prot · GC0977 · 1988-12-31 00:00:00 — Det finns teknik och kompetensi världsklass för att bygga nya sädana fartyg som behövs för ubätsjaktsstyrkor.Det föreligger alltså inte något problem för regeringen och staten att göra denbeställningen hos och därmed rädda sysselsättningen.Varvet behöver den beställningen. Omförbättrat bilstöd till handikappade 46 GOTHE (): En sak skall jagtacka försvarsministern för, och det är att han tar vara på sina möjligheteratt åtminstone göra klarlägganden steg för steg -men fortfarande ingentingklart och tydligt. Vi har inte, åtminstone inte jag och inte heller Karl-GöstaSvenson, bett statsrådet att ge order. Vi är fullt på det klara med vilkenordning som gäller enligt vår konstitution och enligt regeringsformen. Och viär helt på det klara med suveränitet. Men är det ju så attriksdagens suveränitet inte hjälper när regeringen lägger fram förslag som fårstöd av majoritet, men som innebär att pengarna inte räcker. Det ären socialdemokrafisk försvarspolifik som gör att vi upplever den störstaförsvarskrisen sedan måhända . skapades det varv somjag nu har talat om. Det har funnits , och det har byggt upp dennaenastående kompetens. Detenda vi vill veta är: Har statsrådet nu för avsikt att lägga fram sådanaförslag att vi får bygga dessa fartyg i ? Det är i försvarsdepartementetsom de oroande ryktena gär. Överläggningen varhärmed avslutad. 8 § Svar på fråga1988/89:477 om förbättrat bilstöd till handikappade har frågat socialministern vilka åtgärder regeringenavser att vidta när det gäller behovet av ytterligare medel till bilstöd förhandikappade. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Låtmig allra först konstatera att det nya bilstödet är en vikfig handi-kappolitiskreform, som innebär att många fler handikappade nu kan erhålla bidrag tillinköp av bil och att bidragets storlek kraftigt förstärkts. Närreformen trädde i kraft fanns det ett stort uppdämt behov avstödet. För innevarande budgetår anvisades därför fill ändamålet ett belopp pådrygt 250 milj. kr., vilket innebär en mycket kraffig ökning avmedelsfilldelningen. Tillströmningenav bilstödsberättigade i reformens inledningsskede har emellerfid blivit ännustörre än vad som kunnat förutses, vilket medfört att det anvisade beloppet fördetta budgetår inte kommer att räcka fill. Enligt innebärdet stora antalet hitfills beviljade stöd en tidigareläggning av sådanakostnader, som enligt antagandena skulle uppkomma något eller senare.Verket anser vidare att det inte finns underlag för att revidera detidigare antagandena när det gäller den totala kretsen bilstödsberättigade.Även jag gör denna bedömning. Om förbättrat bilstöd till handikappade Mot bakgrund av verksamhetens stora handikappolitiskabetydelse har regeringen tidigare denna dag beslutat att på tilläggsbudget IItill statsbudgeten för innevarande budgetår föreslå att ytterligaremedel skall tillföras bilstödsanslaget. Det föreslagna tillskottet ligger väl inivå med den bedömning av medelsbehovet som gjort. 48 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag ber omursäkt för att jag ställde frågan till fel minister. Det svar som jag nu fåttvar ju mycket angenämt, och egentligen skulle väl inte mer behöva sägas här.Jag ställer mig helt bakom den beskrivning som statsrådet ger i svaret, ändå göra nägra reflexioner. Det är inte svårt att förstå eller sätta sig in i denkänsla som måste finnas hos den handkappade som ansökt om bidrag för att kunnaköpa en handikappanpassad bil och äntligen av väntan får sittsvar, att nu är ansökan beviljad, men på medföljande lapp konstateras att någrapengar inte kan utbetalas, eftersom det anslag som regeringen beviljat är slutefter tre och en halv månad. Oron blev för många ännu större närförsäkringskassorna inte kunde ge någon form av besked om när pengarna kundeutbetalas. Som jag framhöll i min fråga till socialministern var detefter många års väntan som vi äntligen fick ett förbättrat bilstöd. Det är dåocksä självklart att det måste finnas en hel del handikappade som länge harväntat på möjlighet att få ansöka om bidrag. Därför borde regeringen ha varitmedveten om risken att pengarna skulle kunna ta slut och ha förberett delta päett sådant sätt att de sökande inte hade behövt vänta eller fått sådanameddelanden som de nu har fått. Försäkringskassornas personal har fått sitta emellan, ochsom vi alla vet är den personalen redan förut myckel arbetstyngd, vilketgivetvis inle har gjort situationen lättare för någon inblandad. Men det hedrarregeringen att ni fattat del här beslutet, och jag vill fräga: avslöja hur stort det belopp är som görs tillgängligt och omdessa pengar omgående ställs till förfogande? Lät mig först säga att de rapporter som komganska tidigt om attmedlen var slut var något ogrundade. har ungefär 110milj.kr. av de 250 miljonerna gått ul, och det har fattats beslut förväsentligt mer, dock inte för hela det belopp som står till förfogande. Allaberörda gör den bedömningen att väsentligt mycket mer pengar behövs än de250 milj .kr. som upptagits i budgeten. Detta är skälet till att vi fattatbeslut om att tillföra bilstödsanslaget ytterligare medel i tilläggsbudgeten. Jag vill gärna att och andrager sig till tåls beträffande summans storlek till dess att tilläggsbudgetenkommer. Men låt mig upprepa att den anvisade summan ligger väl i nivå medriksförsäkringsverkets bedömning av medelsbehovet. Anf.50 (): Det finns väl inget annat att göra än att ge sig till tåls och vänta påpengarna. Jagingår själv i en försäkringsnämnd, och fick vi där besked om attdessa bilstödspengar inte fanns till förfogande och att man skulle sätta på enmeddelandelapp om detta på beviljade ansökningar. Det är alltså nu i stort sedan det beskedet kom, och jag antar att dåvisste att pengarna inte skulle räcka. Vi är nu tacksamma för att de sombehöver bilstödspengar kommer att få sådana framöver. Överläggningenvar härmed avslutad. 9 § Svar på fråga1988/89:492 om barnmiljörådet har frågat socialministern om det är regeringens avsikt attavveckla barnmiljörådet. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara pä frågan. Irapporten (Ds 1988:74) redovisasresultatet av översyn av uppgifter ochinriktning. I syfte att förstärka och samordna samhällets insatser för barnförordas i rapporten att barnmiljörådets verksamhet inordnas i . Avsiktenär att i en proposition till redovisa regeringens överväganden omsocialstyrelsens framtida uppgifter och inriktning. Därvid kommer ävenregeringens syn pä barnmiljörådet att redovisas. Propositionen beräknas kunnaavlämnas till i slutet av . Dä beredningen inomregeringskansliet ännu inte är avslutad är jag inte beredd attgöra nägra uttalanden om barnmiljörådet. Anf.52 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min 'ifråga, även om det inte var ett direkt svar pä min fråga - vad sorn kommer atthända med barnmiljörädet. Jag är väl medveten om vad som står i den rapport somhär omnämns. Jag kan också intyga att vad som därsägs om barnmiljörädet har åstadkommit stor oro bland barnorganisationer avolika slag, både frivilliga och andra. Barnmiljörädethette från början lekmiljörådet och hade dä en begränsad uppgift, men rådet harså småningom fått allt vidare uppgifter när det gäller barnens situation i värmiljö. De har utvidgats till att omfatta både barnens mentala och deras fysiskahälsa. har ocksä spelat en mycket stor roll när det gälltopinionsbildning för barnens rättigheter i samhället. Under det här året,kanske just , kommer ocksä ett slutgiltigt ställningstagande atl görasnär det gäller . Jagskulle bli ytterst besviken om regeringen fattade ett beslut som innebar attbarnmiljörädet skall inordnas i . Rådet behöver en egen platsoch behövs som självständig myndighet för att kunna bevaka alla de intressensom det är så nödvändigt att bevaka i vårt moderna samhälle. Vi hade förut enkonvention om mänskliga rättigheter, men man ansåg att man behövde en särskildkonvention för barnen. Vi behöver , men vi behöver också ettsärskilt barnmiljöråd för att bevaka barnens intressen i olika avseenden. Jag skulle vilja fråga om det inte går att få något merkonkret besked i den här frågan än statsrådet har givit i svaret. Låt mig allra först säga att och jagär helt överens om att den verksamhet som bedrivs och som under flera årbedrivits av barnmiljörådet är av utomordentligt stor betydelse. Frågan haraldrig gällt om den verksamheten skall finnas kvar eller inte, utan frågan harhela tiden varit om den skall samordnas med verksamhet ochdärmed också bli ett väsentligt tillskott till den, som ju i mycket hög gradgäller tillsyn av hur barn och ungdomar har det. Jag har också noterat de många protester som kommit in motdet förslag som arbetsgruppen lagt fram. Jag kan till detta också lägga att jagnoterar uppfattning i den här frågan. Jag är alldeles övertygad omatt ocksä inser att jag inte har några möjligheter att här och nudiskutera sakfrågan, eftersom beredningen inte är avslutad. 54 (): Jag har respekt för statsrådets situation ochförstår att han i det här lägel inte kan ge ett definitivt svar. Men det som ärviktigt i dagens läge är att vi på olika sätt stärker barnens situation. Jagär, som jag sade tidigare, av den uppfattningen att vi gör det bäst genom attförstärka barnmiljörådet och låta barnmiljörådet ta hand om de här frågorna ochsamarbeta med , som har tillsynen över många andra viktigafrågor när det gäller barn. Jag är övertygad om att det samarbetet kommer attförlöpa väl. Men en fråga till skulle jag vilja ställa, och det är: Omdet nu skulle bli sä olyckligt att barnmiljörådet inordnas i ,är det då ordet "förstärka" som är det viktiga i sammanhanget ellerär det samordningen som kommer att vara det väsentliga? För mig är det viktigaatt förstärka barnens ställning; jag skulle gärna vilja höra något omstatrådets syn på det. Jag lade i förra inlägg märketill tonvikten på barnens rättigheter. vet ju att jag personligenhar engagerat mig ganska mycket i utvecklingen av den internafionellakonvenfionen. Jag vet också att den organisation där är ordförande- -är mycket aktiv pä det området. Vi har gemensamma intressenbåde när det gäller barns internationella situation och när det gäller attstärka och utveckla bevakningen av barns situation här hemma. Det är formernaför det arbetet som vi nudiskuterar. Där ber jag att - med noterande av vad säger - fååterkomma när propositionen kommer. Överläggningen var härmed avslutad. Om de svenska socialarbetarna i 10 §Svar på fråga 1988/89:493 om de svenska socialarbetarna i har frågat mig om regeringenavser alt dra in socialarbetartjänsterna i . har haft två socialarbetareplacerade i för att bl.a. bedriva uppsökande verksamhet bland svenskaungdomar som har narkotikaproblem och andra sociala svårigheter.Socialarbetarna är knutna till . På liknande sätt har ochFinland socialarbetare placerade i . Denna nordiska socialarbetarverksamhet i Köpenhamnstartade efter krav från myndigheter i och och sågs som ettkomplement till den nordiska konventionens bestämmelser om social trygghet. nordiska kontaktmannaorganet för narkotikafrågor har varit det organ där denordiska länderna gemensamt har diskuterat denna verksamhet. Verksamheten ärdock av bilateral karaktär; åtagande och finansiering är beslutade av varjeland för sig. I den översyn av uppgifter och inriktningsom genomförts av en beredningsgrupp inom (Ds1988:74) diskuteras frågan, om verksamheten i alltjämt framstår somberättigad eller inte. Gruppen har för sin del inte tagit ställning till detta,men menar att om verksamheten består, bör i fortsättningen intevara huvudman för den. På initiativ av nordiska kontaktmannaorganet förnarkotikafrågor har en översyn genomförts av de nordiskasocialarbetarnas verksamhet i . Studien, som presenterades , skall behandlas av kontaktmannaorganet vid dess sammanträde i juni 1989.Av studien framgår alt antalet svenska klienter som man får kontakt med harökat . Klienterna utgörs av ungdomar i riskzonen liksom avgrava alkohol- och narkotikamissbrukare. Socialarbetarna får också kontakt medett ökat antal HIV-positiva missbrukare. I studien rekommenderas att respektive länder skallbehälla verksamheten under i första hand fem är. Kontaktmannaorganet föreslåslöpande följa verksamheten. De svenska socialarbetarnas arbete i är närasamordnat med de övriga nordiska socialarbetarnas. Inga förändringar avverksamheten bör därför genomföras utan föregående diskussioner med de andranordiska länderna. En sådan diskussion kommer att föras vid det nordiskakontakt-mannaorganets möte senare i vår. är jag inte beredd att taslutlig ställning till om verksamheten i bör bestå i nuvarande formereller inte. 1988/89:779 mars 1989 Om de svenska socialarbetarna i 57KARIN SÖDER (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Innehållet i svaret är mycket bra. Det beskriver mycket väl situationen iKöpenhamn och den utveckling som ägt rum, tyvärr också den negativa utvecklingsom vi har erfarit under senare är med en ökning av antalet klienter. Detbetyder alltså att antalet svenska ungdomar som befinner sig i riskzonen iKöpenhamn är större . Det betyder ocksä att behovet avsocialarbetare är oerhört stort. Det är också bra att verksamheten skall samordnas med deövriga nordiska länderna, som statsrådet sade. Till syvende och sist befinnersig de svenska socialarbetarna i för att i huvudsak hjälpa svenskaungdomar. Visst är överläggningar mellan de nordiska ländernaviktiga, men det kan väl ändå inte vara meningen - även om slutsatsen blir attsocialstyrelsen inte längre skall vara huvudman för de socialarbetare vidiskuterar - att som sådant tar på sitt ansvar atl Sverigedå inte längre kommer att ha några socialarbetare placerade i ? Det vore ett utomordentligt svek emot ungdomarna. Det voreockså mycket allvarligt om det arbete som har nedlagts inteskulle få fortsätta. Det borde vara möjligt att ge ett svar. På ett eller annatsätt måste det gå att ordna en fortsättning på denna verksamhet. Någon förändring kommer som sagt inte atl skeutan att frågan har diskuterats ytterligare på nordisk nivå. Detta utgör i sigen garanti för att frågan kommer att behandlas mycket ingående och i samarbetemed grannländerna innan några ställningstaganden görs. Jag har väl en viss förståelse för den utgångspunkt somden arbetsgrupp har som har gjort översynen av verksamhet dågruppen säger alt - i den nya roll som arbetsgruppen har tänkt sig attsocialstyrelsen skall få -inte bör vara ansvarig för det somkallas direkt klientarbete. Arbetsgruppen har i och för sig framfört en del argumentsom talar för detta, men det behöver inte leda till att verksamheten skallupphöra. 1 ett sådant läge får huvudmannaskapet diskuteras. Det är därför jagmenar att vi bör avvakta diskussionerna med övriga nordiska länder innan vi harnägon slutlig mening om detta. 59 (): Kan jag då tolkastatsrådet svar pä så sätt att man från sidaäven fortsättningsvis kommer att tillse att socialarbetare i hjälpersvenska ungdomar i svårigheter till rätta - oavsett vad diskussionerna kommeratt leda till och oavsett hur det slutliga ställningstagandet tillsocialstyrelsens utformning kommer att bli? Jag vill väl inte gå så långt att jag bejakar exakt dentolkning som gör. Det finns ändå ganska långtgående garantier föratt någon förändring inte Det är alltså inte någon akut fråga - att förändra Prot. Om handläggningen av ärenden om förflyttning av barn från fosterhem verksamheten.Den skall nämligen först diskuteras på nordiskt plan, och det finns uttalandenom att verksamheten bör fortgå . Om ett förändrat huvudmannaskap blir aktuellt fårlösningen på den frågan diskuteras då. I nulägethar jag inte anledning att gå in pä just detta. Vi får avvakta litet. 61 (): Herr talman!Jag tillåter mig ändå att tolka svaret som ett positivt sådant. Överläggningenvar härmed avslutad. 11 § Svar på fråga 1988/89:495 om handläggningen avärenden om förflyttning av barn från fosterhem har frågat mig omregeringen avser att vidta några åtgärder för att tillräcklig hänsyn skallkunna tas till barns viljeyttringar i samband med att de förflyttas från ettfosterhem. Bakgrunden till frågan är att man i massmedia tagit uppolika fall där barn varit tvungna att flytta frän familjehem som de bott iunder . Huvudprincipen för är att insatser skallgöras på frivillig väg. Men lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga(LVU) gör det möjligt för samhället att ingripa till skydd för den unga även ominte föräldrarna går med på det. Utgångspunkten för ett omhändertagande för vård enligt LVUär att det inte skall pågå än nödvändigt. Även om en strävan börvara att föräldrar och barn skall återförenas kan man inte bortse från att detförekommer fall där en återförening inom överskådlig tid ter sig orealistisk. LVU föreskriver att vården skall upphöra när den intelängre behövs. Om det finns en risk som inte är ringa för att barnets hälsaskadas av en återförening med föräldrarna kan socialnämnden förbjudaföräldrarna att ta barnet från familjehemmet. Sådant förbud kan meddelas förviss tid eller tills vidare och är att anse som en temporär åtgärd för attförbereda barn och föräldrar för en återförening. 1 vissa fall när barnet bor i ett familjehem kan det ståklart att det är bäst för barnet atl fä stanna där permanent. Detta är t.ex.fallet om barnet har rotat sig i familjehemmet och där funnit en sådan trygghetoch gemenskap att barnet uppfattar detta hem som sitt eget. I sådant fall finnsenligt föräldrabal-ken en möjlighet att flytta över vårdnaden om barnet fillfosterföräldrarna även om de biologiska föräldrarna motsätter sig det. Det ärsocialnämnden som ansöker hos tingsrätten om en sådan vårdnadsöverflyttning.Vid prövning av vårdnadsfrågan skall stor hänsyn tas till barnets vilja. Ombarnet är litet äldre finns möjlighet att höra barnet inför rätten.' Möjligheten att flytta över vårdnaden till fosterföräldrarhar utnyttjats i mycket liten utsträckning under de lagen varit ikraft. Om handläggningen av ärenden om förflyttning av barn frånfosterhem Arbetet med en proposition om ändringar i LVU pågår förnärvarande. I propositionen kommer familjehemsplacerade barns ställning iförhällande till fosterföräldrarna att uppmärksammas. 63 (): Jag ber att få tacka socialministern för svaret. Det är självklart att barn i fosterhem bör fä bygga upp enbra kontakt med sina föräldrar och helst flytta hem igen. Men det finnsföräldrar som helt släpper kontakten med barnen - t.ex.för att de är nedknarkade, psykiskt sjuka eller har flyttat ut ur landet. När biologiska föräldrar inte hälsar på ochfosterföräldrar anstränger sig att älska "lagom" för att barnet inteskall rota sig och ta skada vid en eventuell återflyttning, föreligger det riskför att barnet får växa upp i ett känslomässigt vakuum utan några psykologiskaföräldrar alls. Det är en katastrof för ett litet barn! Därför är det viktigt att den möjlighet som socialministernnämnde i sitt svar och som redan finns enligt , som innebär attvårdnaden vid långvarig placering kan överflyttas, verkligen börjar användas.Den utnyttjas alltför sällan. Under som barnläkare har jag sett alltför mångaapatiska och matvägrande spädbarn, småbarn som kissat och bajsat på sig ochbarn som kräkts upprepade gånger för att de har skickats runt som paket påständigt nya adresser. Deras språk måste översättas till begriplig svenska avdem som lärt sig tolka det. Det är därför vi i vår partimotion talar om värdet avsakkunniga, och i vissa fall expertledamot i domstol, om att socialnämndenmåste få behålla möjligheten att förhindra skadlig flyttning och om att denökade sårbarheten hos små barn och spädbarn tydligt måste markeras ilagstiftningen. Det voreroligt att höra om socialministern anser att dessa krav är rimliga. Vilken princip kommer att vara den bärande i förslagettill ny lagstiftning? Kommer principen att bli barnets bästa eller en stärktföräldrarätt? För mig är det naturligtvis självklart att det är barnets bästasom skall vara den vägledande principen. Det framgår att vi häller på att arbeta medde här frågorna inför översynen av lagen om vård av unga. Jag vill inte nuförutsäga exakt hur dessa förslag kommer att utformas senare i vår. När frågar om det är rimliga kravsom hon har refererat ur motion, kan jag bara säga att jag tyckerdet är i sammanhanget relevanta synpunkter, som måste vägas in när man gördenna översyn och att vi alltså kommer att beakta dem. I övrigt framstår det också för mig som självklart att detvägledande måste vara barnens rättigheter. Jag har uppfattat det sä atl detockså är detta som kommer till uttryck i den lagstiftning som gäller, menkanske inte alltid i tillämpningen av den. 65INGRID (): Jag tackar för de synpunkterna. Alltför ofta har barn flyttats som terapi eller sombelöning för föräldrar som inte i längden klarar av att vårda dem. Det är ju engrym hantering, och det är mycket viktigt att den fås att upphöra - det är enmisshandel från samhällets sida, som det är oerhört viktigt att man tar sig enordentlig funderare på i arbetet med LVU. Överläggningen var härmed avslutad. Om tullbevakningen för en planerad färjelinje mellanKungshamn och 12 § Svar på fråga 1988/89:481 om tullbevakningen för enplanerad färjelii\je mellan och Tom har frågat mig vilka åtgärder jagär beredd att vidta för att möjliggöra privata initiativ, såsom att starta enfärjelinje mellan och . Regeringen har beslutat att inte vidtanägon åtgärd med anledning av det aktuella ärendet om förnyade planer på enfärjeförbindelse mellan och med privatfinansiering av tulltjänster.Enligt regeringens uppfattning är det inte lämpligt att föreslå ensärskild lagstiftning för att göra det möjligt för enskilda redare att bekostatullverkets tjänster för klarering och kontroll av färjelinjer. För att i större utsträckning kunna tillgodose nya anspråkpå utökade tullinsatser från trafikföretagens och övriga näringslivets sidaföreslog regeringen ett system med tullförrättningsavgifter somskulle täcka åtminstone en del av kostnader. Förslaget vann majoriteti mot en borgerlig opposition. Genom det nya avgiftssystemet, som har varit i kraft sedanden , har givits möjlighet att i en allt störreomfattning - trots fortsatt volymtillväxt i utrikeshandeln - tillgodose särskiltangelägna krav pä utökad tullservice frän näringslivets sida. pågår ett arbete hosgeneraltullstyrelsen med att se över systemet med tullförrättningsavgifter ienlighet med vad skatteutskottet har förutsatt. Enligt vad jag har inhämtatkommer därvid bl.a. att prövas frågan om att göra avgiftssystemet mer flexibeltoch därmed få en bättre täckning av tullens kostnader för det enskilda fallet.En rapport väntas bli klar . Det blir därefter regeringen som i förstahand får ta ställning till eventuella ändringar. 67TOM (): Jag vill tacka finansministern för svaret påmin fråga. Jag tycker mig kunna tyda en viss positiv grundton, även om dessvärre resultatet var negativt. En bekymrad redare har ringt mig. Tidenrinner snart ut, om han skall ha möjlighet att starta denna trafik , ochhan har hållit på utan att få komma i gäng. Omnytt mål för u-landsbiståndet 1Sverige beklagar vi oss ju ibland över andra länders byråkrati, gärna ländersom ligger söder om vårt, men vi är sannerligen själva inte dåliga på att skapasystem som blir ogenomträngliga för medborgarna. Danskarna, som har att klaratullbevakningen i andra änden av linjen, i , löste problemet medtullbevakningen pä , men vi har alltså hållit på utanatt lyckas lösa det. del av problemet är faktiskt sätt att räkna. Man skall ha 10tjänster för att klara bevakningen, vilket skall sättas i relation till de 100tjänster som hela linjen kommer att kräva - av hela insatsen för linjen äralltså tullbevakning. Man säger att tjänstemännen måste bo i , trotsatt de gör arbetet i och trots att man har viss tullverksamheti , som ligger närmare. Vidare säger man att det skulle ta en och enhalv timme för dem att köra från till . På det sättet skaparman naturligtvis extra svårigheter.