prot · GC09116 · 1988-12-31 00:00:00 — Det beslut som vi snart skall fatta, om förbud mot livsmedel som harbesirålals, visar jusl att del i själva verkel är möjligt att gå mycket längremed imporlkonlrollen när del gäller meloder som vi inle accepterar. Här finnsdet en motsägelse, och det skulle vara intressant alt få en redogörelse från deparlier som å ena sidan tycker att vi kan säga nej till bestrålade livsmedelmen å andra sidan tycker att vi inte kan säga nej lill andra otillåtna metodereller tillsatser som inte accepteras här i . Vi har när det gäller bestrålningen en reservalion. Enligtvår mening behövs det ell riksdagsbeslut när del gäller förbud mot bestrålningav livsmedel. Vad vi skall fatta beslul om är inte förbud mot bestråladehvsmedel, ulan vi ger regeringen möjlighet atl, om så behövs, fatta sådanabeslul. Det är en väsenlhg skillnad. Vårl krav är alltså hårdare, vi vill gålängre och införa ell definitivt förbud mot bestrålade livsmedel. När del gäller bestrålade livsmedel är det faktiskt så,alt vi än inte vet om bestrålning av livsmedel är skadlig. Det harfaktiskt varken här eller i andra delar av världen bedrivits en så långsiktigoch seriös forskning all vi kan säga alt bestrålning av livsmedel inte ärskadhg. Tvärtom finns del faktiskt forskare som hävdar att bestrålningen ärfarlig, att livsmedel som har besirålals kan bli cancerogena. Dessutom ärbestrålning av livsmedel en metod som är kostsam, som är storskalig och sompassar i ett hvsmedelssys-tem som över huvud tagel inte ligger i linje med vårallmänna strävan, nämligen att det skall vara en bra lokal fördelning, atl detskall vara nära mellan producenter och konsumenter och alt varorna skall varafärska och inte förvaras . Bestrålningen är en del i ett system som pekarål heh galet håll. Dricksvattnet har berörts tidigare i debatten, och ävenjag vill säga några ord i den frågan. Dricksvatten är som sagt någonting som tyvärr över huvud taget inle behandlas i belänkandet eller i den proposition som ligger tillgrund för betänkandet, fastän dricksvattnet är vårt viktigaste livsmedel. Vi anseratt kontrollen av dricksvattnet måsle förstärkas. Också i det här fallet kominer vi tillbaka till frågan om resurser lill kommunerna. Det har ju påvisats ell tydligt samband mellan Alzheimers sjukdom och aluminiumhalter i dricks vatten. Del finns också en stor oro för vad kloreringen av dricksvatten kan ge upphov till. Märkhgt är all vi på andra håll i samhället strävar efter allminska 20 kloreringen, tex. inommassaindustrin, medan vi med beråtl mod klorerar dricksvattnet, som ärvårl viktigaste livsmedel. Kloreringen av dricksvattnet Prot. ger också upphov tilldioxiner. Dioxinhalterna i dricksvatten har undersökts mycket litet Del är myckelsom har försummats när del gäller dricksvattnet, och del finns sloranledning till ökad vaksamhet och större kontroll, vilket vi också har begärt i enreservation. Vi har också begärt att kloreringen måste Det är ocksåmycket vikfigl alt man ser över lokaliseringen av dricksvattentäkler och attkraven på närbelägna industrier och reningsverk Denbioleknologiska ulvecklingen går med rasande fart Del som sedanfortfarande kunde ses som den mest olrohga science ficfion är obehagligtnära verkhghelen. En lilen aspekt på detta är möjligheten alt framställasyntefiska livsmedel. Man får då livsmedel som smakar och ser ut som de heltnalurliga livsmedlen men som är framställda på syntetisk väg. Här har vi i enreservation krävt alt hvsmedelsverkel, som skall stå för livsmedelskontrollen,ägnar saken mycket större uppmärksamhel. Vaksamheten måste skärpas. Givelvisär hela den bioteknologiska utvecklingen, framför allt gentekniken, någontingsom behöver regleras genom lagstiftning. Men delta är frågor som vi kommer atldiskutera här i kammaren i andra sammanhang. Jagvill också någol mer beröra ansvarsfördelningen mellan olika myn digheter som har att ulöva livsmedelskontroll. Inledningsvis sade jag all del på olika håll i landel finns brister i fråga om den lokala tillsynen. På sinahåll har den kanske l.o.m. Detta är kanske en av anledningarna fill att man i propositionen och i betänkandet nu säger sig vilja se att livsmedelsverket får en starkare ställning som den centrala myndighel som har alt utöva livsmedelskontroll. Vi tror inte atl della är lösningen på problemel. I stället tror vi atl livsmedelskontrollen i första hand bör vara lokal, och vi tror att del är den lokala myndigheten, miljö- och hälsoskydds- förvaltningen, som har de bästa förutsättningarna och möjligheterna all granska livsmedelshanlerande företag. När det gäller tillsynen av miljöfarli ga verksamheter har vi en process som går åt det andra hållet De centrala myndigheterna lägger ut allt mer på de lokala myndigheterna. Med denna utveckling när del gäller livsmedelskontrollen kan vi få en situation där samma förelag granskas av olika myndigheter. Enligt vår mening vore del smidigare om den lokala miljö- och hälsoskyddsförvallningen hade hela tillsynen. Däremot behöver denna förvaltning i sitt arbete stöd och hjälp av livsmedelsverket Förvaltningen behöver ha tillgång till den expertis som måste finnas på livsmedelsverket, men det skall vara pä kommunernas villkor. Därför har vi också hafl synpunkler på del system fill avgiftsfinan siering som föreslås. Förslagel är myckel diffust och oklarl utformat, varför utskottet har begärt all regeringen skall återkomma med ell mer preciserat förslag. Dd här förslagel bygger ju på atl kommunerna tar ul avgifier för livsmedelskontrollen och att en del av pengarna skall tillföras livsmedelsver ket. Vi lycker alt del är lilel märkligt all man i då man diskulerar behovel av att avbyråkrafisera och göra den samhälleliga verksamheten mindre krånglig föreslår ell system som är så oerhörl byråkratiskt och krångligt lill sin natur. Vi anser alt de medel som kommunerna skall ta in genom ell avgiftssystem skall de själva kunna förfoga över. De skall l.ex, 21 Prot, 1988/89:116 kunnaanvända pengarna för att köpa tjänster av livsmedelsverket. Den verksamhel somden slatliga myndigheten livsmedelsverket skall stå för skall finansieras viastatsbudgeten. Vi har också i några reservationer tagit upp behovet av enförbättrad märkning, vilkel också berörs i proposilionen. Vi lycker att det förkonsumenten är angeläget all veta hur livsmedel har tillverkals. potatis skall lala om vilka bekämpningsmedel som har använls och hurmånga besprulningar som har gjorts. Vi lycker också all det behövs regler försådana begrepp som miljövänlighet och naturenlig. I takt med att intresset ochengagemanget för miljö och nalur ökar florerar i allt högre grad denna typ avbegrepp som reklam för olika livsmedelsprodukler. Det måsle sällas gränser ochramar för hur man får använda denna typ av begrepp. Del framställs mycket information om livsmedel ochfolkhälsa. Vem av oss minns inle snusförnumsliga pekpinne omhur mänga brödskivor per dag vi skulle äta. Vi tror atl del är viktigt altsamhällsinformation ges vid rätt lillfälle och på rätt plals. Del kan tex. vararimligt att affärer avslår en del av del slora ulrymme som i regel finns förreklam lill förmån för samhällelig informalion kring livsmedel, kost ochfolkhälsa. Tyvärr har vi inte heller för detta fått gehör i ulskollel. Det finns yllerligare reservationer, men jag avslår frånatl här i mitt inlägg närmare gå in på dem. Diskussionen tenderar ändå atl blimycket lång. 9CARL (): Jag vill med en gång yrka bifall lill de 39reservationer som de gröna genom har ställt sig bakom. Livsmedlens kvalilel är av avgörande belydelse för hur detas emol av kunderna. Det moderna transportsamhället, som har prioriteratenergislöseri med hjälp av billig energi, har medförl alt mat numera är gammalinnan den når oss konsumenter och kommer lill våra matbord. För atl molverkadelta är det av allra största vikt att den offentliga upphandlingen hanteras påså sätt alt den gynnar lokala producenter. Vid en upphandling är del inle barapriset som är dd intressanta ulan också kvaliteten. Jag har som gammal upphandlare av kvalificeradmaskinutrustning för stålindustrin alllid ansett all kvalilel och funklionspelar en avgörande roll. Atl inle la kvaliteten på allvar vid offentligupphandling innebär all man ger sina kunder sämre kvalitet Del ärallmänt accepterat att äldre matvaror har en sämre kvalitet än färsk mat. Manmåsle därför i den offentliga upphandlingen priorilera alternativt produceradelivsmedel. Dessa livsmedel har erkänt bättre kvalitet än konventionelltproducerade livsmedel. I del här sammanhanget är det viktigt all ta upp problemenkring importerade livsmedel. Inom de gröna är vi av den bestämdauppfaltningen alt de importerade livsmedlen måsle konkurrera med de svenska pålika villkor. I har vi numera alltmer skärpta krav på dem somproducerar livsmedel, av såväl hälso- som miljöskäl. Alt då imporlera livsmedelsom inte har producerats på sätt som vi fordrar i innebär dels atl viäveniyrar folkhälsan, dels all vi exporterar miljöförstöring. klarl oetiska handlingar.Det hävdas med bestämdhet att detta skulle strida mot GATT-stadgar. Det har visvårt alt förstå när vi vet atl såväl EG som ställer alldeles speciellakrav på svenska slaktprodukter, dvs. atl produkterna skall följa de normer somgäller inom EG och i . På samma säll har jag under min induslritid varit medom alt man från köparland har ställt alldeles speciella krav på produkterna förall de skall kunna accepteras för exporl. Det var aldrig tal om atl del slredmol någon GATT-stadga. Vi inom industrin gjorde vad köparlandet krävde, av denenkla anledningen all vi ville sälja. Dessutom var del intressant nog en meritall kunna uppfylla dessa högre produktkrav. Del var en merit som kunde användasi marknadsföringen. Det är därför ulomordenthgl svårt att förstå hur del kankomma sig att man, pä sätt som sker, döljer sig bakom när man tvingar ossall ta emol livsmedel som är producerade på sätt som vi i inte kanacceplera. Delär vår uppfattning i miljöparfiet att det nu är dags att praktisera normalaffärssed när del gäller livsmedelsprodukler. Del är fråga om alt specificeraproduklerna och bara köpa från de leverantörer som är villiga all klara dessaspecifikationer. Normalt köper man inle frän den leveraniör som inle klararkraven förrän den leverantören har bevisat att den ålerigen klarar specifikationerna. Vimåsle normahsera livsmedelshandeln. Den skall inle vara hokus pokus för luddigatankar. Den skall vara rättfram och korrekt. Till denna självkontroll mellanköpare och säljare fordras en övergripande nalionell kontroll för att vi inleskall exportera dåliga miljöförhållanden. Kontrollen skall inte bara omfattaråvaror till livsmedel utan också färdiga livsmedel som tex. Det är i denna fråga märkhgt all inle ställer upp på dessarimliga krav. Partiet har ell namn som förphkfigar - ett parfi för folkel. Idessa frågor handlar man mol folkets bäsla och dess hälsa. När tänkerfolkpartiet egenfiigen leva upp fill sill namn mer än som bokstavskombination idd här sammanhanget? Sedanett antal år klassificeras vatten som livsmedel. Del är därför av yttersta viktall vatten omfattas av en serie av gränsvärden, så atl kontrollinstanserna velvad de har all hålla sig till. Vi vel nu också alt vårt vatten förorenas avjordbruksgifter. Allt fler kommunala ledningsnät börjar nu få en standard somleder lill atl många kommuner kommer att riskera all fä ett mindervärdigtvatten. Del är därför märkligl att majoriteten inte kan ställa sig bakom dekrav på ulredningar och program för bällre vattenkvalitet som har rests. Påsamma sätt anser vi det vara märkligl att inte acceptera bindande gränsvärdenför bl.a. jordbruksgifter i dricksvatten. Hade gränsvärdena funnils hade mantvingat de kommunala reningsverken att kontrollera förekomsterna. Som del nu ärdricker vi någol om vars giffighet vi ingel vel. Del gäller alt hålla vattnetrenl så alt vi slipper tillföra en mängd kemikalier för atl låtsas att det ärrenl. Fiskhar alltid ansetts vara ett fullvärdigt livsmedel med mängder av godaegenskaper, varför vi ofta uppmanas all äta jusl fisk. är del inle så enkeltlängre. Bl.a. återfinns kvicksilver i fisk, och det finns rekommendationer förhavande kvinnor atl begränsa sin konsumtion av vissa fiskar. Problemet är altvi i inte följer WHO:s normer för kvicksilver i fisk. principdubbell så myckel som den inlernalionella . Hade den följls skulle mångdubbeltfler vattendrag vara svartlistade. På liknande säll hanterar livsmedelsverket dioxinerna,bl.a. Här har mätningar visat på mycket höga halter avdioxiner. Skulle de normer som WHO har satt upp följas och skulle vi samfidigtbeakla alt vi får i oss dioxiner via mjölkfdt, borde Vätterrödingensvartlistas. tillåter sig en mycket vid tolkning avWHO-normen, och det medför att många människor helt i onödan belastas meddioxiner. Problemet är all vi inte har någon aning om hur olika gifter sam- ochmotverkar varandra. Därför måste restrikfivitet alllid vara huvudprincipen. Delfinns säkerl ingen anledning alt tumma på de internationella normerna. Om någotkan de alltid skärpas. de gröna hävdar atl Vätterrödingenforlfarande bör svartlistas till dess atl dioxinhalterna har kommil ner tillunder 5 pikogram per gram fisk. Redan de larm som har varit har skadat fisket iVättern, och det är därför mer än rimligt att förorenarna betalar. IVälternfallet finns det en slor känd dioxinkälla, Aspa Bruk, som borde beialafiskarna för deras förlusler. Del är förvånande atl ulskollel inle har gåll pådenna linje. I andra fall har vi som princip all förorenaren skall betala.Varför icke i detta fall? En av de centrala frågorna när det gäller livsmedel ärkvalitetsbegreppet Enligt uppfattning kan detta inle barabegränsas till vad som kan mätas, vägas och registreras. är sä myckel mera,dvs. smak, form, färg och konsistens. Till della kommer numera också hur envara har producerats, dvs. det kommer in etiska aspekter på kvalilel som förraldrig var aktuella. Dessa frågor har bearbetats inom den alternativa odlingen.Där har man också försökt la fram andra metoder för registrering av kvalitet ände nu gängse. Med det stigande miljömedvetandet och oron för vad somhänder med oss på grund av all den giflspridning som är officiellt sanktioneradav samhället växer del nu fram krav på etiska kvalitetsbegrepp. För atl de alll medvetnare kunderna skall kunna välja deprodukler som de eftertraktar är dd tvunget att vi får etl system förproduktmärkning som ger nödvändig informalion. Eflersom färskhet är en viktigegenskap är del av avgörande betydelse all få en fungerande dalummärkning, somtalar om hur del förhåller sig, alltså när varorna är skördade ellertillverkade. Märkning med ursprungsland är etl annal vitalt krav somdel ofta syndas mot inom dagligvaruhandeln. Ansvarsfördelningen i samhälletblir tydligare om man inför krav på att producenlnamnd skall uppges. En ytterst viktig märkning är den om vilka gifter och detanlal behandhng-ar som livsmedlen har genomgått under sin tillverkning. Med ensådan märkning skulle konsumenten få en klart ökad valfrihel och möjlighel allstyra sin konsumtion. Det är ytterligt förvånande atl ulskollsmajoritelen intehar kunnat slälla sig bakom etl så blygsaml krav. Det är inget annal än eltgrovt svek mol medborgarna, vilkel demokraliska partier faktiskt inle bordeställa sig bakom. Vi kan bara ana all siarka producenlintressen tvingar framdessa ställningstaganden lill förfång för medborgarna. Det måsle vara ell led ien medveten förgifiningspolilik. Om inle -varför inle acceptera atl konsumen- terna kan få dennainformation om gifter och hur ofta maten har behandlals? Sopförbränningär en fortfarande aktuell metod för atl bli av med sopor. I och med att soporinnehåller klor bildas dioxiner vid förbränningen. PVC-förpackningar innehållerklor och ger därför dioxiner vid sopeldning. Det är skäl nog för attPVC-förpackningarna skall tas ut ur livsmedelshanteringen. Vi förvånas än engång över att utskottet, som fakfiskt ställer sig bakom etl medvetet spridandeav gifter över land och folk, inle förordar all förpackningar som innehållerPVC skall las borl . Bestrålningav livsmedel har diskuterats här. Vi i miljöparfiet lycker atl de myckel hårdaformuleringarna i belänkandet är bra, men vi vill dessutom införa ell förbudmol dispenser på della område. Del finns alla skäl i världen all göra en klarrågång mot slappt tal om giftfrihet. Vitalar numera inom miljörörelsen hellre om ekologiskt lantbruk och allernafivlodlade produkter än om giftfri odling. Del går inle atl klart definiera dettabegrepp. Egentligenär det ganska dåligl alt vi måste ha en sä omfattande Hvsmedelskontroll. Dettyder ju på atl del finns en omfattande brisl på redlighet hos dem somproducerar livsmedel. Det borde egenfiigen inte alls vara på del sättet om allamänniskor gjorde del de borde göra, nämligen ta ansvar för sina produkter. Detär ganska skrämmande all en sådan här omfattande lagsfiftning faktiskl behövsom någol så vitalt som medel fill liv. Moderaternahar en märklig molion, Jo257, där de ullrycker som sin mening all handelsgödsel,gifter och tillsatser inte är negativa för livsmedlens kvalitet. Man häpnarinför ett sådant synsätt, som klarl slrider mol den erfarenhet som finnsi samhället. påsiod också atl vi har alltför många regleringar på hälso-ochmiljöområdena. Jag frågar mig; Vad vill då egenfiigen moderalerna? Vill desläppa loss en flod av gifter över det svenska folket? Vad slår egenlligen mför? Står del för mera miljöförstöring? Prot, 1988/89:116 10 ()replik; När jag lyssnade till frågade jag mig: När kommersynpunkterna om folkparliel? CarlFrick lägger normall in några av sina speciella synpunkter på ochhär kom de ocksä, inlindade i formen av alt vi inte skulle omfatta folkelssynpunkter. Vii tror på människorna. Vi tror på en bra konsumentupplysning, ochvi vill ha etl . Vi tror på informafionens möjligheter.Vi tror också på att människan, med den informationen, kan göra egna val. Visstbehövs det lagstiftning. Vissl behövs en skärpl livsmedelslagstiftning; delsläller vi oss bakom - men lal handlar om förbud, förbud, regleringoch förbud. Jag vet inle hur mänga gånger använde de orden i sittanförande. Närjag har studerat vandringar i olika politiska ämnen här i riksdagenhar jag funderat över om det finns någol område över huvud laget där han inlevill ha förbud. Jag har hillal elt: han säger att vi riksdagsledamöter skallha frihet all välja mellan alt bära slips eller inle göra del. Prot.1988/89:116 och för sig dela hans uppfattning i den frågan; vi skall hafrihel även pä del 18 maj1989 området, men människorna behövervara fria på belydligl fler områden. Vi kan lila på människorna. Del görockså vi i folkparfiet. Livsmedelskontrollen , .. . . ,..,, = ,, .. lagstiftning,men inte forbud pa alla områden. 11 () replik: lalade om ansvar. Ommänniskor lar mer ansvar behövs givelvis färre regleringar. Också vi i moderalasamlingspartiet tror på människorna, som sade förfolkpartiets räkning. När sedan kom med en ny beskyllning om att vimoderater skulle stå för någol som han kallar för miljöförslöring, vill jag änen gäng lala om för atl vi arbetar för att lösa miljöproblemen såbra och så snabbi som det över huvud tagel är möjligl. diskuterade också frågan om huruvida användningav handelsgödsel och växlskyddsmedel skulle innebära en sämre kvalitet påprodukterna. , det är inte dokumenleral all kvaliteten blir sämre.Det råder delade uppfattningar i de frågorna bland många i samhällel som harkunskap om detta område i dess helhel. Jag vill ändå erinra om attom vi i l.ex. skulle helt förbjuda all användning av växlskyddsmedel ochav handelsgödsel, då skulle vi av allt alt döma få lägre kvalitet på mångalivsmedel. Vi skulle över huvud taget inte kunna försörja vårl egel folk. Om vi ser denna fråga i ell globall perspektiv inser viall vi skulle få en livsmedelskatastrof av aldrig skådat mått om vi gick in föratt förbjuda användning av växlskyddsmedel. Vi vet ju att om vi skall kunnaklara av att försörja världens alla människor krävs vissa hjälpmedel. Vi skallgivetvis arbeta så snabbt och så bra som möjligt för att minimera riskerna ochta bort de medel som är farliga, det är vi helt överens om. Det råder ingadelade meningar om det. Vi moderater är nog mer realistiska än ochmiljöpartiet är i del sammanhanget. 12 () replik; Det är faktiskt på del sättet attmiljöpartiet i allra högsta grad tror på människan! Faktum är ju att del finnsen massa människor som inte gör det som de borde göra. Hade de gjort det såhade vi sluppit en massa kontrollverksamhet och förbud. Min synpunkt på folkparliel härrör från del faklum altfolkpartiet inle vill att de svenska producenterna skall konkurrera på sammavillkor som gäller för producenterna av importerade produkter. Eftersom vigenom provlagning vet atl man sprutar flitigt ulomlands kommer faktiskt maltill som inle uppfyller de krav som vi har i . Då måste jag jufråga förelrädare för om de tycker atl del är bra. Om de lycker attdet är bra skall de naturligtvis inle följa våra goda förslag. Om de tycker alldel är dåligt skall de ge det svenska jordbruket och den svenskaträdgårdsnäringen samma villkor som gäller för producenterna av importeradevaror. På den här punkten lycker jag alltså atl folkparfiet sviker sill namnsom ett parli för folket. Beträffande de moderala anklagelserna vill jag säga attdet är vikfigl atl vi 26 här i gör rent hus med våragifter. Vi har ju utomordentligt goda odlingsförhållanden i dethär landet. Vi har metoder att odla ulan gifter, och Prot. 1988/89:116dessutom är det mycket väl dokumenterat alt allernalivt odlade matvaror har en väsentligt bättrekvalitet. De har l.ex. en mycket bättre lagrings- L j- u » j T-> ... ,1 .. i;« Livsmedelskontrollen beständighet an andravaror. visar mängder av rapporter. Var vag ar en rimlig väg att gå. Det kan aldrig vara realistiskt att medvetet sprida gifteröver mark, mal, jord och . vara klart orealistiskt! 13 () replik: Jag vill än en gång upprepa alt vi i folkparliel släller samma krav påinnehållet i importerade livsmedel som dem som vi släller på svenska livsmedel.Vi släller samma krav, och det är därför som vi vill ha skärpl kontroll. Viskall få en sådan, men jag ställer mig tveksam till att vi harfillräckligl med personal för att klara della, men del är vikligl all vi fården kontrollen. Jagtror däremot inte, , att vi från kan skicka ut kontrollanteröver hela världen för atl kontrollera varje odlare av bananer, apelsiner,tropiska frukter eller vad det vara må, som säljer produkler lill Sverige.Förekomst av olika ämnen måste kontrolleras när livsmedlen införs till Sverige.Detta är viktigt. Vid gränsen ställer vi samma krav som i . Anf.14 () replik: talade här om atl vi skulle kunna klara oss utanhandelsgödsel och växlskyddsmedel i . Det är orealistiskt atl hävda denuppfattningen. Jagtror dessutom att inte har klarl för sig hur det skulle vara attmöta den bonde som i ell framlida stod inför sin odlade gröda och såghur insekter och växlsjukdomar har angripit hans gröda. Han vet alt det finnsvissa hjälpmedel som på etl balanserat sätt kan hjälpa till all klaraproblemen, men då skulle ha förbjudit honom atl använda sig avdessa. Den bondens gröda skulle vara hell förödd. Han skulle över huvud lagetinle framöver klara av uppgiften att vara bonde. Detär sedan en annan sak, , all vi moderater är för en mångfald ijordbruket, vilkel jag gärna vill erinra om i detta sammanhang. Vi är också föratt man skall ha möjlighet alt odla alternativt. Del skall skapasförutsättningar för de människor som vill göra delta atl också kunna fullföljasin önskan. Om det finns en marknad för de produkterna skall de produceras, ochde kommer all produceras. Men jag är rätt överlygad om atl del ändå kommer altske i mindre omfattning och all huvuddelen av den svenskahvsmedelsförsörjningen måsle tryggas med produkler som har producerats på ettkonventionellt sätt. Men den produktionen skall givetvis ske med minsla möjligaanvändning av växlskyddsmedel och handelsgödsel. Detär möjligheternas jordbruk vi vill slå vakt om.