prot · GC0959 · 1988-12-31 00:00:00 — Barnen är en angelägenhet för oss alla, och deras behov skall vigemensamt klara genom den offentliga sektorn. Sä enkelt är det för oss. Men närdet finns ideella skäl - och dessa kan vara av mänga olika slag - kan vi tänkaoss att acceptera alternativ som då kan tillföra barnen och familjepolifikennågot. I lagstiftningsfrågan vill jag säga att vi närvi lade fram vår proposition sade att vi ämnar återkomma till frågan omlagstiftning. För min del är det ganska självklart att rätten fill förskola föralla barn skall fastställas i lag. Frågan är nu om en lagstiftningsåtgärd skallvidtas som påtryckningsmedel för att få full utbyggnad till 1991. Den frågankommer också fortsättningsvis att vara aktuell för oss. Den frågan kommer vialltså att diskutera . När jag diskuterar med personalen inom barnomsorgen möterjag samma typ äv invändningar som nämnde, nämligen: Jag slutardärför att jag inte känner att jag har ett riktigt stöd i mitt arbete. Detkommer många propåer uppifrån. Vi får inte utrymme för våra yrkesambitioner. Sådant leder dock inte till att jag funderar på omegenföretag skulle vara lösningen. Jag tror att det viktiga är att förändra,förnya och förbättra när det gäller personalens arbete på dagis och inombarnomsorgsverksamhet av annat slag. Jag tror också att det återstår mycket föross när det gäller att ha tillit fill personalens kunnande. Det gäller att gepersonalen ökade befogenheter och att låta personalen som kollektiv styramycket mera både i daghemsverksamheten och i annan barnomsorgsverksamhet. Närdet gäller den typen av förnyelse kan vi gå fram gemensamt. 59 Förste vice talman () replik: Fär jag först möjligen i all blygsamheterinra biträdande socialministern om att också socialdemokraterna registreradeen betydande tillbakagång i valet . Barnomsorgsministern undrar hur vi skall göra medföräldraförsäkringen när vi vinner valet. Den måste under alla förhållandengenomgå en genomgripande översyn. Jag tror att det mycket snart kommer att visasig totalt ohållbart att ha ett system, som ger den som hade ett hyggligt barnet föddes högst betydande ersättning i form av föräldrapenning,medan den som fick samma jobb får nöja sig medgarantibeloppet. Jag tror att man under alla förhållanden måste se över ettsystem, där en mycket hög föräldrapenning kan följa med också vid andra barnetsfödelse om det föds inom , medan man däremot får nöja sigmed garantibeloppet om barn nummer två föds och . Jag tror att man under alla förhållanden måste se över ettsystem, där garantibeloppet för de allra sämst ställda tillåts släpa efter ärefter är, medan de bäst ställda däremot automafiskt får sin föräldrapenninghöjd. Jag tror att man under alla förhållanden kommer atttvingas se över ett system som, vilket jag påpekade, kommer att leda till enveritabel hemmafrufälla , vare sig föräldrarna såönskar eller inte. Man kommerunder alla förhållanden att tvingas se över ett system, som så saknar den flexibilitetsom också socialdemokraterna säger sig eftersträva. Detär nästan litet patetiskt att höra barnomsorgsministern tala om fullbehovstäckning 1991. Man har satt upp det målet, och då är det klart att detskall bli så. Men också har sagt att det inte kommer att varamöjligt att nå det målet med den politik som förs . 85 000 platser kommeratt saknas, och tusentals kommer att saknas bland personalen. Hur skall detlösas med socialdemokrafisk polifik? Är lösningen att packa och packa och packaallt fler barn på daghemmen? Och hur skall ni hålla kvar barnomsorgspersonalen? Allrasist vill jag säga till Margö att vårt system är valfrihet. För densom har två barn och stannar hemma ger det ett fillskott på . Om föräldrarna förvärvsarbetar och betalar barnomsorgen själva ger deten förbättring på . Den deltidsarbetande skall med vårt system betalaen lägre barnomsorgsavgift. Det betyder att det för en tvåbarnsfamUj utanvidare bHr möjHgt att gå ner från åtta fill . Anf.60 () replik: har tillhört fillskyndarna av föräldraförsäkringen ochinförandet av den, och vi tycker att det är viktigt att inkomstbortfallsprincipengäller . Det är nästan enligt naturen så att en förälderbehöver vara hemma den första fiden för att ta hand om sitt barn, och det ärbra att också papporna kan utnyttja detta. Detär delvis en annan fråga som kommer upp ju äldre barnet blir. Då är det intefråga om att tvinga föräldrarna att stanna hemma för att de skall få del ivälfärdsbygget. Med föräldraförsäkringen måste de vara hemma för att få utpengarna. Vårdnadsbidraget innebär att de kan välja. De kan minska sinarbetstid eller vara hemma helt och hållet - de får visserligen inte så mycketpengar, men i varje faU mer än . Om de går ut och jobbar kan de väljavilket dagis de vill, vem de vill gå till. Dethänger helt ihop med att vi vill försvara föräldraförsäkringen under den förstaperioden och sedan bygga på med vårdnadsbidraget. Det främjar jämställdheten.Dessutom har vi lagt fram förslag om ökad möjlighet till pappaledighet. Denviktigaste jämställdhetsfrågan är förnyelsen av den offentliga sektorn,uppvärderingen av kvinnors arbete och filltron fill kvinnor. Jag blir djuptupprörd när påstår att vi vill göra barnen till handelsvarorför kommersiella intressen. Vad är det för kvinnor som talarom, som är trötta på de stora, tungrodda systemen inom den offentliga sektorn,som vill ge sig ut och pröva sina egna vingar, men som stoppas? Vad är det förmänniskosyn, gentemot alla de läkare, tandläkare och sjukgymnaster söm arbetarprivat? Att tala om att de använder människor som handelsvaror för kommersiellaintressen! Jag tror inte att ens själv tror på det där. Istället handlar det om den bindning som finns mellan vissa fackligaorganisationer och socialdemokrafin, där det kan vara svårt att urskilja vemsom tar ansvar för vad, vem som har makt och inflytande över vad, vem somskickar pengar fill vem för att försvara gemensamma och ibland ickegemensammaintressen. hade också träffat personer somslutat inom barnomsorg och på andra ställen och söm var trötta. Han säger dåatt det leder honom till att det skall göras förändringar inom den offentHgasektorn. Ja, visst skall det göras förändringar - det säger många. Men varförsker de inte? Varför blir det sådan aktivitet när det uppstår privata alternativ,som kan visa att det går att göra saker och ting på ett annorlunda sätt? Jo,därför att det blir en stimulans till en förändring också inom den offentligavården och omsorgen. Varför kasta detta på sophögen? Anf.61 () replik: frågade om vi i kunde ställa ossbakom förslaget om möjligheten att vara barndagvårda-re för egna barn.Jag vill då bara påminna henne om att jag nämnde det redan i mittinledningsanförande och talade om att vi har det som krav i en av våramotioner. Det är inte första gången, utan det är något som har drivithär i men tyvärr inte fått majoritet för. Jag tror att vihar tagit upp frågan , kanske mer. sade inledningsvis att tycker att det skall vara sammarätfigheter och förmåner för den som är hemma och den som vårdar barn. Men hurkan då miljöparfiet ställa sig bakom det socialdemokratiska förslaget, som ger60 kr. till den ena och . fill den andra, beroende på vilken ställningman har på arbetsmarknaden? ställde också en fråga, och jag vill bara säga att föräldrarna medvårt gemensamma förslag till vårdnadsbidrag får en betydligt större valfrihet ängenom det socialdemokratiska förslaget. Föräldrarna kan stanna hemma och fårdå en ersättning som också ger rätt fill ATP-år, vilket är vikfigt, eller ocksåkan vi använda pengarna fill att betala barnomsorg utanför hemmet, kommunalsådan eller andra alternativ. Detär inga små summor det rör sig om - det hår redan nämnts här. Den som har trebarn i förskoleåldern får , och den som utnyttjar barnomsorgen fårdra av för styrkta barnomsorgskostnader. får den som väljer att stannahemma efter föräldraledigheten inte ett öre i ersättning. Såvill jag gå över till och förslaget om föräldraförsäkring. Ja,vi tycker att den kan vara kvar för vilken den nu har införts,men det finns inte pengar till att bygga vidare på en sådan modell. Det är enalldeles för dyr form av barnomsorg, och det är också därför som regeringeninte har råd att bygga ut den längre än till dess att barnet är ett och etthalvt år. En sådan förändring räcker inte. De 20 miljarder som barnomsorgenkostar samhället måste enligt vår uppfattning fördelas på ett rättvisare sättän vad som sker . Barn och föräldar behöver mer tid tillsammans betydligtlängre än vad det socialdemokratiska förslaget ger möjlighet till. Anf,62 MARGÖ (vpk) replik: Statsrådet garanterar att socialdemokraterna inte har släppttankarna på den generella välfärdspolifiken. Det är väl bra och lugnande, omsocialdemokraterna fortfarande lägger in den gamla meningen i ordet generell.Vi har fått lära oss här i kammaren att socialdemokraterna ibland har bytt ettords innebörd. Man försämrade t.ex. för de pensionärer som behöver ligga påsjukhus och kallade det för en stor rättvisereform. Därför är jag inte alldeleslugnad, fast socialdemokraterna säger att det är den generella politiken somgäller. Destyrmedel som står till vårt förfogande för att uppnå en full behovstäckninginom barnomsorgen är, såvitt jag vet, bara två. Det är lagstiftning ochstatsbidrag. Jag tycker att det är bra att statsrådet nu säger attsocialdemokraterna kan tänka sig en lagstiftning. Jag tror att det helt enkeltär nödvändigt att använda lagstiftning som påtryckningsmedel på kommunerna. Menman bör också sfimulera kommunerna. Det menar vi att man skall göra med ettanordningsbidrag fill nybyggnad för barnomsorgen. Vi föreslår alltså 300 000kr. per avdelning inom barnomsorgen. Vi föreslår dessutom att det skallfinansieras med en ökning av barnomsorgsavgiften. Daghem är en lönandesysselsättning för samhället. Det är en verksamhet som bär sig själv. På såsätt, om föräldrarna får arbeta och ha barnen på dagis, får vi till samhälletin ökade statsskatter och arbetsgivaravgifter till våra socialförsäkringar, vifår kommunalskatt och landstingsskatt samt även ökad omsättningsskatt,eftersom föräldrarna kan handla mer. Närdet gäller det borgerliga förslaget till vårdnadsbidrag verkar det som ommoderaterna och nu också har hittat på ett nytt sätt att räkna. Jag kaninte få deras siffror att gå ihop. Jag läser innantill i det borgerligaförslaget att vårdnadsbidraget är . per barn och år. Det gör 1250 kr.i månaden. Enligt era egna uppgifter kommer barnomsorgskostnaderna att öka medminst . för att finansiera detta värdbidrag. Sedan får av barnomsorgskostnader, men vårdnadsbidraget skall ocksä beskattas. Hurman än räknar blir det högst . kvar , och det tycker jagknappast kan ge utrymme för någon valfrihet. Det räcker inte fill en dagligförkortning av arbetstiden. Anf.63 () replik: Jag uttryckte mig visst otydligt i mitt inlägg om att de friamedicinerna skulle vara kvar. Någon har uppfattat det som att epileptiker ocksåskulle vara förståndshandikappade. Så är det naturligtvis inte. Men det finnsen grupp förståndshandikappade som också är epileptiker. Det var derassituation jag ville belysa när jag försökte förklara för statsrådet att det ärviktigt att dessa medicinförmåner finns kvar. till den som är hemma och vårdar sitt barn tycker vi naturligtvis äralldeles för liten och orättvis. Men om vårt förslag - att en mamma kan bHanställd som dagbarnvårdare för det egna barnet - går igenom, kommerstörsta delen av denna grupp att försvinna, eftersom de dä har en anställningoch en lön som deras ersättning kan beräknas på. Jagskulle också vilja ta upp anställningssituationen inom vården och problemet attfå människor att orka arbeta inom värden. Vi har föreslagit att man skall sänkaarbetsgivaravgiften, och att de pengarna skall omfördelas och användas tillpersonalbefrämjande åtgärder. Vi tror att det är mycket viktigt att satsa påpersonalen inom vården och omsorgen, annars kommer vi snart inte att ha någonsom orkar arbeta där. Här behöver debatten om sex timmars arbetsdag förnyas ochtas upp till verklig prövning. Arbetstiderna inom vården är otroligt vikfiga.Jag tror att den som har bra arbetstider och bra arbetsförhållandeni övrigt stannar och trivs inom vården. Där behövs Prot. alltså en ordentligsatsning. Jag fick inget svar på min fråga fill statsrådet omden grupp som är ~ ,,,, , ,. , j"u*i.. Allmänpolitiskdebatt dagbarnvårdare och somhar sina egna barn med pa arbetsplatsen. ' Anf.64 Statsrådet : Social välfärd Jag har i den här debatten ställt enenda fråga till de borgerliga partierna med anledning av den grova kritik somde riktar mot föräldraförsäkringen. Innebär den krifiken att ni, om ni fingemakteii, skulle avskaffa föräldraförsäkringen? Jag har inte fått något svar.Jag kan bara tolka det beskedet som att det finns en överhängande risk för attså kommer att ske. BirgitFriggebos argumentering kring föräldraförsäkring och vårdnadsbidrag gjorde migfaktiskt riktigt förvånad. Om det är som jämställdheten, dvs. detgemensamma ansvaret, skulle kunna komma in, och där förutsättningarna då skullebli så mycket bättre för mammor och pappor, är det när barnen börjar bli litetstörre. Det är då det börjar bli intressant med föräldraförsäkring, därför attinkomstskillnaderna dess värre är så pass påtagliga mellan män och kvinnor idet svenska samhället. Ju fler månader det gäller, desto intressantare blirenligt min uppfattning inkomstbortfalls-principen. Därför tycker jag att BirgitFriggebo gjorde sig skyldig till en logisk kullerbytta i det resonemanget. Tilldetta med kommersialism och alternativ. Jag har, herr talman, i denna kammarefört flera debatter just i detta ämne. Jag har hört säga attför hans del är det helt acceptabelt att , och andrakapitalintressenter startar börsnoterade dagisföretag. Jag har haft anledningatt fråga , som då var företrädare för , vilkanyttigheter och skulle kunnatillföra barnomsorgen, som vi inte kan klara att tillföra inom ramen för deresurser och med den personal som vi har tillgång till. När varför han ville ge sig in på denna expansiva marknad, sade hanatt det var av rent affärsmässiga intressen. Det är detta som är grunden förmin oro. Jagär alldeles övertygad om att vi inom ramen för kommunernas åtaganden kan skapaförutsättningar och ge utrymme för personalens ambitioner att göra verksamhetenbättre. Personalen kan få mer att säga till om, få ökade befogenheter när detgäller både att planera och att genomföra idéer. Därmed får vi fram ett ökatengagemang och intresse hos vår personal. Varförvill vi socialdemokrater slå vakt om inkomstbortfallsprincipen iföräldraförsäkringen? Jag borde kanske för säkerhets skull summera de skälen.Det är egentligen två viktiga skäl. Det ena är att vi vill att aUasmåbarnsföräldrar, de med låga inkomster och de med höga inkomster,ensamstående och de som lever tillsammans, skall ha möjlighet att utnyttja dethär stödet. Det kan de, om den ersättning de får står i relation tiU detbortfall de får på sin inkomst när de är hemma. Men får de inte en sådanersättning, kan de inte vara hemma. Så enkelt är det. Det andra är detjämställdhetsskäl som jag nämnde , nämligen att 103 inkomstskillnaderna ärbetydande mellan män och kvinnor. Det kan vi gärna göra någonting åt i andrasammanhang, men här är det en reaUtet, och då behövs inkomstbortfallsprincipenför att inte familjen skall förlora på att mannen är hemma. Det har varit intressant att lyssna till den här debatten. Så värstmycket nya signaler var det väl inte från oppositionen heller, enligt minuppfattning. Vi arbetar nu målmedvetet vidare på att infria de löften som vihar ställt ut inom socialpolitiken. Vi har ju gjort ett stort åtagande inomfamiljepolifiken. Det är faktiskt på det sättet att det åtagandet innebär attvi måste tillföra ytterligare ungefär 10 miljarder till de insatser som riktarsig till föräldrar med små barn. Viskall fortsätta att utveckla välfärden, och vi skall göra det med den generellavälfärdspolitiken som grund. Det var mitt besked i början av den här debatten.Jag menar att den generella välfärden utgör vår största tillgång när det gällermetoder för att tiUerkänna varandra ett gott Hv. Det är ett erkännande som i såfall skall omfatta alla människor och som därför måste utformas pä många oHkasätt för att ge stöd i många olika livssituationer. Jagär medveten om att vi kommer att ställas inför krav på att förnya oss, att tany fart, att våga ifrågasätta det vi har, för att komma vidare. Jag tycker migha uppfattat signaler om att den viljan finns på många håll. Det är intressant,och det bör vi ta fasta på tillsammans. Jagvill säga att på ett område har ni nu chansen. Det gäller äldreomsorgen ochdess framtida organisation och uppläggning. Vi står inför mycket spännandemöjligheter när det gäller den framtida äldreomsorgen, möjligheter som vi harblottlagt genom äldredelegafionens arbete. Ni har representanter där. Se fillatt ni följer med och att era parfier kan ta ett ansvar för en ny och spännandeutveckling som ger oss stora möjligheter att göra äldremänniskors liv mer innehållsrikt och tryggare. Tredje vice talmannen anmälde att ,, Margö , och förste vice talmanIngegerd anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägderätt till ytterligare repliker. Debattenom social välfärd var härmed avslutad. Kammaren övergick till attdebattera miljöfrågor. Anf.65 (): Det har säkert under den här långa debattdagen på många olika sättframstått såsom alldeles klart att vi moderater känner oss bedriva vårpolitiska verksamhet med en mycket fast förankring i en fast ideologiskgrundsyn. Det ger oss fillfälle att belysa dagens problem med historiens ljus.Vi får därigenom en tydlig bild av vår framtid och kan finna lösningar somvilar på den utveckling som många människor i vårt samhälle medverkar till. Andragrupperingar, som kommer tUl tals i denna debatt, har ställt sig i ögonblicketsblixtbelysning och låfit sig bländas av motljuset. Profiler och problem belysesframifrån. Skuggor faller där inga skuggor skulle finnas. motljuset ger felaktigaperspektiv, små problem växer till oigenkännlighet. Ytterligare andragrupperingar söker sina lösningar i politiska dogmer som skapats ochformulerats i en annan tid och för att lösa andra problem än dem vi nu stårinför. Denmiljöpolitiska debatten i vårt land har i hög grad präglats av den häruppdelningen i tre debatterande grupperingar. Dengröna gruppen är den som jag velat beskriva som en grupp som ställt sig iögonblickets blixtbelysning och låtit sig bländas. Man har formulerat lösningarpå problem som-inte identifierats ordentligt och där förslagen icke vilar påhelhetens krav. Socialdemokratin har valt att använda sina dogmer, attåtervända till sin tilltro fill tvång, regleringar och hot. Miljöministerns talom piskan är ett avslöjande exempel på detta. Möjligen kan den miljödebatt som vi skall föra här föras i någotannorlunda tonläge än det vi var vana vid från sommarens valrörelse, kanskeberoende på att vi nu debatterar miljön . Den svenska sommaren ärde nordiska folkens största kärlek, och det var uppenbarligen lätt att spåra urtill övertoner i sommarens valrörelse och den miljödebatt som då fördes. Vimoderater vill gärna understryka miljöproblemens globala natur. Vi ser det såsom ett moraHskt ansvar inför det internafionella etablissemanget att vi intemedverkar till en miljöpolitik som exporterar våra miljöproblem. Vi får inteanvända vår nations rikedom för att fillgodogöra oss resurser som lämnar demiljömässigt sämre resurserna till de fattiga folken. Medjust den utgångspunkten är det ganska naturligt att i en sådan här debatt börjasitt inlägg med att ta fasta på den stora överensstämmelsen mellan vår moderatamiljöpolitik och den som rekommenderats av , som på FN:suppdrag skildrade de globala miljöproblemen och framlade sina sammanfattandeståndpunkter i en rapport kallad Vår gemensamma framtid. Det är påfaUande, herrtalman, med vilken stor träffsäkerhet träffat rätt, omman tillåter sig att göra en jämförelse mellan kommissionens resultat ochmoderat miljöpolifik. Låt mig peka på någrapunkter som vi så gärna understryker: Ekonomisk tillväxt är en grundläggandeförutsättning för en framgångsrik miljöpolitik. Fattigdom är en förstaförutsättning för miljöförstörelse. Ensäker och miljömässigt sund energiproduktion måste finnas och utvecklas påjorden. Hushållningmed miljöresurser är en del av en bärkraftig utveckling och en bärkraftigtillväxt. Utvecklingsländernasteknologiska nivå måste höjas. Det internationellasamarbetet på miljöområdet måste stärkas. har alltså lagt fast delsatt miljöproblemen tillhör vårt globala ansvar, dels att endast genomutveckling kan de globala miljöproblemen lösas. Det är orimHgt och fel och enmiljöpolifik som leder tUl tillbakagång att hejda utveckHngen, att tvinga denfillbaka. Människans historia har allfid präglats av utvecklingslust ochframåtanda. som skulletvinga den andan och den lusten tillbaka är en misslyckad miljöpoHtik. I detta globala anslag av miljöpolitiken är det självklartatt först peka på vårt ansvar för luften, för vår atmosfär, den som utgör allasvår livsbefingelse. Växthuseffekten har så diskuterats och har såmånga gånger förklarats att det inte skall föranleda några kommentarer från minsida . Jag vill endast understryka att moderata samlingspartiet i vårmiljöpolitik har gjort värnet av lufthavet till vårt främsta mål. Vi kan intetolerera att lufthavet besmittas av en ekologisk cirkel i obalans som störs avframför allt koldioxidutsläppen från fossila bränslen. Vi var verksamma för beslut att nå enbegränsning av koldioxidutsläppen i värt samhälle, och vi kommer att arbetavidare för att den polifiken genomförs på global basis. Såsom en del av dennavår inställning till koldioxidutsläppen är vi beredda att medverka fill attdet, såsom ett styrmedel, införs en beskattning av koldioxidutsläppen. Jaganvänder termen beskattning av det skälet att en koldioxidskatt varkenkorresponderar med någon prestation från den som använder bränslet eller kananvändas i reparativa syften. Jag tycker det är rimligt att då betrakta det somen skatt. Vi är vidare beredda att medverka fill att införa- pä sättsom vi sade under valrörelsen - miljöavgifter på oHka former av utsläpp. Menjag är angelägen att understryka att vi i de fallen talar om avgifter, icke omskatter som får gå in i statsbudgeten och där förbrukas för allmänna ändamål.Miljöavgifter måste tas ut såsom betalning för en prestafion och måste gå fillbakatill näringen, så att miljöavgifterna inte blir till kontraproduktivabelastningar på vårt näringsliv. Jag vill i detta sammanhang och mot slutet av detta förstaanförande gärna vända mig till miljöministern och ta upp till debatt en frågasom jag tycker är svår. I värt land arbetar nu dels en kommitté för indirektbeskattning, vars främsta uppdrag är att se över energibeskattningen, dels enkommitté som syftar till att utreda och föreslå införande av olika former avmiljöavgifter. Dessa båda kommittéer är ju egentligen två skattekommittéer, ochdet huvudsakliga området för bådas verksamhet är energiproduktion. Då frågar man sig: Kan det vara rimligt att, såsomdirektiven från miljöministern talar om, bedriva miljöavgiftsutredningen såsomen separat utredning, där man eftersträvar att vissa mål skall uppnås medmycket kort varsel, som en annan utredning driver frågan om införandeav bl.a. mervärdeskatt på energiprodukfion? Det gör det möjligt att dessa tvåkommittéer kommer till olika slutsatser eller att en kommitté kommer till enslutsats och att den slutsatsen kort därefter föranleder att den andrakommitténs hela arbete omintetgörs. Vore det, trots önskemålet att driva dessa frågor med storskyndsamhet, ändå inte möjligt, fru statsråd, att företa en fusion mellan debåda utredningarna såvitt gäller energiproduktionens område, så attmiljöavgiftskommittén och energiskattekommittén fillsammans kunde medverkatill en samlad bedömning av energibeskattningen? Vi moderater vill inte se attskattetrycket i vårt land höjs, så att säga oförberett och som en överraskning.