prot · GC09130 · 1988-12-31 00:00:00 — En uppgörelse har träffats i finansutskottet mellansocialdemokraterna och . Inriktningen av denna uppgörelse står också i samklang medde besked som vi socialdemokrater gav i fjolårets valrörelse. Vi kommer aldrigatt administrera en sönderfallande ekonomi, en ekonomi där sysselsättningenhotas, välfärden undergrävs och fördelningspolitiken sätts på undantag.Äventyras den fulla sysselsättningen och välfärden genom en överhettad ekonomi,måste en socialdemokratisk regering ingripa och komma med förslag fillåtgärder. Då måste också en ansvarskännande riksdagsmajorifet ta sitt ansvar. har tidningar, radio och TVdominerats av processen här i kring den ekonomiska politiken. Det varbra att så skedde. Därmed riktades strålkastarna också mot något ytterstväsenfiigt i vårt samhälle. fastställdes i bred enighet degrundläggande spelreglerna i den svenska demokratin. har vi haft den nuvarande enkammarriksdagen meddet proportionella valsystemet. Författningen lägger den avgörande offentligaekonomiska makten hos ; alla statens inkomster och utgifter bestämsgenom beslut i . Mot bakgrund av de politiska styrkeförhållandena under 70-och 80-talen, har dessa spelregler naturligtvis ställt stora krav på partierna.Samfiiga regeringar under de gångna två decennierna har nämligen - med tvåundantag under fre och ett halvt år- regerat i minoritet. Så är även fallet meddagens socialdemokratiska regering. Vi är alltså tvungna att tillsammans medandra partier här i träffa överenskommelser. Med få undantag har regeringen trots detta parlamentariskaläge fått igenom sina förslag. Att ta hänsyn till andra, lyssna och försökafinna en minsta gemensam nämnare mellan partierna, fillhör demokratins innerstaväsen och politikens vardag. Den svenska folkstyrelsen bygger just på viljantill samverkan och gemensamt ansvar när så är nödvändigt. i ljuset avdetta finns det anledning att känna särskild tillfredsställelse överuppgörelsen mellan socialdemokraterna och om konjunkturpolitiken. Ytterst har debatten handlat omden svenska modellen. I val efter val har väljarna visat att den svenskamodellen är djupt förankrad hos oss svenskar. Full sysselsättning, generellvälfärdspolitik och en stark offentlig sektor är och skall vara fundamenten ivår samhällsmodell. Därom råder bred polifisk enighet. Men än en gång tvingas jag konstatera att ett parfiställer sig vid sidan av huvudfåran i svensk politik. På område efter område,på punkt efter punkt, markerar att de är ett ytterlighetsparti. När hävdar att "den svenska modellen är enmyt", väljer han medvetet att ta avstånd från värden som det råder breduppslutning kring i vårt land. På några av polifikens mest centrala områden markerarmoderaterna med stor tydlighet var de befinner sig på den polifiska kartan. Moderatledaren höll i - vad onthar mitt gamla universitet nu gjort? - ett anförande med rubriken "BlirSverige en randstaf? Först något om begreppet randstat. Det är inte förstagången som använder detta uttryck. Randstat är vad blir omSverige vi inte blir medlem i EG, menar han. I hela talet återkommer dettabegrepp. De associationer som han vill framkalla är klara, fastoutsagda. Randstat var ju efter beteckningen på de ländersom uppstod i utefter västgräns. vill inte se ett som en randstat somsjunker ner i sina egna problem. Så säger han. Från att ha tillhört de allra framgångsrikaste harSverige, säger , "konkurrerat om jumboplatsen"bland industriländerna. Är obekant med att vi ligger först i världennär det gäller att hålla nere arbetslösheten, att industriproduktionen sedan1982 har ökat snabbare i än i i övrigt, att välfärdenär mer utvecklad i Den ekonomiska politiken, m.m. Den ekonomiska politiken, m.m. än den är i så gott som alla andra länder och attdet i läggs ned minst lika mycket på forskning och utveckling som inågot annat europeiskt land? Räknas inte sådant i begreppsvärld? Det är frist att moderatledaren skall förtala ochsvartmåla sitt eget land på detta vis. Men syftet är väl att medskrämselpropaganda försöka få gehör för EG-politik. skall ha ett akfivt samarbete med allastater, för att främja många olika slags kontakter över gränserna - ekonomiska,kulturella och andra, neutralitetspolitik sätter emellerfid bestämdagränser för värt lands möjligheter att ingå i en utrikespolitisk samverkan medstater som praktiskt taget alla tillhör samma försvarsallians. Ett deltagande iEG:s utrikespolitiska samråd skulle kunna påverka förtroendet för den svenskaneutralitetspolitiken. Det underströk , och det gäller ännu meri dag. Men säger nu öppet att medlemsalfernativet ärdet klart bästa för framtid. sitter hans egnapartivänner i utrikesutskottet och godkänner samma kompromiss som förra åretoch konstaterar att svenskt medlemskap infe är ett mål för de diskussioner medEG som förestår och att man inte skall säga något alls om tiden därefter.Såvitt jag förstår gjorde samma uttalanden i en debatt här ikammaren i går som han gjorde i , Om vill ha en debatt om EG-medlemskap , skallhan naturligtvis få det. Men om i har träffat enöverenskommelse, borde väl också deras partiledare hålla sig till den, I sitt tal väljer moderatledaren också att spridaosäkerhet kring den svenska neutralitetspolitiken. Han säger att det börjar"bli allt mer diskutabelt med vår neutralitetsförmåga", att detråder "en begynnande frovärdig-hetskris för vår politik" och att"man på allt fler håll sätter ett frågetecken för det sätt på vilketSverige bedriver sin neutralitetspolitik". Visst kan vi också ha en debatt om säkerhetspolitikensolika delar. Men när använder ett så, skulle jag vilja säga,alarmisfiskt uttryck som trovärdighetskris måste jag ställa frågan: Vilka ärdet som skall ha betvivlat vår neutralitetspolifik? Innebär Bildts utsagor att den allmänna bedömningen iSverige - att omvärlden respekterar vår neutralitetspolitik - nu inte längreomfattas av moderata samlingspartiet? I så fall signalerar detta att malt sig ur enenighet som har omfattat alla partier i riksdag och dåbör det också sägas klarf ut från denna talarstol. isolerar sig i Europapolitiken. Också påskaftepolifikens område markerar distans till övriga partier. Manvidhåller sin systemskiffespolitik. Inkomstskatten skall sänkas med 20miljarder kronor. Dessutom skall kapitalbeskattningen lindras på inte mindre än22 punkter. Förmögenhetsskatten skall sänkas, omsättningsskatten påaktier skall sänkas, fastighetsbeskattningen skall lindras och arvs- och gåvoskaftenskall sänkas. Listan skulle kunna göras ännu längre. skattepolitik går alltså stick i stäv motalla fördelningspolitiska ambitioner. Dessutom skulle statsfinansernaförsämras och välfärden urholkas, I är dethöginkomsttagarna och skafteplanerarna som är vinnarna. Moderaternaisolerar sig i skattepolitiken. Ett tredje område där ställer sig vid sidan avden breda riksdagsmajoritefen är energipolitiken och kärnkraftsavvecklingen. Energiförsörjningen kommer att bli en av de viktigastefrågorna för . skall regeringenlägga fram förslag till vilka två kärnkraffsreaktorer som skall avvecklas 1995och 1996, skall den sista reaktorn vara avstängd. Kärnkraften skall avvecklas. Det är det svenska folketsuttryckliga vilja sådan den har manifesterats i en folkomröstning och i fleraval. Kärnkraften är ingen lösning beträffande Sverigesenergiförsörjning. Men har ingenting lärt. Att tillsammans medandra förverkliga folkomröstningens intentioner är inte att tänka på, Istället radar man upp hinder och problem kring andra energislag som kan bidrafill en avveckling av kärnkraften. Ingenting som kan ersätta kärnkraften finnernåd inför ögon. När diskuterar klimatpåverkan gör man detenbart för att argumentera för kärnkraften. Däremot har man inga idéer om hurman skall påverka t,ex, koldioxidutsläppen från trafiken genom att exempelvisgöra något åt trafikmängden. Moderaternaisolerar sig i energipolitiken. Så är det också på en rad andra områden. Det gällerjordbrukspolitiken, utbildningspolitiken, synen på den offentliga sektorn ochförsvarspolitiken. vill uppenbarligen ha strid och markeradistans gentemot andra, också sina borgerliga bröder. Pariistrategerna harnämligen räknat ut att detta skall gynna dem - på bekostnad av just de andraborgerliga partierna. Samfidigt vet att inflytandekommer att reduceras till ett minimum när blockpolitiken luckras upp. Då kommermoderaterna att bli ännu mer isolerade. Det är därför som angreppen på centernhar varit så kraftiga . Den här politiken är kanske förståelig ut taktisksynvinkel, men den är absolut inte bra för landet. vill ha strid och vill cementerablockpolitiken, för det är enda chans till inflytande. /89 är nu fill ända; Detfinns anledning att blicka ut över det politiska landskapet och att sammanfattaåret som gått. Så kan vi lära av intagna positioner inför de viktiga uppgiftersom förestår under 90-talef. För mindre än utropade : "Vihar aldrig stått så eniga!" Jag undrar om han vågar upprepa detta utrop . sade i inledningen av sitt anförande attdet finns ett borgerligt regeringsalternativ. Han åberopade energin ochEuropafrågan. Det kan i varje fall infe innefatta . Detborgerliga regeringsalternativet skulle enligt Den ekonomiska politiken, m.m. Den ekonomiska politiken, m.m. möjligenbestå av och . Det motsvarar avvalmanskåren, och då är det inte ett särskilt starkt borgerligt alternativ. tog ett nytt partisäte i . de gröna skulle enligt egen utsago bli en friskfläkt i parlamentet. Med facit i hand kan jag inte annat än konstatera attmiljöpartiet haft svårigheter att leva upp fill sina egna ambitioner. Att vi delvis redan har ett nytt politiskt landskap haremellerfid visats under vårriksdagens sista veckor. Det är medfillfredsställelse som vi socialdemokrater hälsar uppgörelsen medcenterpartiet. Den visar att det finns en vilja här i att i svåra ochvikfiga frågor samverka över traditionella blockgränser. Den visar att gradenav inflytande beror på partiernas prestigelöshef och ansvarskänsla. Varje tid ställer sina krav, och vi står inför ett nyttårtionde. För oss politiker gäller det att fullfölja de uppdrag som väljarnahar gett oss. På fyra områden kommer våra gärningar att vara helt avgörande förhur framtiden kommer att gestalta sig. För detförsta gäller det demokratins förankring bland medborgarna. För detandra gäller det medborgarrättens innehåll. För dettredje gäller det att förverkliga en god livsmiljö. För detfjärde gäller det att undanröja hoten mot vår överlevnad. Varje polifisk diskussion som har framfiden pådagordningen måste beröra överlevnadsfrågorna. Kärnvapenarsenalerna och de rikaländernas livsföring, med miljöförstörelse och exploatering av de fatfiga ländernasom konsekvenser, är de största hoten mot vår civilisations överlevnad. Det är lätt att misströsta inför dessa hot. Det är ocksålätt att känna en stor upprördhet över de illdåd som makthavarnai nu begår. Kraven på ökade demokrafiska fri- och rättigheter harbrutalt slagits ned. Fredliga demonstranter har hänsynslöst mejats ner avstridsvagnar och kulsprutor. Och rapporteringen tyder på attsituationen förvärras ytterligare, med hot om strider mellan arméförband och medhot också mot den utländska kolonin. Vi vädjar fill de styrande i att upphöra med detmeningslösa dödandet. Tiden kan trots allt inte vara ute för en meningsfulldialog och för samförstånd. Detta är ju den enda framkomliga vägen. Allerfarenhet visar att ekonomiska reformer för att bli framgångsrika måstekopplas till politiska förändringar som syftar till större demokrafi och tillstörre öppenhet mot omvärlden. Detta, herr talman, kommer även att gälla ,och det inser också många kineser. blåser, trots de djupt tragiska händelser vi just nukan följa i , en hoppets vind över världens kontinenter. Gemensam säkerhet,nedrustning, samtal och samarbete, förändring och öppenhet är nyckelorden föratt beskriva det sena 80-talets poHtiska klimat mellan nationerna. Att efter måttet av förmåga bidra till dennautveckling är framtidens viktigaste politiska uppgift. 48CARL BILDT (m) replik: Statsministern hade en enda konkret frågatill mig, och den skall jag självfallet besvara. Är jag beredd att upprepa detjag sade om attborgerligheten aldrig har stått mer enad? Nej, det är jag inte. Jag har i mittanförande klargjort vad jag tycker på den punkten. Att den borgerligaekonomiska politiken - egentligen det klaraste ekonomisk-polifiska alternativsom föreligger för denna riksdag - är parlamentariskt försvagad genomuppgörelsen är uppenbart. Sedan tillde konkreta frågorna - och låt mig ta dem ganska snabbt. isolerar sig i Europapolitiken, sägerstatsministern. Det mä vara. Det stora problemet, att isolerar sig iEuropa och att också svensk socialdemokrati ställer sig utanför de långsiktigamöjligheterna att utöva inflytande på det nya , borde bekymrastatsministern mera. Socialdemokratin för, skulle jag vilja säga, en alldelesosedvanligt visions-och perspektivlös Europapolitik. Den degenereras ofta fillren handelsteknik och förhandlingsteknik. Den socialdemokratiska Europavisionenverkar vara bilden av en nation som slaviskt anpassar fill sådant som man intehar inflytande över. Det är, , en randstat, och jag vill infeatt i framfiden skall vara en randstat. Så till försvarspolitiken. Statsministern ställer frågan:Vem är det som inte respekterar svensk neutralitetspolitik? Det är, omuttrycket tillåts, en ovanligt dum fråga. Är statsministern medveten om attSveriges territorium har kränkts så gott som avfrämmande militära enheter? Det visar att vår säkerhetspolitik interespekteras. Det vet statsministern. Då skall man infe ställa sådana frågor.Socialdemokratin för en svag försvarspolitik. När det gäller skattepolitiken ställer vi oss utanför,säger statsministern. Gärna - vi ställer oss utanför en socialdemokratiskskattepolitik som höjer skattetrycket så fort en möjlighet ges, som lovar ett ien valrörelse men som sedan återkommer och höjer skatt på skatt på skatt. Vihör retorik om sänkta skatter, men den enda verklighet vi ser hossocialdemokrafin är höjda skatter. Den politiken ställer vi oss bestämtutanför. Ta det gärna som ett löfte! Beträffande energipolitiken håller man nu på med någontingsom inte har med folkomröstningen att göra, ett socialdemokratiskt påfund somheter snabbavveckling. Jag kan hålla med Sfig om att socialdemokratiskenergipolitik inte hänger ihop - möjligen med den reservationen att jag inteser någon politik över huvud taget. skall man snabbersätta kärnkraftverken- med vad? Med kol, med fjockolja, med gas, med ökade utsläpp av koldioxid, sominnebär att vi ställer oss vid sidan av den internationella miljödebatten. Dettar infe vi moderater ansvar för. Det är ekonomiskt dumt, och det är miljömässigtoansvarigt att bedriva den energipolitik som socialdemokratin bedriver. Statsministern var ju en lärjunge till finansministern iden här debatten i fråga om att inte diskutera det som är aktuellt, nämligendet här mischmaschef i ekonomisk politik. Finansministern lyckades gå igenomhela denna debatt utan att fa ordet tvångssparande i sin mun, utan att nämnanågonting av det som är aktuellt. Statsministern försökte göra samma sak, ochdet är ju talande så väl som något. Man flyr den egna politiken och de egnaproblemen. Jag hadeen enda fråga, och den gällde momsen. Den ekonomiska politiken, m.m. Prot.1988/89:130 samma fråga. återkom med ett svar och hänvisadetill här långa, tjocka utskriften som vibägge har. Där står, : Den ekonomiska politiken, m.m. "Procentsatsenpå momsen skall inte höjas." Det är svenska, och det betyder att man infeskall höja momsen. Sedan kan man, som har gjort, bläddra enmassa sidor längre fram. Här står, : "Det blir en fastarefinanspolitik." Jag vet inte om vi skall göra något test, statsministern -gå ut till svenska folket, ge dem den här utskriften och fråga: Uppfattar någonatt statsministern i denna utskrift talade om att han skulle höja momsen?Finns det någon som inte kan uppfatta att han sade att han inte skulle höjamomsen? Det som statsministern nu kommer med är bisafsmoral av grövsta slag,den typ av bisatsmoral som leder till att förtroendet för politiker inte är vaddet borde vara - dvs. att det är vad det blir när man ägnar sig åt bisatsmoralav den här typen. Jag skulle gärna vilja ha litet mer besked om vadsocialdemokratisk ekonomisk politik är. Ni har vacklat fram och tillbaka somdruckna sjömän . lättsinne, Kjell-OlofFeldts utbuds-revolution, momspaketet och ett rödgrönt mischmasch.Vilken är den socialdemokratiska framfidsvägen i den ekonomiska politiken? Detgår bra att säga att det borgerliga alternativet står svagare, men man skallvara försiktig när man inte ens har en antydan till eget alternafiv. Sanningenär att dagens socialdemokrati står politiskt fattig i energipolifiken, iEuropapolitiken, i skattepolitiken och i den ekonomiska politiken. Då är detalltid bra att tala om annat, och det var det som statsministern gjorde. 49 () replik: Även jag vill ta upp frågan om momslöftet.Det är alldeles uppenbart, , att syftet med det svar somstatsministern gav i radioutfrågningen var att ändra den bild som dessförinnanhade vuxit fram av att socialdemokraterna ansåg att man behövde finansieraskattesänkningar och sociala reformer. Ni ändrade er inom densocialdemokrafiska partiledningen dagarna före utfrågningen och bestämde attjust den dagen, onsdagen den 17 augusfi, skulle det gå ut nya signaler. Jagtror infe alls att socialdemokraterna upplevde någon besvikelse när de sågrubrikerna i fidningarna dagen efter: backar om momsen. försäkrar, ingen höjning av momsen. Ingen momshöjning, löfte frånCarlsson. Tvärtom, taktiken hade gått hem. Det var aldrig socialdemokraternasavsikt att hålla dessa löften. Det finns ett annat sådant här exempel, som jag ocksåtycker är uppseendeväckande när man tänker på vad politisk moral och demokratiska val handlar om. Det är det svar som socialdemokraterna gav på ett antal frågor, som ställdes till alla partier och som aUa svarade på. Vi fick faktiskt möjligheten av Svenska naturskyddsför eningen att inte bara svara ja och nej, utan att också göra reservafioner eller fillägg. hade ställt upp ett antal krav. Ett av dem var: Inför en naturvårdsgräns för skogsbruket längs fjäUkedjan! På den punkten hade socialdemokraterna röstat nej. När man lämnade över sitt 104 papper till Naturskyddsföreningensade man att man avstod. morgon somsvaren senast skulle lämnas ringer man upp från miljö- och energidepartementetoch ändrar sitt svar till ja. Efter valet har man övergivit den ståndpunktenoch röstar nej igen. sade: Avskaffa det s.k.5:3-bidragef, som stöder avverkning av äldre s.k. skräpskog! På samma sätt gavsocialdemokraterna först beskedet nej, precis som man hade gjort i riksdagenfidigare. Men ringde man från miljö- och till Naturskyddsföreningenoch ändrade beskedet till ja. Efter valet har man övergivit vallöftet ochåtergått till den gamla ståndpunkten. sade: Undantag minst1 % av den s.k. produktiva skogsarealen nedanför fjällkedjan från skogsbruk!Samma sak hände där. Man ändrade beskedet från nej till ja och övergavvallöftet när valet väl var över. Detta var ett mycket kalkylerat uppträdandefrån socialdemokraternas sida. De hade inga planer på att hålla vallöftena,utan de ville bara klara sig över valdagen. tog upp åtstramningen och sade attsocialdemokraterna aldrig har tvekat att ta ansvar. Men det var precis det nigjorde . Det är för att ni inte tog ansvar som vi haröverhetfningsproblem i svensk ekonomi. Det kunde då heta så här i enkonjunkturbedömning: Överhettningen måste motverkas genom en dämpning avefterfrågan. Den inhemska efterfrågan bör dämpas genom en stram finanspolitik.Vid sidan om finanspolitiska åtgärder bör ytterligare insatser göras i syfteatt sfimulera sparandet och begränsa den privata konsumfionsökningen. Menregeringen gjorde ingenting av detta. Då lyssnade man inte på dekonjunkturpolifiska bedömare som nu åberopar. Man feg, om igenav valfaktiska skäl. Då tog inte regeringen det ansvar som nuberömmer sig av att ta, när det är för sent och man vidtar helt felakfigaåtgärder. Jag vill göra en liten utvikning i min replik, som ihuvudsak är riktad fill , och säga en sak till sade i sitt anförande att det infe är något fel påutbudsekonomin. Man får inte glömma de enskilda och deras oro. Nej, det äralldeles självklart. Men det är just på grund av enskildas oro som det ärvikfigt med utbudsekonomi. Det är för de människor som står i kö förbarnomsorg, för operafioner, för behandlingar, för äldreomsorg av ohka slag somvi behöver sfimulera människor att arbeta mer. Vi kan inte lösa deras problemmed tvångssparande eller höjda arbetsgivaravgifter. Vi kan bara lösa deproblemen om vi kan locka fram mer arbetskraft. Det är bristen på arbetskraftsom begränsar möjligheten att ge den service som människor är i så enormt stortbehov av, inte minst här i storstadsregionen. Utbudsekonomins eller marginalskattesänkningensutgångspunkt är just att vi skall klara de sociala problemen, att vi skalltänka på de enskilda människor som lider för att det infe finnsarbetskraft. Det handlar inte om att skapa så mycket större vinster eller såmycket större glädje för dem som utför arbetsinsatserna, även om det är bra omdé också mår bra, utan det är de som har direkt glädje av dessa arbetsinsatserdärför att de får en bättre service som vi i första hand tänker på. Jag hade några fler frågor fill statsministern, som hansorgfälligt undvek, trots att han var inne och tassade på de ämnen som minafrågor berörde, t .ex. problemen med koldioxiden. Den ekonomiska politiken, m.m. Prot.1988/89:130 l. Kan statsministern säga bestämt att regeringen kommer attrespektera 7junil989 beslut om att infe ökakoldioxidutsläppen, eller förutsätter Den ekonomiska polt tiken, m.m. socialdemokratiskenergipolitik att koldioxidutsläppen skall öka? Det är nämligen innebörden iden promemoria ni har cirkulerat internt inom partiet. Står socialdemokraternafast vid de rikfiinjer för skattereformen som redovisades av partistyrelsen och som återfinns i inkomstskatfe- utredningens betänkande? Hur har regeringen underdet här året särskilt uppmärksammat situationen för de handikappade barnen och deras familjer? Har de glömts bort den här gången också? 50 () replik: Jag skall gärna ta upp den tråd som löptegenom slutet av replik. Vi tror alldeles bestämt att detbehövs både utbudsekonomiska åtgärder och påverkan på efterfrågesidan. Det ärdet som präglar vår politik. Arbefsmiljöfonden kan fungera just på utbudssidan. Denkommer att betyda ökade resurser, så att människor med lång yrkeserfarenhet ochgedigna kunskaper, som slagits ut från arbetsmarknaden, inte skall tvingas attge upp alla sina planer på ett yrkesliv . Om så sker, kan detta förden enskilda människan betyda en personlig tragedi. För det arbetslag och detföretag som man arbetar i innebär det naturligtvis att betydande kunnande gårförlorat. För landet är det en misshushållning med mänskligt kapital och enförlust för samhällsekonomin. Jag tycker att finansutskottets betänkande, där manredogör för storleken av de här problemen, lyfter fram en oerhört väsentligjust utbudsekonomisk problemafik, vilken hitfills inte fått någon lösning. Dethandlar om hundratusentals människor. Arbetsskador känner heller inga gränsermellan privat och offenflig sektor. Tunga lyft, ensidiga rörelsemönster och"slitage på själen" förekommer på alla håll i vårt samhälle. Detbehövs verkligen åtgärdsprogram för detta även inom den offenfiiga sektorn. För att anknyta ytterligare till vad dessa människorbetyder för att bota dem som är sjuka kan jag berätta om ett fall som jagstötte på . Det anknyter till att uppemot var tiondeanställd i vårdarbete vid stora sjukhus går långtidssjukskriven på grundav skador som vederbörande drabbats av i arbetet. Påfallande ofta är detkvinnor . En av dessa kvinnor är , . Jag skall beskriva detfallet litet grand. har hon arbetat som sjukvårdsbiträde vid ett regionsjukhus. Hon är gift och har två barn. och tillbaka är hon sjukskriven på grund av värk i nacke, axlar och skuldror. Hennes skada är godkänd som arbetsskada. har fått sjukgymnastik.