prot · GC0946 · 1988-12-31 00:00:00 — Åtgärderna skall delvis vara enbegränsning av oönskade utsläpp, delvis vara en sfimulans till ökad aktivitet. Jagär också fullständigt ense med om att vi måste ha ett mål. Vimåste försöka få ett mål som kan nås. Men det skall man göra mera genom att ökaansträngningarna än genom att sänka målet. Om vi nu har det mål som riksdagenvid förra beslutade om, nämligen att koldioxidutsläppen inte skallöka, är det ett fint mål som man måste arbeta hårt för. Att göra det utan någonsom helst påfrestning på den personliga bekvämligheten tror jag knappt ärmöjligt. Jag ber attåterigen få yrka bifall till våra reservationer, där vi fakfiskt försöker Hnjeraut hur järnvägstrafiken skall kunna stödjas och hur flygtrafikens oönskadekonsekvenser skall kunna begränsas. Anf.49 (): inlägg vittnar om både god vilja och en viss förvirring.Han påstod att något parti vill slopa elproduktion. Såvitt jag vet haringet parti i hävdat något sådant. Jag förmodar att syftarpå att vill avveckla kärnkraften . Men dethänger ihop med att kärnkraften är mycket farlig. Den är ytterstmiljöfarlig,.Den är farlig som en säkerhetsrisk och den kan hota prakfiskttaget allt liv på denna jord. Omman satsar på tåg; som är fio gånger mer energieffekfiva per personkilometer, istället för flyg, är det en förbättring. Elmotorn är tre fyra fem gångereffekfivare än en vanlig förbränningsmotor. Det betyder att om man tar detbränsle som används för flyget och gör elkraft av det, kan man köra femgånger längre med järnvägen, dvs. i transportsträcka räknat. Man vinner alltsåi transport genom att satsa på energieffektiva transporter. Flyget fillhör deminst energieffekfiva transporterna, NicGrönvall antyder att järnvägen kanske inte är så miljövänlig i alla fall,eftersom det tar så oerhört att åka med den. Det tar faktiskt inte såoerhört . Rör man sig inom en 40-50 mils radie är ofta just järnvägenlika snabb eller snabbare än flyget. Om flyget vinner är det på marginalen. Närman åker med järnvägen kan man få effektiv arbetstid. Där kan man ha enarbetsplats. Det finns tillgång till telefon, och man kan göra något effektivtav tiden. När man åker flyg sitter man fast i flygbussar och i trånga säten, ilånga köer på flygplatser osv. Man kan alltså inte göra nägot. Detta försämrarpå många sätt, inte minst ekonomiskt. Jaghar förstått att inte tycker om pålagor och bördor. Vem gör väldet? Han vill i stället tala mer om stimulans. Men skall det ske stimulansmåste pengarna hämtas någonstans. Det kostar att gynna en viss utveckling. Varskall man hämta de pengarna från? Vi i pläderar för att man skalllägga på en skatt på flygbränsle och på flyget som sådant, som skall göra attflyget bHr mer konkurrensneutralt i förhållande till t.ex. vägtrafiken. På detsättet får vi in pengar, som vi kan använda för att stimulera en miljövänligareutveckling av transportslagen. Vi vet att det finns vissa transportslag, bl.a.järnvägen, som har mycket goda förutsättningar att bli extremt miljövänliga.Redan när man jämför miljövänligheten mellan flyg och järnväg, är detmånga potensers skillnad i miljöeffekter -även om man räknar med att elenskulle komma från oljekondenskraftverk e.d. NicGrönvalls allmänna argument borde egentligen tala för de reservationer som jaghar yrkat bifall till tidigare och vari krävs att man skall använda resurserbättre, använda energin effektivare, få bättre ekonomi och kunna få loss pengarför att satsa på sådant som ger en god teknisk och ekonomisk utveckling ilandet. 1988/89:4615 december 1988 Prot.1988/89:46 15 deceinber 1988 Miljöskatt på inrikes flygtrafik 50KJELL (): Betänkandet som vi nu diskuterar handlar ommiljöskatter, eller miljöavgifter som vi föredrar att kalla det, på inrikesflygtrafik. Jag blev litet betänksam när man började åka tåg i debatten. Närman nu har hamnat i en kärnkraftsdebatt, blir jag ännu mer betänksam. Jag vill inte i onödan förlänga debatten, men först ochfrämst tycker jag att påstående om att vi är mycket för pålagoroch bördor är dumt. Vi är från sida för marknadsekonomiska systemgenom vilka man får den styrning man eftersträvar. Detta gör att vi anser har anledning att se över hela den beskattning som vi har påenergiområdet, eftersom beskattningen är så utformad att den inte ger någotincitament fill miljöförbättringar. Detsamma gäller koncessionsförfarandet iden form som det har . Med ett koncessionsförfarande kompletterat medmiljöavgifter, avgifter på de utsläpp som man får lov att göra enligtkoncessionen, är det uppenbart att det uppstår ett ekonomiskt incitament. Vi har ett sådant fall som är relaterat i debatten i dag.Jag vet inte om var här i kammaren när - medreservation för siffrorna - talade om att inrikesflyget hade investerat 30milj. och att man räknade med en driftskostnad på 7-11 milj. kr., men nu genom de här avgifterna räknar med en besparing på 25 milj. kr. Det ärju ingen real ekonomi i detta, men det är alldeles uppenbart att företagen medsådana ekonomiska överväganden kommer att bli mycket intresserade av att göraförbättringar för miljön. Detta, , är det enda som vi är ute efteri den här debatten, och jag tycker därför att vi kan hålla den lugn och sansad. 51 (): Det finns få tillfällen då jag känt mig merlugn och sansad än vid detta fillfälle. När det gäller frågan om man skall ha stimulanser ellerinte så vill jag gärna säga till att den som tar mycket högaavgifter från någon självfallet inte ökar denne någons beredvillighet attspendera resurser på områden som är angelägna men där man inte längre har rådmed dessa insatser. Det är därför som jag menar att tanken på en återföring ien eller annan form till den industrisektor som man vill stimulera attgenomföra miljöförbättrande åtgärder är mycket rimlig. Det är en mycket rimligtanke, och framför allt en tanke som kan föra till det mål vi allaeftersträvar. Jag håller nog med att vi inte skall göra detta till en trafikdebatt, och jag avbryter därförnu mitt inlägg. 52KJELL (): Det är bra att vall är lugn ochsansad, det uppskattar jag mycket. Men när han säger att det handlar om myckethöga avgifter tycker jag ändå att det fakfiskt är att ta i. När det gäUer dehär avgifterna handlar det ändå om ett påslag på biljettpriset som rör sig omtioöringar. Det är fråga om tioöringar och inte kronor, och avgiften påbiljettpriserna häller sig inom någon kronas ram, och det kan ju inte varakatastrofalt. Däremot tror jag att detta fakfiskt kan vara mycket värdefulltför miljön. Det finnssedan också en principiell skillnad i uppfattning mellan och mig när detgäller frågan om att föra tillbaka medel till näringen. Vi i ärinte dogmatiska motståndare till detta, för det kan finnas situationer då detkan vara bra. Men det kan också ligga en fara i detta om en bransch ser att detman betalar in får en direkt koppling till det man erhåller. För en kronasutlägg så får man tillbaka en krona. En sådan direkt koppling brukar vi normaltanvända oss av när det är fråga om avgifter. Detta måste man naturligtvis varalitet grand försiktig med. Det förtar på något sätt litet av den verkan manvill uppnå om man får en sådan direkt koppling. Åndringav uppbörden av bingoskatt, m.m. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om skatteutskottets betänkande 15.) Kammaren övergick till att debatteraskatteutskottets betänkande 11 om ändring av uppbörden av bingoskatt, m.m. Ändring av uppbördenav bingoskatt, m.m. 53 HUGOHEGELAND (m): Vid behandlingenav prop. 1987/88:141 om bingoskatt föreslog en del ändringarsom regeringen nu sökt efterkomma i prop. 1988/89:28. Vi i moderatasamlingspartiet föreslog att bingoskatten helt skulle slopas för att man därmedskulle stärka de ideella organisationernas möjlighet att egenfinansiera sinverksamhet. Vi har inte ändrat vår uppfattning, eftersom de skäl som motiveradevår uppfattning kvarstår. Poängen med vårt förslag är nämligen attidrottsföreningars och andra ideella föreningars möjlighet tillsjälvfinansiering då skulle klart öka. Däremot har vi ingenting att invända motatt en avgift tas ut vid fiUståndsgiv-ningen i syfte att täcka de kostnader somden processen medför. Vihar tyvärr nu inte möjlighet att yrka avslag på regeringens förslag tillbingoskatt. Av för oss förborgade skäl har nämligen utvecklats en praxis iriksdagen som innebär att vi är förhindrade att framställa ett sådant yrkande.Vi anser oss emellerfid kunna uppnå samma syfte genom att yrka att bingoskatt skallutgå på spel med penningvinster som överstiger 10 milj. kr. Partiets listkringgår därmed praxis. Vianser också att vi har saklig grund för vårt yrkande. Lotteriutredningenföreslog nämligen att man skulle slopa bingoskatten, eller i varje fall sänkaskatten till av den faktiska omsättningen. Regeringen gjorde, beklagligtnog, tvärtom och föreslog en skatt på , vilket enligt vår bestämdauppfattning skulle ha fler negafiva och märkliga effekter för föreningarna.Majoriteten i visade dock i det avseendet ett något bättre omdöme ochbeslöt att fastställa skatten till av den faktiska omsättningen. Vidarekrävde att regeringen skulle lägga fram ett nytt förslag,innehållande förenklingar vad beträffar redovisningen av skatten. Men deförslag som vi nu har på bordet innebär, tyvärr, att de av fastlagdariktlinjerna för dessa förenklingar inte har fullföljts. Först efter enprövning i varje särskilt fall skall kunna medge enförlängning av redovisningsperioderna. Även om beviljar enförenings 4 protokoll 1988/89:46 Åndringav uppbörden av bingoskatt, m.m. ansökan om förlängning,kommer föreningen i regel att tvingas avge dubbelt så många deklarationer somriksdagen tänkt sig. Jagvill också betona att bingoskatten strider mot det syfte som låg till grund föromläggningen , nämligen att underlätta för de ideella organisationernaatt själva klara sina ekonomiska problem. Från statsfinansiell synpunkt saknarbingoskatten betydelse. Till yttermera visso kommer även frånskatteadministrafiv synpunkt en skatt av detta slag att framstå mer som enbelastning än som en inkomstkälla för staten, vilket också riksskatteverketframhållit. Medhänvisning till vad jag nu har sagt, fru talman, yrkar jag avslag på utskottetshemställan i skatteutskottets betänkande 11 och bifall till reservafionen.Skulle nu bifalla vårt yrkande, skulle hela svenska folket fåanledning att utropa bingo, även om en del, i likhet med mig, aldrig deltagit idetta populära spel. Anf.54 (): Den fråga som vi här behandlar kan, som påpekade, sägasvara en komplettering av de många och omfattande förändringar i lotterilagensom fattade beslut om och som skall träda i kraft den 1januari 1989 och vilkas syfte är att ge folkrörelserna ökade möjligheter attskaffa sig inkomster genom lotterier. Det skall bl.a. ske genom att de bättreskall kunna hävda sig i konkurrensen med de stora statliga lotterierna. Vi vetju alla vilken betydande inkomstkäUa som lotteriverksamheten, och framför alltdå bingoverksamheten, utgör för många föreningar. Det handlar faktiskt förnärvarande om ca . Beslutet innebär också när detgäller bingo att det nu blir tillåtet med penningvinster på upp till ett halvtbasbelopp och att endast spel där det förekommer penningvinster skallbeskattas. Skatten blir av inkomsten, i enlighet med beslut. Detförslag som läggs fram berör endast reglerna för redovisning av skatten.Förslaget innebär att i särskilda fall skall kunna förlängaredovisningsperioderna från nuvarande . Därmedtillgodoses ett krav från om förenklingar i redovisningen avbingoskatten. reservafion återkommer med sitt gamla krav på avskaffande avbingoskatten. Som här påpekade har det dock av formella skäl fåttformen av ett yrkande om att skatt endast skall utgå vid penningvinster på över10 milj. kr. Skatteutskottetfinner emeUertid i detta sammanhang inte anledning att ompröva den skattesatssom har beslutats och som ännu inte har trätt i kraft. Kulturutskottetgör samma konstaterande. Jag ber att få yrka bifall fillskatteutskottets hemställan och därmed avslag på reservationen. SS (): Det är som kammaren behandlar bingoskat-tén. Förstagången var när vi behandlade frågan om det skulle vara skatt eller inteoch hur stor skatten i så fall skulle vara. En majoritet här i beslutade att viskall utta skatt på bingo och att skatten skall vara . Kulturutskottetarbetade med frågan om storleken på skatten. Vi lyckades träffa enöverenskommelse som innebar att regeringens förslag fick ge vika. Det blev ensänkt skatt i förhållande till regeringens förslag. Det har varit fill frommaför föreningarna. Dennagång skall vi behandla frågan om hur skatten skall tas ut. Den frågan är litetknepigare. Jag kommer att hålla mig något till kulturutskottets betänkande.På grundval av en genomgång av hur marknaden ser ut för bingospelet har vikunnat konstatera att beloppsgränsen på 1,5 milj, kr. som gäller för att manskall få redovisa i sexmånadersperioder är väl lågt satt, med hänsyn till attdet finns s.k. bingoallianser. Utskottethar sagt att de stora allianserna har resurser och möjligheter att redovisavarannan månad. De är i flera fall närmast att jämföra med företag. Det finnsexempel på stora allianser som uppnår omsättningar på inemot 100 milj. kr. Detfinns emellertid också bingoallianser som är mycket små. Sådana allianser gerde små föreningarna möjligheter. De har gått ihop på de mindre orterna där detkanske inte finns så många föreningar. Man har försökt samverka för att uppnåfördelarna av att även på mindre orter kunna erbjuda det här spelet fill sinamedlemmar och andra intresserade, samfidigt som man kan konkurrera med de storaallianserna på andra håll i landet. För de små alliansernas skull hade det varitbra om man kunde höja beloppsgränsen: Manhar tyvärr inte uttryckt sig särskilt klart i skatteutskottets betänkande. Jagpåstår inte att skatteutskottets betänkande motsätter sig en sådan häruppräkning, för det gör det inte. Det sägs däremot i ganska vaga ordalag attdet finns möjlighet för att vidta sådana justeringar. Viskulle önska att det hade funnits en starkare skrivning på den här punkten,eftersom det skulle ha varit betydligt bättre för föreningarna. Man vet nu interiktigt hur detta kommer att behandlas. Centernsledamöter har i ett särskilt yttrande påpekat detta, men eftersomutskottsskrivningen är av sådan art har vi inte tyckt att vi skulle reserveraoss mot skrivningen. kommer att noga följa tillämpning. Manskall nog inte bli förvånad om frågan om bingoskatt dyker upp iriksdagen igen. På grund av den värdeförsämring som sker kommer man ganskasnabbt över gränsen på 1,5 milj. kr. I kulturutskottet medverkade tillatt vi fick en sänkning av bingoskatten. På samma sätt kommer vi att agera föratt man skall få minskade pålagor och en förenklad administration för vårafolkrörelser. Slutligen vill jag uppehålla mig något vid ochmoderaterna som säger att man bör ta bort bingoskatten eller åtminstone inte haskatt på penningvinster under 10 milj. kr. När vi behandlade lotterierna ikulturutskottet föreslog vi från sida att folkrörelserna skulle kunnafå ha . i penningvinster och att det skulle vara skattefritt.Moderaternas förslag var att man inte skulle ha någon begränsning av beloppet,men att hela beloppet däremot skulle beskattas. Det är således inte riktigträtt och konsekvent resonerat av i det här fallet. Man vill inte hanågon skatt på bingo, men man vill ha skatt på folkrörelsernas Åndringav uppbörden av bingoskatt, m.m. Arvs- och gåvoskattelagstiftningens territoriellaomfattning, m.m. lotterieromde har penningvinster. Från sida har vi därför inte kunnat gå med på attta bort bingoskatten. Vi håller en konsekvent linje. Vi tar ut skatt över ettvisst belopp. Med det anförda vill jag yrka bifall fillskatteutskottets hemställan. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om skatteutskottetsbetänkande 15.) Kammaren övergick till attdebattera skatteutskottets betänkande 15 om arvs- och gåvoskattelagstiftningensterritoriella omfattning, m.m. Arvs- och gåvoskattelagstiftningens territoriellaomfattning, m.m. 56KARL-GÖSTA (): I skatteutskottets betänkande nr 15 behandlasen proposifion angående arvs- och gåvobeskattningens territoriella omfattning.Det innebär att skattskyldigheten i enlighet med vad som i de flesta fallgäller utomlands skall bygga på en domicilprincip. Svensk arvsskatt skall iprincip endast tas ut efter personer som vid sitt frånfälle hade hemvist här.På motsvarande sätt skall svensk gåvoskatt endast utgå om givaren har svenskthemvist. Enligt skatteutskottets majoritet kommer emellertidSverige att behålla sitt skatteanspråk om den avlidne eller givaren var svenskmedborgare eller gift med en svensk medborgare och utflyttningen skett senareän fio år före dödsfallet eller gåvotillfället. Dessutom beskattas alltid vissegendom som är lokaliserad här. Vid en internationell jämförelse är arvs- ochgåvobeskattningen mycket hög i vårt land. Det är därför angeläget att dennabeskattning anpassas fill en från internationell synpunkt godtagbarnivå. En övergång fill domicilprincipen försvåras av den i mycket högaskattenivån. Eftersom skattskyldighet aUtid råder för sådan egendom somär lokaliserad här, är det orimligt att oinskränkt skattskyldighet skall rådaunder , då någon i samband med utflyttningen ur riket avhänt sig all sinegendom här och därmed inte har någon anknytning kvar i landet. Den föreslagnaspärregeln i kombination med att s.k. inskränkt skattskyldighet i vissa fallförekommer ger staten en betydande överkompensation. I avvaktan på en ijämförelse med andra länder betydligt mindre konkurrenssnedvridande arvs- ochgåvobeskattning bör övergången fill domicilprincipen kompletteras med en s.k.spärregel för att bestämmelserna inte skall kunna kringgås. Vi anser emellertidatt det är fullt tillräckligt att uppnå detta mål genom att vad beträffar arv fastställaen tidsfrist omfattande och vad beträffar gåva . Gåvobeskattningenkommer därmed när det gäUer tidsperioder att sammanfalla med reglerna inominkomstbeskattningen. Det innebär givetvis en enklare hantering. Det är direkt stötande som utskottet föreslår attspärregeln även skall gäUa utländsk medborgare som är gift med svenskmedborgare. Även den som efter utflyttningen från ingår äktenskap medsvensk medborgare omfattas av spärregeln.Det innebär således att skattskyldighet föreligger i under entioårsperiod efter utflyttningen. Eftersom svensk skattelagstiftning går iriktning mot individuell beskattning är förslaget även av detta skäl mycketstötande. Det kommer naturligtvis dessutom att medföra ökat krångel. Desvenska dubbelbeskattningsavtalen i vad gäller arv och gåva utarbetasregelmässigt i enlighet med av upprättat modellavtal. Enligt artikel 7 idetta avtal beskattas andel i bostadsrättsförening, bostadsförening ellerbostadsaktiebolag, rätt till royalty och periodiskt utgående förmån frånegendom i hemvistlandet. På samma sätt torde svenska aktier och andelar isvenska ekonomiska föreningar, bolag, akfiefonder och rederier beskattas. Viden övergång till en internafionell beskattningsprincip bör lagstiftningenockså anpassas till vad som i huvudsak gäller i andra länder. Eftersom den typav egendom som jag räknade upp beskattas i hemvistlandet, finns det ingenanledning för att avvika från denna princip, särskilt som kommandedubbelbeskattningsavtal med stor sannolikhet kommer att innehålla en sådanklausul. Med det sagda, fru talman,yrkar jag bifall fill reservafionerna 1,3,4 och 5. Arvs-och gåvoskattelagstiftningens territoriella omfattning, m.m. 57 (): I skatteutskottets betänkande 15 behandlas regeringens proposifion omändringar i arvs- och gåvoskattelagstiftningen. Huvudförändringen ipropositionen är att nationalitetsprincipen ersätts av domicilprincipen,vilket innebär att den skattskyldiges hemvist blir avgörande för var skattenskall betalas. Närdet gäller gåva innehåller proposifionen också den förändringen att det ärgivarens och inte som gåvotagarens bosättning som skall vara avgörandeför skattekonsekvenserna. Det betyder alltså att om arvlätaren vid sin dödeller givaren vid gåvotillfället var bosatt eller stadigvarande vistas iSverige skall skattskyldighet föreligga i . Bådadessa förändringar tycker vi i är bra, och vi stöder dem. Men ipropositionen finns också ett förslag om en spärregel gällande en tioårsperiod,vilket innebär att en svensk medborgare i arvs- och gävoskatte-hänseende skallanses bosatt här för utflyttningen. Till detta kommer attmotsvarande skall gälla utlänning som är gift med en svensk medborgare. Ingenav dessa regler anser vi rimlig. Detbetyder att en svensk medborgare som flyttar till ett annat land ändå skall anses bo i . Om skattskyldigheten kvarstår för svenska medborgarei , innebär det att man i fråga om arvs- och gåvobeskattningen villinföra en ordning som avviker från utflyttningsregeln i inkomstskattelagstiftningen.Där finns en kvardröjande svensk beskattningsrätt om att en svensk medborgaresom utreser från skall anses bosatt här från utresedagen. Vii tycker i och för sig att man måste ha någon sortsutflyttningsregel, annars kan ju någon som levt och verkat här i Sverigereglera inte minst gåvoskatten men även arvsskatten genom en kortare vistelse iett lågskatteland. Vi tycker alltså att det måste finnas något slagsvarakfighet i flyttningen från för att svenska skatteregler skall Arvs- och gåvoskattelagstiftningens territoriellaomfattning, m.m. upphöraatt gälla, och där anser vi att just samordningen med inkomstskattelagstiftningenär rimlig. Vi har därför i reservationerna 2 och 3 yrkat attutflyttningsregeln skall begränsas till att avse . När det sedan gäller förslaget att utflyttningsregelnockså skall avse utlänning som är gift med svensk medborgare, så handlar det ompersoner som varken är svenska medborgare eller är bosatta här. Just dennasituation kommer alltså att direkt strida mot huvudregeln i förslaget. Dessutomär vi i folkparfiet mot alla former av sambeskattning och har länge arbetat föratt de rester som finns kvar av sambeskattningen i t.ex.förmögenhetsskattelagstiftningen skall avskaffas. Vi kan därför inte acceptera att ett nytt område skall bliföremål för ett nytt slags sambeskattning. Dessutom anser vi att olikasamlevnadsformer skall behandlas så lika som möjligt. I regeringens proposifiongäller regeln gifta men inte sambor. Det betyder att det blir en typ avstraffbeskattning för äktenskap när det gäller utflyttningsregeln. Det är intesärskilt svårt att utifrån propositionens förslag konstruera bisarraskattesituationer. Tänk er en som bosätter sig i . Vi utgårifrån att hon är förmögen. Hon träffar en svensk man och gifter sig. Straxefter flyttar de till . i sitt hemland kommer hon på atthon vill ge bort en gåva till en anförvant i . När detta är genomförtanser vi i att vi skall ha beskattningsrätten för den gåvan. Exemplen av detta slag kan bli många. Förutom det bisarrai situationen är det dessutom ett svårt kontrollproblem. Hur skall vi kunnahålla efter att alla de som skall betala skatt hit verkligen gör det? Den härtypen av regler, som dels är svårkontrollerade, dels ger synnerHgen säregnaresultat, anser vi i inte att man skall ha. Därför yrkar vi ireservation 4 avslag på just detta. Jag yrkaralltså bifall fill reservafionerna 2, 3 och 4. 58LISBETH STAAF-IGELSTRÖM (s): I skatteutskottets betänkande nr 15 föreslåsändrade regler för arvs- och gåvoskattelagstiftningen avseende beskattningensterritoriella omfattning m.m. Enligt gällande rätt föreligger skyldighet att erläggaarvsskatt för all egendom inom och utom , s.k. oinskränktskattskyldighet, om arvlåtaren är svensk medborgare. Oinskränkt skattskyldighetföreligger också för egendom som efterlämnas av utlänning som vid sin död varbosatt i . För annan utlänning föreligger s.k. inskränktskattskyldighet, vilket innebär att arvsskatt endast tas ut för viss särskiltuppräknad egendom som är lokaHserad fill eller eljest har särskildanknytning hit. Vid inskränkt skattskyldighet gäller särskilda regler omavdragsrätten för skulder.