prot · GC0986 · 1988-12-31 00:00:00 — talar vi om för er vad ni skall göra och vad som är bra förer, och sedan skall vi dessutom se till att den politiken blir genomförd. Sedanordnar regeringen med att det i instruktion införs enbestämmelse om att det skall finnas en konsumentteknisk nämnd.Generaldirektören ser till att det blir 22 ledamöter i den nämnden. Allra sist,men inte minst, ordnas det minsann så att den utredare som hittat pä behovet avnämnden blir ordförande i den. Det kan väl inte vara en tanke utan ärnaturligtvis en tillfällighet, men det lyser i ögonen. Man undrar: Hur kan 22 människor med sekreterare och andramedarbetare bidra till att konsumentpolitiska mål uppnås, särskilt närändamålet med deras verksamhet är begränsat till nägot sä egendomligt som attverka för att brukarkrav beaktas vid utveckling och upphandling av produkter. Vad i all sin dagar är brukarkrav? Är det inte attprodukten är bra, är lätt att använda, har ett fint utseende, är hälsosam attäta eller är ett gott hjälpmedel för att lyfta? Och i sä fall: Vad är det somgör att inle dessa konsumentkämpar vägar tro på att konsumenten själv vetvilken produkt som är bäst, att välja den spade som har ett lagom långt skaft,att välja den sjuksäng som ger lättaste medverkan vid lyft av tunga patienter?Varför tror ni inte på att konsumenterna begriper della? Ja, ni tror naturligtvis bara på en enda sak. Ni trornämligen på regleringar, tvång. Ni vill så längt som det är möjligt sätta eröver den fria individens förmåga att tänka och handla - och det står i stridmed moderat konsument-tänkande. 30ULLA ORRING (fp) replik: Jag vet inte om har varit här ikammaren och tagit del av debatten . Jag vet alltså inteom han har tagit del av min sammanfattning av konsumentpolitik. Visäger att vi vill attackera konsumentpolitiken för att förbättra konsumentensställning dels inom den offentliga sektorn, dels när det gäller att åstadkommamera marknadsekonomi och dels när det gäller att åstadkomma mer av kunskapsinsamlingoch utbildning för konsumenterna. gör ett stort nummer av konsumenitekniskanämnden. Jag kan hålla med honom på en punkt, nämligen att konsumenttekniskanämndens sammansättning är en elefant i detta sammanhang. Delta har vi ocksåberört i reservation 3. Vi säger där att vi vill ha en utvärdering och enöversyn av nämndens sammansättning. Däremot hällerjag absolut inte med när det gäller hans ganskasvepande kritik av konsumentpolitik och av brukarmedverkan.Beträffande den starka teknikutveckling som pågår- del gäller ocksåproduktutvecklingen i sammanhanget - borde det väl ändå innebära att det fannsnågon form av konsumentinflytande. Det gäller ju att få fram bra produkter. Detär detta som jag har velat framhålla under de timmar som dagens debatt harpågått. Det kan ju handla om kökets utformning, om våra klädereller om vanliga saker som cyklar- jag har lagt märke till atl vallbrukar vara ute och cykla. Men när det gäller brukarmedverkan tycker jag attkonsumentverket ändå har en uppgift. Jag vet inte om det skall behöva finnas ensådan här nämnd. Däremot tycker jag att det skall finnas ett brukarinflytande ikonsumentpolitiken. Vi i vill medverka till kunskapsutveckling ochforskarutveckling på något sätt. Det är ju ocksä vad som är på gäng nu inomkonsumentverkets ram. Men nämndens sammansättning, som jag sade tidigare, ärinte precis uppmuntrande i en demokrati. Nämnden är alltför ensidigtsammansatt. 31NIC GRONVALL (m) replik: Jag vill naturligtvis inte förlänga det härreplikskiftet onödigt mycket. Men när det gäller påståendet att jag skulle haframfört svepande kritik vill jag ändå säga att jag tycker att det är ettriktigt påstående. Jag hade nämligen inte alls lust att gå in i en detaljdebattmed . Men när man i konsumentpolitiska sammanhang definierar ordetmarknadsekonomi är det fråga om en socialliberal marknadsekonomi. Det är alltsåen begränsad, reglerad marknadsekonomi. Men denna marknadsekonomi har inte denfrihet som ni i sä många andra sammanhang talar om. Beträffande nämndens sammansättning vet jag tyvärr interiktigt vad som har sagts här tidigare. Jag var nämligen ute och cyklade närden frågan togs upp. Man behöver dock bara läsa innanfill för att förstå attnämnden är ett som härrör från ett slags sinne som överbetonar detoffentligas möjligheter. ingår i nämnden företrädare för , , handikappinstituten,, arbetsmiljöfonden, statens industriverk, styrelsen för tekniskutveckling, tekniska högskolan i resp. , , och Stiftelsen textilforskning.Men var finns konsumenten, ? 32 () replik: villsjälvfallet tolka en socialliberal marknadsekonomi som en regleradmarknadsekonomi. Det är gamla käpphäst. Men sä uttryckte jag miginte i mitt anförande. Jag sade ganska klart och tydligt vad vi menar med ensocialliberal marknadsekonomi. En sädan omfattar nämligen ettkonsumentinflytande. Hänsyn tas till konsumenternas ställning på marknaden. Viarbetar alltså för konsumentens bästa. Tyvärr är det ju ofta sä, att det ärkonsumenten som är den svagare parten i detta sammanhang. Vi vill därför ha ensocialliberal marknadsekonomi där hänsyn tas till konsumenten. Självfallet skall konsumenten vara representerad i frågaom konsument- verket ochden form av brukarinflytande som det här rör sig om. Det är ju det som ärsjälva poängen med ett brukarinflytande. Jag tycker att jag uttryckte mig ganska tydligt, NicGrönvall, när jag talade om utformningen i detta sammanhang. Om den nuvarandekonsumenttekniska nämnden med sin sammansättning är den riktigaverksamhetsformen betvivlar jag. Däremot vill jag alltså ha ett brukarinflytande.Det vore väldigt bra om man inom näringslivet tog dessa frågor ad notam ochhörde sig för hos konsumenterna i dessa frågor i samband med att man utvecklarnya produkter och provar det hela. Det är min filosofi när det gällerbrukarinflytandet. 33INGA-BRITT (): Jag är litet konfunderad efter det senastereplikskiftet. och står ju bakom samma reservation. MenEwy MöUer yrkade bifall till reservationen i fråga med hänvisning till NicGrönvalls motivering. Mot den bakgrunden tycker jag att ekvationen inle allsgår ihop. har egentligen sitt ursprung iett betänkande, "Hushållning för välfärd", som presenterades förnägra år sedan. Under avsnittet om kunskapsutveckling beskriver man dessasaker. Men man säger ocksä att det behövs ett forum där olika forskare, storauppköpare och andra intressenter kan träffas och använda varandra som bollplank. När jag arbetade med finansieringen av Chalmerskonsumentteknik - det länga namnet i della sammanhang kan mycket riktigt, NicGrönvall, uppfattas som ett skämt, men jag kunde helt enkelt inte hitta pä ettroligt kort namn - var del FOA som föreslog all ett slags forum skulle inrättasdär man kunde träffas och diskutera olika frågor och där man gemensamt kundebidra till att kunskaperna spreds. Eftersom många log fasta pä idén, lade jagfram ett förslag. Naturligtvis var det slumpen sorn gjorde att jag blev ordförandeför nämnden. Ett stort antal av dem som pä nägot sätt var inblandade idiskussionerna föreslog nämligen mig. Jag accepterade detta dä, men jag kanavgå, om tror atl det blir bättre om jag gör del. Vidare sägs det att nämnden har en konstig sammansättning.Ja, det kan se ut sä. Men sammansättningen är inte så märkvärdig som man kantro. De tekniska högskolorna har alltså ansvaret för utbildningen av detekniker som sedan skall jobba med produktutveckling. De har de forskare somskall jobba med dessa saker. Av branschforskningsinstituten är det alltså desom har jobbat mest med brukarorienterade produkter och som kan någonting isammanhanget. Elt par myndigheter är inblandade när det gäller denbrukarorienterade utvecklingen. och är destora uppköparna, och det är tydligen det som har retat allramest. Man frågar sig alllsä: Varför är dessa med? Jo, gör upphandlingar för väldigt många miljarder och dehar möjligheter att tillsammans med företag komma fram lill bra produkter, tillprodukter som uppfyller de krav som ställs. När det gäller t.ex. åldringsvården och de äldre som borhemma finns det flera olika grupper som blir brukare. Det är socialtjänstensfolk, sjukhusels personaloch inte minst den äldre själv - alla dessa olika brukares krav skall varauppfyllda i fräga om den här produktutvecklingen. Sedan mäste de lärauppköparna som sköter om upphandlingen att ta till vara de kunskaper som kommerfram. Det är ett arbete som pägär på vissa häll, men i mycket litenutsträckning. Vi tycker att det skulle vara mera. är mycket intresserad av attvara med. Den vet ju att standardisering är ett bra sätt att fä fram bra normeroch bra produkter för den enskilde konsumenten pä marknaden. Standardiseringskommissionentog initiativ till en grupp i nämnden, som har arbetat fram ett förslag som harpresenterats för den Åslingska utredningen. Förslaget handlar om hurkonsumenternas behov och hur konsumentrepresentanter skall komma in istandariseringsarbetet. Det tycker jag är ett bra initiativ, som visar vad mankan göra. Nämnden är stor. Alla ledamöter i nämnden träffas femgånger . I övrigt arbetar vi var och en för sig eller i smä grupper. Mantar kontakt utåt, och man informerar varandra om vad som finns att göra och hurman kan arbeta vidare. Det är en synnerligen obyräkratisk organisation som intealls har till uppgift att fatta nägra beslut, lägga ut nägra tvångströjor ellerstyrmedel eller reglera någonting. Det handlar bara om att underlätta för demsom vill komma med i det här arbetet att komma vidare. Jag kan väl nämna medlemmarna i . En av demsade så här när vi hade en överläggning med dem: Jag förstod inte vadbrukaroriente-rad produktutveckling var förrän min gamla pappa, som är 92 äroch som vill och kan klara sig själv, helt plötsligt inte kunde använda spisenhemma. Dä förstod jag vad det handlade om, sade han. Tyvärr är det så, alteftersom det inte finns framtaget nägra bra metoder för att man skall få frambrukarkraven och konsumenternas krav, har teknikernas och uppfinnarnas idéergått alldeles för längt, innan vi äntligen börjat titta på brukaraspekterna.Kan inte vi få lov att vara med i denna nämnd och fä all den information somnämnden besitter? Det finns en tanke bakom sammansättningen i nämnden. Jagär helt övertygad om att nämnden kommer att se annorlunda ut . Detär nämligen i princip ett helt frivilligt deltagande. Varje myndighet som ingårbetalar själv sina kostnader. Man fär inga arvoden eller någonfing sådant. Detkommer därför att bli sä att de som inte tycker att de har mer atl hämta ellermer att ge kommer att falla ifrän. Det finns dä redan en kö med andra som villkomma in. Många grupper har visat sin glädje över att detta arbeteäntligen har kommit i gång. Jag vill även nu ta ett exempel utifrån. En gruppsom absolut inte kan anklagas för att ligga pä vänsterkanten på något sätt ärHusmodersförbundet och Samhälle. Den hade en storkonferens i , dit jag var inbjuden för att informera om nämnden. Manberättade i sin tur att nu när de ser att det pägår ett arbete så försöker manöppna och få i gång en konsumentkanal, där man pä det lokala planet skall byggaupp verksamheter sä att man fångar in alla dessa problem. Sedan skall manhjälpas ät för alt driva det vidare till företag och myndigheter. Det är precisden typ av utveckling som vi vill ha när det gäller konsumentarbetet. Dettastår också beskrivet i Hushållning för välfärd. Det handlar om fria Prot.1988/89:86 organisationer som verkar i olika aspekter påkonsumentpolitikens område och somverkligen kan driva utvecklingen framåt. Jag vänder mig sedan till NicGrönvall. Den gigantiska byråkratiska organisation som han har fått sädan brareklam för i tidningen -som har öst sin galla över oss utan att tanågon som helst kontakt och höra sig för - är en synvilla, och ingenting annat. 34EWY () replik: Jag vill bara göra ett litettillrättaläggande, eftersom sade att jag hade yrkat bifalltill reservationen, men med synpunkter som han sedan skulle redogöraför. Jag sade att reservation 3 bygger pä en motion av , som starktifrågasätter den konsumenitekniska nämndens existens och sammansättning. Vi hari reservationen begärt en översyn av nämndens sammansättning. Vi vill ha enutvärdering. Sedan sade jag alt längre fram i debatten kominer attredogöra för sina synpunkter pä motionen. Jag yrkade därefter bifall. Om jag skulle ha sagt våra synpunkter, sä har jag nu fåttdet justerat i protokollet. Det var sina egna synpunkter han skulle redogöraför. 35 () replik: Den historiska bakgrund som Inga-BrittJohansson beskriver är riktig. Det var således utredningen förvälfärd, som lämnade sitt betänkande 1985, som framförde synpunkter om ett brukarinflytande.Däremot vill jag väl nagga belåtenhet litet grand ikanten. Även vi i var myckel aktiva och vi intresserade oss för denkonsumenttekniska forskningen som skedde vid , därdet fanns en personlig professur för en befattningshavare som gjorde ettfantastiskt goll arbete för att fä fram brukarinflytande när det gällerutformning av kläder, sjukvårdsmaterial och annat. Vi föreslog också att 1,5milj. skulle avsättas för att man skulle kunna utveckla brukarinflytandet.Så småningom kom att bli ordförande i denna kommitté. Inga-Brilt , nog mäste det väl kännas litetegendomligt med sammansättningen av nämnden? Det är ju en gigant, mäste mansäga. Jag hoppas atl del är nägra som faller ifrän under resans gång, eftersomjag inte tror att en sädan stor nämnd kan arbeta effektivt. Nämnden har kommit i gäng så pass sent. Den har bara variti verksamhet ett är. Nägra mogna frukter har ju inte direkt fallit ut avverksamheten. Att man ifrån och Samhälle skulle säga får en konsumentkanal och att det enbart beror på denna nämnd, betvivlarjag starkt. Jag tror verkligen att alla goda krafter, allaintresseorganisationer och alla frivilliga behövs för att man skall kunna lyftafram konsumenternas krav och behov i debatten och framför allt för att manskall fä fram bättre varor. Vi har genom vår reservation anmärkt pä nämndenssammansättning. Vi vill se en utvärdering av verksamheten. Det stär vi fastvid. 36NIC () replik: För tids vinnande stannar jag i min bänk,annars hade jag så gärna velat stå framför . är honemellertid vänlig nog att vända sig om. Jag vill nämligen säga till henne attjag inte alls vill att hon skall avgå som ordförande för den här egendomliganämnden. Debatterna med henne tillhör mina mest uppfriskande intellektuelladuschar här i kammaren. Det är ett skäl för mig att delta i konsumentpolitiskadebatter, och det tycker jag är roligt. Hela anförande formade sigegentligen till ett bevis pä den totala oförmågan att begripa att konsumentervet vad de vill. Hon preciserade ett antal viktiga områden som den häregendomliga nämnden skulle fullgöra tjänster inom. Det fanns inte tillgång enda konsument på nägot av dessa områden, utan det var myndigheter ochorganisationer som fillsammans skulle sitta där och tänka. I Hushållning förvälfärd stod det om ett bollplank. Det skulle vara ett bollplank därkonsumenter och producenter kunde mötas och tillsammans bestämma om ochdiskutera hur produkter skall utformas. Det försvann i byråkratinspappershögar. Konsumentens förmåga och vilja att väljaåskådliggjordes tidigare i debatten pä ett mycket bra sätt av ,möjligen utan att det var avsikten. Jag skulle tro att hon egentligen hadeprecis motsatt avsikt. Hon beskrev emellertid ganska måleriskt för oss hur honbegav sig ut pä en resa som slutade i . Där rådde det frid, svaltystnad och stort lugn. Det vet vi ju alla att det gör, eftersom man där intefär göra vad man vill, gunäs. Sedan reste hon till och plägadessvårt av det stora reklamutbudet och tyckte atl hela hennes själ våldtogs. Dethade ju varit sä väldigt enkelt att stanna kvar i . Det är detta valsom konsumenterna har rätt att göra. Varför utsätta själen för denna plåga,, när friden ändå fanns i ? Beskrivningen av var utmärkt. Del är juprecis så del skall gä till. Människor som av eget intresse samlar uppströmningar hos konsumenter och brukare, tar kontakt rned de producenter somkan vara intresserade av informationen och träffar överenskommelser med demsamt utvecklar produkter och tillvaratar konsumentintressen. Det behövs inganämnder. Del behövs ätskilligt mycket mindre av politik och styrning ochreglering, det behövs fria människor som får utbildning i skolan, i en bra skola.Det är den bästa konsumentpolitiken. 37INGA-BRITT () replik: Jag mäste gå fram till talarstolen för attkunna se . Om jag stär vänd bakåt i bänken tar inte mikrofonen uppljudet. skall inte styra och regleranågonting. Den skall ge möjlighet att föra ut information, sä att det verkligenkommer till ständ förutsättningar för konsumenterna att påverkaproduktutformningen. Det är inte via konsumenttekniska nämnden som den härpåverkan skall ske. Den skall ske direkt i produktutvecklingsarbetet. Det rörsig om en utveckling av vad som redan har påbörjats - man har exempelvis vid universiteteti ett helskaleförsök, där man i princip plockar in folk från gatan och gören mängd mätningar, tester och prov för att se hur belysningen skall varautformad för att fungera eller liknande verksamheter. Ett annal exempel är närman vid i arbetar tillsammans med pensionärer, socialtjänstoch ett företag, vilket med medel frän STU utvecklar en toalettstol som även ennyopererad höftledspatient kan använda utan hjälp. Det är detta jag menar med brukarorienteradproduktutveckling, och det är detta som sä sakta kommer i gång men som i vissafall inte alls finns. Småföretagen har ingen som helst egen möjlighet attgöra sådant här. Dessa företag måste vi hjälpa via utvecklingsfonder, viahögskolorna och via andra kanaler. Men först och främst måste vi fä i gängdebatten, och det arbetar vi för i konsumenttekniska nämnden. Dä det gäller konsumenternas möjlighet att välja självahar det gjorts klara konstateranden. Flera undersökningar visar att närkonsumenter klagar på varor, på kvalitet, så rör det sig om tyget på soffaneller om någonting som går sönder för fidigt o.d. Det är nästan aldrig fråga omde ergonomiska problemen med en vara, för därvidlag är kunskapen sä läg att mankryper in i sig själv och skyller på att man har valt dåligt eller på att maninte kan använda den och den prylen. Man säger: Den är för svär för mig. Istället borde man säga: Vad är detta? Varför kan det inte finnas saker som jagkan använda utan att bli trött i handleden. När flyger hem bör han titta pä denkaffekanna som de har i SAS-kabinerna. Det är en typisk produkt som ärutvecklad i samråd med brukarna. Man har fått fram en mycket bra produkt, mendet skedde efter krav frän dem som skulle använda den i slutändan. Det var inteett företag som hittade på den här kannan - som företag gör med alltför mängaprylar , vilket de själva erkänner. 38NIC () replik: Den här gängen går jag fram till talarstolen,för jag skall efter inlägget lämna ett papper till stenografen. Jag vill påminna om vad det är försorts nämnd hon sitter i. Det låter så fridfullt och brukarorienterai, men jagskall läsa innantill ur regeringsbeslutet: "Till verket är enkonsumentteknisk nämnd knuten. Nämnden har till uppgift - enligt 12 § förordningenmed instruktion för - att verka för att brukarkrav beaktas vidutveckling och upphandling av produkter." Vi vet sä väl att när regeringen bestämmer att ett visstorgan skall verka för någonting, så ser regeringen till att organet verkargenom att det kommer lagar och regler, om inte "verkandet" kommer igång. Detta blir ännu tydligare när man läser vidare iregeringsbeslutet: "I nämnden ingår företrädare för de myndigheter,forskningsinstitutioner och andra organ som regeringen bestämmer. utses av regeringen. Övriga ledamöter utses av ." Detta, frutalman, är en fullständig bild av byråkratin. 39 () replik: Det är helt riktigt att det stär att vi skallverka för att brukarkraven beaktas. Verka för saker kan man göra pä många olikasätt -genom att bedriva opinionsbildning, genom att hjälpa till att spridainformation, kanske genom att få fram skrifter osv. Det skall vi göra. Däremotstår det ingenstans i papperen att vi skall lämna förslag till ny lagstiftninge.d. Jag kan försäkra att vi inte har nägra sädana tankar. 40CARL (): Det har varit en intressant debatt, och jaggläder mig faktiskt åt att vara sist. Det skall bli intressant att anlägganågra ideologiska synpunkter på konsumentpolitiken. Våra svenska problem är inte av de slag som många styrandetror att de är-de som dansar kring guldkalven, den kalv som har vuxit genmanipulerad guldko som föder klonade guldkalvar pä löpande band.Politikens huvudaktörer stirrar sig förblindade pä ko och guldkalvar ochglömmer det som sker bakom deras ryggar. Det är där som våra livsförutsättningarföröds för att göda de gyllene klonkalvarna. De styrande är guldförblindade, men de som inte ärguldförblindade vaknar - folket vaknar till medvetande och insikt omförstörelsen och dess grundorsaker. Våra verkliga problem är en accelererande miljöförstöringoch hotet mot våra livsbetingelser som följd av en ohämmad tillväxt av denmateriella förbrukningen. Den enorma miljöförstöringen är det allra största hotetmot och den allra största inskränkningen av vår personliga frihet. Att arbetamot miljöförstöringen är en av de viktigaste solidaritetsfrågorna. Svensksocialdemokrati, som är ett vågmästarpani i svensk politik, har en fantastiskchans att kunna driva en solidarisk politik. Det betänkande som vi skall taställning till visar att den inte är villig atl användakonsumentpolitiken som en murbräcka i ett solidariskt framtidsarbete. Miljöpartietde grönas utgångspunkter för konsumentpolitiken är: solidaritetenmed naturen och de ekologiska systemen, solidaritetenmed de kommande generationerna, solidaritetenmed de fattiga i världen och med utsatta människor i . Dessa utgångspunkter ställer krav på oss att producera ochkonsumera med eftertanke - krav pä att vi skall välja produkter som främjarlångsiktig hälsa, krav på att varor skall produceras på ett miljörimligt sättoch att varorna under sin funktionstid inte stör miljön samt att varorna efter konsumtionskall kunna återanvändas. Restprodukterna - avfallet - skall helst varaofariiga. Konsumentpolitiken är ett viktigt led - ett kanskeavgörande led i arbetet att minska den materiella förbrukningen. Kan vi inteminska den materiella förbrukningen kommer vi inte att kunna undgå ekologiskakatastrofer. Det vi säg i är bara en svag föraning av vadsom förestår oss om vi inte gör något verkligt konkret för alt minska denmateriella förbrukningen. Konsumentpolitikens utformning och inriktning visarvårt verkligaansikte i framtidsarbetet. de gröna ser den upplyste och kunnigekonsumenten som en av de viktigaste aktörerna för en bra framtid för oss ochför våra barnbarn. Konsumenternas vardagsarbete med framtiden mäste paras medhärda bestämmelser och utsläppsskatter för industrin för att sfimulera den tillmiljövänligare processer. Arbetet måste också paras med tvingande lagstiftningnär vi inser - och det gör vi - att de två andra sätten inte alltid räcker. de gröna vill utnyttja den omvandlingskraftsom finns i marknadsekonomin för att med dess hjälp ändra samhälletsinriktning. Kraven är mänga, svära och i dagens samhälle i praktikenomöjliga att genomföra helt. För att nå allt det - som de flesta av oss i ordhåller med om -fordras en omställningsprocess. Den innebär att vi tar metodiskaoch kraftfulla steg för att kunna hålla oss innanför de ramar som naturensätter och för att vi skall kunna komma undan de ekologiska katastroferna.Denna process är en enorm utmaning, och den ställer oss inför många problem,som utmanar vår fantasi - vär skaparförmåga - och värt tekniska kunnande, vilkamåste utvecklas. Framför allt fordrar processen insikter och kunskaper. Denfordrar medkänsla och lyhördhet -vilja att ta emot information och kraft ochmod att handla. Det är som konsumenter som vi ocksä kan ge värt dagliga bidragi denna process. Den kunnige konsumenten är enligt marknadsekonomins teoriden som skall styra producenterna. Det är konsumenternas överlagda val som ärmarknadsekonomins nav.