats och vilka problem som kan hauppstått i praktiken. Uppdraget skall redovisas senast den 31 mars 1989.Regeringen kommer att ta ställning till behovet av ändringar i lagen motbakgrund av vad rådet kommer fram tiU. 159 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Jag vet attstatsrådet tidigare i denna kammare har svarat på likartade frågor. Men den härgången är frågan en viljeyttring i den meningen att jag därmed vill frågajustitieministern: inte justitieministern att antalet frågor i det härärendet här i kammaren möjligen kan vara ett uttryck för den storaotillfredsställelse med denna lag som råder ute bland kvinnor? Denhär lagen skulle täcka det grå skiktet mellan brotten olaga hot ochhemfridsbrott. Kvinnor som lämnade sin man eller som redan var skilda skullealltså i lagstiftningen få ett försvar mot trakasserier. Så har det inteblivit. Jagmåste med rodnad på mina kinder säga att jag själv i justitieutskottet varitmed om att besluta om denna lagstiftning. Från moderat håU visade vi i ettsärskilt yttrande på just den omständigheten att kvinnor i en utomordentligtsvår situation kunde riskera att råka ut för någonfing ännu värre, nämligen attryckas upp från sin bostad, flytta omkring, tvingas göra sig av med sinidentitet, ständigt byta telefonnummer, förlora vänner och allt sådant. Denhär lagen var inte bra - jag tror att utskottets ledamöter är ganska eniga omdet. Jag tror att det hade varit bättre om justitieministern gått upp italarstolen och med något kraftfullare ton sagt att lagen måste ändras tämligenomgående och att hon avser att inte avvakta BRÅ:s utredning utan gå till beslutpå grundval av de uppgifter som finns eller att skynda på BRÅ. Lagens stora brist är att straffet för ett brott mot besöksförbudet ärmilt. Vederbörande kan inte anhållas, han kan inte heller begäras häktad. Detgör att kvinnor ständigt irriteras och trakasseras av sina tidigare män, som deinte blir av med och som ständigt följer efter dem. Dessa får egentligen inteheller några straff för sina brott. Slutligen,herr talman, heter det i 24 § att det i lindriga faU inte följer något straffpå brottet, och det är mycket illa. Jag hoppas att justitieministern i enreplik kan göra ett något mer kraftfullt uttalande. Lagen trädde som sagt i kraft . Jag har inhämtatinformationen att lagen har kommit till tillämpning i drygt 60 fall. Denomfattningen av tillämpningen tyder på att den har haft betydelse i en ansenligmängd fall. Jagär, precis som , informerad om att det finns enskilda fall därlagen inte fullt ut haft den effekt som hade varit önskvärd. Det är ocksåanledningen till att BRÅ efter lagens ikraftträdande fick iuppdrag att utvärdera lagen och framlägga förslag till ytterligare åtgärder somkan vidtas. Det krävs att man gör en bedömning av den totala situationen vidtillämpningen av lagen för att man skall kunna besluta om en lagändring. Detgår inte att hantera den här typen av problem utan att göra noggrannaöverväganden om konsekvenserna. Närdet gäller problemet med att det inte skulle gå att anhålla eller häkta män somöverträder förbudet, vill jag säga att det stämmer inte i praktiken. Detta varockså förutsatt när lagen kom fill. Den typ av trakasserier som det är fråga omi de här fallen är ofta förenade med överträdelser och andra brottsligagärningar. I de fallen är straffskalorna högre, och då finns det möjlighet attanhålla och häkta den misstänkte, givetvis under förutsättning att reglerna irättegångsbalken i övrigt är uppfyllda. Så sker också i en hel del av dessafall. Jag avser alltså inte att vidta någon annan åtgärdän att avvakta brottsförebyggande rådets utvärdering av den här lagen ochdärefter, om behov visar sig, skyndsamt föreslå de ändringar som kan varamofiverade. Anf, 161 (): Får jag säga fill jusfitieministern att det bekymmer man har i sådanahär sammanhang i samhället gäller alltid de här marginalbrottslingarna, som ärsvårhanterliga. Det är män som inte misshandlar sin hustru, som inte gör sigskyldiga till olaga hot eller begår hemfridsbrott som är straffbart i annatsammanhang. Det är dessa få som ställer fill så mycket elände och som gör livetså outhärdligt för ett fåtal kvinnor. Jag vUl säga, herr talman, att om det såbara är en kvinna, så är det tillräckligt för justitieministern och dennakammare att agera tämligen skyndsamt. Omförbehåll vid inköp av vapen utomlands Avjustitieministerns andra svar utläser jag att det kanske ändå finns hopp om attvi under vårriksdagen - före sommarledigheten - får en propositionsom innebär en skärpning av tonen i den här lagstiftningen. Överläggningenvar härmed avslutad. 30 § Svar på fråga1988/89:341 om förbehåll vid inköp av vapen utomlands har frågat mig om jag avser vidta några åtgärder medanledning av vissa förbehåll vid inköp av utländska vapen, eftersom förbehålleninte synes förenliga med svensk neutralitetspolitik. Fråganär föranledd av att vissa delar i våra som är inköpta från harundergått service i . hävdar att det är omöjligt attutföra service i eftersom det, enligt hennes uppfattning, finnsförbehåll som säger att inte får öppna eller skruva isärstridsspetsarna eftersom de innehåller militära uppgifter. Ikontraktet med finns inget förbehåll som säger att vi inte får öppna ochskruva isär robotarna. Den åtgärd som är vidtagen på robotarna är engaranfiservice som leverantören, enligt avtal, är skyldig att fullgöra. Leverantörenutför med vårt godkännande denna service i . Jagfinner inte att detta handlande står i strid med den svenskaneutralitets-polifiken. Anf.163 (vpk): Jag får tacka så mycket för svaret. Men jag måste konstatera attförsvarsministern ger helt andra upplysningar än vad handläggande tjänsteman ger. Det är ju besynnerligt, men det kan jag kanske fåen kommentar tiU. Närjag kontrollerade den här uppgiften, som alltså härstammar från utländskakällor, sade tjänstemannen att visserligen var allt detta sekretess-belagt, mendet är inte alls ovanligt att man har den här typen av förbehåll vidvapenleveranser - tvärtom, det är mer eller mindre en officiell hemlighet attdet är på det viset. Och att dessa robotar skickas just till den här basen iVästtyskland berodde på att det inte var vilken som helst utan en rentamerikansk bas - och att det just var fråga om militära hemligheter. Jagkänner till att det finns förbehåll liknande dessa inom en rad områden därSverige har högteknologiskt samarbete. Ett ganska bra exempel är granatgeväretAT 4, som FFV utvecklat tillsammans med . På sluttampen fick man intevara med, när vapnet skulle provas. Man fick inte heller ta del av testresultatenunder utvecklingsperioden. Ettannat exempel är , som tillverkar. har köpten provserie, och får inte ta del av testresultaten och har helleringen möjlighet att kontrollera hur detta vapen vidareutvecklas. Detfinns en mängd sådana förbehåll, och det är inte obekant för de flesta somsysslar med sådana här frågor. Att det är så väldigt olika uppgifter som läninas av handläggandetjänstemän på och av försvarsministern gör ju den härhistorien väl besynnerlig. Jag vet inte om det är sekretesstämplarna somhindrar försvarsministern från att tala om hur det verkligen förhåller sig. Menjag skulle vilja ha ett klarläggande, vem det är som ger rätta uppgifter. Överläggningenvar härmed avslutad. Omforskningen kring vattenföroreningar vid 31 § Svar på fråga1988/89:335 om forskningen kring vattenföroreningar vid Anf.164 Miljö- och energiminister : har frågat utbildningsministern om stödet tiUforskningen kring vattenföroreningar vid tekniska högskolan i . Arbetet ärså fördelat inom regeringen att det är jag som skall besvara frågan. Jaghåller med om att vi behöver mycket forskning omvattenföroreningar. För innevarande budgetår har över statsbudgeten anvisatsmedel som kan användas till åtgärder mot bl.a. vattenföroreningar, t.ex. har90,5 milj. kr. anvisats till miljövårdsforskning, 43,2 milj. kr. tillövervakning av miljöförändringar m.m. samt 15 milj. kr. till åtgärder mothavsföroreningar. Därtill kommer att biföll regeringensförslag om en resursförstärkning på 30 milj. kr. för innevarande budgetår förmarin forskning, övervakning och internationellt arbete. Dessa medel skallkunna utnyttjas bl.a. för forskning om vattenföroreningar. Enligt de regler somgäller beslutas emellertid den närmare användningen av forskningsnämnden vidstatens naturvårdsverk. Förutom de medel som går via forskningsnämnden haruniversiteten möjlighet att inom ramen för sina anslag prioritera projekt avdetta slag. Fråganberör två projekt: dels ett treårsprojekt för att klarlägga vattensituationeni , dels en kartläggning avseende föroreningarna av å. Omdet första projektet som nämns i fråga kan följandekonstateras. i har i skrivelse till miljö- ochenergidepartementet hemställt om medel för att klarläggavattensituationen i . Förslaget till projektprogram har utarbetats vid Lunds naturvetenskapliga och tekniskahögskola. överlämnade miljö- och energidepartementetframställningen till . Departementet meddelade samtidigtlänsstyrelsen att ärendet var överlämnat. Naturvårdsverketbeslutade att avslå framställning. Någotärende om kartläggning av miljöföroreningarna av å har inte inkommit tillmiljö- och . Enligt uppgift finns inte heller något ärendehos . Jag kan därför inte göra några uttalanden om dettaprojekt. 8Riksdagens protokoll 1988/89:46 165 (vpk): Jag tackar miljö- och energiministern för svaret på min fråga. Den gälldeforskning kring vattenföroreningar vid , en forskningsom inte får medel. Imin fråga säger jag att detta är ett konkret exempel på vad jag skulle viljakalla en generell problemafik. Å ena sidan finns det människor som lägger nedstort engagemang på viktiga arbetsuppgifter - vad vi brukar kalla eldsjälar. Åandra sidan har vi samhällsapparaten, som alltför ofta blir ett hinder istället för en pådrivande faktor. Jagtycker att det här problemet bekräftas av ministerns svar på min fråga. Enansökan har gått fill , från fill departementet,från departementet till . Sedan har ett negafivt besked gåtttillbaka till , och i stort sett ingen har brytt sig om att talamed de berörda forskarna. Omden mer principiella aspekten på min fråga säger ministern ingenting i sittsvar, och det är synd. Detta är inte en fråga om partipolifik. Det handlar omatt vi som förtroendevalda har ett gemensamt ansvar för att ta bort hindren förangelägna projekt i samhället. Jag hade hoppats att ministern i sitt svarskulle ta upp och beröra den beklagliga tröghet som finns i samhällsapparatennär det gäller att få fill stånd angelägna projekt. Jagkan försäkra ministern om att det rör sig om angelägna projekt, som dock intepassar in i de givna mallar vi har för forskningen och som därför inte fårstöd. Påmitt initiativ har forskare från för ledamöterna ijordbruksutskottet visat de filmer som är resultatet av denna forskning, somhandlar om hur botten i har förändrats . Jag troratt vi alla som såg dessa filmer blev chockade. Dennatyp av forskningsresultat säger mycket mer än de siffror och tabeller som i ochför sig kan innehålla samma fakta som vi annars tar del av. En forskning sombedrivs och redovisas på detta sätt blir på ett helt annat sätt användbar föross politiker och användbar i utbildning. Detär mycket beklagligt att denna forskning hitfills inte fått medel och kanskeinte får det heller. Överläggningenvar härmed avslutad. 32 § Svar på fråga1988/89:342 om elförsörjningen 166 Miljö- ochenergiminister : i har frågat mig om vilka åtgärder jag är bereddatt vidta för att inte elransonering skall behöva fillgripas redan en bit in på90-talet. Detär kraftföretagen som har det grundläggande ansvaret att vidta de åtgärder somkan behövas för att upprätthålla kraftförsörjningens leveranssäkerhet. följer elsituationen och elbalansens utveckling inom ramen för fleraregeringsuppdrag. ningen attprodukfionskapaciteten för el håller på att byggas ut och effektiviseras så attkraftsystemet klarar en förbrukning på ca /år. Detta kanjämföras med att kraftsystemet bedöms klara en förbrukning på ca145 TWh/år. Elförbrukningen inkl. överföringsförluster torde , 1988, kommaatt uppgå fill ca . Jag har då inte räknat med de avkopplingsbaraelpannorna som ju endast får användas då det finns överskott på el. Detfinns således marginaler på energisidan varför risken för elransonering i börjanav kan betraktas som mycket liten. Dådet gäller kraftsystemets förmåga att klara de högsta belastningstopparna ärmarginalerna mindre. Kraftsystemet torde emeUertid klara de kriterier förleveranssäkerhet för effekt som tillämpas. FörSten information vill jag nämna att miljö- och energidepartementetinom kort avser att genomföra en överläggning med kraftindustrin om åtgärderför att kapa belastningstopparna och bygga gasturbiner m.m. Anf.167 i (m): Jag tackarstatsrådet för svaret. Detär faktiskt så att ett stort antal människor som kan dessa frågor säger att viredan inom några år riskerar att få en elransonering vid vissa fillfällen ochvid vissa temperaturer i . Vikan klart och tydligt konstatera att användningen av el stiger varje år.Statsrådet säger själv att det kan bli problem att klara de högsta belastningarna. Riksdagsmajoritetenhar, i strid mot vad som stod på de valsedlar som vann folkomröstningen ,beslutat att avveckla två kärnkraftsaggregat, varav det ena iBarsebäck i . När man nu ser att det kan vara problem att klarabelastningstopparna finns det anledning att fråga statsrådet: Vad skall man dåsätta in 1995, när vi plockar bort två kärnkraftsaggregat som går förfull kapacitet och förser stora delar av med el? Överläggningen varhärmed avslutad. 33 § Svar på fråga1988/89:343 om hanteringen av kärnkraftsavfall Anf.168 Miljö- och energiminister : har frågat mig om vilka åtgärder regeringen avser vidtaför att hävda principen att varje land skall ta hand om sitt eget atomavfall. Jagkan försäkra att regeringen inte försitter något tillfälle sombjuds att i internationella sammanhang arbeta för denna princip. Vadgäller förbränningen av lågaktivt avfall i Studsvik har jag tidigare här ikammaren sagt att den verksamheten inte strider mot den princip . Den tillfälliga förvaring av avfallet som kan förekomma i avvaktan påförbränning utgör ett led i den behandlingsprocess Studsvik tillämpar. 1988/89:46 Detbrända avfallet skall senast återsändas till kunden. Om hanteringen av kärnkraftsavfall 15december 1988 får ske endast av sådant avfall för vilket strålskyddsinsfitutetoch kärnkraftinspektionen lämnat särskilt medgivande. Detta ingår som villkorför verksamheten. 169 (): Jag ber attfå tacka för svaret. Idet sägs att det brända avfallet senast skall återsändas tillkunden. Jag förmodar att ministern menar den aska som uppstår när man bränneravfallet. Menhela resonemanget bygger ju på den förutsättningen att statsrådet är alldelessäker på att ingen radioaktivitet frigörs vid förbränningen. Jagskulle vilja ställa frågan: Kan statsrådet garantera att det inte uppstårradioaktivitet som kommer ut i den svenska miljön och därför inte återsändsfill kunden? Anserregeringen och statsrådet att det är bra att vi av rent kommersiella skälimporterar radioaktivt avfall för att förbränna det i ? Det uppstårutsläpp också av andra slag, förutom radioakfivitet är det dioxiner och diverseförsurande ämnen. Anserregeringen att förbränning är en lämplig metod att ta hand om radioaktivt, låtvara lågaktivt, avfall? Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf,170 Miljö- och energiminister : För det första: Verksamheten är föremål för den ytterst noggrannakontroll som svenska säkerhetsmyndigheter, framför allt strålskyddsinstitutet,utövar. Fördet andra: Hanteringen av högriskavfall, vare sig det gäller radioaktivt ellerkemiskt avfall, är ett mycket stort internationellt problem, som de flestaländer saknar teknik för att hantera på ett bra sätt, Sverigesuppfattning är att varje land måste ta ansvar för att hantera sitt eget avfall,men att samarbete kan förekomma av det slag som det här är fråga om, för attspecialiserat ta hand om vissa delar. Jagförutsätter då att ursprungslandet slutligen ändå tar hand om resterna. Men detär delvis fråga om så avancerade och dyrbara processer, att kanske inte varjeenskilt land har råd med dem. Manfår också se detta som en del i ett utvecklingsarbete. Det är inte självklartatt vi skall fortsätta med denna form av omhändertagande långsiktigt. Men förnärvarande gör nytta genom att hjälpa till med att ta hand om den härsortens avfall. Skäletär, det vill jag säga, inte huvudsakligen kommersiellt, utan att vi faktiskt påolika sätt internationellt har tagit initiativ för att förmå andra länder attfillämpa strängare regler på detta område än vad de hitfills gjort. Anf, 171 (): fick statsrådet det att framstå som om detta är en mycket avanceradanläggning med en förnämlig teknik, och vad det nu var för någonting. Dennaanläggning är nu föremål för prövning enligt miljöskyddslagen. Det har kunnatkonstateras att man ligger tio gånger över de normer som anses vara lämpliga , den s.k. för förbränning av avfall, som man kan anta attlänsstyrelsen kommer att föreskriva för denna anläggning fortsättningsvis.Egentligen borde denna anläggning stängas , av rent förbränningstekniskaskäl. Ledningenför Studsvik har meddelat att den är beredd att investera något tiotal miljonerkronor i en ny anläggning för att kunna förbränna avfall, om den får dettillstånd som begärs. Ledningen har klart deklarerat att en förutsättning föratt man skall kunna göra denna investering är att man får fortsätta importeradet tyska avfallet och ta betalt för förbränning. Annars är detta inte lönsamt.Det är rent kommersiella grunder. Överläggningenvar härmed avslutad. 34§ Fortsattes behandlingen av trafikutskottets betänkande 1988/89:TU6,konsfitufionsutskottets betänkanden /89:KU15 och KU16, justitieutskottetsbetänkande /89:JuUll samt jordbruksutskottets betänkande 1988/89:JoUll(forts, från s. 76). Kammaren övergick till att debatterajustitieutskottets betänkande 11 om telefonavlyssning. 172 (vpk): I regeringens skrivelse 1988/89:43 med redogörelse förtelefonavlyssning vid förundersökning i brottmål ingår ingauppgifter om telefonavlyssning i samband med spaningarna efter statsministerOlof Palmes mördare.