prot · GC0918 · 1988-12-31 00:00:00 — Relativt snart stod det klart att skrotningspremien endasträckte till att täcka kostnaderna för själva omhändertagandet av en skrotbilsom genom ägarens försorg transporterats till bilskrotaren. Eventuellatransportkostnader täcktes inte. Dessutom reducerades premien i vissa fall pågrund av obetald vägtrafikskatt eller kilometerskatt för skrotbilen. Dettaoaktat bibehölls avgifts- och premienivåerna oförändrade ända tills , dåde höjdes från 250 fill . (SFS 1988:76). För att bibehålla skrotningspremiens ursprungliga värdesom stimulans för ägaren av en skrotbil skulle den ha behövt höjas till närmare900 kr. jämfört med konsumentprisindex. Det är naturligtvis fortfarande lika angeläget attmotverka att det ter sig förmånligare ur ekonomisk synpunkt att göra sig av medbilvrak på annat sätt än genom att lämna dem till auktoriserade bilskrotare.Dessutom finns andra skäl som talar för en större höjning av skrotningspremien. De bilar som närmar sig skrotningsstadiet är avårsmodellerna och tidigare. De är väsentligt sämre från miljösynpunkt änsenare årsmodeller. Avgasreningen på årsmodellerna innebär endast enbegränsning av utsläppen av koloxid och kolväten, och de tekniska lösningarbilindustrin använde sig av medförde i vissa fall t.o.m. något ökade utsläpp avkväveoxider. Årsmodellerna och har inga som helstavgasrenande anordningar. Prot.1988/89:18 Man kan på goda gmnder utgå ifrån att många av dessa äldrefordon 7 november1988 är i dåligt skick såväl traifksäkerhetsmässigt som frånutsläppssynpunkt på TTi ] ' grund av eftersatt underhåll. Meddelandeom inter- = , . Det rörsig om totalt drygt 200 000 bilar av årsmodellerna och tidigare samt ca600 000 bilar av årsmodellerna . En väsentlig höjning av skrotningspremienskulle sfimulera till en skrotning av dessa i snabbare takt, vilketskulle leda till såväl en snabbare minskning av miljöföroreningarna fråntrafiken som en förbättring av trafiksäkerheten. skrotningspremienbättre tjäna sitt ursprungliga syfte. Medhänvisning till ovanstående vill jag fråga kommunikationsministern: Är kommunikationsministern bereddatt höja skrotningspremien för att stimulera ägare fill skrotbilar att lämnadem till auktoriserade skrothandlare? Vilka åtgärder är kommunikationsministern beredd att vidtaför att minska antalet bilvrak i naturen? 1988/89:49 av () till socialministern omåtgärder för att styra socialförsäkringens resurser, m.m.: Svenskarna allt sjukare? Aktuell statistik frånriksförsäkringsverket visar att antalet sjukanmälningar ökat kraftigt under deåtta första månaderna 1988 jämfört med . iår ökade exempelvis antalet sjukskrivningar jämfört med samma tidförra året. Antalet ersatta sjukpenningdagar ökade från 53,7 miljoner till 55,1miljoner dagar jämfört med samma period förra året.Sjukpenningutbetalningen ökade från till15,. Den nya tim- och deltidssjukpenningen har enligt vissakällor gett effekten att det lönar sig bättre att vara sjukskriven än attarbeta. fäste den 2 novemberuppmärksamheten på att kontroll av sjukskrivna mer ellermindre är avskaffad. Av de tidigare 148 tjänsterna för sjukkontroll finns numeraendast sju kvar. I finns inte en enda! Kassan har visseriigen fortfarande en kontrollfunktion menden mycket stora arbetsbelastningen med det nya sjukpenningsystemet är en avorsakerna till att sjukkontrollen praktiskt taget legat nere . Att bristande kontrollmöjlighet från kassans sidaföreligger i när antalet sjukskrivningar ökar och sjukskrivningen t.o.m. börjat användas som ett "strejkvapen" uppfattas naturligtvis av många som bådeoroväckande och anstötligt. Att kräva läkarintyg tycks numera vara enda möjligheten till kontroll - en möjlighet som orsakat bråk mellan staten och , vissa myndigheter. Vi kan alltså konstatera att sjukskrivningarna ökar starktsamt att möjligheten till missbruk av sjukförsäkringen är uppenbar och attkassans möjligheter till sjukkontroll knappast existerar. Rehabiliteringsverksamheten vidförsäkringskassorna fungerar inte alls som den borde. Den ligger i prakfikennästan helt nere inom arbetsskadeförsäkringen på grund av de mycket långahandläggningstiderna (i första instans). Ändå är det de långasjukskrivningarna som orsakar de sjuka onödigt lidande och förtidspensioneringoch samhället de högsta kostnaderna, såväl inom sjukförsäkrings- sompensionssystemen. De rehabiliterande åtgärderna borde alltså högprioriteras. personal har en ansträngdarbetssituafion, bl.a. med en mycket komplicerad sjukförsäkring fördeltidsanställda och framför allt med en arbetsskadeförsäkring som många anserhar överlevt sig själv i sin nuvarande utformning. Denna försäkring ger endast10 % utöver sjukförsäkringen före skatt men kräver enorma resurser såvälekonomiskt som personellt. Trots de förstärkningar beviljat behövsdet enligt 500 ytterligare anställda enbart föratt hålla ärendebalansen i schack. Antalet oavgjorda ärenden var över 72 000 iapril 1988. Arbetsskadefonden har ett underskott på ca ochbehovet av höjningar av arbetsskadeavgiften på har nämnts. En kritisk bedömare måste fråga sigom det inte sker en misshushållning med de resurser som står till förfogandeinom socialförsäkringsområdet. Detta gäller såväl ekonomiska som personellaresurser. Kostnaderna ökar mycket kraftigt inom vissa socialförsäkringar.Resurser och åtgärder sätts knappast in där de bäst behövs. Vissöverkompensafion tycks kunna förekomma inom vissa områden, t.ex. inomsjukpenningförsäkringen, medan mycket angelägna åtgärder, t.ex. rehabiliteringav långtidssjukskrivna och unga förtidspensionärer, är satta på undantag. Med stöd av det ovan sagda vill jag till socialministerGertrud ställa följande frågor: Vilka åtgärder har socialministernvidtagit i anledning av de alarmerande uppgifterna om en tilltagandesjukskrivningsfrekvens och missbruket av sjukförsäkringen som ettkonfliktvapen? Avser socialministern att komma med förslag fillriksdagen, som är ägnade att minska utgifterna och styra socialförsäkringensresurser dit de bäst behövs? Kommer enny arbetsskadeutredning att tillsättas ? Vilkaåtgärder kommer för övrigt att föreslås? 1988/89:50 av () till justitieministern omstatens skadeståndsansvar vid fel eller försummelse vid myndighetsutövning: Balansen mellan en enskildmedborgare och staten har efterhand rubbats till den enskildes nackdel.Gällande lagstiftning om skadestånd ger inte tillräckligamöjligheter till ersättning åt enskilda medborgare som drabbats av felaktigamyndighetsbeslut. I uppmärksammade fall har enskilda medborgare till följdav ingripanden, som senare visat sig vara obefogade, lidit stor ekonomiskskada. Den ersättning de erhållit har varit av orimligt låg omfattning, om allsnågon. Särskilda problem vållar i detta avseende betalningssäkringslagen.Lagstiftningen infördes för att ge myndigheterna möjlighet att"säkra" tillgångar hos personer på vilka staten bedöms ha, eller få,stora skattefordringar. Formerna för hur beslut om betalningssäkring fattasmåste ändras. Framför allt bör besluten omprövas . Den viktigasteåtgärden är emellertid att staten åläggs fullt skadeståndsansvar i i de fallnågon lider skada till följd av en felaktig betalningssäkring. Även i den normala skatteprocessen har staten ett kraftigtövertag gentemot den enskilde medborgaren. Det är staten som stiftarskattelagarna och genom myndigheterna tillämpar och tolkar dem. Föratt stärka den enskildes ställning måste en ovillkorlig rätt till ersättningför processkostnader införas i de fall skattebetalaren vinner målet. Även närman enbart delvis vinner målet resp. förlorar det bör ersättning kunna utgå,särskilt i de fall det rört sig om en svårtolkad lagstiftning eller mål somdrivits i syfte att skapa prejudikat. Mot dennabakgrund vill jag fråga justitieministern: Avserregeringen genomföra förändringar i skadeståndslagstiftningen så att enskildamedborgare kan erhålla rimliga skadestånd till följd av felaktigmyndighetsutövning? Avserregeringen lägga fram förslag om rätt till skadestånd vid felaktiga beslut ombetalningssäkring? Avserregeringen lägga fram förslag om ersättning för processkostnader iskatteprocessen då den skattskyldige vinner ett mål och möjlighet tillersättning även i andra fall? 1988/89:51av () till finansministern om omtaxering av mögelskadadefastigheter: Ett ämne som rör mögeldrabbadesekonomi är frågan hur värdereduktion för mögel- och/eller fuktangripnabyggnader och lokaler skall göras vid fastighetstaxering. Det är alldelesomöjligt och stridande mot rättvisan att ange schablonregler för sådan reduktion.Endast ett tillvägagångssätt är försvarbart, nämligen att värdeminskningbaseras på handlingar där deklarant, som vill åberopa sådant angrepp försänkning av taxeringsvärde, obligatoriskt måste tillfastighetstaxeringsnämnden, eller lokala skattemyndigheten, insända bevis påmögel- och/eller fuktförekomsten och dess omfattning liksom ursprunget tillskadorna liksom en kopia av programmet för skadornas avhjälpande ochkostnaderna härför. Det är viktigt att inga fria eller falska påståenden skallleda till värdeminskningar, och det är nödvändigt att reduktionen står idirekt proportion till angreppens och skadornas karaktär och omfattning.Dessutom skall sane- ringsprogrammetinnehålla adekvata och bestående åtgärder. Vissa slag av mögel- och fuktangrepp är lätta att saneraoch minskar blott fastighetens värde med ringa belopp, medan å andra sidanflertalet mögelfall föranleder saneringsutgifter på mellan 150 000 och 300 000kr. Vissa hus måste utrymmas för mycket såsom obeboeliga på grund avmögel och medföljande hälsofara och för att hälsoskyddsnämnden förklarat demvara sanitär olägenhet. Dessutom har det vid geologiska undersökningar visatsig att vissa fastigheters tomtmarker är av sådan beskaffenhet att de inte bortvara föremål för bebyggelse och därför egentligen saknar tomtvärde. Bankerbedömer att vissa mögel- och fuktangripna fastigheter har förlorat sittpantvärde eller att detta blivit starkt reducerat. Bevisligen saknar svårt mögelangripnafastigheter saluvärde på den öppna marknaden. Även ett till fullo mögelsanerathus får en långsiktig värdeminskning på salumarknaden, en "skugga"vilar över fastigheten i fråga. Avser finansministern att vidtaåtgärder så att inträffade mögel- och fuktskador skall utgöra anledning tillomtaxering vid särskild fastighetstaxering mellan de allmännataxeringarna? 1988/89:52av () till justitieministern om handläggningstiderna i domstolav mögelskademål: Sjuka hus har blivit enfolksjukdom. Den berör en tredjedel av befolkningen och drabbar de boende medbl.a. allergi, luftrörsbesvär, huvudvärk och trötthet, i värsta fall ökadcancerrisk. Barnen är känsligast. Det förekommer vid daghem och skolormed fukt-och mögelproblem att vart tredje barn har allergiska besvär. Sjukdomssymtom blir allt vanligare i nybyggda ellernyrenoverade hus. Det finns inga entydiga orsaker, inga klara ansvarstagandenoch heller inga enkla lösningar på problemen. Det är en djungel av material,normer, underhåll och brist på underhåll, gränsvärden och lagar. Ansvarsbildenär inte klar ens när fusk och slarv kan påvisas. Ett förhållande som är mycket besvärande är de långamångåriga handläggningstider som mestadels uppkommer i mögelmål vid domstol.Visserligen brukar tidsåtgången i fastighetsmål sträcka sig , men mögelmäl inrymmer oftast så trängande omständigheter med bl.a.fysiskt, psykiskt, ekonomiskt och socialt lidande att humanitära skäl talar fören så snar domstolsbehandling som möjligt. Det är för övrigt påtagligt attsvarandesidan ej sällan använder sig av uttröttningsmetoden eller spelar på denenskilde kärandens ekonomiska belägenhet. Min frågatill justitieministern är: Vad vill justitieministern göra föratt ändra på det så att den enskilde ej behöver komma i ett så prekärtekonomiskt läge? 1988/89:53 av 5/ () till bostadsministern omstatliga kreditgarantier åt ägare till mögelskadade byggnader: finns det beräkningar på attminst 100 000 personer vistas i inomhusmiljöer där effekter på grund av mögelriskerar hälsa och material. avsevärtstörre utsträckning än vad som torde vara känt har reella skador inträffat påbyggnader och människor. Vissa av dessa fall har kommit undersmåhusskadenämndens prövning, men den stora majoriteten av dem liggeruppenbarligen utanför densamma. Problemen med mögel bara ökar och rymmer oehörtvanskliga spörsmål och leder till mycket trängande åtgärdskrav när det gällervår inhomhusmiljö. När mögelmål kommer upp vid domstol bUr det ofta bådelånga och mångåriga handläggningstider. Oavsett hur lång eller korthandläggningstiden blir vid domstol eller i samband med förlikningsförsök,ställs ett stort antal mögeldrabbade småhusägare, bostadsrättsinnehavare ochlantbrukare inför att behöva vidta adekvata, ur alla aspekter sett,hållbara saneringsåtgärder utan att avvakta slutlig dom i mögelmål ellerdefinitivt resultat av förlikningsförsök. I sådana lägen saknar de flestadrabbade egna tillräckliga medel eller möjligheter att få banklån för attfinansiera de kostsamma åtgärderna. Bankerna konstataterar att fastigheten ifråga förlorat i pantvärde på grund av mögelförekomsten. Då därtill borgensmänsällan vill ställa upp i sådana situationer - och som bekant ingen försäkringkan täcka utgifter för sanering av mögelangrepp - tvingas vederbörande drabbadebo kvar resp. fortsätta att uppehålla sig i den vådliga miljön avsevärt längreän vad som alls är acceptabelt. Är det inte angeläget att det allmänna bistår personerna inämnda belägenheter? Detta kan åstadkommas genom att staten i behövliga fallinom denna kategori mögeldrabbade lämnar säkerhet medelst kreditgarantier förbanklån enbart avsedda till relaterade ändamål. Det finns också många särskilt ömmande fall, där man vidkvalificerade och upprepade provanalyser konstaterat så elakartade ochomfattande mögelangrepp på huset att husägare och deras familj av hälsoskälmåste evakuera bostaden och lämna kvar möbler och andra skadade lösa tillhörigheter.Vanligen har dessa personer/familjer så gott som helt förbrukat sitt privatakapital på det tidigare husköpet, på utgifter för att försöka rädda huset ochhälsan och, eventuellt, på inledande av rättsförfarande. När de så måste flyttatill annan bostad och ställs inför omöjligheten att av sina löpande inkomsterfinansiera dubbla boendekostnader - inkl. ränta och amorteringar för detevakuerade huset och hyra för den nya bostaden - och utlägg för nödvändigaersättningsanskaffningar till den lägenhet dit de flyttar, har de tvingatsinställa sina betalningar till bankerna för lånen i den evakuerade fastigheten. I just beskrivna lägen har banker brukat påfordraindrivningsåtgärder -ibland t.o.m. försäljning av fastigheten på exekutivauktion - och "svartlistat" vederbörande inför begäran om nyakrediter. Personer som här åsyftas har alltså vägrats lån frånbanker och andra kreditinstitut då de behövt pengar för sagdaersättningsutgifter och alla andra omställningskostnader. Samma har - vilketkänts särskilt omotiverat och tyngande - hänt dem som driver rörelse med egetpersonligt ansvar, enskild firma, enkelt bolag eller kommanditbolag. De harsålunda vägrats krediter, om än företagsekonomiskt helt acceptabla, för denaffärmässiga verksamheten. Borgensmän har naturligtvis aldrig velat ställa sigtill förfogande i angivna situationer. Också den senare kategorin mögeldrabbades närmastkatastrofala belägenhet måste avhjälpas av samhället. Det är orimligt att tillmögelkatastrofer oskyldiga människor också skall skadas genom nämndasvartlistning. Deras liv och verksamhet måste få fortsätta i något så närnormala banor och utan att de, som sker, bryts ner psykiskt. Är bostadsministern beredd attutlova statliga kreditgarantier för banklån som beviljas enskilda personer inomde tvä relaterade kategorierna mögeldrabbade, när de befinner sig i lägen somjag återgett här ovan? 19 § Meddelande om frågor Meddelades att följande frågorframställts 1988/89:160av () fill utrikesministern om viss rapport av om kärnvapen som hot mot hälsan: , ,har i rapporten konstaterat att kärnvapen utgör det största hotet mot hälsan.WHO föreslår i rapporten vissa åtgärder för att utöka det internationellasamarbetet och intensifiera informationen om de medicinska effekterna avkärnvapenkrig. Rapporten har varit uppe till behandling iWHO. Vid båda tillfällena har lagt ned sina röster. Jag vill mot dennabakgrund fråga utrikesministern: Vad är den svenska regeringensmotivering till att motarbeta de i föreslagna insatserna? 1988/89:161 av () till socialministernom handikappersättningens storlek: Handikappersättningen utges med 65,50 eller av basbeloppet alltefter hjälpbehovets omfattning ochmerutgifternas storlek. Under /88 beslöt uppdra åtregeringen att utreda möjligheterna att inrätta ytterligare en nivå inomhandikappersättningen. Någon proposifion i ärendet har inte aviserats underhösten. Jag vill med anledning av dettafråga socialministern när förslag om ytterligare en nivå inomhandikappersättningen skall föreläggas . 1988/89:162 av () till statsrådet om möjligheterna till politisk asyl för sovjetmedborgare: Enligt massmedia är det nu betydligt svårare försovjetmedborgare att få' politisk asyl i . Flera avvisningaroch utvisningar har skett. Jag vill fråga invandrarministern: Stämmer detta med verkliga förhållandet? Vilka är i såfall skälen härför? 5 protokoll 1988/89:18-19 1988/89:163av () till finansministern om beskattningen av inkomst avkottplockning: En för vårt land vikfigexportinkomst kommer från skogen. För att säkerställa ett rationellt skogsbrukkrävs därför åtgärder för att säkra återväxten, där insamling av kottar utgörett viktigt moment. Ett bra kottar infaller sällan mer än en gång perdecennium. 1988 är ett sådant år. Samhällets förluster på grund av råvarubrist orsakad avdålig fillgång på frö kommer att bli betydande om inte kottplockarna får ettbesked . Jag villdärför fråga finansministern: När kommer regeringen attverkställa beslutet från om viss skattebefrielse förkottplockarna? 1988/89:164 av (vpk) till utrikesministern omåtgärder för att befria en i fängslad svensk: sitter densvenska medborgaren fängslad i under ytterst svåraförhållanden. På mycket lösa boliner har dömts till ett 20-årigtfängelsestraff för stämplingar mot den irakiska staten. Jag villställa följande fråga till utrikesminister : Vilka initiativ tar den svenskaregeringen för att åstadkomma frigivning? 1988/89:165 av (vpk) till arbetsmarknadsministern om verksamheten vid de demografiska databaserna iJokkmokk och : Jobben vid demografiska databasernai och är hotade. Det handlar i första hand om kvinnojobb. Medtanke på de svårigheter som finns för kvinnor i glesbygd att få jobb och medtanke på det kvinnounderskott som råder i många Norrbottenskommuner måstehotet om nedläggning av databaserna ses som mycket allvarligt. Jag villdärför fråga arbetsmarknadsministern: Vilka åtgärder avserarbetsmarknadsministern vidta för att säkra fortsatt verksamhet vid dessaarbetsplatser? 1988/89:166 av (vpk) tillkommunikationsministern om järnvägstransporten av slig mellan ochRönnskär: Enligt uppgifter riskerar SJ attförlora transporten av slig, som kommer från gruvan i , mellanArvidsjaur och . Transporten skulle i stället ske på landsväg, vilketfrån alla synpunkter och framför allt med hänsyn till miljön skulle vara ensämre lösning. Jag villdärför fråga kommunikationsministern följande: Tänker kommunikationsministernvidta åtgärder för att trygga en fortsatt 66 sligtransport på järnväg mellanArvidsjaur och och i så fall vilka? 1988/89:167 av () till arbetsmarknadsministernom informafion i vissa fall från arbetslöshetskassa: Rätten att fillhöraarbetslöshetskassa är inte knuten till något krav på medlemskap i fackligorganisation. Denna rättighet garanterar dess värre inte alltid att medlem iarbetslöshetskassa, men ej i facklig organisation, åtnjuter rättmätig service.Exempel finns där medlem vars medlemsavgift inkommit till A-kassan någon dagför sent inte fått besked om att medlemskapet upphört och därmed också rättentill arbetslöshetsersättning vid arbetslöshet. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följandefråga till arbetsmarknadsministern: Vad ämnar arbetsmarknadsministernvidta för åtgärder för att arbetslöshetskassemedlem som inte tillhör fackligorganisation skall tillförsäkras en fullvärdig information frän sinarbetslöshetskassa? 1988/89:168 av () filljustitieministern om statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelse vidmyndighetsutövning: Enligt 3 kap. skadeståndslagenskall staten "ersätta personskada, sakskada eller ren förmögenhetsskada,som vållats genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning i verksamhet förvars fullgörande staten eller kommunen svarar". I en uppmärksammad dom i i måletmellan bilhandlaren och den svenska staten har statenundsluppit skadeståndsansvar med hänvisning till att myndigheternas handlandeinte kan betraktas som en grav felbedömning. Mot bakgrund av de mycket starka skäl som krävs för att enenskild skall erhålla ersättning av staten frågar jag justitieministern: Avser justitieministern att vidtaåtgärder för att i detta avseende stärka den enskildes rättssäkerhet? 1988/89:169av () till kommunikationsministern om avgift förnamn- och nummerupplysningar: har beslutat att frånden höja avgiften för namn-och nummerupplysningar till ca 6 kr.per förfrågan. sådana försök från sida har stoppats. Många rörelsehindrade, synskadade och äldre människor ärhelt beroende av namn- och nummerupplysning när de söker efter en uppgift,eftersom de inte kan använda telefonkatalogen. Det blir alltså de som främst ärberoende av servicen som drabbas av en kraftig merkostnad. vill nu kompensera synskadade och andrahandikappade genom förhandlingar med HCK, DHR och SRF. Men merparten av dem somkommer att drabbas finns inte tillgängliga i några register. Och hur når manalla äldre? Prot.1988/89:18 "J ' '' utfärdade regeringenkommittédirektiv fill utredningen om 7 november1988 statens sociala ansvar på bl.a. teleområdet. Där står bl.a. att kommitténskall ----------------------- bedömavilka särskilda hänsyn som kan tas till människor med funktionshin- Meddelandeom frågor jg i service bestäms. Det är därför orimligt att under pågåendeutredning inför ett taxesystem som så uppenbart missgynnar Vilka åtgärder tänker kommunikationsministern vidta motteleverket? 1988/89:170 av i (m) fill statsrådetBengt om : som andra delen av denamerikanska serien skulle sändas i kanal 1beslöt kanalledningen att serien inte skulle visas. Många är upprörda över att en serie som börjat sändasplötsligt stoppas och anser att så kan ske endast baserat på denmonopolsituation som råder i . Är statsrådet beredd att mot dennabakgrund föreslå förändringar avseende televisionens monopol? 1988/89:171 av () fill miljö- ochenergiministern om avveckling av PVC-plast i förpackningar: Det står klart attnaturvårdsverket efter förhandlingar med förpackningsindustrin inte tänkerföreslå en avveckling av PVC-plast i förpackningar, trots att man konstateraratt användningen medför stora utsläpp av bl.a. klor och dioxiner, vilketinnebär allvarliga miljörisker. PVC-plast förekommer i bl.a. margarinförpackningar. Härfinns alternativ att fillgä. Det är uppenbart att en skärpning måste till ochatt en bortre gräns för PVC-plast behöver fastställas. Med hänvisning till ovanstående vill jag ställa följandefråga till miljöministern: Avser regeringen vidta någraåtgärder för att åstadkomma en snabb avveckling av PVC-plast i förpackningar? 1988/89:172 av () tillkommunikationsministern om vägförbättringar i : För schaktentreprenörer och åkare iVästerbottens läns bedöms att av maskinparken i kustregionen kommer attstå overksam på grund av bl.a. låga väginvesteringar. Avinlandets maskinpark beräknas ej kunna finna vinterjobb. Dettasker i en situation då länsvägnätet formligen skriker efter förstärkningar ochbeläggningar. Jag vill därför fråga kommunikationsministern: På vilket sätt är regeringen bereddatt ingripa för att dels förbättra länsvägnätet, dels bättre nyttja befintligkapacitet hos entreprenörer inom schakt- och åkerinäringen?