prot · GC09129 · 1988-12-31 00:00:00 — Sanningen är juden, att vill man ha samverkan i det fria så finns det infe och kommerheller inte att finnas något alternativ till EG. 9 av 10 fria västeuropéer hari fria val sagt att EG är den samarbetsmekanism i olika politiska frågor som devill ha. Sedan är de osams om mycket, precis som vi i denna riksdag; fruThatcher mot , de västtyska gröna mot de italienska kommunisternaoch de danska liberalerna mot de tyska socialdemokraterna. Det är sådandemokratin är. Visst är demokratin i det västeuropeiska samarbetet ännuofullständig, men den byggs ut. är inte bara ett skyltfönsteri dag. fattar verkliga beslut. Där sitter direkt valdaparlamentariker. När ni talar om ett globalt samarbete men utesluter våregen världsdel. må det förlåtas mig om jag tycker att del skorrar falskt. Erinternationalism är bara en förevändning för er djupa, bakåtsfrävandeisolationism! vice talmannen anmälde attPer anhållit att fill protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. 57 (): Innan jag gick upp till kammaren fickjag i min brevlåda en tidskrift som heter . Det är Institutet förframtidsstudier som har gett ut den. Det är intressant att se att två av deherrar som just har debatterat mycket livligt här, Per och ,har skrivit om freden i och kommit till diametralt motsatta slutsatser. Per skriver, efter att ha gjort en historiskbeskrivning, följande: "Tre europeiska gemenskaper gick under i blod efterförsta världskriget." Han fortsätter: "Vad annat har alla dessaförsök att ena lett till än krig och ödeläggelse? Och ändå: vad är detvi nu ser torna upp sig med centrum i Katangamaffians gamla säte i ? Jo,här görs ännu ett da capo 68 påromarsfrategin, under sedvanliga förföriska löften om ökad rörelsefrihet ochökat välstånd." Detta skulle enligt Per leda till krig. skriver: "Den europeiska samarbetstankenshela histora är så intimt sammanflätad med fredssträvandena att det ofta ärsvårt att skilja det ena från det andra. Nationalismen har ofta gått hand ihand med de strävanden som förr eller senare haft kriget som sin logiska ochibland t.o.m. med entusiasm omfattade konsekvens, men Europatanken har alltidvarit en fredstanke." Ja, så olika kan det låta! Personligen delar jag ändånärmast tanke, att det är samarbete och dialog som leder till fred,inte isolafionalism. Det må vara mig tillåtet att berätta en liten episod från50-falet, när jag som ung studerande kom med båten fill Tilbury i föratt lifta omkring och dra mig fram på litet arbete. Jag fastnade ipasskontrollen, för jag hade inget arbetstillstånd. Jag blev ombedd att taförsta båt fillbaka till . Efter en lång diskussion fick jag trots allttillåtelse att stanna i fre veckor, om jag lovade att rapportera regelbundet,, till Home Office. När mina barn har sökt sig till Englandför att göra något liknande, har de hamnat i samma problem: det krävsarbetstillstånd i de europeiska länderna. Men det finns en skillnad; derasdanska vänner har det annorlunda. Det går bra för en dansk studerande att sökaarbete i -det är inga större problem. , när ungdomarna inför sommarenger sig ut i för att tågluffa och söka kontakt med andra europeiskaungdomar, upptäcker de den här skillnaden mellan ungdomar ochövriga. Det är min förhoppning att mina barnbarn, om jag fårnågra, in på 2000-lalet skall befinna sig i samma situation som andra ungdomarute i , nämligen att det skall vara lättare att umgås, lättare att sökaarbete och lättare att studera på skolor och universitet även för svenskaungdomar. En av 90-talets största politiska frågorgäller relationer till EG. Det handlar framför allt om vår vilja,eller eventuellt brist på vilja, till nära samverkan med de länder somgeografiskt, historiskt, kulturellt och ideologiskt står oss nära. Det ärväsentligt att inte hamnar vid sidan av det dynamiska och mångsidigasamarbete mellan europeiska demokratier som vuxit fram inom ramen för EG ochsom nu ytterligare fördjupas i arbetet på den s.k. inre marknaden. Den dröm om en vidare europeisk gemenskap som EG föddesur, en dröm om tryggad fred i , om frihet, demokrati och ökat välstånd,bör vara en inspirationskälla också för oss svenskar. Några av de viktigaste faktorerna för att skapa ökadförståelse, kulturellt utbyte och mänsklig gemenskap är rätten att bo och attarbeta över gränserna. Svenskarna måste ges samma utvecklingsmöjligheter somflertalet européer, nu när gränserna börjar rivas mellan länderna. Ettkraftigt ökat svenskt engagemang för människors fria rörlighet är därför mycketangeläget. vet vi att många tvekar inför uppgiften att anträdavägen som leder till ökat EG-samarbete - det har tydligt framgått av debatten.Många hesiterar inför det främmande, det annorlunda - ja, i vissa fall kanskedet skrämmer. En del resonerar som så: Det är bäst att hålla sig till det somär känt. och den västeuropeiska integrationen Prot.1988/89:129 man vad man har och behöver inte oroa sig för de svårigheter och besvärligheter som kat dyka upp påen okänd . och den västeuropeiska integrationen Visst kan man lätt finna svårigheter när det gällerinternationellt samarbete. Och om huvudsyftet är att se till alla svårigheterså kan kan man förvisso stapla dem på hög. Sér man till de reservationer som fogats till dagensbetänkande, framför allt från miljöparfiet, så ter sig ett EG-samarbete frånsvensk sida mycket avlägset och fjärran. När man läser miljöpartietsreservationer, där även vpk flitigt förekommer som medreservanter, är den bildsom framtonar mycket pessimisfisk. Det tycks bara vara elände, elände och återelände med allt vad EG-samarbete heter. Ty svenskt skall det vara, och är detinte svenskt håller det inte måttet. Redan i första reservation slås det fast attden nu pågående EG-harmoniseringen "måste avbrytas". Egentligen bordeman ju inte behöva citera några ytterligare reservationer, ty redan här harmiljöpartiet slagit an tonen. Jag kan dock inte, herr talman, låta bli att citera ytterligarenågra rader ur miljöpartiefs och vpk:s reservationer, som tydligt understrykerden utvecklingspessimism dessa båda partier står för. I reservation 6 slår debåda partierna fast: "Det sannolika är att för att uppnå det målregeringen ställt sig bakom måste vara berett att i allt väsentligt underordnasig gällande direktiv och normer hos EG vad gäller våravaruspecifikationer". Eller som det står i reservafion 8:"Finanspolitiken kommer i kläm, självständig skattepolitik blir det intetal om, EG-unionen kommer att pressa fram betydande skattesänkningar och därmedinkomstbortfall för den offentliga sektorn". Man fortsätter längre fram:"Det är hög tid för regering, riksdag, folkrörelser och medborgare attvakna upp till insikt om vilka allomfattande omvälvningar av den svenskasamhällsmodellen som står på dagordningen om genom fortsattEG-anpassning stegvis förvandlas till ett län i en västeuropeisksuperstat". I en annan reservation, nr 41 från , är det desvenska småföretagen, bl.a. underleverantörerna, som löper stora risker attförlora på den pågående svenska EG-anpassningen. I påföljande reservationskriver man att det finns en betydande risk för att en samordning av detsvenska socialförsäkringssystemet med EG:s skulle kunna medföra en försämradsvensk standard på det sociala området. En samordning skulle också innebära attvi i framfiden inte skulle kunna utveckla vår sociallagstiftning i den riktningvi önskar. I fråga om bostadspolitiken påpekar vpk och miljöpartietatt denna i flertalet skiljer sig påtagligt från den svenskaprincipen om en för alla tillgänglig bostadsmarknad. Generella stödåtgärdergäller inte i dessa länder. Längre fram i reservationen befarar man att ettnära samarbete med EG kan komma att leda såväl till en försvagning av vårsociala bostadspolitik som till en försämring av byggnadsnämndernas möjligheteratt utöva sin kontrollfunkfion. Vi vet att byggnadsnämnderna säkerligen görett förtjänst fullt arbete, men vi känner också till att om något är genomreglerat i det 70 svenska samhället så är detbostadsbyggandet. En och annan uppluckring av bestämmelsernaskulle säkert välkomnas av många. De återkommande bostadsdebatterna i den härkammaren visar detta. I sin sista reservation i detta betänkande tarmiljöpartiet i ordentligt när man skriver så här: "De marknadsliberala ochkommersiella värderingar som genomsyrar EG och dess inre marknad har i svenskinrikespolitik traditionellt haft stöd endast av moderata samlingspartiet ochfolkpartiet; mot den bakgrunden anser utskottet det orimligt att hela densvenska utredningsverksamheten genom regeringsdirektiv åläggs att särskiltbeakta ett framtidsal-ternaiiv som innebär svensk anpassning till den inremarknadens otyglade kommersialism." Två av partier, vpk och , väljeratt ställa sig vid sidan av den väg som leder till ökat samarbete, ökadförståelse och större kulturellt utbyte mellan de europeiska länderna. Att vpkgör det kan jag ha viss förståelse för på grund av partiets ideologiskabekännelse till kommunismen och dess ideologi. Miljöpartiefs negativa hållning fill den utveckling somleder till ökat samarbete förbryllar mig dock. Förvisso är miljöpolitiken ettav de områden där det fordras mycket samarbete länder emellan. Miljöpolitikenoch miljöförstörelsen känner inga gränser. Den politiken är global. Skall vikunna komma till rätta med miljöproblemen behövs det mer och inte mindresamarbete länderna emellan. Vad är då naturligare än att upprätta dettasamarbete med de länder som vi har så mycket gemensamt med i övrigt? Som framgår av EG-motståndarnas reservationer äröverdrifterna om EG så grova att de faller på sin egen orimlighet. Vi har hörtdem förut här i kammaren. Ett stort antal EG-motståndare väntar på sin tur atttala från denna talarstol. Det betyder att vi ytterligare fårlyssna på allt det elände som kommer att drabba alla svenskar och allt svensktom vi närmar oss EG och det övriga . Eller finns det möjligen någonmiljöpartist bland de återstående på talarlistan som har en annan åsikt? Detvore i så fall mycket intressant. har ju gjort stort nummer av inte har någon partipiska, utan att miljöpartister med självständigauppfattningar i EG-frågan har anmält sig på talarlistan. Måhända har det smugitsig in en och annan miljöpartist som har något väl att säga om justEG-samarbetet. Trovärdigheten i resonemang ökar knappast med detförgrovade och negativa sätt som man talar om EG. Det slår tvärtom tillbaka påpartiet. Vi är mitt inne i ett spännande ochfascinerande utvecklingsarbete. Processen kommer säkert att bli både lång,besvärlig och mödosam. Vi kan inte läsa i något facit hur det kommer attgå. får jag en känsla av att det är just vad Per vill kunna se.Han vill läsa i facit exakt hur det kommer att se ut , 1991 och 1992. Mendet får han inte göra. Det här är en process som vi skall delta i. skallvara med i utvecklingsarbetet och inte ställa sig vid sidan av det. Jag yrkar bifall till de tvåfolkpartireservafionerna och i övrigt bifall fill hemställan i betänkandet. 1988/89:129 6juni 1989 och den västeuropeiska integrationen och den västeuropeiska integrationen 58PER () replik: Det var mycket trevligt att Karl-GöranBiörsmark använde större delen av sin talarfid till att läsa högt ur vårareservationer. Det ökar den informationsmängd som ledamöter på såsätt får tillgång till. avslutade sitt anförande med att sägaatt dessa reservationer innehöll överdrifter. Jag var möjligen ouppmärksam, menjag uppfattade inget konkret exempel på vilka överdrifter del gällde. Faktum äratt alla beskrivningar och farhågor som vi framför är underbyggda meddokumenterat material, ofta från svenska myndigheter. Jag är alltså intresserad av att få ett konkret exempel på någotpåstående om vad EG-anpassning kan innebära som inte är korrekt i vårareservationer. I så fall skall vi naturligtvis justera det vi har skrivet. Viär nämligen angelägna om att hålla oss på handfast och saklig grund. inledde sitt anförande med altreferera en alldeles utmärkt arfikel av mig - den rekommenderar jag alla attläsa - om europeiska enhefssträvandens förödande effekter i form av krig.Historien ger mig nog rätt. Problemet med argumentation är atthan inte tycks vilja eller kunna skilja på samarbete och EG-harmonisering.Termen EG-harmonisering har en mycket speciell betydelse efter de beslut somhar fattats, beslut som jag inte har tid att gå in på i detalj. DennaEG-harmonisering är vi motståndare till. Däremot vill vi ha samarbete.Karl-Göran Biörsmark behöver inte vänta på att någon frondör av de italarstolen kommande miljöpartisterna skall tala väl om EG-samarbete. Det görjag mycket gärna själv. Det gjorde jag för övrigt i mitt inledningsanförande.Jag kan upprepa det jag sade, nämligen att samarbete mellan likvärdiga parter, därman undanröjer rent tekniska hinder för samarbete som inte har någon miljö-eller hälsorelevans utan i stället och framför allt ökar möjligheterna förmänniskors rörelsefrihet, är vi passionerade anhängare av. Men, handen påhjärtat, vet nog mycket väl att det infe är vadEG-harmoniseringen handlar om. Den handlar om att man på förhand har sagt attmålet är att vi skall anpassa oss till EG så långt att vårt land praktiskttaget år medlem utom när det gäller utrikes-och säkerhetspolitik. Då blirSverige medlem i en västeuropeisk superstat som liksom alla andrasuperstater har en tendens att krossa såväl oppositionen internt som fienderexternt. Det har varit tendensen hos alla supermakter. Därför är vi kritiskaockså mot denna supermakt. 59KARL-GÖRAN BIÖRSMARK (fp) replik: Problemet när man diskuterar med Per Gahrtonär att han inte vill se att detta är en process som kommer att äga rum under enlängre fid, där det blir ett givande och tagande. Han målar upp en bild och seri ett facit att det blir så och så samt att och svenskarna kommer attförlora på det. Jag tog tidigare ett exempel från bostadspolitiken. Den som läser reservationen får intrycket att svenskbostadspolitik är högsta lycka på jorden, att vi har den bästa bostadspolitikeni världen. vet vi att så inte är fallet. Vi vet dessutom att det råder storbostadsbrist i vårt land. Det är viktigt att byggnadsnämnderna har ett stortinflytande, anser Per , och det är så svenskt det kan vara. Omutvecklingen inte blir sådan att det är de svenska reglerna som gäller, då ärdet genast en försämring. Men varför det? Det finns väl andra lösningar ute ivärlden. Det är inte alls säkert att andra länder har så många mögelhus somSverige har - jag talar då om hus med samma standard i övrigt. Per kan inte få in i huvudet att det finns andrabra lösningar och att vi kan ta del av dem under en anpassningsprocess. Jagtänker på en annan reservation, där talar om utvecklingen i frågaom att föra över trafik från järnväg fill lastbilar och far somexempel. Där har godstrafiken på järnväg minskat från , medanlastbilstransporterna har ökat från . är ju infe så värst myckel bättre på det härområdet heller, så varför måla ut som ett skräckexempel? Jag harnågra siffror för utvecklingen i som visar att 1960 hade järnvägarna av godstransporterna mot . Mängden gods som transporteras medlastbil ökade under samma fid från 32 fill . Att hävda att andra länder har en såförskräcklig utveckling, utan all kritiskt titta på vårt eget, håller inte. Jagvill uppmana Per att i stället ge sig in in en konstruktiv debatt medde andra länderna. Om det blir ett givande och tagande, tror jag att helhetenvinner på detta. och den västeuropeiska integrationen 60PER () replik: När det gäller lastbilstrafiken håller sigKari-Göran Biörsmark till fakta, och det uppskattar jag. Då återstår bara atttala om på vilket sätt en usel svensk trafikpolitik skulle gynnas av att viansluter oss till en minst lika usel trafikpolitik inom EG. Vi driver entrafikpolitik här i - det trodde jag hade märkts - där vi försökerförändra förhållandena i en radikalt annorlunda riktning än den skulletvingas till om vårt land anslöts till EG. När det däremot gäller bostadspolitiken uppfattade jag attdet infe var något försök till direktcitat - del här om den bästabostadspolitiken i världen, högsta lycka på jorden och sådant. Del står inte såi vår reservation. Där finns ett referat av en utredning från sombl.a. konstaterar att byggnadsnämndernas ställning skulle försvagas. Det ärett konkret påstående som har saklig grund, och frågan är om man är beredd attbetala det priset. Hade det bara varit det priset, kunde vi också ha betalatdet, men detta är bara ett av hundratals, som debatten har visat. Så till att jag skulle ha sagt att det inte finnsnågonting som är bättre i EG. Jo, visst finns det sådant som är bättre. Man harlägre matmoms i vissa länder, och kraven på dricksvattenkvaliteten är högre påvissa håll. Det finns en del sådana saker, och de normerna kan vi fa efter omvi vill, alldeles utan att ansluta oss till den superstat som håller på attväxa fram. säger att jag inte begriper att dettaär en process. Jo, visst är det en process. Vårt parti deltar akfivt -uppenbarligen mera aktivt än något annat parti här i - i den inreprocessen i EG genom vårt samarbete med de gröna partierna och aktiviteterna iden pågående EG-valskampanjen. Vi har gemensamt kommit fram till att det voreen och den västeuropeiska integra-tionen försämring om avhände sig sin relativasjälvständighet. Det är en mycket medveten och genomtänkt politisk strategi. 61 () replik: Det är mycket försåtligt, när Per Gahrtonhelt plötsligt säger att äntligen presenterar Biörsmark litet fakta, dettasedan jag nämnt några procenlsiffror för godstrafikens utveckling. Men allt detandra som jag har refererat till är också fakta. Det är ju från era egnareservationer, något som Per tackade mig för i sin första replik. Detär precis lika mycket fakta som det jag sade om trafiken. När det gäller reservationen om bostadspolitiken vet jaginte rikfigt vad Per menar. Jag har läst innantill ur reservationen, där det står: "EG:s inställning att all anpassning skall ske på EG:s villkor gerutskottet anledning att befara att ett nära samarbete med EG kan komma att leda såväl till en försvagning av vår sociala bostadspolitik som till en försämring av byggnadsnämndernas möjligheter att utöva sin kontrollfunktion ." Därmed är det fastslaget att Svensk byggnorm är det bästaav allt här i världen. vet jag att det inte är så, utan del finns storafillkortakommanden inom svensk bostadspolitik, men det är vad Per harsom utgångspunkt för sitt resonemang. Detta gäller även trafikpolitiken, ochskälet till att jag nämnde en del siffror är att Per i sin reservationanvänder just de procentsiffrorna för att bevisa hur eländigt det skulle varaom kommer in i ett EG-samarbete. Lyft fram de svenska siffrorna och försök ta en dialog medVästtyskland i stället, så att vi förbättrar järnvägstrafiken och annankollektivtrafik. Det vore mera konstruktivt. vice falmannen anmälde att Per anhållit alttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 62 (vpk): Jag har suttit och lyssnat till den härdebatten , och jag kan inte säga att jag har hört såväldigt mycket nytt, utan det är många gamla ståndpunkter som har upprepats. Dagens debatt har samma svaghet som diskussioner iEG-frågan alltid har. Man diskuterar nationella självständighet medsamma frenesi som man diskuterar byggnormer- som om det vore två storheter avprecis samma vikt och värde. Enligt min uppfattning förhåller det sig inte pådet sättet. Det finns en fråga i den här debatten som har betydligt störretyngd än andra, och det är just frågan om den nationella självständigheten. När talmannen inledde dagens förhandlingar, sade han mångavackra och kloka saker, tycker jag. Han sade bl.a. att vi firar vårt land, vifirar vår frihet och vi firar vårt oberoende. Han sade också att nationalisminte slår i motsättning till internationalism. Just detta är huvudfrågan föross som är motståndare till EG: nationella självbestämmanderätt,svenska folkets möjlighet att bestämma om sin framtid, och roll i deninternationella politiken. Jag hoppasatt det i alla fall finns några kvar i kammaren som kan ta ansvar för vadutskottet har skrivit, även om många har gått härifrån . Utskottsmajoritetenviftar faktiskt bort den här frågan, precis som man har gjort i debatten. Manundviker helt enkelt frågan när man i betänkandet analyserar vad som är EG:smålsättning på lång sikt. Utskoftsbetänkandet är en beklämmande läsning. Anfingen ärbetänkandet ett utslag av att man vill undvika debatt, för det är känsligt alttala om neutralitet, eller också är det ett utslag av en generandeokunnighet hos utskottets ledamöter. När jag i går tänkte på dagens debattvisste jag heller inte vilket som var värst, om det var att man ville kommaundan eller om man inte visste. Efter de inlägg som gjorts i debatten avoss som är kritiska borde kunskaperna hos utskottets majoritet ha ökat, men somdet nu står kan vi läsa på s. 21 i utskottets betänkande att det yttersta måletför EG, uppställt redan i , är en union mellan medlemsländerna. Manpreciserar inte mer. Litet lägre ner står det att det skall bli en ekonomiskoch en monetär union med gemensam ekonomisk politik, gemensam valuta ochgemensam centralbank. Det har vi också hört upprepas här . Men detta är faktiskt inte hela sanningen. Det finns ettsteg till, och det har också sagts i debatten , nämligen det utrikes- ochsäkerhetspolitiska samarbetet. I den enhetsakt som reglerar det samarbetet stårdet att EG:s medlemmar skall sträva efter att gemensamt formulera och fillämpaeuropeisk utrikespolitik och utveckla en europeisk idenfitet iutrikespolitiska frågor. Det står vidare att parterna är beslutna att"vidmakthålla de teknologiska och industriella villkor som behövs förderas säkerhet". I klartext åsyftas härmed den militära, kärnteknologiskainfrastrukturen som innefattar kärnkraftverk, upparbetningsanläggningar ochkärnvapenproduktion, och det gäller hela den europeiska rustningsindustrin. Jagär fullständigt ense med om att detta är en politisk integration,men det är också en miUtär integration. I slutändan kan vi se konturerna av entredje kärnva-penmstad supermakt kallad förenta stater, ett nyttmilitärpolitiskt block. Men om detta finns inte ett ord i utskottetsbetänkande, trots att det inte på något sätt är någon hemlighet och trots attmånga EG-förespråkare har gjort en rad uttalanden somförstärker just den inriktningen. själv har hängivet pläderatför ett gemensamt EG-försvar, en gemensam säkerhetspolitik och en gemensamvapenprodukfion inom EG. Förbundskansler förespråkar en integreradeuropeisk armé . I har både konservativa och socialisterföreslagit att man skall ha en gemensam europeisk försvarspelare och en förländerna bindande försvarsstadga. I internafionell press talar man om EG:s fempelare: en gemensam valuta- och centralbank, den inre marknaden, gemensamutrikeshandelspolitik, gemensam utrikes- och säkerhetspolitik och en gemensammilitär försvarsförmåga. Allt detta är mycket tydliga signaler om vad denlångsiktiga målsättningen för EG är. De andra stegen är bara de som ärnödvändiga på vägen dit, nämligen till just den politiska union som man vill haoch som man för att försvara tänker utveckla ett omfattande militär- ochsäkerhetspolitiskt samarbete kring. Dennalångsiktiga och mycket klart uttalade målsättning oroar emellerfid Prot.1988/89:129 6juni1989 och den västeuropeiska integrationen och den västeuropeiska integrationen Att genom en långtgående ekonomisk integration ipraktiken skulle bli medlem i ett militärpolitiskt block får infe utskottet attens höja på ögonbrynen. Man skriver lugnt att neutralitetspolifik infeär fastlagd i något fördrag, alt vi själva bestämmer dess innehåll och att detinte är möjligt att i förväg definiera vilket handlade som i varje situafionmest är ägnat att stärka förtroendet för vår neutralitetspolitik. Man avvisarinte ens krav på fullvärdigt medlemskap under 1990-talef, utan mannöjer sig med att säga att regeringen inte nu bör besluta i frågan, och detta"nu" betonas sedan olika beroende på vilket parti som uttalar det. Vihörde detta alldeles i debatten. Är det som talar om"nu", ja, då avser han .