prot · GC0911 · 1988-12-31 00:00:00 — Jag skall gärna diskutera de här frågorna, omvi kan hålla oss på en någorlunda saklig nivå. Pånytt skall försvara marginalskattesänkningen. Jag vet tvåsaker: att skulle få . i marginalskattesänkning ochaft förlorade näsfan 100 000 röster på förklaringfill detta i valrörelsen. Det är fakta i målet. säger om vårt skatfeförslag atf jag i valrörelsen plågades av att vihade skattetabeller där de som tjänade . skulle få en skattehöjning.Ja, men det var efter det att de hade fått en lönehöjning enligt våratankegångar . 7-procenfiga lönehöjningar existerar väl inte isinnevärlden för er? Vidare föreslog vi en skatterabatt på . förmodar att också dentypograf som tjänar . äter mat fillsammans med sin familj.Tillsammans med ett slopande av matmomsen tror jag aft vårt förslag är bättreän er sänkning av marginalskaften. Egentligenbegärde jag ordet för aft tala om EG. Jag försökte mig i mitt huvudanförande påatt beskriva den internafionella förändring som har ägt rum , dären rad militära konflikter har övergått i om infe fred så i vart fallvapenstillestånd. Motsättningarna mellan stormakterna har genomgått enpåtaglig förändring, och i utvecklas dialogen mellan öst och väst. I vårdel diskuteras EG och den s.k. inre marknaden, som skall vara genomförd till1992. Nuär det ingen som har vågat föreslå ett svenskt medlemskap i - det är välbara och moderater som varit ens i närheten avdet. Den kabinettssekreterare som refererade fill säger ju:"Genom det täta poUtiska samarbetet antar EG karaktären av suverän statmed egen utrikespolifik. Därför skulle neufralifetspolifiken bli rentillusorisk om vi gick med i EG." Jag delar hans uppfattning, och det görjag därför aft vi slår vakt om den svenska neutraliteten och alliansfrihetenoch om vår nationella suveränitet. Förden skull framställs vi av och andra som sterila nejsägare, men visäger fakfiskt också ja. är ju en del av , ett som ärstörre än det som talar om. Viär för ett brett internationellt utbyte, men vi säger nej fill svensktmedlemskap i därför att den s.k. inre marknaden reser murar och hinder motdet övriga , och kanske framför allt mot tredje väriden. Vi vill intebegränsa oss till . Vi nöjer oss infe med atf bara se till våra egnaintressen. Vi vill ta hänsyn till andra länder och folk. Därför arbetar vi fören ny ekonomisk världsordning, där vi vill riva ner dagens ekonomiska ochpolitiska hinder, som förtrycker världens små, fatfiga och mindre utveckladeländer. Visäger inte nej till svenska förbindelser med EG eller med länderna i EG, men vivägrar atf avhända oss vår nafionella suveränitet. Defrågor jag ställde till var; Finns det inga problem som ni ser i ettsvenskt närmande fill EG? Utgör inte EG:s profekfionism gentemot tredje världenett problem också för er moderater? Och vad betyder egentligen dentraditionella svenska neutraliteten och alliansfriheten för moderatasamlingspartiet? 17 () replik: Fru talman! Jag måste få återvända för aft svara på detsom vi har hört så . CarlBildt säger att vi vill gå tillbaka. Jag tycker inte aff det är att gå tillbakaatt ta med sig gamla kunskaper in i ett nytt samhälle oeh försöka få fill ståndett intellektuellt användande av teknik och kunnande. Jag har själv av någonpress - jag minns inte vilken - fått stämpeln på mig att jag är värdekonservativ.Det gäller nog hela miljöparfiet. Vi är infe något konservativt parti för det,men vi skall slå vakt om gamla värden. Det är också en miljöförstöring atfförneka dem och låta dem försvinna i en gången tid. Och vi vet aldrig när den dagkommer då vi behöver dessa gamla kunskaper. Jag fog fram förslag till samhälle som ettförslag - det hörde tydligen infe . Han ville gärna tro atf vi villha hela samhället på det sättet. Så är det inte. Det finns många sådanaförslag, och vi måste pröva många för att hitta ett bättre tillstånd än det somvi lever i nu i alla fall. En levande landsbygd har jag jobbat mycket med. Jag harsjälv mitt ursprung i landsbygden, och jag ser med förfäran påglesbygdsutvecklingen. Mitt första polifiska uppdrag var inom civilförsvaret iVästervik, som kallade sig självt "kommunens sophink". Jag undradevarför civilförsvarets kallade sig så - det är ju någonting av det vikfigastevi har. Jag ser upprustningen av och återgivandet av status till landsbygdensom det bästa civilförsvar man kan tänka sig. Utan en levande landsbygd går detinte att försvara . pappa delar den åsikten, det vet jag. Till om förvärvsarbetet - jag skall infefa detta så ingående, för vi står ju i kö frän att ta upp sakfrågori eftermiddag och . Jag vill bara säga att förvärvsarbete skall ställasmot det informella arbetet. Genom aff gynna informellt arbete kan vi minskabyråkratin. Då fär vi fram mycket av den arbetskraft som det talats mycket omaff det skall bli brist pä. Det informella arbetet kan säkerligen ge oss mycketmera ansvar och mycket mera glädje än det mänga gånger påtvingade arbete vi hari dag. I flera inlägg har det riktats kritik motregeringens handläggning av frågan om ledning. Jag vill därförredovisa hur vi har sett på den frågan. Jag har upplevt att kraven på atf skall avgåegentligen bottnar mera i atf man har tyckt illa om hans åsikter än i atf haninfe skulle ha skött sitt arbete. Det betänkande som lades fram stod inte barasocialdemokraterna bakom utan också , och . Jagläste i beträffande vad de borgerliga ledamötenauttalat: "De poängterar dock aft de infe varit missnöjda medParisambassadörens sätt aft sköta arbetet med utredningen." Ändå resteskrav på ordförandens avgång - kanske mest, och direkt, formulerade av BengtWesterberg i valrörelsens inledning. Jag meddelade då att frågan skulle tas uppvid en partiledaröverläggning efter valet. Det skedde också. Under KU-utfrågningarna noterade jag aft BirgitFriggebo, som spelat en aktiv roll här, inte ställde nägon fråga fill CarlLidbom. Det är möjligt att jag drog felakfiga slutsatser av detta. Men där hadeju funnits en möjlighet atf klara ut vad han hade gjort för fel. När så den nya samlades lämnade en fråga, som civilministern givetvis var tvungen att besvara. Därmed kanman möjligen säga att meningsmotsättningarna skärptes. Det var ju då somregeringen meddelade sin uppfattning. Sedan kom överläggningarna och där ställdefolkpartiet och ultimatum. Om fick stanna, skulle de lämnakommittén. Vi socialdemokrater söker gärna kompromisser. Men vi ärnaturligtvis inte beredda fill underkastelse, om ett eller två partier ställerultimatum. sade dåoch jag säger nu att risken finns aft det skapar ett väldigt olustigtprejudikat för framtiden. Det ger naturligtvis oss socialdemokrater möjlighetatf säga: Vi accepterar inte den eller den borgerliga ledamoten i fortsättningen. Regeringen försökte finna en lösning som inte skullebehöva ställa problemet pä sin spets. Det var i alla fall vår avsikt. CarlLidbom fär, som ensamutredare, avsluta genomlysningen av säkerhetspolisen. Menhan kommer aft ersättas i den parlamentariska kommittén av en ny ordförande.Det blir den parlamentariska kommittén som skall framlägga lagförslag ochövriga konkreta förslag som skall komma fill stånd. Det är enligt min mening enhygglig meddelväg som vi har valt. Alternativen hade ju varit antingen attbedriva utredningsarbetet helt utan och eller också entotal underkastelse frän socialdemokraternas sida. Ingetdera av de alternativentycker jag hade varit bra vare sig för arbete eller för detpolifiska klimatet i vårt land. Sedan vill jag återgå fill frågan om och CarlBildt. Det var faktiskt en socialdemokrafisk budget som antogs av fullmäkfige,och flera partier ställde sig bakom denna. Den enda gång som skatten har höjtsi har det faktiskt varit borgerlig majoritet. När jag läser Sunt Förnuft, som jag i och för sig intestuderar alltför ofta, ser jag att av de 19 kommuner som planerarskaftehöjningar har 17 borgerlig majoritet. Det kan finnas flera förklaringarfill detta. Men en faktor kan ju vara aff socialdemokrafiska kommunalmän och-kvinnor sköter kommunerna skickligt. I alla fall finns det infe något monopolpå att sänka skatter. Vi vill först klara utgifterna, social trygghet ochannat. Men om det blir utrymme över, vill vi naturligtvis infe av doktrinäraskäl hälla skatterna uppe. Jag har inte hunnit kommentera särskilt mycket avmiljöpartiet . Men jag vill ändå med anledning av av det höjda grundavdraget framhålla atf det kostar flerafiotals miljarder. Vi kommer naturligtvis atf noga följa miljöparfietsmotioner. Men hur skall vi klara de inkomsterna på andra vägar? Jag kanförsäkra att det inte är någon lätt uppgift aft ersätta en inkomst på flerafiotals miljarder. Beträffande friåref på sjukhus vill jag säga atf ingenskall behöva gå ifrån sin bostad. är vad en helinackordering kostar -med mat, tvätt och medicin. Observera dä atf de som är utförsäkrade, dys. efter360 dagar, nu betalar lägst . De får en förbättring, för de kommer ju medde nya reglerna atf faktiskt få sänkt avgift, fill . För de s.k.undanfagspensionä-rerna blir avgiften . Jag skall också försöka hinna med atf säga några ord omCarl Bildfs förfaftningsidéer. När det gäller förlängningen fill trorjag aff det skulle vara relafivt lätt att komma överens. När det gäller dengemensamma valdagen drar jag andra slutsatser av erfarenheterna än vad ocksåOlof gjorde. Det har nämligen visat sig att man med gemensam valdagkan föra en mycket aktiv lokal valdebatt. I skedde så. Där blev det föross ett lyckosamt resultat den här gängen. Men det kan slå ät andra hållet enannan gäng. Miljöfrågorna har ju diskuterats oerhört intensivt även lokalf. Vihar en större rösfspliffring . Min uppfattning är alltså aft den gemensammavaldagen är ett bra sysfem. Men jag är beredd aft lyssna till andra argument.Eftersom uttalar sig negativt, vill jag framföra min positiva syn påden frågan. När det gäller socialismen har jag faktiskt gett ettutförligt svar i mitt inledningsanförande. Jag hänvisar fill det. Med socialismmenar vi icke förstatligande. Vi har aldrig trott på den linjen i stor skala.Det är tvärtom borgerliga regeringar som brukar förstatliga i det här landet.Vi står för den s.k. Undénska funktionssocialismen. Det handlar alltså om attingripa i marknadsekonomin. Det handlar om en gemensam sektor. Det handlar omde grundläggande idéerna om frihet, jämlikhet och solidaritet, som styr denprakfiska polifiken. Det står vi för. De idéerna har vi kvar och det ärsocialdemokratins idéer. Så till , som frågar om jag infe kan geett enda exempel på vad en utredning som jobbar med handikappfrågor skullekunna ge. Ja, den skall särskilt arbeta med rehabilitering. Vi hoppas atf manskall komma fram till prakfiska resultat - atf det går aft rehabilitera och attmänniskor, som förvägras rätten fill arbete, kan komma ut iförvärvsarbete och därmed akfivt bidra fill det här landefs utveckling ochinkomster. Det är ett exempel, . Men vi tillsätter ju enutredning för aft man skall genomlysa det här området. Jag vill inte påstå attjag har en sådan överblick atf jag kan göra en total bedömning. Då hade vi juinfe behövt fillsätfa någon utredning från regeringens sida. Men återigen; Detvikfigaste är aft tidigare handikapputredningar har visat aft man mycket välkan komma aff lägga fram förslag som leder fill reformer. på den punkten är således icke befogade. Då är det, återigen, merabefogat atf hysa farhågor beträffande - om igrundläggande frågor om skatter och utgifter väljer aff gå högerut eller om manväljer att stå upp för en socialliberalism. Väljer det senare - somman har gjort i -, ser jag goda möjligheter till samarbete. Vi fär väl sevad som kan ske i i fortsättningen. visade atf hans glädje infe är total utanatt han kan bli arg också i talarstolen. Jag får väl tolka det sä, att det varett känsligt ämne som jag tog upp. Men egentligen var det ett utomordentligtintressant besked som gav. Här skulle det vara total öppenhet fränalla partiers sida atf från sina egna utgångspunkter pröva vilka förslag somskulle genomföras. Ingen var mera värd än andra i det avseendet. Ett klararebesked om att det borgerliga blocket är upplöst och aft det inte längre harnågot värde hade jag, fru falman, inte kunnat drömma om. Förste vice talmannen anmälde affCarl Bildt, och anhållit att till protokollet fåantecknat aff de infe ägde rätt till ytterligare repliker. 19 (): Den senaste svenska valrörelsen väckte storförvåning hos utländska iakttagare. I detta det förmodligen renaste av allaindustriländer gjordes miljöpolitiken fill huvudämne. Ändå råder det i dennafråga politisk enighet om målet - en bra miljö- även om det kan skiljabeträffande medlen. Däremot talades det mycket mindre - frånregeringshåll inget alls - om det som utifrån sett framstår som ödesfrågor förSveriges framtid. Det var egentligen bara vi moderater som i valrörelsen fogupp den snabba utvecklingen mot ett gränslöst . Trots att valrörelsenackompanjerades av både sjunkbomber på och nyhetsbomber om kommandeinskränkningar i armén, hördes det inte mycket från andra partier om vikfen avett starkt försvar för den svenska neutralitetspolitiken. Och när man i detextrema högskaffelandet diskuterade skattepolitik, handlade det mest omen sänkning av matmomsen. Få idéer är sä grundligt utredda som denna, och dethar gång på gång visats atf den fördelningspolifiska effekten är obetydlig.Barnfamiljerna hjälper man betydligt bättre med det moderata förslaget om ettgrundavdrag per barn vid den kommunala beskattningen. Deförsta reakfionerna på valutgången måste också framstå som besynnerliga.Aktiebörsen steg och räntan föll. Framträdande företagsledare uttryckte sinbelåtenhet. Men man kan verkUgen undra om de insåg de polifiska konsekvenserna.Dagen efter valet presenterade tidningen vad som angavs varanäringslivets fem krav på den nya regeringen. I en enkät utpekades ettfullvärdigt svenskt medlemskap i som den absolut viktigaste frågan. Därnästkom energin, skatterna, inflafionen och kostnadstrycket. På samtliga dessapunkter uttryckfes önskemål om åtgärder som vi moderater förespråkat ivalrörelsen. Men tydligen hyste man inom näringslivet hopp om atfsoicaldemokraferna skulle kunna förmås att gä åt rätt håll. Problemet är baraatt valresultatet kan väntas leda fill aft socialdemokraterna inte som fidigarei första hand sneglar över höger axel efter förföljare utan i stället övervänster axel, där man finner grupperingar - gamla och nya - som strävar imotsatt riktning. Utvecklingenmot en fri marknad omfattande 320 miljoner människor i är den störstautmaning som står inför . Vi svenskarkan nå en hög livskvalitet endast genom ett omfattande utbyte med andra länder.De finns som beklagar detta, de som drömmer om en roll för alldeles försig självt. Och visst kan vi avskärma oss. Likt kan vi välja atf ståvid sidan av - i ett hörn i utkant. Men förlusten blir dä stor i formav kulturell isolering och minskad välfärd. Gemensamtför dem som motsätter sig ett närmande fill EG är aft de angerneutralitetspolitiken som skäl. Det är något av en paradox, atf somman inte vill anslå så mycket pengar fill försvaret aff det på ett trovärdigtsätt kan skydda vår neutralitet, drar man fram just neutraliteten som mofiv föratf inte skall kunna stärka sin ekonomiska position och förbättramänniskornas levnadsvillkor. Det är infe underligt om man utomlands har svårtatf urskilja logiken i detta resonemang. Iårets regeringsförklaring berördes relafionerna till EG med mycket lätt hand.Det har i regeringens närhet byggts upp en stor organisafion för atf hanteradessa frågor. Men de konkreta resultaten är få, och det är långt emellan dem.Till betydande del hänger det samman med atf socialdemokraterna med förkärlekföljer EFTA-spåret, som tyvärr är svårframkomligf. I stället blir detnödvändigt att träffa överenskommelser direkt med EG och infe minst aff pä egenhand anpassa sig till de beslut som fattas i för att förverkligaden inre marknaden. I vitboken anges dessa fill närmare 300. Av dem harhitfills ungefär 100 klarats av, men har inte hängt med mer än på två.Proportionerna säger något om det arbete som föresfår om vi inte vill hamnautanför ett integrerat . Risken är stor - i synnerhet efter årets valresultat - atfvi politiker snabbt blir förbi- och frånsprungna. Våra stora exportföretagsäger att om infe poUfikerna klarar av saken får näringslivet gå in i EG päegen hand. Det har offentliggjorts en rad beslut omföretagsköp och fabriksefa-bleringar innanför tullmuren. Låt mig bara somexempel nämna SCA:s planerade anläggning för produktion av tidningspapper iFrankrike. Utöver fördelen med att ligga i ett kan man räkna med lägreenergipriser och bättre fillgång fill arbetskraft. För mindre företag, som oftauppträder som underleverantörer, blir situafionen betydligt svårare. Derasmöjligheter atf konkurrera om uppdragen med alternativa leverantörer inom EG ärbetydligt sämre. Men både när det gäller större och mindre företag blirkonsekvensen aft jobben hamnar på annat håll än i . En annan viktig fråga för den närmaste treårsperioden ärsom sagt energipolifiken. Här kanske man inte kan anklaga regeringsförklaringenför försummelse, däremot förvirring. I ett och samma stycke sägs att tvåreaktorer skall fas ur drift under 1990-falet och atf energisystemet skallförändras så aft försurningen minskar oeh klimatpåverkan motverkas. Men dettaär faktiskt rena snurren. Utmärkande för kärnkraft är just aft den inte skaparförsurning eller påverkar klimatet. Varje tänkbart alternafiv måste innebäraökad förbränning av kol, olja eller något annat, och det spär påluftföroreningarna. Atf avveckla kärnkraften i förfid - innan vi har de renaalternativen - står också i strid med folkomröstningens utslag. På linje 2:sröstsedel avgavs löftet atf undvika elproduktion med olja eller kol. Vägledandeför avvecklingen skall vara säkerhet och ekonomi. Men svenskakärnkraftsreakforer har inte blivit mindre säkra för aft en helt annankonstruktion i Tjernobyl visade sig infe hälla mättet. Och den förtida avvecklingenav tvä reaktorer kan beräknas kosta 25 miljarder. Ett höjt elpris slår hårt motenergikrävande tillverkning, som råkar vara koncentrerad till redan utsattadelar av vårt land - Bergslagen och Norrlands kustland. Mänga tusen jobb vänfasförsvinna. Inget annat land avvecklar sin kärnkraft - tvärtom byggsden ut i vär närhet, där man med förundran följer den svenska energidebatten.Och hölls här i en konferens med deltagare från ett femtiotalu-länder, som rekommenderade de rika industriländerna aff använda kärnkraft föraff infe öka miljöförstöringen i världen. Oron var stor för fossila bränslensom kol och olja. Eftersom dessa energikällor kräver mindre avancerad teknikoch lägre investeringar borde de förbehållas , medan i-länderna isolidaritetens namn skulle hålla sig till kärnkraft. Betecknande varkommentaren från generaldirektör: "Vi noterarrekommendationen, men ställer oss inte bakom den och den är inte unik ute ivärlden." Förvirringen på det politiska planet fär alltså sin återspeglingpä högsta handläggarnivä. Det tredje önskemålet i Dagens Industris katalog gälldeskatterna. Under valrörelsen gjorde ansvariga socialdemokrater vissapreciseringar om margi- nalskattesänkningar och antydde t.o.m.möjligheten atf undvara fofalfinansiering, vilket skulle kunna öppna för ettlägre skattetryck. Men rösterna var knappt färdigräknade, förrän LO-ordförandenSfig uttalade atf sänkta marginalskatter skulle försvära lönerörelsen. Ochkommunaltjänstemännens ordförande sade - i strid med den officiella TCO-linjen- aft det var bättre att i stället sänka höga kommunalskatfesatser. Enligt regeringsförklaringen skall nu marginalskatten minskasmed fre procentenheter. .Men eftersom skatteskalans inflationsskydd äravskaffat, betyder detta till stor del endast en kompensafion för denautomatiska skafteskärpning som prisstegringen för med sig. Ett stort antalinkomsttagare, som legat strax under en skiktgräns, får t.o.m. höjdmarginalskaft, även om lönen endast följer inflafionen. Avdragsrätten begränsasytterligare, vilket drabbar den som äger sin bostad redan från 140 000 kronorsinkomst. Vidare vet vi aft många kommuner och landsting - i synnerhetefter det aft miljöparfiet hjälpt de socialistiska parfierna fill majoritet -höjer skaften nästa är. Där blir inkomsttagare med lägre inkomst infe bara utandel av den förändring som sker på stafsskattesidan, de drabbas också av enkommunal-skatfehöjning, som träffar just dem särskilt hårt. Vad blev det av detengagemang som socialdemokrafiska valtalare och TV-utfrågare visade förskaftesituationen för dem med lägre inkomst? Enligt fortsätterSveriges redan rekordhårda skattetryck att stiga . Den ekonomiskatillväxten i vårt land fortsätter att ligga under OECD-genomsnitfet. Här finnsen klar koppling. Med höga skatter avtar viljan aft arbeta, ställa om till nyajobb, spara och starta företag. fäster stor vikt vid vadjag vid flera fillfällen har påtalat här i kammaren, nämligenden dåliga produktivitetsutvecklingen. Den döljer våra problem genom atfsysselsättningen hälls uppe. Men det är ett ofrånkomligt faktum att ,som en följd av vår topplacering i den internationella skatfeligan, fallerfillbaka i den internationella välfärdsligan. Nominellt utvecklas den svenska bruttonationalproduktenungefär i takt med andra länders. Men det blir mindre real tillväxt och merainflation än på de flesta andra håll. Med andra ord är flaskhalsarna påekonomins utbudssida betydligt trängre än i de länder som tagit itu med aftavreglera sina ekonomier. Återigen ärden hårda beskattningen den främstaförklaringen. I regeringsförklaringen utlovas - jag vet inte för vilkengång i ordningen -atf inflationen skall minskas. Under valrörelsens slutskedeförsökte regeringens företrädare t.o.m. göra gällande atf prisstegringen redanvar på väg ned. Men det var ett tillfälligt statistiskt fenomen. Prognosmakarnaförutser nu inflafionsfal pä 6 och ända upp fill . Det är somvanligt dubbelt upp mot genomsnittet i och minst fem gånger så mycket somi de starka konkurrentländerna och . Den femte och sista punkten på listan i ,som jag har följt, krävde åtgärder för att bemästra kostnadsutvecklingen iSverige. Löneutfal-let har successivt fått justeras upp så att det avkonjunkturinstitutet nu bedöms till . Det innebär, vilket tydligt framgårav rapporten, att vi fortsätter att förlora marknadsandelar. redan vara kört, som detheter på förhandlarspråk. Löneökningstakfen vänfas närmast accelerera. Detbetyder atf finansministerns skräckscenario från budgetpropositionen i vårasöverträffas i uselhet. kalkyler för hur konkurrenskraftenskall återställas har försvunnit all världens väg. Här- liksom när det gällerinflationen - Ugger förklaringen hos regeringens ekonomiska politik, framförallt skattepolitiken. Från moderat synpunkt har det parlamentariska läget försämrats efterhöstens val. Det gör vår uppgift, att som största opposifions-parfi arbeta förden utveckling som präglar andra industriländer i den fria världen, än merbetydelsefull. 20 (): Jag vill börja med en allmän fråga: Finns det egentligen några problemi samhället som kan lösas med det som kallas ekonomisk politik? Om man skalltro regeringen är näsfan allting gott och väl. Det är mest småsaker som kanbehöva ändras. Det med några små krumelurer i kanten på vanlig hederligsocialdemokrafisk politik. Omregeringen verkligen tycker sä, vittnar det enligt min uppfattning om ensällsynt dålig förankring i verkligheten. Jag vill ge några bilder från vanligamänniskors vardag. Pengarnas värde urholkas. Av en löneökning äts två tredjedelareller mer upp av ökad skaft och resten tar prisökningarna. Småbarnsföräldrarstår i kö för en dagisplafs. Den som har tur får plats i kommunalf dagis, deandra får hanka sig fram utan samhällsstöd, med "svarta" dagmammoreller på annat sätt. Inte ens alla som fär en dagisplats kan vara lugna; rättsom det är stängs dagiset, för personalen slutar och ny kan inte rekryteras. Anställdainom sjukvården jobbar och sliter som bara den. De har dåliga arbetsscheman,det är omöjligt aff ändra rufiner, trots att de själva vet hur saker skullekunna bU bättre, och det är brist på personal.