prot · GC0925 · 1988-12-31 00:00:00 — Jag ber all få yrka bifall till vpk-reservafionen,som handlar just om den här frågan. AnL 56 (): Låt mig börja med att konstatera all dennegafiva trend som rätt på trafiksäkerhetens område nu tycksvara bruten. Antalet dödade och skadade i trafiken minskar nu ordentUgt. Ävenom man naturiigtvis skall vara försiktig i. tolkningen av statistiken övernågra få år, så tycks den positiva utvecklingen fortsätta. Det är glädjande. Demätningar som gjorts av statens väg- och trafikinstilul visar också attutvecklingen mot allt högre hasfigheter på vägarna har brufits. Hasfighetenminskar, och del är positivt från trafiksäkerhetssynpunkt. 1 betänkande nr 1 från trafikutskottet har ett tjugotalmofionskrav behandlats, krav i motioner från den allmänna motionsfiden.Utskottet är enigt på alla punkter utom en, där vpk har reserverat sig. Jagskall därför begränsa mig till denna reservation. I korthet kräver vpk en standardisering av såväl fäslena ibilarna som skyddsanordningarna samt alt krav införs på att alla bilar av 1989års modell och senare års modeller skall vara försedda med fästen förfastsältning av de särskilda skyddsanordningarna för barn. Till dessakrav skall man då notera alt de flesta bilbarnstolar och skyddsanordningarsom säljs, hyrs eller lånas ut fästes i bilbältena, och eftersom bilbältenaenligt trafiksäkerhetsverkets föreskrifter skall ha en ordentlig hållfasthettycker utskottet att detta är tillfredsställande ur trafiksäkerhelssynpunkt. De allra flesta moderna barnstolar är lätta all monteraoch ger betydligt bättre skydd än äldre modeller. De äldre modeller avbilstolar som lanserades var ju rätt klumpiga och svåra attmontera. Tyvärr används en del av dessa ännu av barnfamiljerna. Men de stolarsom tillverkas under 80-lalet är lätta att montera och betydligt lättare attanvända än äldre modeller. Det är en utveckling som drivits fram bl.a. medhjälp av de svenska bilfillverkarna och tillverkarna av bilbarnstolar. Slutligen bör noteras att användningen av bilstolar för deminsta barnen har ökat snabbt . används stolar fillnära vid färd i bil, och den siffran sfiger. Det tycker jag är ett gottbetyg på den information som bl.a. TSV och NTF gett för att ökatrafiksäkerheten för barnen i våra bilar. Jag yrkarbifall fill utskottets hemställan. AnL57 (): Vi i moderata samlingspartiets grupp i trafikutskottet harskrivit ett särskilt yttrande till trafikutskottets betänkande gäUande just ABSvensk . Vi framhåller starkt att i stigandeomfattning bör utöva sin verksamhet mer marknadsanpassat. Vi har tidigare iandra sammanhang framfört krav på att skulle ändra sinabestämmelser för besiktning av bilar. Vi har föreslagit all nya bilar skullekonlrollbesiktigas första gången , andra och därefterärUgen. Detta skulle medföra en betydande lättnad för verksamheten vid ABSvensk , och vi förväntar oss fortfarande att någonting skall händai den riktningen. Till båtnad skall jag här referera vadfidningen Motor i sin senaste ledare har skrivit i denna fråga. "För personbilar av modell som inställdestill sin första konlrollbe-siklning varierade användningstiden från10 . De nu fillämpade reglerna innebär att bilar kallas in tillbesiktning än vad som varit avsikten med reglerna. Dettaförhållande har i olika sammanhang tagits upp med ochTrafiksäkerhetsverket. har i en skrivelse fillTrafiksäkerhetsverket begärt en ändring av reglerna. Bolaget föreslår att omden första inställelselerminen infaller under de första 1 Vi åren efter det attfordonet togs i bruk behöver det inte besiktigas under den inställelselerminen.Det här förslaget innebär att mellan 30 000 och 40 000 bilar får sin förstabesiktning senarelagd . Genom att välja IVi år som gräns kommer de äldstafordonen i de undantagna gruppen att kallas till sin första konlrollbesiktningi slutet av den 29 månaden efter det fordonet tagits i bruk. Besiktning kansedan äga rum ." Detta är alltså ett steg som vi från moderat sidabetraktar som ett steg i rätt riktning, och vi är lacksamma för deltainitiativ. Vi har emellertid föreslagit att skulle få en ioch för sig välgörande konkurrens om man tillät privata förelag att besiktigabilar. Vi har närmast de auktoriserade bilverkstäderna för deolika bilmärkena i åtanke. De kunde besiktiga bilarna vid de regelbundnakontrollservicetillfällen som påbjuds vid köp av nya bilar. Detta skulle ge enbetydligt bättre marknadsanpassning för . Vi räknar med altså småningom få vidgad förståelse för detta förslag. Jaghar under dagens lopp fått påstötningar från riksdagsmän som hävdar att del häri kan la ända upp innan bilen blirkontrollbesiktigad. Det måste i all rimlighels vara alldeles för lång fid! Jagvill också i detta sammanhang framhålla all det inte bara är självabesiklningskostnaden som drabbar bilägare. De långa väntefiderna ochomöjligheten att i tillräcklig grad styra besöken individuellt gör att mångamåste ta ledigt från sitt arbete på för- eller eftermiddagar, vilket också ären betydande kostnad för den enskilde bilägaren. Jaghoppas att beaktar dessa synpunkter bl.a. med stöd av detsärskilda yttrande som vi moderater har gjort, i vilket vi betonarönskvärdheten av alt kvällsöppethållande i ökad utsträckning tillämpas vid demest trängda bilprovningsstalionerna. Jag har, fru talman, ingetvidare yrkande i denna fråga. AnL 58 (): Jag viU anknyta till motionen T433 som handlar om etablering av enbilprovningsstation i och . Som framgår av motionen har invånarnai ca 4 resp. 7 mil och i till närmastebilprovningsanläggning. Kostnaderna för inställelse till kontrollbesiktningblir därför orimligt höga, bl.a. på grund av förlorad arbetsförtjänst och drygaresekostnader. Detta är högst otillfredsställande. Bilägarnaär ju skyldiga att föra bilen till kontrollbesiktning. Detta förhållande gör att fordonsägarna inte har någotalternativ utan måste inställa sig på en anläggning som i dessa fall liggerlångt från hemorten. Jaghar som kommunalråd i pä nära håll sett de stora olägenheter som blirföljden av att det saknas bilprovningsanläggning i kommunen. Från kommunenssida har vi också uppvaktat medbegäran om etablering i . Detta har ännu inte lett till något resultat.Från kommunens sida har vi betonat betydelsen av att en etablering kommer tillstånd. Våra invånare har dryga kostnader vid inställelse till besiktning, ochvi har ansett del vara dålig service från sida att inte hanågon anläggning i kommunen. Kommunenhar i övrigt satsat mycket på förbättrad service i form av skolor, sjukhus,kommunikationer m.m., och kommunen är också inne i en positiv utveckling därindustrier etablerar sig, servicenäringar ökar och stora resurser satsas på attbredda serviceutbudet. Både stat och landsting har på ett verksamt sättbidragit till den positiva utvecklingen. Utvecklingenhar också lett till en befolkningsökning . Ävenfordonsparken har ökat. Del är därför en självklarhet att även SvenskBilprovning etablerar sig i kommunen. Det finns en mycket stor opinion frånbåde näringslivet, organisationer och enskilda för en etablering. SvenskBilprovning har beräknat besiktningsunderlaget för en bilprovningsanläggning ikommunen till ca 6 500 fordon och anför att kriteriet för en 1988/89:25 etablering på ny ort är att nyttan för samhäUet, dvs. ungefärsamma storiek som bolagets merkostnader för stationen. "i ' I iÅrjäng för en ny anläggning blir 6 500-7 000 fordon . * att dessa fordon får färdas vid varjebesiktningstillfälle och alt fordonsägarna tvingas attta ledigt från arbetet, vilket också är en betydande I allra högstagrad är det samhällsekonomiskt motiverat med en Även urregionalpolitisk synvinkel är en sådan etablering rikfig. Dessutom är väntetidernalånga, vilket antytts tidigare, vid de anläggningar dit kommuninvånarna haratt åka för att få bilarna besiktigade. Jaghar nu redovisat en del förhållanden som gäller kommun. I alltväsenfligt gäller dessa förhållanden också för . Med stöd av vad jag anfört här anser jag att bilprovningsanläggningskall etableras i och . Därför vill jag ansluta mig till detsärskilda yttrande som och har avgivit i dettaärende. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om näringsutskottels betänkande 1.) Kammaren övergick till att debatterajordbruksutskottets betänkande 1 om jordförvärvslagen. AnL59 (): Inom svenskt lantbruk pågår en diskussion om avreglering. Inom några fåår skall vi förhoppningsvis föra en ny jordbrukspolitik. Hurdenna jordbrukspolitik kommer att vara utformad är svårt att säga, menmed all.säkerhet kommer den att innebära stora omställningar för svensktlantbruk. Hurjordbrukspolitiken kommer all påverka fastighetsmarknaden är kanske ännusvårare att bedöma. Just råder i alla händelser stor oro inomlantbrukarkåren. Vi märker delta genom att generationsskiftena är svåra attgenomföra. Vi vet också att det råder ett ganska stort utbud avjordbruksfastigheter, beroende på den oro för framtiden som präglarnäringen. Enav de frågor som påverkar jordbrukspolitiken - det finns många sådana - ärjordförvärvslagstiflningen. En övergripande fråga är inskränkningarna i rättenatt förvärva jordbruks- och skogsmark. Jordförvärvslagenär en av de lagar som kraftigast inskränker äganderätten till mark. Trots allunder senare år lagen liberaliserats, stadgas fortfarande att staten, genomlantbruksnämnden, skall bestämma vem som skall få köpa jordbruks- eller skogsmark.Dessutom förbehåller sig staten rätten att bestämma en övre prisgräns. Enligt moderatasamlingspartiets mening bör en enskild persons möjlighet att köpajordbruksfastighet inte begränsas - av olika skäl. skälet är alt dejordbrukare som har allt sitt kapital nedlagt i fastigheten 104 kan tvingas acceptera att staten skänker en del av delta till köparenpå grund avförvärvstillståndsprövningen enligt jordförvärvslagen. Vi säger att ettavskaffande av jordförvärvslagstiflningen för enskilda personer skulle gejordbrukarna en automatisk kompensation för lönsamhelsminskningen inomjordbruket genom att säkra deras fastighetskapital via en fri prisbildning. Vitror också att möjligheten att förvärva jordbruksfastigheter skulle vitaliseralandsbygden. Den skulle berikas med nya grupper av människor. Valfriheten ochden fria avtalsrätten måste prägla förhållandet mellan säljare och köpare ochprismekanismen tillåtas att styra priset. Vi drar dock en klar gräns vid enskilda, fysiska personer.För juridiska personer anser vi fortfarande att det finns orsak all haförvärvsprövningen kvar. Detta är jag beredd att vidare utveckla senare om detbehövs. Historiskt sett är vår nuvarande jordförvärvslag ganskaung. Förre generaldirektören fick i uppdrag alt göra en utredning ochöversyn av jordförvärvslagen. Han lade fram ett förslag. Regeringen lade framen proposifion, som tog bort i stort sett hälften av Widéns förslag. Undermanglingen i jordbruksutskottet log man bort hälften av det som var kvar. Enligt min bedömning är man nu återigen, inte minst frånden socialdemokratiska sidan, beredd att glida fillbaka till denjordförvärvslagsfiftning vi hade i utgångsläget. I utskottsbetänkandet sägerman nämligen att man är beredd att göra en utvärdering - redan efter ett ä tvåår! Man säger alt prisstafisfiken visar att priserna har stigit. Vi harkonstaterat att de gjorde det under del . Det skedde medutskottets goda minne, för redan när vi fattade beslutet insåg vi att det fannsett uppdämt behov på marknaden och att priskurvan skulle stiga. Man vill nu gå vidare och villkora bosättning ochbrukning, och vi är på väg in i, som vi bedömer det, ett tvångs- ochregleringssamhälle. kommer då lantbrukare och ägare tillSveriges lantbruk att utsättas för tyckande. Naturligtvis vill vi ha folk boende på landet, men vi villgå sfimulansvägen. Vi vill ha bättre kommunikationer, bättre vägar, enannorlunda utformad skattepolitik, sociala satsningar - barntillsyn, skolorosv. - en glesbygdspoli-fik som verkligen lägger grunden för bostadsbyggande,skolor, handel, osv. Vi hävdar att i del här lägel fordras en helhetssyn.Tvångslagar och villkorslagar löser inte problemen. Därför, fru talman, yrkarjag bifall till den reservation som vi har fogat fill betänkandet. Så några ord om ett särskilt yttrande som ochmoderata samlingspartiet har fogat till betänkandet. En företagare har råkat i en svår ekonomisk situation ochtvingats all sälja sitt företag. Det är ganska svårt att rekonstruerahandläggningen av ärendet i de olika instanserna, men de handlingar som harlämnats till utskottet tyder på all brister i handläggningen förmodligen harskett. Den drabbade har förklarat sig beredd till förlikning, och då anser viatt regeringen bör uppta nya förhandlingar med företagaren. Låt mig bara säga så här, ur rent mänsklig synpunkt: Omman är strängt formell, byråkratisk och okänslig för människorna, då kan mannaturligtvis handla som utskoltsmajoriteten. Om man har motsatt inställning ochvill göra en generös bedömning, då följer kammaren vårt särskilda yttrande. 1988/89:25 AnL 60BENGT (): Regeringentillsatte en ensamutredare som på I ~~~~ kort lid lade fram ett förslag till förändringav jordförvärvslagen. jor forvarvs g utredarengjorde ett förtjänstfullt arbete, kritiserade vi från detta förfarande och framhöllatt det borde ha getts tid för en allsidig utvärdering av i vilken omfattning1979 års jordförvärvslag uppfyllt de mål som stäUls upp. Vi kunde påvisa atttvå av målen, nämligen att "stärka sambandet mellan ägande ochbmkande" och att lagen skulle "stå i överensstämmelse med deregionalpolitiska strävandena", inte hade uppnåtts. lagenvarit i kraft har antalet arrenden ökat och landsbygden avfolkats. Vi varbenägna att tro att en utvärdering skulle ha påvisat att de uppsatta målenbättre skuUe ha uppnåtts utan jordförvärvslag, genom att vi då fått ett störreutbud av fastigheter. behålls många fastigheter vid generationsväxlingar idödsbon eller som delägda därför att delägarna vid försäljning riskerar att fåavslag på förvärvsansökan å annan jordbruksfastighet. Deförändringar i jordförvärvslagen som trädde i kraft syftar tillalt öka de regionalpoUtiska strävandena på bekostnad av strukturrationaUsering,att minska antalet avslag på förvärvsansökningar och att förenklahandläggningsförfarandet. Vi tycker detta är steg i rätt riktning, men vi hadevelat gå längre för alt minska regleringarna inom jordbruket. Frånfolkpartiets sida har vi begärt tillsättande av en nyparlamentarisk jordbmksutredning därför att jordbrukspolitiken behöver läggasom. Vi anser att en sådan utredning även bör ta sig an frågan om nuvarandejordförvärvslag uppfyller de mål som ligger till grund för lagstiftningen ellerom, som jag tidigare var inne på, dessa möjligen nås bättre om endast juridiskapersoners förvärv prövas. dröjer tydligen en ny jordbruksutredning, men vifår väl se om den kommitté som jordbruksministern nu tillsätter även kanbehandla jordförvärvslagen. Jag yrkar i alla fall bifall till reservation nr 1. Jordbruksutskottetsbetänkande tar också upp en motion av i och Hans Nyhagesom behandlar fallet . har inte någon formell grund föratt ge regeringen till känna att den bör kompensera Lorenius för liden skada.Men vi har, som påpekade, tillsammans med i ettsärskilt yttrande framhållit att vi tycker att så bör ske. Loreniusförvärvade en jordbruksfastighet 1979, innan den nya lagen med prisprövning trädde i kraft. När han sedan på grund av ränteutveckling m.fl. omständigheter tvingades sälja till ett pris som med . understeg vad han gett, godkändes inte detta pris enligt den nya lagstiftningen, utan Lorenius tvingades sedan bankerna sagt upp alla lån att sänka priset ytterligare . Därmed var han ruinerad. Eftersom del var ett aktiebolag som förvärvade, prövades förvärvsansökan av regeringen utan möjlighet att överklaga. Som påpekade var den värdering som utgjorde underlag för regeringens beslut myckel bristfällig. Detta gällde först och främst skogsvärderingen, men också det förhållandet alt vissa fritidsbyggnader som fanns på fastigheten över huvud taget inte var med, vilket bl.a. har vitsordats i brev till jordbruksutskottet av enförutvaran- 106 de ledamot av lantbruksslyrelsen. Ärendet har avLorenius överiämnats till förprövning enligt konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna. Jagtycker att detta är genant för . Dessutom skadar det vårt anseende somrättsnation. Nuvaranderegering brukar ägna sig åt en felaktig historieskrivning och framhålla att deborgerliga regeringarna fattade en mängd beslut som innebar ekonomiska misstagdet som har tagit att rätta till. Men i fallet Lorenius, där detenligt min uppfattning är uppenbart att den borgerliga regeringen begick ettmisstag, har regeringen ännu ej känt sig manad att gå in och ställa till rätta.Kan vi få en ändring i detta avseende nu så att får ettSverigeärende mindre? AnL61 (): har i en motion aktualiserat några frågor som har medjordförvärvsprövningen att göra. Det gäller framför allt prisutvecklingen ifråga om jordbruks- och skogsbruksfastigheter, kapitalplacering ochbosättningsskyldigheten. Prisutvecklingenhar ju blivit ganska markant på sina håll. Priserna har gått upp rätt såmycket. Utskottet skriver att problemet skall ses över . Man anserinte att utvecklingen har gått så förfärligt snabbi. Utskottet grundar sig påatt de genomsnittliga prisstegringarna inte är så höga. Uppenbarligen verkardet inte så, eftersom priserna på vissa gårdar har stigit ganska mycket,som priserna på andra gårdar inte har stigit särskilt mycket.Genomsnittet blir därför inte så dramatiskt. Ändå finns det ett antal gårdardär prisstegringen är för hög. Genomsnittliga bedömningar är ju alltid ettbekymmer. Det kan främst illustreras med att om man har en balja med 70-gradigtvatten och en balja med iskallt vatten, kan det genomsnittligt te sig ganskarimligt. Men om man stoppar ner en fot i varje balja, blir man varse alt detinte alltid är så bra att använda sig av genomsnillsbedömning. Inte heller idel här fallet visaren sådan bedömning hela sanningen. talade om landbygdsutveckling och värdet av en levandelandsbygd. Det förutsätter faktiskt att de som vill salsa på jordbruk och villstanna kvar i bygden har möjlighet att vara med att konkurrera om att köpadessa fastigheter, vilket de inte har om priserna går upp för mycket. Jag kanbara hänvisa till vad utskottet sade när den nya jordförvärvslagenantogs. I samband därmed tog vi i motion Jol56 också upp de här frågorna.Utskottet anförde: "Utskottet instämmer i synpunkterna i motion Jol56 såtill vida att marknadsvärdet för de minsta jordbruksfastigheterna kan vara merberoende av t.ex. villapriserna på orten och mindre av jordbruks- ellerskogsdelens avkaslningsvärde. När det gäller större enheter såsomfamiljejordbruken måste enligt utskottets mening fastighetens avkastningsvärdei betydligt högre grad påverka bedömningen av marknadsvärdet." Vi anseratt utskottets skrivning var bra. Den upprepas nu i detta betänkande, ochdärför har vi inle reserverat oss. Med ledning av detta bör lantbruksnämndernaute i landet kunna hantera problemet på ett bra sätt. Detsamma gäller även förkapitalplacering, eftersom det för den som har pengar att placera naturligtvisär intressant att göra det i jordbruksfastigheter. Precis som när det gällerpriset undanhålls då möjligheten för aktiva Prot.1988/89:25 brukare att köpa mark och fastigheter. Men också här tror vi attutskottets skrivning är tillräcklig för att man i våra nämnder skallkunna ge ärendena en bra behandling. ' ° Däremot är den bosättningsskyldighel som lagen föreskriverväldigt svår Många försäkrar all de har för avsikt att bosätta sig påfastigheten, men när det kommer till kritan gör de inte det. I centerpartietanser vi att det är rimligt att man då också har möjlighet att vitesbeläggaöverträdelser eller på annat sätt se till att köparen uppfyller bosättningsskyldigheten.I annat fall skall fastigheten gå till försäljning. Del finns inte tillräckligamöjligheter för lantbruksnämnderna att utöva sådana påtryckningar. Vi haren reservation där vi beskriver alt så vill vi ha det. Jag yrkar bifall till reservation 3 som rörvillkor om brukning och bosättning. Jag hoppas att regeringen så småningomkommer att utarbeta ett bra förslag. AnL 62 (vpk): Jordbruket och skogsbruket är grundläggandeförutsättningar för att hela landet skall blomstra och utvecklas. Det är ur regionalpoUtisk synpunkt av största vikt att vivärnar om familjejordbruken och deras möjligheter att existera. För detta krävsen rad insatser. Vi lever i när en allt tydligare hotbild mot detsvenska jordbruket börjar tona fram. I aktuella rapporter, i EG-diskussionenoch i diskussionerna kring de höga kostnaderna för det svenska jordbruketfinns denna hotbild. Det är därför särskilt viktigt att på alla sätthävda del svenska jordbrukets rätt och möjligheter till rimligaexistensvillkor. Ett problem är då prisutvecklingen på skogs- ochjordbruksfastigheter. Del är viktigt alt hålla denna utveckling tillbaka. Detär därmed också viktigt att med större kraft än hittiUs hävda kravet på sambandmellan boende och brukande. Jordförvärvslagen är visserligen ny, men det finnsändå skäl att redan nu göra kompletteringar i den riktningen. I reservafion 3,som jag yrkar bifall fill, finns beskrivet hur en sådan komplettering kan görasgenom att bestämmelser om vitesföreläggande införs i jordförvärvslagen. Jaganser att regeringen bör få i uppdrag att utarbeta sådana tilläggsbestämmelsertill jordförvärvslagen. Därmed yrkar jag bifall fill reservation nr 3. AnL 63 (): Vi som är politiker har ansvar för att detförs en bra ekonomisk politik. Grunden för aU ekonomisk politik har att göramed hur vi förvaltar våra gemensamma naturresurser. Marken är en mycket viktigoch begränsad naturresurs. I anser vi att vi har ett ansvar för alt vi idet här landet skall kunna klara vår mat- och energiförsörjning. Vi anser att det finns goda möjligheter att lyckas med det. Vår befolkning är inte så stor, och vi har ganska mycket mark. Men om vi skall klara detta på ett vettigt sätt från miljö- och resurssynpunkt, behöver vi använda oss av marken i hela landet. För att 108 kunna förvalta marken behövs detmänniskor som är intresserade av och kunniga i lantbruk. Del ärviktigare med människor som är intresserade av alt jobba med jordbruk och altutveckla det än att vi får kapitalstarka människor som kan köpafritidsfastigheler till höga priser. Prisutvecklingendet aUra har inneburit att priserna på många jordbruksfastigheternära de stora städerna har stigit. Det hjälper inte att titta pågenomsnittsutvecklingen för jordbruksfastigheter när del i de överhettadeområdena i landet är svårt för vanUgt folk som är intresserade av jordbruk attkonkurrera. Lorentzonsade alt man genom en prisprövning går in och reglerar för mycket i ägandet ochatt del är en inskränkning i människors liv och förmåga att bestämma över sigsjälva. Jag tycker inte det. Det är en lika stor frihetsfråga att de somverkligen är intresserade av ett visst yrke har möjlighet att utöva det. Miljöpartietde gröna vill flytta makten närmare människorna, och därför är del bra med enbo- och brukarprincip. Vi tycker också att en stor del av den mark som ägsav domänverket och kyrkan och även den mark som ägs av storbolagenskulle kunna användas som tillskottsmark till många enskilda lantbrukare ellermänniskor som tillsammans vill driva ett jord- eller skogsbruk. Frågan om debegränsade markresurserna har aUtså inle bara att göra med att markresursernaskall förvaltas väl, ulan också med möjligheterna för människor all få levaett meningsfullt liv och kunna bestämma sitt eget yrkesval. Lorentzonsade att det är dumt att göra en översyn av den nya jordförvärvslagen just nuoch att någon typ av Uberalisering av prisprövnjng-en hellre bör göras. Men hansade själv i samma anförande att det är mycket svårt all bedömafastighetsmarknaden . Varför skaU vi då göra några ändringar iprisprövningen just nu? Låt oss se vad som händer först! Roséntar i sitt anförande upp vissa synpunkter på att jordförvärvslagen inle harhjälpt, utan folk flyttar fortfarande från landsbygden och arrendena ökar.