prot · GC0941 · 1988-12-31 00:00:00 — Propositionen kommer all innehålla förslag till kontroll avmedicinsk-tekniska produkter inom både hälso- och sjukvården och tandvården,dvs. sådana produkter som ligger utanför den statliga kontrollen. , fru talman, vill jag säga att motionerna omamalgam som behandlar genomgående har fått en mycket positivbehandling av socialutskottet. Den politik som här lägger fastinriktas på mer forskning, att amalgam kan ersättas av annat och bättrematerial, att patienten skall mötas med respekt och upplysas ombehandlingsalternafiv samt att medicinsk och teknisk produktkontroll behöverinföras. Med detta vill jag yrka avslag på motionerna och bifallfill utskollets hemställan i mom. 1-5. AnL 39 (vpk) replik: Jag vet inte om jag hörde räll, om Bo Holmbergsade att vi genom vår reservation förespråkar ett politiskttandfyllnadsmaterial. Det vill jag inte påstå att vi gör. Vi förespråkar attdet skall fas fram ett pålitligt tandfyllnadsmalerial, så all man kan varasäker på att man inte utsätter sig för den typ av risker som är förbundna med användningen avamalgam. Det vore en politisk gärning att se lill all patienter som går tilltandläkaren kunde vara säkra på det. säger all man är garanterad och har stödi lagen för all få ett bra bemötande. Del är då väldigt märkligt att allavittnesbörden som jag talade om i mitt första inlägg faktiskt existerar ochdessutom ökar i antal. Jag tror inte att någon av er som sitter här i kammarenkan gå upp och säga att när ni senast var hos tandläkaren talade han om för eratf han skulle använda det och det fyllnadsmaterialet men atf det finns de ochde alternativen, alt de och de eventueUa skadeverkningarna kan förekomma, attsocialstyrelsen har sagt att materialet ur toxikologisk synpunkt är dåligt menatt han av de och de skälen ändå förordade det. Jag tror inle att någon av erhar fört en sådan diskussion med er tandläkare. Jag har åtminstone inte varitmed om det, och jag har lagat flera hål, med amalgam. Jag är medveten om att alla inte mår dåligt av amalgam,men det finns risker med del och det finns samband med andra miljöfaktorer ivårt samhälle som gör att del är väldigt svårt att säga var gränsen gåroch vilka som kommer att bli drabbade. Just därför är det nödvändigt att arbetaförebyggande, inte bara med att sköta tänderna ulan också se till aft infeutsätta fler människor för de här riskerna. Jag tror att också vet all etl bra sätt aft fåfram alternativa material, alternativ forskning som är mer framåtsyftande änvad den är som bara fortsätter att syssla med sambanden mellan sjukdomar ochamalgam, är alt låta en opinion verka, att göra upp etl handlingsprogram medtidsramar, alltså en avvecklingsplan, för alt på det sättet sälta press påmyndigheter och andra organ som arbetar med frågorna. Det är etl verkningsfullt polifiskt medel som vi som slårbakom reservafionen menar aft del är nödvändigt att la till, eftersomkvarnarna mal så långsamt och eftersom människor fortfarande blir illabehandlade, fortfarande vandrar runt i sjukvården utan att bli respekterade,fortfarande utsätts för möjligheten att få svårartade sjukdomar på grund avkvicksilverförgiftning. Det är att utföra en politisk handling, inte politiskatandfyllnadsmaterial. AnL 40ROSA ÖSTH (c) replik: hävdar att man från experfhållslagit fast atf det inle finns något samband mellan amalgam ochskadeverkningar. Del är inte riktigt sant. Vad man hävdat är att det än sålänge inte finns något skriftligt dokumenterat fall av detta samband, och delär någonting annat. De ställningstaganden som numera har gjortborde leda till vissa följdbeslul. Jag tänker på ställningstagandet att amalgambör undvikas på gravida kvinnor, all användningen successivt skall minskas och,icke minst, på uttalandet all amalgam är ett ur toxikologisk synvinkelolämpligt tandfyllnadsmaterial. Det är logiskt all inle nöjer sig med delta utananvisar den fortsalla vågriktningen. Det tvärsektoriella forskningsprogram som socialstyrelsenhar initierat upptar egentligen bara forskningsinsatser som rör skadeverkningarav amalgam. Detta har själv understrukit. Utskottet har genom ett tillägg fört in behovet avforskning om bra ersättningsmaterial. Det skulle naturligtvis bli betydligtstörre tyngd i kravet om man anger att det måste vara fråga om enavvecklingsplan, så att del verkligen uppfattas att det är allvar bakomriksdagens beslut. Del får inte bara bli välvilliga uttalanden som så ofta bUrfallet när man skriver ihop sig i betänkanden. Som jag sade i milt inledningsanförande hävdar jag atttrots all vi i Utskottet numera är överens om det mesta här, förhåller sig ändåmajoriteten en smula passiv inför de framåtriktade beslut som verkigen kan ledatill en förändring och lill att vi får ersättningsmaterial. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 41 () replik: vill ha en avvecklingsplan påförslagsvis . Del slår i reservationen. Anledningen är att vi vill pressafram en forskning som vi annars inte lyckas få. Som tandläkare under och som tidigare fackligtarbetande tandläkare vet jag att om det funnes ett tillräckligt braersättningsmaterial skulle tandläkarna gärna gå över till det. Så se till att det forskas mera! Se till att det forskasfram ett biologiskt, tekniskt och ur toxikologisk synpunkt bra material, såskall vi tandläkare gärna använda det. AnL 42 BO () replik: Jag kallade erreservation vad gäller ersättningsmaterial för ett yrkande för ett politiskttandfyllnadsmalerial. Del föreligger ju full enighet från experter och frånutskottets sida om att amalgamet både bör och kan ersättas av något annatmaterial. Men då skall del vara fullgott utprovat. Vi skall inte riskera althoppa från ett dåligt material till ett annat. Då måste rimligen logiken vara all om det inte finns någotfullgott ersättningsmaterial så vet inte reservanterna vad niskall lägga på brickan och erbjuda patienterna och tandläkarna. Håller ni fastvid treårsgränsen så betyder del att ni får koka ihop något politiskttandfyllnadsmaterial. Jag tycker det är Htet ansvarslöst att hantera dennafråga på detta sätt. Till vill jag säga att det är på det sättet atti meningen vetenskap och beprövad metod - redovisade bl.a. företrädare förSvenska läkaresällskapet - att del inle finns något sådant vetenskapligtbelägg för alt amalgam förorsakar ohälsa. Men vetenskapen utesluterheller inle all sådana samband mellan amalgam, kvicksilver och ohälsa kanfinnas. Del är därför experterna förordar fortsatt forskning på detta område.Del har utskottets majoritet ställt sig bakom. 3 protokoU 1988/89:41 AnL 43 (vpk) replik: frågade vad vi skulle göra om det då "intefinns några alternafiv att tillgå, och om vi då skall ha politiskatandlagningar. Det låter som om vi skuUe stoppa våra partiprogram ellerreservationer i tänderna på folk, men det har vi faktiskt inte tänkt göra. Viär kanske litet mer optimistiska inför teknikens och forskningens möjligheteroch litet mer förhoppningsfulla . Omman ser tillbaka några tiotal år på utvecklingen ser man att den gått framåtmed en rasande fart. Jag skulle vara myckel förvånad om den plötsligt skullestå stilla när det gäller att få fram alternativa material för att lagatänderna. Om den tekniska utvecklingen och forskningen plötsligt stannade, dåfick vi nog anledning att revidera många partiprogram. Detfinns internationeU forskning. Jag fick för inte länge sedan en tidningsartikelsom handlade om att man i kommit på etl nytt material som var utmärkt,naturligt, blev fill en del av tanden osv. Det lät helt fanlasfiskl, och ändåvar det ingen annons utan en seriöst skriven artikel. Ser man sig omkring ivärlden ser det hoppfullt ul. Ger man pengar till de forskare som finns iSverige för att arbeta seriöst och med en fidsram, så tror jag helt säkert attdenna fråga kan lösas till det bästa. Jagtycker också det är viktigt att säga att man inte kan låta de människor som får sina tänder lagade utsättas för dessa faror. Det handlar också om attse tiU att vi inte får fler människor som drabbas av dessa svåra sjukdomar. AnL44 () replik: Jag har, , läst på detta ganska noga. Jag vet därför attLEK-utredningen i sina direktiv hade att utreda om det fanns några skriftligtdokumenterade fall där man kunde konstatera ett samband mellan amalgam ochskadeverkningar. Det var med stöd av utlåtanden från tandläkare och läkare somman kom fram fill att någon sådan skriftlig dokumentation inle fanns. Men manutesluter därför inte att ell samband kan finnas. I detta sammanhang är naturligtvis inte den allraviktigaste frågan alt utreda vem som har rätt pä denna punkt, ellerjag, men det här visar ändå all det saknas stora forskningsinsatser, framförallt när det gäller alt få fram bra ersättningsmaterial till amalgam. Om maninte uppmuntrar och påskyndar denna forskning då fullföljer man inte deställningstaganden som gjort i fallet, nämligen attamalgamanvändningen skall minskas för att upphöra. AnL 45 BO ()replik: Låt mig kort säga alt jag tycker att det är en mycket positiv framgångunder den hearing som socialutskottet hade att experter och intressenter varöverens om att vi bör ersätta amalgamet med ett bättre tandfyllnadsmaterial.Det tycker jag är en framgång och en realistisk signal till svenska folket ochalla dem som är oroade. Menvarför skall fatta ett beslut som innebär att.man ersätter amalgametmed ell alternativ som vi inte vet om det finns eller vilka eventuellabiverkningar det kan ha? Vi skall väl inte göra samma misslag om igen. TillGudrun vill jag säga att jag tycker bra om optimister, men jag tror attriksdagen mär bättre av reaUster, framför allt i denna fråga. börfatta ett beslut som bygger på realism, med all respekt för optimism i övrigt. Tredje vice talmannen anmälde att anhållit alt till protokollet få antecknat att de inte ägde rättfill ytterligare repliker. AnL46 () replik: Det är alldeles riktigt all landhälsanhar förbättrats kraftigt. Men man bör också observera all denna utvecklingunder har börjat vända nedåt igen. Detta skall man varamedveten om. Man kan heller inle räkna med att alla människor skall få enbättre tandhälsa. Därför kan man inle säga alt det inte behövs så storainsatser eftersom tandhälsan är bättre. Del kommer fortfarande att finnas mångamänniskor med dåliga länder som får landfyllningar de inle mår bra av. AnL 47 (): Frågan om amalgamels hälsofarlighel har diskuterats intensivt sedan manhösten 1981 uppmärksammade tandhälsoproblem som gäll under olika benämningarsom oral galvanism, melallsyndrom, mikro-merkurialism och amalgamsjuka.Symtomen har tillskrivits tandfyllnadsmaterialet amalgam. Fråganhar varit kontroversiell och väckt hela känslor. Bland såväl allmänhet som forskarehar del rått minst sagt delade meningar om amalgamets farlighet. Kluvenheten iuppfattningarna har inte blivit mindre av de uttalanden som tillsynsmyndighetensocialstyrelsen och dess LEK-utredning har gjort. Å ena sidan har man sagt inte funnit någon ökad risk för fosterskador och spontana aborter bland demsom är högexponerade för amalgam, dvs. tandläkare, tandsköterskor,ochtandtekniker. Å andra sidan har man avrått från omfattande amalgamarbete undergraviditet. Man har också sagt att det inte finns några epidemiologiskaundersökningar som tillåter slutsatser om hälsoeffekter av amalgam och attmängden kvicksilver man får i sig från sina plomber är så liten attden understiger det sammanlagda upptaget från föda, vatten och luft. Men påsamma gång har man sagt all amalgam är etl, ur toxikologisk synvinkel,olämpligt tandfyllnadsmalerial. Detta kan man inle uppleva som annat än dubblabudskap. Det är därför inte konstigt att vi har fått denna debatt. Föralt få en allsidig bedömning av kunskapsläget ordnade socialutskottet enoffentlig utfrågning . Här deltog myndigheter, experter ochrepresentanter för patienterna, med andra ord, företrädare för alla tänkbaraintressen, kunskapsområden och uppfattningar. Det är den utfrågningen somligger till grund för den sammanvägda bedömning som socialulskottel härredovisar och som jag ansluter mig lill. Det är vikfigt attpatienter med symtom som kan misstänkas bero på kvicksilver från amalgammöts med respekt och omtanke och att deras uppgifter las på allvar. Detta ärett yrkesefiskt villkor för såväl tandläkare som läkare. måste man här,liksom alltid annars inom hälso- och sjukvården, göra en förutsättningslösutredning av orsakerna till patienternas hälsoproblem. Annars riskerar man altfälla fel "bov" som orsak till symtomen. Den verkliga boven frias ochfår därmed härja vidare, i Attall utredning och behandling måste ske i samförstånd med patienterna är ocksåcentralt. Patienterna måste tydligt informeras om nytta och risker av olikabehandlingsalternativ. Detta finns redan inskrivet i gällande lag, men detgäUer att se tUl att denna lagstiftning efterlevs. Forskningsbehovetinom detta området är stort. Man behöver forskning kring vilka patienter somkan antas vara särskilt känsliga för amalgam, och som därmed utgör enriskgrupp. Erfarenheterna från läkemedelsområdet visar hur viktigt det är attfå kunskap om vilka patienter som riskerar att få biverkan av en substans ochdärmed inte bör ordineras den. behöver vi veta vilka patienter somkan använda ett preparat utan problem och därmed kunna dra nytta av medletspositiva effekter. Detbehövs också utveckling av nya landfyllnadsmaterial och forskning om den nyttaoch de risker som är förenade med deras användning. Det är ytterstotillfredsställande att vi inle har en konlroU och en biverkningsrapporteringnär det gäller tandlagningsmaterial. Jag hoppas att den beredriirig av dennafråga som pågår i leder till att vi får samma kontroll avtandfyllnadsmaterial som för läkemedel. Det har alltid varit mig en gåta kontrollerar materialet i läkemedelsburkarna noggrannare äntandfyllnadsmaterial och material man opererar in i människor, t.ex.hjärtklaffar och höftleder. Här är del fråga om en livslång behandling, sominte kan avbrytas på samma sätt som en läkemedelsbehandling. Delär därför också en gåta för mig alt , vpk och vill ha entreårig avvecklingsplan för amalgamet. Då har man inte förstått hur lång tiddet lar alt utveckla och testa nya material med avseende på nytta och säkerhet.Sådana kroniska tester är särskilt viktiga för medel avsedda för livslångbehandling. Med en tidsbegränsad avvecklingsplan riskerar man sannerligen althoppa ur askan i elden. Vi har exempel från läkemedelsområdet där man alltförsnabbi bytt från ett gammalt till ett nytt läkemedel i tron att det nya varbättre och säkrare. Sedan har man funnit nya oväntade biverkningar som uppträttsom obehagliga överraskningar på grund av att man har haft för bråttom.Neurosedynkatastrofen med ett par hundra missbildade barn i ochtusentals utomlands är exempel på delta. Man trodde att man hade fått fram delideala sömnmedlet utan hangover-effekt. Vad man fick var etl någorlunda brasömnmedel och alla dessa missbildade barn. Vi måste lära av historien. Sammareservanter markerar också alt patienten skall ha rätt att få önskemål om annattandfyllnadsmalerial respekterat i de fall han eller hon upplever atttandfyllningarna medför påtagliga biverkningar. Det här kan låta bra, men detär inte så enkelt. Den individuella hälso- och sjukvården ger individen fullfrihet att själv omhänderta sin hälsa och fatta beslut om åtgärder attförebygga eller bota efter eget omdöme. Detta får dock inte enligt förarbetenatill hälso- och sjukvårdslagen tolkas så bokstavligt att innebörden bUr att denenskilde kan överta läkares rent medicinska beslutsfunktioner. Dessa baseras jupå den allmänna läkarinslrukfionen och liknande bestämmelser för landläkare ochutgår från vad som bedöms vara vetenskap och beprövad erfarenhet. Jagser det som särskilt viktigt i detta sammanhang att läkare och tandläkare hargoda kunskaper om vad olika hälsoproblem i munhålan kan bero på, hur problemenbör åtgärdas och hur man ger patienterna god omvårdnad och begripliginformation om för- och nackdelar med olika behandlingsalternafiv. Detta är enväsentlig utbildningsfråga. Dessutom behöver vi en väl fungerandehänvisningslandläkarorganisalion för ett bra omhändertagande av de patientersom inte primärhälsovården och de vanliga landläkarna klarar av. Liksomtidigare talare vill jag också lyfta fram vikten av förebyggande tandhälsovårdi detta sammanhang. Ulskoltet är enigt om forskningsbehovet kring skadeverkningar avamalgam och alt detta bör ges regeringen till känna. Beträffande övrigamotioner som handlar om förbud mot amalgam, vårdåtgärder, upplysningar omalternativa material och en samlad översyn yrkar jag bifall till utskottetshemställan. Tack för ordet. AnL48 () replik: Det var väl ändå litet väl magstarkt, , att i det härsammanhanget ta upp neurosedynel som en lämplig jämförelse! Mångahävdar att det finns acceptabla ersättningsmaterial men att detkrävs ytterligare tester för att utesluta risker för allergier, osv. Vi harsagt att kan vara en lämplig tid alt pröva i en avvecklingsplan. Medtanke på del resultat som man har kommit fram fill finns det mycketsom talar för att man skall kunna åstadkomma ett materialsom uppfyller alla krav som man har rätt att ställa i det här sammanhanget. Menjag vill understryka något som jag sade i mitt anförande, nämligen att det ärytterst väsentiigt att vi får fill stånd en produktkontroll. Läkemedel utsättsför noggranna undersökningar och tester, såväl toxikologiska som kliniska,innan de registreras, och sedan görs fortiöpande skaderapporteringar, meningenting av detta förekommer när det gäller landfyllnadsmaterial. Del ärmycket märkligt. Fick vi till stånd ell rapporteringssystem och ettproduktregister skulle många av de risker som vi förknippar med t.ex.amalgam kunna undvikas. Det finns, som jag inledningsvis sade, all anledningatt lägga fram propositionen med del snaraste. AnL 49 (vpk) replik: Jag reagerade också mot de paralleller som gjordemed neurosedynskadade barn. Jag tycker också alt del är väl magstarkt. Viär ju i utskottet eniga på en hel del punkter när det gäller den här frågan. Vibehöver ju inte göra oss mer oeniga än vi är! Vad del handlar om är hur vi såsnart som möjligt skall få till stånd ett ersättningsmaterial. det sättpå vilket utskottet har behandlat den frågan - att inte ge några anvisningar,att inle sälta upp några lidsplaner för avveckling - innebär att frågan intekommer all få någon konkret lösning , eller . Det är jag övertygad om efter att här i ha sett hur frågor behandlas och hur dettar innan man ens hemstäUer om att regeringen skall göra någonting. Vad del här gäller, , är att förebyggalivslångt lidande, som en hel del människor har utsatts för och i dagfortfarande utsätts för. De människor som har blivit drabbade avkvicksilverförgiftning vill inte utsätta sina barn för risken alt behövagenomgå samma oerhörda lidande - det är faktiskt vad del handlar om. Det är klart att del lar lång lid att utveckla och testaalternativa material, men det går fortare om man sätter till pengar och sägeratt det är bråttom -det är jag övertygad om. Sedan kan man säga att det är allvara optimistisk. Jag menar all det är all vara optimistisk och realistisk. Jagtycker all det är en utmärkt kombination, som vi bör använda oss av, speciellthär i . AnL 50ANITA () replik: Patienten har rätt all vägrabehandling, t.ex. all få en amalgamfyllning gjord i sin mun. Del måstetandläkaren respektera. Men tandläkaren har inte skyldighet att följapatientens anvisningar om annat material. Tandläkaren kan vägra, och då fårpafienten gå fill en annan landläkare. Man skall ha dessa rättigheter klara försig. AnL 51 () replik: Som svar på de båda första replikerna villjag säga att jag har arbetat med komplikationer av läkemedel sedan mitten av1960-talel, och den Htteratur jag överblickar går ännu längre tillbaka i lidenän så. Jag är alltså mycket bränd av vad som har hänt på området, och jagtycker infe att det är aft ta i alt dra en parallell med neurosedynkatastrofen- den var helt oväntad. Men det finns en skillnad mellan läkemedel av den typen ochtandfyllnadsmaterial: Läkemedel av den typen används ändå ,och man kan avbryta behandlingen om biverkningar uppstår. Det är inle lika lättall avbryta "behandling" med något som man har opererat in i kroppen;det finns där hela liden, låt vara att plomber är lättare att fa ut änhjärtklaffar -del vill jag gärna medge. Det gör att de toxikologiska prövningarsom skall göras av sådana material och som det enligt min mening skall vara ettabsolut krav på - och det håller alla med om - tar tid. Man behöver långaobservafionstider när man prövar på djur och även när man prövar på människainnan man kan fria etl material från oväntade komplikationer. Oavsett vad man tycker om amalgam är det etttandfyllnadsmalerial som är på väg ul. Vem vill gå omkring med svarta länder omman kan få vita i stället? Frågan är vad det är som finns att få i stället.Anita tog upp det problemet. Vid ett möte i regi imars 1988 var man överens om att kompositplaslerna inte är framtidens material.Man trodde inte heller all det skulle komma något helt nytt material inom denärmaste fem åren. Kunskaperna omguldlegeringar, filan, porslin, glaskeramik och glas anses tillräckliga,men det gäller alltså inte kompositmaterial och s.k. dentala cement.Komposilplasler kan orsaka allergiska besvär, men i övrigt vet man myckel litetom deras eventuella skadliga effekter. Vadjag är ute efter är all man inle skall riskera all hoppa ur askan i elden. Jagvill ha en bra kontroll på tandfyllnadsmaterial, men med tanke dettar alt ulföra toxikologiska tester blir den föreslagna treårsgränsenorealistisk. AnL52 () replik: Jag är medveten om att besitter mycket storerfarenhet på del här området. Men det var inle BarbroWesterholm tämligen kategoriskt förklarade att amalgam var ett helt ofarHglmaterial. har bl.a. en annan uppfattning; man säger alldet är ett ur toxikologisk synvinkel olämpligt material, och man säger attanvändningen successivt bör minskas. Det visar att även trotssin stora erfarenhet kan göra sig skyldig till missbedömningar. AnL53 () replik: Om man har varit medveten om attvarken amalgam eller plastmaterialen är bra - varför är då inte en mycket meravancerad forskning redan i gång på del här området? AnL 54 (vpk) replik: Jag är varken tandläkare eller läkare; den kompetensen besitter jaginle. Men jag har haft hål i länderna och lagat dem, om det kan vara till någontröst eller om man kan kalla det för ell vittnesbörd. Jag har, såvitt jag vet,inte blivit kvicksilverförgiftad, och det är det många som inte har blivit, ochdet är väl därför det är svårt att få gehör för de här kraven. Men jag harunder den period den här frågan varit aktuell varit i kontakt med många somlider svårt av sjukdomar som orsakats av tandfyllningar, och det måste man tatill sig, tycker jag. Jagförstår alt det tar tid att prova fram nya material. Men på grund av alt detfinns människor som blivit så illa drabbade som de blivit och på grund av altde haft styrka nog att organisera sig och leta upp tandläkare och läkare somtrott på dem, har en hel del alternativa material prövats. Men det finns entröghet när del gäller att la till sig de erfarenheterna. Det tycker jagframgick myckel bra på den utfrågning som socialutskottet hade. Del finns eninneboende tröghet, och den beror väl helt enkelt på del psykologiska faktumatt del är jobbigt att tala om alt man har haft fel, att man har försvaratnågonfing som visat sig vara fullständigt åt pipan och dessutom väldigtfarligt. Jagtycker också att vi nu igen i debatten missar det faktum att det här är ettstörre problem - jag försökte säga det i början av debatten. Det här är inteett problem som sitter i tänderna- det är ett miljöproblem. Kvicksilverhallen iluften, i vattnet, i jorden, i vår mal, osv. är ett problem, och det här är endel av det problemet. De flesta av oss är ganska medvetna om hur viktigtdet är alt vi tar oss an miljöproblemaliken. Del här kanske är etl område därvi verkUgenkan göra någonting, och det ganska snabbt. Det handlar, som jag sade i börjanav debatten, också om arbetsmiljö.