prot · GC0922 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:22 1 § Val av ytterligare suppleanter i vissa utskott Företogs val av en suppleant i vartoch ett av konstitufions-, finans-, skatte-, utrikes-, försvars-,socialförsäkrings-, social-, utbildnings-, trafik-, jordbruks- ochbostadsutskotten. Talmannen meddelade attvalberedningen enligt ett till kammarkansliet inkommet protokollsutdragenhälligt föreslagit ytterligare suppleanter i utskotten. 1 enlighet därmedutsåg kammaren fill suppleant i () suppleant i finansutskottet () suppleant i skatteutskottet () suppleant i utrikesutskottet () suppleant i försvarsutskottet () suppleant i socialförsäkringsutskottet () suppleant i socialutskottet () suppleant i utbildningsutskottet () suppleant i trafikutskottet () 97 7 protokoll 1988/89:21 -22 Prot.1988/89:22 suppleant i jordbruksutskottet () Om ersättningarna åt , . HIV-smittade r> , r- w 2 § Föredrogs och hänvisades 1988/89:1till konsfitutionsutskottet 3 § Föredrogs och hänvisades 1988/89:N3och N4 till näringsutskottet 1988/89:Sk5och Sk6 till skatteutskottet 1988/89:U2-U5fill utrikesutskottet 4 § Svar på interpellation 1988/89:16 om ersättningarna åtHIV-smittade AnL 1 Socialminister : Herr talman! HansGöran har ställt följande frågor till mig rörande stödet fill dem somsmittats av HIV genom blodtransfusion. Vilka åtgärderkommer att vidtas för alt ge de s.k. partnersmittade ersättning? Kommer åtgärderatt vidtas för att höja de sehablonersättningar som betalas från patientförsäkringentill dem som smittats? Kan deefterlevande och utomlands HIV-smittade genom blodtransfusion påräknaersättning? Hur bedömersocialministern betydelsen av en utökad och förstärkt verksamhet inom detransfusionssmitlades kamratförening? Jag har i riksdagensom svar på en fråga av lämnat en utförlig redogörelse förden ersättning som betalas fill dem som smittats av HIV genom blodtransfusion.I svaret redogjorde jag även för situationen för de blödarsjuka som blivitsmittade genom blodpreparal. Jag ber att få hänvisa till dessa redogörelser. interpellation rör bl.a. möjligheternaför s.k. partnersmittade all få ersättning. Flera framställningar om ersättningfill dessa personer har kommit in fill . Det rör partnertill såväl HIV-smittade blödarsjuka som transfusionssmiltade patienter. Medpartnersmittade avser jag personer som levt i äktenskap eller underäktenskapsliknande förhållanden med den som smittat dem och som kan antas hablivit smittade då risken för smitta inte blivit känd. Såvittär känt finns det åtta personer som blivit smittade av sina partner innanrisken för smitta blivit känd. Jag har även sammanträffat med en familj där båda makarnasmittals fill följd av en blodtransfusion och tagit del av deras erfarenheteroch synpunkter. Jag hyser en djupmedkänsla med dessa patienter och deras anhöriga. Jagär personligen av den uppfattningen att de partnersmittade bör ha rätt alt fåsamma ekonomiska kompensation som de som smittats direkt av blodpreparal resp.transfusioner inom hälso- och sjukvården. Jag har därför begärt besked frånLandstingsförbundet och Läkemedelsförsäkringsföre-ningen om möjligheten attlåta patient- och läkemedelsförsäkringarna omfatta även de partnersmittade.Enligt de besked jag har fått är både positiva till att möjliggöra ersättning tilldessa HIV-smittade genom försäkringarna. Närdet gäller en höjning av de schablonbelopp som betalas från de bådaförsäkringarna har jag inhämtat att diskussioner pågår mellan samt Konsortierna för patient- ochläkemedelsförsäkringarna. Diskussionerna rör möjligheten att erbjuda deHIV-smittade, vilka har rätt till ersättning från försäkringarna, att som ettalternativ till nuvarande ersättningsnormer få sin beräknade framtidaersättning utbetalad som ett engångsbelopp. Jag ser positivt på att dessa diskussionertagits upp och kommer att fortlöpande hålla mig underrättad om vaddiskussionerna leder till. Av Landstingsförbundets svar framgår att avsikten äratt förbundsstyrelsen skall kunna ta ställning till både förslag om ersättningtill de partnersmittade och förslag till alternativa ersättningsnormer redan idecember . Ersättningsbestämmelsernaför de båda försäkringarna omfattar även efterlevande. Jag utgår från att ävenformerna för ersättning till efterlevande kommer att omfattas av de diskussionersom pågår. Patientförsäkringengäller uteslutande behandlingsskador inom . Någon ersättning tillHIV-smittade som fått smittan genom transfusion utomlands kan därför intelämnas från försäkringen. Jag kan dock nämna att regeringen i ett sådant fall,där det var ställt utom allt tvivel att patienten fått smittan vid enblodtransfusion, av nåd betalat ut viss ersättning enligt patienförsäkringensnormer. Ytterligare ett liknande ärende är under utredning isocialdepartementet. Jagär övertygad om och får ofta bevis för alt kamratföreningen spelar en viktigroll för de transfusionssmiltade och deras anhöriga. Föreningen har ocksåtidigare fått ekonomiskt stöd både av och av Stockholmsläns landsting. pågår diskussioner om hur lokalfrågan förföreningen skall kunna lösas. AnL 2 HANS (): Jag lackarför svaret. Detär principiellt viktigt att socialministern klart uttalar att partnersmittadebör ha rätt till samma ekonomiska kompensation som de som smittats direkt avblodpreparat resp. transfusioner. Därmed har ett berättigat krav från en litenmen sällsynt hårt drabbad grupp människor blivit beaktat. Häromdagenkom också ett besked om att en partnersmillad kvinna får ersättning frånpatientförsäkringen. Nugäller det alt höja de schablonmässigt bestämda ersättningsbeloppen. De somsmittats får sehablonersättningar . beroende påvederbörandes ålder. Detär bra att de av socialministern redovisade diskussionerna pågår pch att ettställningstagande kommer . Det finns säkert smittade personer somvälkomnar att engångsbelopp skall kunna utbetalas. Men om jag tolkarsocialministern rätt avser hennes uttalande inte någon höjning avschablonersällningarna. I så fall är hennes svar inte tillfredsställande pådenna punkt. Jag anser att socialministern bör ge ett klarläggande besked omsin inställning till en höjning av schablonersättningarna. Jagvill framhålla att den aktuella frågan inte bara gäller dem som smittats av HIVgenom blodtransfusion utan även de blödarsjuka, vilket också socialministernhänvisar till i sitt svar. Deschablonersättningar som utgår är alltför låga. 1 har man höjtersättningen . Ersättningar betalas äventill efterlevande. I de av socialministern redovisade diskussionerna om deefterlevandes rätt bör man ta fasta på det norska exemplet. Ansökningarna där skall behandlasindividuellt. De drabbades organisation i betraktar 250 000 norska kronorsom ett minimibelopp och rekommenderar sina medlemmar att ansöka om högrebelopp om den enskildes situation medfört speciella svårigheter. Attbestämma ersättningens storlek med hänsyn tiU ålder är just beträffande dessagrupper mycket betänkligt beroende på deras ytterst utsatta situation och kortaåterstående livslid. Det finns goda skäl för alt ge alla som drabbats avHIV-smitta och blödarsjuka samma ersättning. Detär av intresse att regeringen ser välvilligt på dem som drabbats av HIV-smittautomlands. Om de kunnat styrka all så är fallet, borde de ha rätt tillersättning och inte erhåUa en nådegåva. Detär välkommet att socialministern ser mycket positivt på kamratföreningen . Jag utgår ifrån att hon har samma inställning till Förbundetblödarsjuka i , som har något bättre resurser än NU. rör det sig inte bara om att den är i trängandebehov av att få en lokal till sin verksamhet. Den har fått vänta alltför längepä en lösning av lokalfrågan. Det finns åtskilliga andra behov också som intekan tillgodoses inom ramen för de anslag som utgår. Det är rimligt att NU skallkunna anställa en person, till en början åtminstone på delfid, för att bedrivaoch även utöka verksamheten. är helthänvisad till frivilliga insatser, vilket inte är tillräckUgt. AnL 3 SocialministerGERTRUD : tar upp beloppens storlek. Men de går inte attjämföra, eftersom det system som vi nu har, och som jag redogjorde för i mittfrågesvar , innebär att patientförsäkringen ger de skadade ersättningsom i princip ansluter sig till vad som utgår i enligtskadeständsrältsliga principer. Denna ersättning lämnas för inkomstförluster,för skäliga kostnader, för sveda och värk samt för beslående men vidinvaliditet. Vad det nu är fråga om, och som diskuteras, är ett alternativsom innebär att denna ersättning skulle ersättas med ett engångsbelopp. Inomsocialdepartementet har vi tagit del av på vilka grunder ersättning utbetalas iandra länder, bl.a. i , , , , Tysklandoch över huvud tagel i de länder där man betalar ut ersättningar. Vi följeralltså utvecklingen i dessa länder. Jag kan försäkra att regeringen ärvälvilligt instäUd till att göra vad som är möjligt för dessa grupper, vilketjag tycker har framgått av milt interpellationssvar. När dét gäller kamratföreningen har jag i mitt svarsagt att både och harstött kamratföreningen . Jag är också medveten om att det höllsett möte med kamralföreningen , då man preciserade oUka krav. Dessa krav hari skriftlig form lämnats över till , och även socialdepartementetser över dem. Vi på departementet skall naturligtvis vara behjälpliga och sevad vi kan göra för att förbättra villkoren för kamratföreningen . Om ersättningarna åt HIV-smittade AnL 4 HANSGQRAN (): Jag tycker att det var värdefullt att socialministerngjorde dessa tillägg till sitt interpellationssvar. Jag vill för min delunderstryka att det finns all anledning att göra en viss särbehandling av dessagrupper som vi talar om på grund av deras utomordentligt svåra situation.Jag menar att dessa engångsbelopp måste höjas väsentligt, inle bara på grund avatt det är rimligt och skäligt utan också på grund av vad som gäller i de andraländer som jag hänvisade till. Jag tar fasta på det som socialministern sade,nämligen att man på följer utvecklingen i de nordiskaländerna och ser välvilligt på dessa grupper. Det är klart att del inte är möjligt att genom ekonomiskersättning ge soulagering till dessa människor. Deras psykologiska ochmänskliga situation är så utomordentligt svår att pengar inte är allt. Men enväsentlig höjning av ersättningarna är på något sätt ett erkännande och gerdessa människor möjlighet alt leva sina liv på ett annat sätt. Jag troremellertid att denna insats skulle ha en mycket stor psykologisk effekt. Det var också intressant att höra att socialministern hadefått dessa besked från kamratföreningen om de olika behov som den har. spelar en mycket stor roll. Jag har haft åtskilliga sammanträffandenmed personer som är engagerade i föreningen. Jag vill här gärna uttryckaett starkt erkännande för den verksamhet som de bedriver. Föreningen är värdatt bli ytterligare hjälpt, framför allt på grund av all de som arbetarfrivilligt i föreningen givetvis har stora svårigheter att göra det när desjälva är drabbade av sjukdomen. En deltidsanställd person här skulle betydaväldigt mycket. Överläggningen var härmed avslutad. 1988/89:22 5§ Svar på interpellation 1988/89:30 om valutaregleringen "~ ' ~ AnL5 Finansminister : ställt följande frågor till mig: Är finansministernberedd att medge att även vad som kallats valutareg leringens hårda kärna avvecklas? Kanfinansministern tänka sig en svensk anknytning till EMS? Jag vill först påminna om att valutaregleringenunder senare år liberaliserats i flera avseenden. Så t.ex. har kravet pårefinansiering utomlands av direkta investeringar avskaffats. Vidare tillåtsnumera fastighetsinvesteringar i utlandet enligt samma kriterier som andradirekta investeringar. Privatpersoner har fått ökade möjligheter alt förvärvautländska aktier och fastigheter. Dessaåtgärder är uttryck för regeringens och ambitioner att föra enkredit- och valutapolitik som harmonierar med utvecklingen mot ökat samarbeteoch rörlighet över gränserna. Det intensiva integrationsarbete som bedrivsinom EG kommer att på vitala områden beröra den svenska ekonomin och ställakrav på anpassning och flexibilitet. Inom pågår därför ettomfattande kartläggnings- och analysarbete av EG:s program för den internamarknaden. Där ingår även kapitalliberaliserings-frågor och området finansiellatjänster. Iregeringens proposition angående och denvästeuropeiska integrationen slås det fast att en fortsattkapitalliberalisering skall drivas med syfte alt så långt möjligt delta i detvästeuropeiska samarbetet. Det står också klart att den finansiellaintegrafionen och nya transaktionsformer gör valutaregleringen mindre effektiv.Benämningen "den hårda kärnan" framstår därför alltmer som ettförlegat uttryck. Därtill kommer att erfarenheterna av hittillsvarandeavreglering är goda. Den bör därför fortsätta. Beträffandefrågan om en svensk anknytning till EMS kan först konstateras att någonansökan om associering från tredje land inte har gjorts.Samarbetet i dess helhet omfattar för övrigt ännu inte samtliga medlemsländer iEG. föreligger också betydande skillnader mellan de olikaEG-ländernas ekonomiska politik. Men ändå har EMS varit en stabiUserande faktorför ekonomier och bidragit till en mindre splittrad ekonomiskutveckling. Dennuvarande växelkursregimen för den svenska kronan har visat sig ändamålsenlig.Korgkonstruktionen gör kronan mindre känslig för kraftiga kursvariationer i destora internationella valutorna av del slag som vi sett . Genomden nuvarande konstruktionen skyddas den svenska kronan i viss utsträckningfrån de återkommande spekulationerna om kursjusteringar inom EMS. Ensvensk anknytning till del europeiska monetära samarbetet är inte aktuell. Jagvill betona vikten av att växelkurspolitiken präglas av stabilitet ochlångsiktighet. Detär värdefullt att det förs en seriös debatt i denna fråga. 102 Riksbankschefen har i ett anförandediskuterat för- och nackdelar med en svensk anknytningtill EMS. Jag delar hans bedömning all en EMS-anknytning som isolerad åtgärdinte skulle vara något avgörande steg för att lösa problemen i den svenskaekonomin. En trovärdig antiinflations-poHtik måste byggas under med i första handinhemska stabiliseringspolitiska och strukturella åtgärder. AnL 6 (): När jag nu tackar för finansministerns svar, är det inte bara ettutslag av artighet. Glädjande nog visar även här i kammaren enöppenhet för omtänkande och för förändringar på det valutapolitiska området,som hitfills kommit till ullryck endast i affärstidningar. Såsent som hävdade regeringen i sin proposition om fortsattvalutareglering att dennas hårda kärna, dvs. placeringar i räntebärande papperoch bankdepositioner, måste behållas oförändrad. I en moderat motion påminde viom ett uttalande av finansministern i redan i slutet av förraåret alt utvecklingen inom EG kunde tänkas medföra att även valutaregleringenshårda kärna behövde omprövas. Men finansutskottets socialisfiska majoritethöll då benhårt fast vid att t. ex. valutautlänningars köp av kronobligationerinle fick förekomma. Nu- - medger finansministern all talet om den hårdakärnan alltmer framstår som förlegat. Man rikfigt ser framför sig hur den härnöten börjar ruttna och löses upp inför våra ögon. erkänner nuoförbehållsamt att erfarenheterna av den avreglering som hitfills genomförts ärgoda och att den därför bör fortsätta. Jag kan hålla med. Av ettintervjuuttalande i , som finansministern gjorde efter det attmin interpellation avlämnades, framgår att valutaregleringen enligt finansministernsbedömning kommer att vara helt avskaffad före nästa val 1991. Inget av dennagamla kvarleva från krigsåren anges längre värd att bevara. Viär således numera ense om målet, finansministern och jag. Frågan är då påvilket sätt det skall uppnås - stegvis eller i ett enda slag. Jag har tidigarepläderat för alt när man väl bestämt sig för all avreglera valutapoUtiken, såbör det ske på en enda gång. Den senaste fidens ränteutveckUng ger ytterligarestöd för denna ståndpunkt. När insikten började sprida sig att en omprövning avde socialdemokratiska makthavarnas syn på valutaregleringen är på väg, sjönkden långa räntan, så att avkastningskurvan nu är helt flack. Del kan inte varaönskvärt från kreditpoUlisk synpunkt, och över huvud tagel tjänar ingen på denosäkerhet som råder. Erfarenheternafrån det successiva frisläppet av akfieaffärer över våra gränser belyserproblemen med en stegvis avveckling. Först tilläts utlänningar köpa aktier iSverige, vilket gav oss en ovanligt billig kapitalimport. Men när en fid senaresvenskar gavs större möjligheter att handla med utländska aktier, gav dettaupphov till en valutaström i utgående riktning, vilken förstärktes av att denskärpta omsättningsskatten på aktiehandel fick den svenska aktieexporten attförbytas i sin motsats. Nej,när man övervunnit sina betänkligheter mot att blöta ner sig är del bättre atthoppa i det kalla vattnet direkt än att kliva nerför badtrappan steg för steg.Väl i vattnet märker man snart att det känns ganska skönt. Håller inteKjell-Olof med om det - det kan också vara en gemensam erfarenhet? Även när det gäller EMS är finansministern ovanligterkännsam. Detta samarbete betecknas som en stabiliserande faktor för berördaländers ekonomier. Han välkomnar också en seriös debatt i denna fråga. Hurannorlunda lät det inle för mindre än i denna kammare, när jagbestods med en rejäl avbasning för att jag dristat mig att förorda just ensvensk anknytning till EMS. Då var det snudd på landsförräderi. Och litetfidigare hade Feldts parfikamrat i en riksdagsdebatt anklagat migför att vilja göra till ett lydrike under den tyska förbundsbanken. Låt mig ta fasta på finansministerns inbjudan fill seriösdebatt. Jag vill då gärna framhålla alt jag anser att valutakorgen har gjortgod nytta. Jag gör det desto hellre som den som bekant infördes av enekonomiminister som hette . Men redan den gången uttalades enavsikt att återinträda i ett europeiskt valutasamarbete. Och jag kan inte finnaatt det skulle betyda ett byte av valutapolitisk regim. Målet är och förblir enfast valutakurs, en fast växelkurs. En anknytning till EMS skulle än tydligaremarkera detta, visa vår beslutsamhet alt hålla fast vid denna norm för denekonomiska politiken och öppna möjligheter tiU stöd vidpåfrestningar. Som framgår av min interpellation håller jag helt medriksbankschefen om att en EMS-anknytning som isolerad åtgärd inle löserproblemen i den svenska ekonomin. Men han säger också att om den ekonomiskapoHtiken i övrigt ges rätt inriktning, kan ett sådant steg ge ett värdefulltbidrag till kampen mot inflationen. kan väl inle mena att haninte vidtar rätta åtgärder mot den alltför snabba kostnadsstegringen? Låt mig först klargöra grundvalen för minkrifik av . Det handlade inte så mycket om att LarsTobisson företrädde en viss uppfattning som att han i det läget ingick i engruppering av tre partier, som hävdade att de var beredda attöverta ansvaret för regeringsmakten i och däri ingående valutapolitik.Del föreföll mig vara äventyrligt att en regering skulle tillträda där ettparti krävde ett övergivande av den rådande valutakursregimen, medande två övriga partierna i denna regering höll fast vid den. En sådan oklarhet,en sådan osäkerhet beträffande en eventuell borgerlig regerings valutapolitikansåg jag vara farlig för landet. Sedan bara, herr talman, en historisk notis: Valutakorgenskonstruktör heter icke . Han heter , folkpartist. Jag har en sak att säga om det europeiska monetärasamarbetet. Jag har hela liden sett den frågan ur en myckel praktisk synvinkel:Skulle en anslutning medföra fördelar för ? tycker jag att denfrågan inte har fått något klart svar. Vi måste först konstalera att EMS med sin nuvarandesammansättning då det gäller valutakurspolitiken i sina grunddrag är ungefärlikadant konstruerad som den gamla ormen, dvs. helt dominerad av D-marken ochdärmed av ekonomiska politik. Jag tror inte attdet är lyckligt för någon ekonomisk samarbetsform om ett land -som dessutom för en politik vars inriktning jag inte sympatiserar med -dominerar hela samarbetet och därmed kraftigt förskjuter tyngdpunkten åt ettenda håll. Den andra frågan när det gäller det europeiska monetärasamarbetet - som inte heller har något rimligt svar - är: Vad betyder detom ett icke-medlemsland associeras till EMS? Har vi över huvud tagel någonmöjlighet att delta på sådana villkor att vi kan utvinna de fördelar someventuellt kan vara förknippade med samarbetet? Det är därför jag efterlyser debatter och säger att vi isamband med det arbete som pågår när det gäller den europeiska integrationenockså måste analysera EMS-samarbelel och dess innebörd för länder som inte ärmedlemmar i . Det är klart att i detta också ingår utrönande samtal medvåra kolleger och partner inom den europeiska gemenskapen, för att klargöra vaden anslutning skulle innebära för ett icke-medlemsland. Jag hoppades alt skulle kunna hålla med migpå en punkt: det är oerhört viktigt att vår valutakurspolitik bestäms utifrånlångsiktiga överväganden, att den inte vacklar hit och dit under trycket avtillfälliga opinioner eller tillfälliga ekonomiska problem som vi har i landet.Om vi ändrar inriktning, då skall det vara resultatet av ingående och välgrundadeöverväganden och därmed utgöra ett bestämt besked om att vi väljer en annanlångsiktig kurs för vår valutapolitik. Där befinner vi oss definitivt inte , och därför kandet enda beskedet vara att den nuvarande växelkursregimen skall bestå. AnL 8 LARSTOBISSON (m): Vi kanske inte skall gräva i gamlameningsmotsättningar. Men finansministern inledde repliken med att säga att hanhade tagit itu med mig därför att jag hade företrätt en annan hållningtill EMS än de två borgerliga partierna. Det minns jag uppriktigt sagt inte. De återblickar jag gav sträckte sig längre fillbaka. Detgällde en debatt , då finansministern ansåg att det varfel av mig att i återge vad som då hade sagts avfinansministern själv och alt mina kommentarer skulle äventyra trovärdighetenbeträffande den svenska valutapolitiken, dvs. valutaregleringen - inte EMS. tycks vi vara så överens om valutaregleringen attfinansministern inte alls behövde beröra den i sin replik, och jag är tacksamför det. Jag konstaterar då att vi fakfiskt kan lämna gamla motsättningar påden här punkten bakom oss och övergå till att fråga oss hur vi skall se på EMS. Jag menar att ett avskaffande av valutaregleringenförutsätter en anknytning till EMS. Låt mig fortsätta min tidigare bild om atthoppa i det kalla vattnet genom att säga: Det kan då vara skönt att ha tillgångtill en livboj eller liknande, om det skulle råka uppstå svårigheter undersimturen. Effekten blir ju alt man mycket kraftfullt dementerareventuella misstankar om att man är inställd på alt föra endevalveringspolitik - antingen av den karaktär som Brookings-ekonomernaförordade, en långsam, successiv devalvering, eller som ett upprepande avsuperdevalveringen . Finansministern sade i sitt första anförande all det ändåi EMS förekommit återkommande spekulationer om kursjusteringar. Prot.1988/89:22 men det var mycket mer aktuellt tidigare. Del har inte gjortsnågon 11november 1988 kursjustering inom EMS . Avgörande har länge varit förhållandet mellan den franska francen och och barnprostitution, m.m . . den tyska D-marken. Se vad som harhänt i - man har kunnat stabiliseravalutan och få ned inflationen till , ett mål som väl för oss svenskarframstår som ganska eftersträvansvärt. , som valt att stå utanförEMS, har däremot haft betydligt större fluktuafioner i fråga om såväl räntenivåsom en tendens till stigande inflafion. Jag tycker alltså att detta är värt attta fasta på. Jag håller helt med om det finansministern sade om alt viskaU iaktta långsiktighet. Han sade också att om vi önskar ändra inriktning,skall det göras väl övervägt. Jag menar att det inte är fråga om att ändrainriktning. Vår valutaregim består, i den meningen att vi skall ha en fastvalutakurs. Det är formerna för att genomföra detta som jag diskuterar, och därmenar jag att EMS har klara fördelar. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 1988/89:26 och fråga1988/89:122 om barn-pornograFi och barnprostitution, m.m.