prot · GC0941 · 1988-12-31 00:00:00 — Jag vill också framhåUa attutskottets majoritet är positivt inställd till dessa aktioner. Men utskottetanser inte all man har tillräcklig grund för atf fatta ett beslut om ett direktekonomiskt stöd. Ofta är del svårt att snabbt avgöra vilka projekt som skallstödjas, och normalt brukar inle på sådana grunder som föreligger idetta ärende fatta beslut om ett direkt ekonomiskt stöd. Det finns anledningtill ett fördjupat arbete med detta projekt, och är inte heller vivilliga att medverka till ett stöd. Det finns alltså möjlighet alt återkommanär större klarhet föreligger. Jag yrkarbifall till utskottefs hemställan. AnL139 (vpk): Anledningen till att jag begärde ordet på nytt är all det finns enaspekt i det tidigare replikskiftet som jag tycker att det känns angeläget attytterligare belysa. Detfinns en problemalik i denna fråga som tyvärr inte förekommer bara här ulan somjag stöter på ganska ofta. Den ser ut ungefär så här: Vi har å ena sidanmänniskor, idealister, som har en idé, någonting de tror på och vill kämpa för.I detta fall är det skyddet av utrotningshotade djur. Vi har å andra sidan denstora samhällsapparaten som vi sitter i toppen på - åtminstone tror vi det. Problemetär att sällan möts dessa två. Människor hänvisas av olika kommittéer ochstyrelser fram och tillbaka mellan olika institutioner. Först lägger man nedmycket arbete på atl skicka in ansökningar åt olika håll. Sedan blir mandesperat och ger man upp. Ofta är anledningen tiU all människorskyfflas hit och dit att alla dessa styrelser eller institutioner visserligenhar en penningpåse men att den är liten. Man hoppas att det skallfinnas någon annan någon annanslans som har en något större penningpåse och somär mer benägen att dela med sig. Nuhar vi möjligheten atl åtminstone i detta fall se till att någon penningpåseblir tillräckligl stor för detta viktiga och angelägna projekt. Jag tycker altvi skall la vara på den möjligheten. Vår uppgift, herr lalriian, kan inte varaatt bygga upp hinder för människor som arbetar med viktiga och angelägnauppgifter utan vår uppgift måste vara att riva dessa hinder. Överläggningen i dettaärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om jordbruksutskottets betänkande 10.) Kammaren övergick till aft debatterajordbruksutskottets betänkande 10 om jakt. AnL 140 (): Jag skall inskränka mig lill atf något beröra reservation 2 angåendejakt på sjöfågel. För sedan - i samband med behandlingen av JoU 2angående fiske - talade jag om viklen av en levande skärgård. Del finns anledningupprepa vikten av atl vi har en fast boende befolkning i våra skärgårdar.Förutom del självklara skälet att tillgången i form av mark och fiskevattenskall nyttiggöras, finns det flera skäl. Jag tänker på vår beredskap. Mångaspejande ögon året runt och även på sidan om farlederna är etl effektivtkomplement till vår ordinarie kustbevakning. För turismen, det rörligafriluftslivet och skärgårdens fritidsboende är en fast boende befolkning enabsolut nödvändighet. Ellåterinförande av en begränsad senvinterjakt på sjöfågel - som reservation 2handlar om - skulle vara en åtgärd i positiv riktning för skärgårdarnas bofastabefolkning. Jag upprepar att förslaget gäller den bofasta befolkningen. Ensådan jakt skulle kunna tillföra hushållen etl värdefullt tillskott och äveninnebära ett betydelsefullt trivselmomenl. Gamla erfarenheter visar all enbarthanfåglar av i första hand ejder skjuts. En sådan avskjutning har ingen somhelst betydelse för beståndens fortlevnad och fillväxt och strider heller inleemot den allmänna principen att jakt inte skall bedrivas under föryngringstid. Denbofasta befolkningen i våra kustband är mycket miljömedveten och myckel kunnigi natur- och viltvård. De framställningar som vid flera tillfäUen gjorts avjägarnas och fiskarnas organisafioner om den här frågan bör ulan ölägenheterför vår miljö kunna bifallas. Jag yrkarbifall fill reservafion 2 till detta betänkande. AnL141 (): I detta betänkande behandlas ett antal mofioner som har med jakt atlgöra. Det förslag som föregående talare behandlade, nämligen en begränsadvårjakl på sjöfågel, har vi från ställt oss bakom. Vi tycker att detfinns anledning alt på alla möjliga sätt stödja de människor som stannar kvaroch är bofasta i skärgårdsområdena. Visatsar på landsbygdens utveckling och vi satsar pä turism, och allt dettainnebär all vi myckel gärna vill all människor skall vara kvar på landsbygden.Sjöfågelsjaklen är en sak man ägnat sig åt i skärgården mycketlänge - ja, inle nu under den senaste fiden men . Man vet precis påvilket sätt denna jakt skall bedrivas, och man är dessutom angelägen om altskapa goda förutsättningar för att sjöfågeln skall finnas kvar. Jag ser intenågon konflikt i alt tillåla en begränsad jakt som etl naturligt beteende ochönskan om atl behålla sjöfågelbeståndet i miljön. Det är dessutom fråga om ettmyckel litet antal människor, så det handlar inle om någon omfattande jakt. Altfillåta denna jakt skulle helt enkelt vara en uppmuntran till dessa människoroch etl bevis på att vi uppskattar dem. Det är också viktigt att visa att detinte är något fel atl bedriva sådan jakt ulan alt det är någonting naturligt. Jag yrkar bifall fillreservafion 2. I betänkandet behandlas också motioner om fördelning avpengar till jaktorganisalionerna. Den frågan har vi haft uppe ibudgetsammanhang utan atf lyckas få någon förändring av rådande förhållanden.Nu står vi inför ett nytt budgetarbete, och då menar vi från sida attdet är riktigt aft la upp anslag till jaktorganisalionerna i budgetarbetet föraft se vad som går att göra . Vi ställer upp bakom idén att man borde ha en bättrefördelning mellan jägarorganisationerna än vad som är fallet . Viförväntar oss att regeringen också tar de diskussioner vi fört i påallvar och gör en ny bedömning och nya överväganden så att vi kan fåett förslag som ser annorlunda ut. Om inte ett sådant förslag kommer får vifrån centerparfiet och säkert också från andra håll väcka nya motioner med nyakrav och fa en ny diskussion när budgeten skall behandlas. Jag yrkarbifall till reservation 2 och i övrigt till utskottets hemsfällan. AnL 142 (vpk): Jag vill yrka bifall fill reservafion nr 1.Jag anser atf bör bifalla den, och därmed en mofion från allmännamotionstiden, som skrivits av representanter för ochvänsterpartiet kommunisterna. Den handlar om bidrag till Jägarnasriksförbund-Landsbygdens jägare. Innebörden i mofionen är attdet är orimligt aft skillnadenär så stor mellan bidraget lill - som får . permedlem - och bidraget till Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare - som får20 kr. Båda organisationerna bedriver allmännyttig verksamhet.Riksförbundet har en mångskiftande verksamhet. Förbundet är remissinstans ifrågor som rör jakt, anordnar utbildning för jägare och andranafurintresse-rade, har en omfattande ungdomsverksamhet och ger råd ochinformation. Man kan naturligtvis hävda, som nyssgjorde, aft det nu är väl sent för aft bevilja bidrag . Men delskan man ge ett bidrag retroaktivt - pengarna kommer säkert till stor nytta ävenom det är sent -, dels är detta en viktig principfråga. Därför vore detvärdefullt om biföll reservafion nr 1. AnL 143 (): betänkande 1988/89:10 omolika jaktfrågor är ovanligt kort. Till betänkandet har fogats tvåreservafioner. Jag skall i all korthet framföra ufskottsmajoriletenssynpunkter på reservafion nr 1. Mofionärerna yrkar atf Jägarnas riksförbund-Landsbygdensjägare skall tillerkännas ytterligare 1 milj. kr. De medel somregeringen fördelar ur jaktvårdsfonden går främst till jakt- ochfaunaorganisationer, bl.a. till våra riksomfattande jägarorganisafioner.Svenska jägareförbundet och Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare. Bäggeorganisationerna bedriver en verksamhet som är fill stor nytta för jakt ochviltvårdsarbete. Men det föreligger också stora skillnader. har ca 150 000 medlemmar, medan har ca 19000 medlemmar. har ett tungt administrativt ansvar,bedriver konsulent- och jaktvårdsverksamhef samt har ansvar förjakffidsberednings-frågor m.m. För denna uppdragsverksamhet ål staten erhåller ersättning. Det är dock en skillnad när det gäller ersättningtill den rena föreningsverksamheten. Där erhåller Jägarnasriksförbund-Landsbygdens jägare medel endast från jaktvårdsfonden. Utskottet har erfarit all regeringen för verksamhetsåret1988 tilldelat Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare ett bidrag urjaktvårdsfonden om . Med detanförda yrkar jag avslag på reservation nr 1. Reservation nr 2 av moderata samlingspartiet ochcenterpartiet handlar om stöd för förslaget i mofion JoU 824 om vårjakt påsjöfågel. Den aktuella frågan har ett flertal gånger diskuterats iden svenska . Vårjakt på sjöfågel har varit förbjuden ,och det har inte framkommit några starka skäl för att ändra på den ordningen. Motionärerna framhåller atl för den bofastaskärgårdsbefolkningen skulle ett återinförande av vårjakt på sjöfågel upplevassom mycket positivt. Jakten skulle kunna tillföra hushållen ett värdefullttillskott och även innebära ett betydelsefullt trivselmomenl. Jag har svårt all förslå alt det skulle vara trivsamt atfbedriva jakt före parningstider. Jag anser, tvärtemot motionärernasuppfattning, aft det är den olämpligaste metoden för beskattning av endjurstam. är mycket lång. Ur havet hämtar vi en del avvår föda. För en del av kustbefolkningen är havet en inkomstkälla. Men havet mår dåligt. har olikaföroreningar, bl.a. användningen av en mängd nya kemikalier inom jordbruk ochindustri, påverkat många arter. Som en följd av giftspridningen är t.ex. pilgrimsfalken pä väg all försvinna ur den svenska faunan. Havsörnen är en annan art somdrabbats hårt av miljögifterna. Havsörnen fanns förr längs alla våra kuster,men finns den bara kvar i ostskärgården samt i det inre Norrland.Havsörnen är mycket känslig för störningar av olika slag.Den känsligaste tiden är . räcker det medkortvariga besök av skridskoåkare, fritidsfiskare osv. för att havsörnen skallbli störd. Skulle man då tillåla jakt på sjöfåglar, förstår också jägarna vaddet skulle medföra för havsörnens framtid. Utskottets uppfattning är att ett återinförande avvårjakten på sjöfågel skulle innebära en belastning för del i detinternationella samarbetet på naturvårdens och miljövårdens område. Jag yrkarbifall till hemställan i betänkandet och avslag pä reservationerna. Under delta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 144ANNIKA (vpk) replik: Det är en märklig argumentation som IngeCarlsson avänder sig av, aft det faktum atf en organisation är större skulle isig vara ett skäl att ge den ett större bidrag. När allt kommer omkring ärförmodligen förhållandet det motsatta, dvs. ju större en organisation är,desto bättre klarar den sig utan samhällets stöd och ju mindre en organisationär, desto mer behöver den stödjas.Nu yrkas del infe i reservafionen att de här organisafionerna skall få Hkamyckel pengar. Kravet är mycket modest och går i stället ut på att bidraget permedlem något skall jämnas uf, så atf den mindre organisationen får ett bidragpä . Men skillnaden är fortfarande stor, om man jämför med denstora organisationen sorn har . per medlem i bidrag. Jag är inte nöjd med det här beskedet, och därför yrkarjag återigen bifall till reservation nr 1. AnL 145 () replik: Del är möjligt, , att denna jaktkan anses vara av liten betydelse. När man staplar en rad åtgärder ocheffekter på varandra, blir det sammanlaget betydande följder. Om man tar borthandredskapsfisket för skärgårdsborna och rättigheten atf bygga en gästsluga,om man lägger till de skattemässiga effekterna av taxeringsvärdeshöjningarnaosv., blir fill sist situationen för våra skärgårdsbor - vi är ju överens omatt vi vill ha kvar de boende där ute - ohållbar. blir summan av dethela för stor. Därför vill vi atf man skall vidta någon åtgärd som medför attutvecklingen blir den motsatta. Sedan urminnes fider vet man altsenvinterjakten på ejder är fill mindre skada för beståndet än vad den höstjaktsom nu bedrivs är. Det har aldrig funnits så fina ejderbestånd som det just nufinns i vår skärgård. Ett förslag om aft vidta en åtgärd av den typ som jagtidigare omnämnde, skulle myckel väl kunna bifallas. Jag yrkar återigen bifalllill reservation nr 2. AnL 146LENNART BRUNANDER (c) replik: anser att andjakten har litenbetydelse. Jag antar atf han avser att den har liten betydelse förskärgårdsbefolkningen. Det är klart atf omfattningen inte är så stor. Men i såfall har väl å andra sidan jakten infe så stor betydelse för bestånden avfåglar. Då är också detta av liten betydelse. Av den orsaken finns det infenågon anledning atf motsätta sig denna jakt. talade en hel del om de utrotningshotadefågelarter som finns i vår skärgård. Som socialdemokraterna agerar finns detrisk för att man också utrotar skärgårdsbefolkningen, och det kan väl ändå intevara meningen. AnL 147 () replik: Först till : Jag sade i mittinledningsanförande atf det är en stor skillnad mellan de två förbunden och dåinfe bara i fråga om medlemsantalet. Staten anlitar Svenska jägareförbundettill atl utföra en rad uppgifter som naturligtvis gagnar alla jägare i landet.Till det får förbundet etl ekonomiskt bidrag. får alltså infe bidrag fill sinegen föreningsverksamhet. Däremot får Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägareett föreningsbidrag, som uppgår till . Sedan några ord till . Frågan om vårjakt påsjöfågel har diskuterats , och motionärerna har haft olika förslag:att man skulleutreda frågan, atl del skulle tillåtas försöksjakt , att jaktenskulle bedrivas i vissa kustlän, atl del skulle få bedrivas begränsad jakt påejderhanar, osv. Jag menar all det inte har framkommit några som helst skältill all nu skulle ändra uppfattning. Dessutom vill jagupplysa om alt fillbaka är det tillåtet att jaga . Vi vet alt havel har mått illa , med storsäldöd. Faktum är alt de giftiga algerna också har tagit död på ett stort antalejdrar, speciellt på . Så jag tycker atf under etl sådant här år, närvi har konstaterat all miljögifter hotar så många arter, vore del konstigt omvi skulle bifalla ett sådant förslag som det talar för. AnL 148OLLE ÖSTRAND (s): I belänkandet behandlas bl .a. tvä motionersom jag har väckt. I den ena framförs krav på ett ökat anslag till , och den andra berör jaktens organisation och administration. När 1938 beslutade om visst ekonomiskt stöd tillSvenska jägareförbundet, fanns del ingen annari jägarorganisation i landet.Samma år bildades emellertid genom samgående av ettflertal fristående jägarföreningar inom landet. bildades en nyjägarorganisation - Landsbygdens jägare - som 1968 anslöt sig lill . Därav dubbelnamnet, som ofta förkorfas till Riksjägarna. Under de som gått sedan 1938 första gångenbeviljade ett mindre bidrag till har mycket hänt.Tidigare var naturvård etl okänt begrepp. Successivt har naturvården ochfaunavården växt till ett framträdande riksintresse. Vi har fått en särskildnaturvårdslag, och ett särskilt ämbetsverk, , har tillskapatsför att tillgodose naturvårdens behov. är ansvarigmyndighet för jakten och viltvården. Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare har trotsekonomiska svårigheter och brist på samhällsstöd växt till en rikstäckandejägarorganisation med omfattande arbetsuppgifter och samhällsengagemang. De förutsättningar som förelåg 1938 är i daghelt förändrade. Detta har naturligtvis, åtminstone enligt mitt sätt att se,medfört ett uppenbart behov av anpassning fill tidsutvecklingen. i enlighet med jordbruksutskottets betänkande att bevilja ett årligt bidrag ur jaktvårdsfonden för förbundets allmännyttigaverksamhet. Det var givetvis bra. insatser inom jaktens, viltvårdens ochmiljövårdens område är nu av mycket stor omfattning. Utbildning ochinformation till landets jägare och till allmänheten är viktiga delar avförbundets verksamhet. har antalet förfrågningar ochframställningar om hjälp fråri jaktvårdsområden kraftigt ökat. Genom förbundetsaktiva medverkan har många tvistigheter och motsättningar inom jaktvårdsområdenkunnat lösas. Därigenom har flera jaktvårdsområden kunnat förlänga sinbesfåndstid och undvikit splittring och upplösning. Även myndigheter som polis, åklagare, domstolar ochlänsstyrelser samt advokater vänder sig i allt större utsträckning de av rådoch sakkunnigt utlåtande. Omfattningen av denna allmänna verksamhetsdel har merän fördubblats . All denna hjälp och rådgivningär helt kostnadsfri. Det lilla bidrg av jaktvårdsmedel som för närvarandetilldelas riksförbundet täcker endast én liten del av den allmännyttigaverksamhet som förbundet utför. Förbundet förbrukar stora summor avegna medlemsavgifter till ändamål som är att hänföra som direkt allmännyttiga. Därför tycker jag all del är ett rimligt krav att det skeren uppräkning av driffsbidraget från jakfvårdsfonden. harnu ökat fill 20 000 medlemmar. kommer riksförbundets medlemmar attbetala in 2,5 milj. kr. Även Jägarnasriksförbund-Landsbygdens jägare och dess medlemmar bör komma i åtnjutande avetl rimligt samhällsstöd för alla sina ideella samhällsinsatser. Enligt de uppgifter jag har fått erhåller nu ca . per medlem och år som bidrag av jaktvårdsmedel.Jägarnas riksförbund däremot får ca . per medlem och år för sin i alltväsenfligt likvärdiga allmännyttiga verksamhet. Denna stora skillnad är enligtmill sätt att se orimlig. Därför är del ell rimligt krav och ett första steglill ökad rättvisa atl riksförbundels bidrag av jaklvårdsmedel räknasupp till . Utskotlet har med anledning av att regeringen tilldelatJägarnas riksförbund ett bidrag om . avstyrkt min motion nr827. Eftersom mitt krav helt sammanfaller med reservafion 1 till detta betänkande,yrkar jag bifall till den reservationen. Motion 828 berör jaktens organisafion och administration.Länsstyrelserna skall svara för den regionala administrationen av jakten ochviltvården. Arbetsbördan ökar, och de frågor som skall handläggas blir alltmerkomplicerade genom förändringar i miljön och vidgad hänsyn lill andra allmännaoch enskilda intressen. Men trots de ökade krav som ställs pä länsstyrelsernasaknar dessa - hör och häpna! - egen experfis i jakt- ochviltvårdsfrågor. Tala om för mig, , om det finns någon ideellorganisafion i detta land som i likhet med bedrivermyndighetsutövning! Del är vad i realiteten gör genom sinrådgivning till länsstyrelserna. Det är, anser jag, helt orimligt. Under dessaförhållanden är länsstyrelserna helt beroende av utomstående rådgivning,nämligen den rådgivning som de kan få av de jakfvårdskonsulenfer som äranställda av . Del är naturligtvis, fru talman, mycketotillfredsställande. Det enda riktiga, enligt mitt sätt atf se, måste vara atfjaktvårdskonsulen-terna knyts direkt till länsstyrelserna och att de bådajägarorganisationerna får uppträda som intresseorganisationer för jägarna ivårt land. Då får man bort den koppling fill myndighetsutövning som nu har och som måste vara helt felaktig. Jaktvårdsavgiffens storlek beslutas av regeringen. Men detär som äger det statliga jaktvårdsregistrel. Därmed ärregistret oåtkomligt för alla utomstående. Om staten vill ta del av någonuppgift ur det statliga registret måste staten först fråga om lov. praxis och sunt förnufttalar för atl förhållandet skall vara del motsatta. 1988/89:41landels jägare är ju ålagda all eriägga en årlig jaktvårdsavgift förerhållande av statligt jaktkort. Jaktkorlsregislret äralltså en statlig angelägenhet, och ~ verksamheten skall då självfallet varaplacerad vid en statlig myndighet. Delkravet har jag framställt i motionen 828, som jag avslutningsvis vill yrkabifall till. AnL149 (): grälar och jag om olika saker, men engång , en månadom året, är vi fullständigt överens, och det är när vitalar om jakt. Jag kan instämma ivartenda ord som har sagt. Frågorsom rör älgjaktens organisation och vad som har blivit snett där har jag tagitupp i en interpellafion, och den diskussionen vill jag fortsätta i deninterpellationsdebatten och inle här . Såvar det då fördelningen av pengar mellan de båda jaktorganisationerna. Atl geSvenska jägareförbundet . per medlem och år och Jägarnasriksförbund-landsbygdens jägare . per medlem och är är lika orimligt nusom det har varit under alla år detta har pågått. är endynamisk, aktiv organisation som ökar sitt medlemstal och breddar sinaarbetsuppgifter. i medlemsavgift och . Av dessa får organisationen tillbaka , och detskall man tacka och bocka för! Detfinns ingen rim och reson i detta. Delta bidrag belastar inte statsbudgeten,utan är en fördelning av jaklvårdsfondens medel som regeringen gör. måste säga fillregeringen atf fördela pengarna mer rättvist. Jagyrkar bifall fill reservation nr 1, och jag uppmanar alla som är medlemmar iRiksjägarna eller har en bror eller en granne som är del att rösta förreservationen. Såvar det sjöfåglarna. Sedan urminnes tider har vårjakfen efter sjöfågel varitett viktigt och uppskattat inslag i den bofasta skärgårdsbefolkningenslivsföring. Den vårjakl som förekom efter den svenska ostkusten innebar aldrignågot hot mot fågelstammen. Det mesta talar snarare för att kombinationen avförsiktig jakt i förening med vård och fillsyn var fill nytta förfågelbeståndet. Ingenkänner sin skärgård så väl med dess speciella förutsättningar och behov som deskärgårdsbor som fölls, levat och verkat i denna miljö generafion eftergenerafion. Att denna ansvarsmedvetna folkgrupp skulle skada sin egen livsmiljöoch dess fågelliv får anses som uteslutet. Föraft bereda fastlandsbefolkningen ökade tillfällen till rekreation harsocialdemokraterna infört det fria fisket på skärgårdsbornas eget fiskevatten.Vid en jämförelse är det ganska förståeligt atf skärgårdsbefolkningen kännersig diskriminerad. Den är förvägrad sin urgamla rätt aft skjuta sig enhusbehovsfågel under vårsfräcket. Vpkbrukar tala om hur tokigt det kan bli om vi skall anpassa oss helt till EG. Att fortsätta att säga nej till en mycket liten skärgårdsbefolknings mycket rimliga önskemål med hänvisning till internationella anseen- 107 de, det tycker jag är som attskjuta älg med hagelbössa. Jag yrkar bifall fillreservafion 2. Prot.1988/89:41 AnL 150 (): 8 december1988 Fm talman! Senvinterjakt påsjöfågel är ett riksdagsärende med förhisto- Ja,just förhistoria, dvs. före den historieskrivning som jordbruksutskottetredovisar i sitt belänkande nr 10. Jag tänker närmast på en fempartimo-fion med27 motionärer - det är en sådan motion som också brukar kallas förpefition. Bland motionärerna, från samtliga fem partier, fanns om vi skallnämna några namn i den nuvarande () och (vpk). Den motion, som i sin historieskrivning heltglömde bort, innehöll myckel starka skäl i den här sakfrågan, och den rönteockså ett helt annat öde än årets motion. betänkande1975/76:26 gav en utförlig redovisning av hela delta ärende, och ett enigtutskott gjorde ett tillkännagivande om utredning och försök med den föreslagnamycket begränsade senvinterjaklen på hanfågel av ejder, vigg och storskrake.Jag hade då, liksom , förmånen alt på en månad somersättare i vara med vid behandUngen av det ärendet. Jag fick då läramig att denna senvinlerjakl på sjöfågel var förbjuden . Delta medsenvinter skall tolkas som atl del är efter parningen, tvärtemot vad IngeCarlsson här sade. Del är alltså när hanarna har gjort sitt som man skallbeskatta den delen av beståndet. Del är den enda möjlighet man har alt på etteffektivi sätt beskatta hanfågel i svenska vatten. Dessa fåglar övervintrar i stor utsträckning i södraÖstersjön. Där kan jakt pågå lill före flyttningen till svenskakust- och skärgårdsområden för parning och häcknirig. Den internationella som här oftaåberopas innehåller ett uttryckligt undantag, som tillkommit på svensktinitiativ och som avser just den här typen av senvinterjakt i nordiska kust-och skärgårdsområden. Det finns fre starka skäl för ett bifall lill reservation2. Detta är en social fråga för den bofasta skärgådsbefolkningen - den ochingen annan grupp. Det är vidare så att en senvinlerjakl på hanfågel av dessaarter skulle stimulera sjöfågelvården, stimulera naturvärden, tvärtemot vadsomUga här påslår.