prot · GC0912 · 1988-12-31 00:00:00 — Det äralltså inte fråga om aft stjäla från en del i samhället och ge till en annan,det är fråga om atf styra. Vi vill också ändra skaften på konsumtion i förhällandetill den på arbete. Vi vill ha minskad skatt pä arbete, och detta kommer filluttryck i vår syn på arbetsgivaravgifterna som vi vill skall sänkas. Detta fårspeciellt en differentierande effekt. I glesbygd skall alltså effekten varastörre än i ekonomiskt heta områden. Vidare, som var inne på för en liten stundsedan, sä gäller det också vården. Vi vill ha en sänkt arbetsgivaravgiftavseende dem som är anställda i vården, så atf dess arbefskraffsproblem skallkunna lösas. En annan väg som vi tänker aff vi skulle kunna gä är attden informella sektorn ges ett högre anseende. Vad vi menar på den punkten ärkanske ganska klart: det är alla dessa insatser som är sä omöjliga atf värderai pengar och som just därför får så låg status. Det är föräldrars omvårdnad avsina barn, scoutledarens frivilliga engagemang, omhändertagande av gamla,sjuka, släktingar, vänner och medmänniskor, allt detta är så oerhört viktigt.Det är obetalt, ovärderat, obeskattat och det har låg status. Det gäller arbetesom mänga gånger är mer positivt för mänskligheten än de former av produktionsom alltså är betalda, värderade, beskattade och har hög status om de bidrarfill BNP, och efter sätt att räkna är detta någontingpositivt för oss. Jag hörde för eft litet fag sedan att både ochKjell var oroade över de utgifter som krävs t.ex. inom vårdyrket. Deundrade hur vi skall kunna betala dem som arbetar där om det infe finnstillräckligt skatteunderlag. Men det kan ju hända atf i miljöparfiets Sverigebehovet av värd är lägre, det kan ju hända aft inte bara den informellasektorns egenskap aft människor tittar till varandra utan att också hela detUvssystem sorn vi rekommenderar ger mindre stress och kanske färre sjukdomar.Det är vår klara målsättning. Sedan kommer vi fill det tredje och det är att det behövsen ny syn pä skattesystemet som sådant. Detta har några stycken här varit innepå redan. Skatten är en del av det ansvar som en människa har för samhället, endel av detsamarbete som måste finnas mellan samhället och individerna. När den allmännainställningen har urartat så fullständigt atf det t.o.m. finns sammanslutningarvilkas enda syfte är atf stödja skattebetalare i deras förmenta kamp motsamhället, och när de som har råd fill det anställer advokater vilkas uppgiftär aff undandra staten skatteinkomster, när advokater ägnar sin kunskap och sinfantasi fill dessa föga produkfiva sysselsättningar då är det förståeligt attäven vanliga inkomsttagare som inte alls har så stora möjligheter försöker sålångt det går - ibland med oärliga medel - aft minska sin skaft. Detta ärmycket beklämmande från mänsklig synpunkt, eftersom det ofta gäller människorvilkas heder i andra avseenden är god. Genom sina handlingar i skaftefrågorförlorar dessa personer i efisk status inför sig själva och inför andra. För aft undvika missförstånd vill jag påpeka atf vinaturligtvis inte vill aft skattebetalare inte skall ha rättsligt skydd ommyndigheterna begår misstag. Det är en annan sak. Vad jag vänder mig emot äraft juridisk hjälp systematiskt utnyttjas för aft undvika en reellskattskyldighet. Jag föreställer mig aff en förbättrad skaffemoral i förstahand kan åstadkommas genom upplysning. Jag är övertygad om atf personligpåverkan är mycket viktig för atf skapa ett mera etiskt beteende, dock måstesamtidigt satsningar göras för atf beivra skattefusk och för aff avglorifierasökandet av kryphål i skattelagarna. Givetvis skall, som , inte staten själv och kommunerna engagera sig i den typen avskatteplanering som bara hjälper till aff minska den lagliga skaften. Jag har uttryckt mig i ganskaallmänna ordalag, men det måste vara så att man i den här debatten skall kunnafala om principer snarare än om detaljer. Jag vill räkna upp några av deåtgärder som de nämnda övervägandena leder fill. Det första är en minskning avden formella arbetstiden. Vi strävar alltså efter sex timmars arbetsdag föralla, men dessutom skall varje anställd ha laglig rätt aft gå ned fill fyratimmars arbetsdag eller atf göra motsvarande arbetstidsförkortning pä annatsätt. Detta kan möjligtvis gä på naturligt sätt i något fall t.ex. demänniskor- de är många - som har lönegradsplacerade arbeten. Man flyttas upp ihögre löneklass en gång under åtta eller tio är beroende på skalan.Arbetstagarna skulle kanske i stället ha möjlighet aff få en automatiskminskning av sin arbetsfid: samma lön, men minskning av arbetstiden. Det därskulle kunna innebära valfrihet mellan högre inkomst och mer fritid för denanställde. För arbetsgivaren skulle en automatisk kostnadsökning bortfalla.Troligen skulle detta vara ett mindre inflationsdrivande sysfem. Kanske skulleden kortare arbetstiden kompenseras av en bättre effektivitet hos den erfarnaarbetskraften. Detta är bara en liten idé. Bättre uppskattning av informellt arbete har jag redandiskuterat. Bättre förståelse av samarbetet mellan individer och samhället ärmycket viktigt. Det är förmodligen en fråga om information, om man kan tänkasig att ett medvetet upplysningsprogram kan genomföras genom massmedia, skolor,polifiska parfier och andra organisationer. Det är infe ens säkert atf ettsådant program kostar mer pengar än det inbringar, om man skall titta på det urekonomisk synpunkt. Det är säkert mycket värdefullare ur personlig synpunkt. Vi harockså helt andra skafteskalor. Det där hade tydligen i varje fall läst på, menhans presentation av vår skatteskala för sjuksköterskan var mycket vinklad. Vihar aUtså ett grundavdrag på . och efter det i skaft. I hansräkneexempel, som jag har kollat upp , skall jag fylla i några siffror. Detheltidsarbetande vårdbiträdet, han eller hon, har , i årsinkomst. Medde antaganden som görs får vederbörande , i skaft nu och behåller . Med våra skatteskalor blir det , i skaft, man får 50 500 kr.över. Nå, heltidsarbetaren får en inkomst av ,, en skatt av 44 000kr, och en behållen inkomst av . Det blir praktiskt taget detsamma medvårt förslag till skatteplan som med den som existerar. Poängenär att genom att jämföra med en verklig låginkomsttagares situation utnyttjarKjell våra skatfeprofiler, som gynnar de sämst ställda, för attanklaga oss för att ha alltför höga skatter för mellaninkomstlä-gena. Det är enbesvikelse att i sin första riksdagsdebatt möta den här typen av vinkladeräkneexempel. accepterar man väl infe sådant ens i annonser för gamlabilar. Ytterligareett märkligt inlägg har jag hört. Vi har fått lära oss aft man måste försökabalansera sina förslag så att höjningar och sänkningar går ihop. Så får jagfrån höra en lista på fem skattereformer. Tre av dem innebärskattesänkningar, två troligen bara omfördelning. Jag hörde inte någonting om hurdet skall balanseras. Är det någonting jag har missuppfattat när det gällertekniken för skattereformer, eller är det så man gör? Jag tackar för ordet, herrtalman. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 186 (): I vårt land har den politiska inriktningen i högre grad än i andrajämförbara västeuropeiska länder varit att tillförsäkra medborgarna enövergripande grundtrygghet genom kollektiva lösningar. Vi har fått, som detbmkar heta, ett "starkt samhälle", där den enskilde individen är svagi förhållande till stat och kommun. Sjukvårdenerbjuder åtskilliga exempel pä vad den bristande valfriheten i de kollektivalösningarna kan leda till. Vi har pä många håll årslånga köer för t.ex. starr-eller höftledsoperationer, som alldeles har påpekat i ettrepUkskifte. Samma sjukvårdstjänster kan ofta erbjudas mer eller mindreomedelbart på ett privat sjukhus eller utomlands, Defta är emellertid enmöjUghef som i allmänhet faller utanför ramen för det kollektivatrygghetssystemet, och den obligatoriska sjukförsäkringen har inteställt upp för att täcka kostnaderna. Dethär betyder att svensk sjukvård halkar efter. Det är inte bara svårt sjuka somdrabbas. De flesta svenskar har inte tillgång till egen läkare, vilket är detnormala i , Vi svenskar kan inte fritt välja sjukhus eller sjukhem. Detär särskilt viktigt för alla dem som ligger på långvården aff kunna välja.Trygghet ligger i att kunna säga nej tack och välja ett bättre alternativ omman infe får den vård och omsorg som man behöver. Tyvärr är det många inomlångvården som är missnöjda, vilket bl.a. undersökningvisar. Det förekommer försök att skylla sjukvårdskrisen påpersonalen. Men krisen är inte personalens fel. Sköterskor, läkare, biträdenm.fl. har ett slitsamt arbete med långa arbetstider, ofta pä och nätter.Ersättningen för arbetet är ofta ganska blygsam. Inkomsten efter skatt är förmånga sjukvärdsansfäUda väsentligt lägre än i många andra länder. Om jag har uppfattat socialdemokraternas aviseradeskatteförslag på rätt sätt, skulle en heltidsarbetande sjuksköterska behövakräva ca . mer i lön bara för att kompensera prisstegringarnaoch en landstingsskattehöjning på en krona. Men kompensationskravet blir 1 000kr. för den som arbetar delfid, dvs, av tiden, enUgt samma socialdemokratiskaförslag. Det är inte etiskt försvarbart att det allmänna först tarut en mycket hög skaft av medborgarna, bl.a. med motiveringen att ge en god ochtrygg sjukvård, och sedan inte förmår ge patienten vård när den behövs. Det ärhelt enkelt skandal aft vi i inte kan ge människor en tUlräckligsjukvård, när vi tar ut så mycket i skatt. Mångårig erfarenhet har visat att de europeiskasjukvårdsförsäkringarna ger den bästa sjukvården. De garanterar alla rätten attfå tillräcklig sjukvård . Patienten har dessutom valfrihet. Man harnormalt en egen läkare, som man själv valt och känner förtroende för. Man kanvälja sjukhus eller sjukhem. För personalen är detta en stimulans. Det leder ofta tillmycket mindre sjukvårdsenheter än i . De svenska landstingen med sina igenomsnitt 15 000 anställda är organiserade efter storförefagsprinciper, trotsatt vård, som är så människonära, ofta organiseras bättre i småföretag och i desmå enheterna. En decentraliserad sjukvård innebär också att sköterskoroch annan vårdpersonal får en väsenfligt bättre möjlighet aff påverka vården.Tillfredsställelsen i arbetet blir helt enkelt större. Vi kan i infe i längden acceptera en lägresjukvårdssfandard än vad som är vanligt ute i , Vi svenskar kommer intelänge till att acceptera aff stå med mössan i hand och bugande tvingas ta emotden vård som socialdemokrafiska sjukvårdspolitiker tycker vi skall ha. Istället kommer vi atf självklart begära den vård som vi behöver. En förstklassig sjukvård kräver infe höga skatter, Schweizsom har det lägsta skattetrycket i , drygt hälften av det svenska, harsannolikt bästa sjukvård. Där tjänar sjuksköterskan . permånad efter skaft, I får hon mindre än hälften. Valfrihet är viktigt. Därför har vi räddat ålderdomshemmenåt framtiden, trots ett hårdnackat socialdemokratiskt motstånd under många år.Nu får ålderdomshemmen fr.o.m, rättvisa statsbidrag. harsocialdemokraterna tvingats gå med på statsbidrag till ombyggnad, den 1 juU1987, och nybyggnad, . På mindre än , , har 15000 platser lagts ned. är bara ca 45 000 kvar. Mer än nio platser om dagenskulle nu bort enligt planerna. Men också planer kan ändras. Hemsjukvårdoch hemtjänst måste stärkas. ett minstfördubblat behov av hemvärdsbifräden, nämligen 70 000-100 000 fler än . Ocksåsjukvården behöver mer personal. Det är viktigt atf klara denna utmaning, mendet är oansvarigt atf, som socialdemokraterna gör i stället för aft spara ochprioritera, kasta ofinansierade vallöften omkring sig och hänvisa fiU denekonomiska tillväxten, som aldrig kan räcka fill när man bara höjer och"breddar" skatterna. - Och hur skall det då gä med ATP? Gamla människor skall ha samma rätt till en god sjukvårdsom yngre. Men alla får infe det. Det var mycket därför vi moderater i vårasbegärde en riksdagsdebatt om vårdkrisen. Gamla människor skall omfattas avsjukförsäkringen också när det gäller sjukhusvård. Gamla människor skall Uka litet som yngre behöva stå ivårdkö t.ex. för aff bli opererade för starr, sUtna höftleder eller dåligthjärta. Därför skall alla omfattas av en vårdgaranti: Den som infe får vård i rimUg tid - enligt en objektivmedicinsk bedömning, inte en sjukvårdspolifisk - skall ha möjUghet aft väljaett annat landsfing, privat vård eller vård utomlands utan merkostnader föregen del. Man skall infe tvingas ta sina sparade slantar eller låna för aft t.ex. få en ny höftled inopererad eller för någon annan viktig vårdinsats. Så ärdet nu i socialdemokraternas . bör den allmänna, obligatoriska sjukförsäkringenbekosta en mycket större del av vården än som är fallet och landstingen enmindre del. Då minskas sjukvårdspolitikernas makt över patienternas val, ochpatienterna får i stället goda möjligheter att välja doktor, sjukgymnast ochsjukhem/sjukhus. Vårdalternafiven skall infe längre diskrimineras. Man skallfritt få välja mellan offentUg och enskild värd utan aft det kostar ett öreextra. Pensionärerna skall fullt uf ingå i denna allmänna, obligatoriskasjukvårdsförsäkring - som vi för tydlighetens skull vill kalla den. Sju av fio anser aff värdnadsbidrag är bättre förbarnfamiljerna än en fortsatt utbyggnad av den kommunala barnomsorgen. Atf könfill barnomsorg omfattar 60 000 förskolebarn är inte sä konstigt närdet infe finns realisfiska alternativ. Efterfrågan är styrd av ett orättvist fördelat stadigtstöd fill barnomsorgen. Det gynnar den dyraste omsorgen, daghemmen. En kommunaldaghems-plats innebär en statlig och subvention på ca . Densom inte får dagisplats får infe ett öre. I den allmänna debatten hör man ofta talas om destatsbidrag som utgår fill barnomsorgen. Något som säUan redovisas är debarnomsorgsavgifter som alla löntagare, via arbetsgivaravgifter, betalar in.Vid en jämförelse mellan de statsbidrag som olika kommuner erhåller ochinbetalda barnomsorgsav-gifter ser man aff det bevisligen är landsortensskattebetalare som subventionerar storstadskommunernas barnomsorg. Många goda idéer kan falla på grund avstatsbidragsreglerna, t,ex, förefagsdrivet dagis och vanligt privat dagis utanalternativ pedagogik samt i några fall på grund av kommunallagen, t,ex,kommunalf vårdnadsbidrag. Dessa hinder och orättvisor mäsfeundanröjas! Den borgerliga familjepolitiken ger barnfamiljernaekonomiska förutsättningar atf välja hur de vill forma sin tillvaro. Särskiltnär barnen är små är detta vikfigt. Först när mångfald och valfrihet får råda kommer de somvill ha in sina barn på dagis att slippa köerna. De som vill vara hemma hossina barn kommer att få råd tack vare vårdnadsbidrag och skattelättnader, 187 (): 80-talefs är på många sätt ett ofärdssamhälle.Ofärd, det är när en mängd människor infe har någonstans atf bo. Efter mängaårs balans på bostadsmarknaden har vi åter glidit in i en djup bostadsbrist.Den regering som lovade atf sätta fart pä bostadsbyggandetgick inte i land med den uppgiften. I stället satte den i gång med atf slå ihopsmå lägenheter till större, så att det blev ännu svårare för ungdomar och andraatf finna en bostad. I är hyresmarknaden nu helt igenkorkad.Bostadsrätter betingar fantasipriser. I samma riktning går utvecklingen påmånga andra håll i landet. Bostadskrisen drabbar inte bara ungdomen utan ocksåmånga äldre. På sjukhusen ligger en mängd pafienter som skullekunna skrivas uf, om kommunerna hade resurser atf fa hand om dem hemma, i servicehuseller på ålderdomshem. En mängd missbrukare har förlorat sina möjligheter affha en egen bostad, I våra storsfäder finns det ännu många bostadslösa, och nubereder sig dessa på en kall vinter. I långvården fortsätter trängseln. Över 50000 pafienter saknar möjligheten att ha ett eget rum. Ofärd är det också när hemtjänst och annan social serviceupphör att fungera. Tiotusentals gamla och handikappade kan inte få denhjälp som de behöver, därför att det inte finns personal. Även här spelar bostadsbristenen stor roll. Hur skall man kunna flytta för atf ta lediga jobb inom vården närdet inte finns någonsfans aft bo? Och hur skall småbarnsföräldrar kunna jobbanär det infe finns barnomsorg? För tre är sedan bestämde att alla somefterfrågar barnomsorg skall få en plats , Men mycket tyder nu påaff regeringen inte klarar den uppgiften heller. Ännu saknas det 53 000platser. Bostadsbristen och barnomsorgsköerna påverkar ocksåsjukvården, där vi ser hur hela avdelningar stängs på grund avpersonalbrist. När det gäller hjärtsjukvård, ortopedi, ögonsjukvård och mångaandra specialiteter är köerna fortfarande långa. Människor tvingas vänta imånader och år på operationer och behandling. Ett sorgUgt kapitel i den svenska ofärden ärmissbruket av alkohol och narkotika. Här fanns länge vissa svaga tecken på enljusning, Narkofikabmket föreföll stagnera, och konsumfionen av alkohol sjönkfakfiskt med . Men är bilden en annan. Vi har eft tungt narkotikamissbruk,som inte heller är begränsat till storsfäderna, och en alkoholförbrukning somåter ökar. Dessutom har det sociala klimatet hårdnat, 60-falets tungaalkoholister hade i allmänhet bostad och ett fotfäste på arbetsmarknaden. Men är det allt fler som blir bostadslösa och helt utslagna från arbetsUvet, Deingår i den stora dolda arbetslöshet som präglar 80-falefs , Tittar man bara på statistiken, finner man attarbetslösheten är låg i , Ni socialdemokrater talade mycket om den sakeni valrörelsen. Men det är inte bara så, atf hundratusentals människor ärutestängda från 10 protokoll 1988/89:12 arbetsmarknaden,utan det är också sä, aft dessa människor inte ens får komma med i statistiken.Vad är det som har hänt under 80-talef? Ja, först och främst har det skett enkraftig ökning av antalet förtidspensionärer. Av dessa pensioneras allt fler avvad som kallas arbetsmarknadsmässiga skäl, AMS slår larm om den utvecklingen isin senaste petita. Vi har också asylsökande som infe får arbeta, trots aff demycket väl skulle kunna göra insatser - infe minst inom vården. Härigenomskulle de fördomar som finns mot invandrare kunna motverkas. Vi har många handikappade som förmenas möjligheten atfarbeta. År har vi föreslagit atf möjUgheterna skall vidgas både iSamhällsföretag och med hjälp av lönebidrag på den öppna arbetsmarknaden. Menhär möter vi också motstånd från regeringen. En fjärde grupp är de många människor som skadas iarbetslivet och som inte får en ordentlig rehabilitering. Här utspelas mångatragedier. Det gäller t,ex, ryggskador som inte behandlas och som därförleder fill livslång invaliditet, något som hade kunnat undvikas, om det intehade rått allmänt kaos på detta område med en arbefsskadeförsäkring somexploderar, med försäkringskassor som är överlastade med arbete och med ensjukvård som inte får resurser därför att samordningen medsjukförsäkringssystemet inte fungerar. Över alltsammans tronar regeringen, somde infe har gjort annat än avvaktat en kraftigt försenadutredning. Varför är det kaos på försäkringskassorna? Varför tar deti genomsnitt att få ett arbetsskadeärende prövat och ofta fleramånader att fä ut sjukersättning? En vikfig förklaring är fjolårefs krångliga ochogenomtänkta sjukpenningreform . Vi sade redan då aff det var klent räknat ochännu sämre konstruerat, Tyvärr har dessa varningar bekräftats av utvecklingen.Sjuktalet fortsätter atf stiga, och vissa månader gjordes det flersjukanmälningar än samma månad föregående år. Ett annat utslag av ofärden i 80-talefs är detstarka beroendet av socialbidrag. Antalet mottagare är nu uppe i över 500 000personer. Regeringen ägnade sig länge ät aft analysera denna ökning och sökaefter förklaringar, men denna analysfas tycks nu ha övergått i en fas där manpassivt betraktar utvecklingen utan atf vidta några åtgärder. Passivitet ärkanske det mest kännetecknande draget i regeringens socialpolitik. Under de borgerliga regeringsåren förde vi fakfiskt enaktiv socialpolitik. Klyftorna minskade i samhället. De sämst ställda fick detbättre. Pensionärerna fick bättre standard, även under de år då lönernastagnerade. Det satsades infe bara vackra ord utan även pengar pähandikappolitiken. Barnomsorgen byggdes ut långt kraftigare än vad som harskett både före och efter. Ser man på de sociala utgifternas andel av BNP finner manatf de steg oavbrutet under de borgerliga regeringsåren. När experter granskade socialdemokraternas mandatperiod1982-1985 fann de aff de sociala utgifterna som andel av BNP hade minskat frän31 % fin , är det egentUgen infe summan av denna passivasocialpolitik som är mest besvärande, utan det plågsamma är de mångaenskildheterna, Fär jag avslutningsvista upp några områden där regeringens långsamhet, vankelmod och iblandhandlingsförlamning har tragiska effekter. Det gäller först kampen mot HIVbland injicerande missbrukare och sedan rättspsykiatrin, HIV-epidem.in fortsätter aft spridas bland och genomnarkomaner som delar förorenade sprutor. Den första försvarslinjen mot detta ärsjälvfallet atf bekämpa narkotikamissbruket. Men experter världen över är ocksåöverens om aff deiuia smittspridning genom förorenade verktyg måste bekämpasgenom aft rena verktyg finns aff tillgå, t,ex, genom utbytesprogram av den typsom har bedrivits i , Här säger regeringen nej till varje utvidgning, trots atfVärldshälsoorganisationen, , Läkare mot aids och den enavetenskapliga rapporten efter den andra visar aft regeringen har hamnat på felståndpunkt. Även vid den stora aidskonferensen här i var dethelt klart var expertisen i världen sfär i denna fråga, men den svenskaregeringen sfär tyvärr pä en annan ståndpunkt. En rätfspsykiafrisk undersökning skall enligt lagen varafärdig senast efter domstolens beslut. Denna lag kan infe följas,därför aft regeringen inte ger fillräckliga resurser åt rättspsykiatrin. Dettahar påtalats av alla som känner till förhållandena på området, avjustitieufskoftet, socialutskottet, jusfifieombudsmannen - -,och . Men regeringen framhärdar i aftsteg för steg skära ner resurserna tiU rättspsykiatrin. När jag protesterar mot detta, herr falman, vet jag affjag talar inte bara för utan också för eft enigt socialutskott, ivarje fall i den förra . Vi har sagt detta fill regeringen,och vi är både förvånade och upprörda över aff ingenting händer. Allra sist, herr talman, vill jag säga några ord omhandikappolitiken, I valrörelsen föreslog aft stödet fill föräldrarmed handikappade barn skulle ökas. Vi fick då av höra att hanvar både upprörd och besförf över atf ville sätta grupp mot gmpp,atf vi ville fa pengar från andra grupper, i detta fall helaskatfebetalarkollekfivef, för att satsa på föräldrar med handikappade barn. Efter valet har gett direktiv till den nyahandikapputredningen, s,k, nolldirekfiv, som innebär atf utredningen har iuppgift aff hitta besparingar på handikappområdet som kan finansiera nyasatsningar på handikappområdet, V.ad är detta, , annat än atfställa grupp mot grupp? 188KARIN (): Välfärdssamhället avbildas som en trygg famnför hela svenska folket. har bilden fått sprickor. Klyftorna i samhället harökat . Allt flera människor drabbas av centraliseringensbaksidor. Barnomsorgen i våra storstäder fär infe personal. Äldreomsorgen ihela landet är på katastrofkurs, då personalen infe orkar med sift arbete ochdärför slutar. De problemen är påtagliga såväl i centralorter, där man infe kannyrekrytera på grund av bostadsbrist, som i glesbygd, där man inte får personaldä flyftvågen fört de unga bort från kommunen. De utsätts för påverkan av den kommersiaUsering som infe ens väjerför att utnyttja dem i pornografiska tidskrifter eller som ger dem möjligheteratt ägna sig åt spel oeh dobbel, AUtdetta sker, medan poUtiker diskuterar vilka besparingar som härnäst bör görasnär det gäller alternativa vårdformer eller fritidssysselsättningar somaktiverar hela familjen. Alkohol-och drogproblemen ökar bland ungdomar och äldre tonåringar. Allt flera kvinnorblir alkoholister. Handlingsförlamningen när det gäUer att åstadkomma ettalkoholpolitiskt program för atf minska alkoholkonsumtionen fram tillår 2000 är påtaglig.