prot · GC0930 · 1988-12-31 00:00:00 — Det håller på att utvecklas teknikför automatisk hastighetsövervakning, och man hoppas att man skall kunna provadenna teknik på några vägavsnitt i . Det finns nu enförbättrad hastighetsövervakning från polisens sida. Och vi har förslagliggande, som vi dock ännu inte har hunnit ta ställning till, om ytterligareåtgärder när del gäller körkortsindragningar osv. vid hastighetsöverträdelser,åtgärder som bör verka i riktning mot att hastigheterna dämpas-och naturligtvisatt antalet hastighetsöverträdélser minskar. Detta är alltså några av deåtgärder som vi arbetar med och som vi tycker är viktiga. Härhar ställts många frågor och många förslag. Jag kan inte kommentera dem alla.Vad jag kan säga är att när vi gjorde översynen av trafikpolitiken för ett årsedan, så var vår avsikt att detta arbete skulle ske under mycket storöppenhet. Vi var angelägna om alt så många intressenter som möjligt skulledelta. Vi hade kontakter med olika branschorganisationer, med fackliga organisationer,med intresseorganisationer, med miljögrupper inte minst, med kommuner ochlandsting osv., och även med representanter för alla riksdagspartier. Jagvill gärna sluta den här debatten med att säga att jag hoppas att delarbetssättet och den modellen också skall kunna användas . Vi måvara oense om enskildheter. Men det är mycket viktigt alt vi kan föra en öppenoch bra - och framför allt konstruktiv - diskussion om de trafikpolitiskafrågorna, och kanske alldeles särskilt om trafikens miljöeffekter. Jagvälkomnar en sådan diskussion. Vi får när det gäller de konkreta förslagenåterkomma, senast i samband med vårens riksdagsbehandling. Förste vice talmannen anmälde att , . och anhållit all fill protokollet få antecknat att de enligt gällandeunderhandsöverenskommelse för denna debatt inte ägde rätt '7~', ~ ,. . ,. Val av ytterligare supp- lill ytteriigare mlagg. leanter t vissa utskott Densärskilt anordnade debatten var härmed avslutad. 3§ Val av ytterligare suppleanter i vissa utskott Företogs val av en suppleant i vart och ett avkonsfitufions-, utbildnings-, jordbruks-, närings- och arbetsmarknadsutskotten. Förste vice talmannen meddelade att valberedningenenligt ett till kammarkansliet inkommet protokollsutdrag enhälligt föreslagitytterligare suppleanter i utskotten. I enlighet därmed utsåg kammaren fill suppleanti (vpk) suppleanti utbildningsutskottet (vpk) suppleanti jordbruksutskottet (vpk) suppleanti näringsutskottet (vpk) suppleanti arbetsmarknadsutskottet (vpk) 4§ Föredrogs och hänvisades 1988/89:4 tillutrikesutskottet 1988/89:UU3 om Sverigesrelationer till de baltiska republikerna samt 1988/89:UU1 om fred ochnationell försoning i . Förste vice talmannen meddelade att betänkandenaskulle debatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt. Förstupptogs till behandling uirikesutskottels belänkande 3 om relationertill de baltiska republikerna. relationer liU de baltiska republikerna relationer till de baltiska republikerna AnL 20 (): Del vi just nu ser i de baltiska staterna ärinte en ny situation utan en pågående process som till sin natur rymmerbetydande osäkerheter. Vi vet inte när och om denna process bokstavligen blirstoppad. Vi vet inte heller hur långt den kan tänkas få lov att gå. Vi vetdäremot alt den pågår nu och att vi i känner en förvåning inför att detkunnat gå så långt som det gjort . Det finns också mycket oklara föreställningar om vad vikan göra för att hjälpa denna process på vägen och stabilisera utvecklingen motdemokrati och ökad självständighet. Det finns t.o.m. en osäkerhet om huruvida viskall stödja denna utveckling och uttrycka vår sympati för dem som i ,, och kämpar för att få behålla och utveckla en nationellidentitet och en ökad självständighet. Denna osäkerhet kännetecknar i högsta gradutskottsmajoritetens inställning i detta betänkande. Det är i all sin enkelhetett fullkomligt underkännande av den moraliska dimensionen i svensk utrikespolitikatt majoriteten i utskottet inte vill uttrycka sina förhoppningar om attförändringarna mot ökad självständighet skall ge positiva resultat. Denna osäkerhet gentemot utvecklingen i några av våraallra närmaste grannländer saknar motsvarighet i all övrig svenskutrikespolitik. Jag tror inte att någon här i kammaren kan ge prov på en sådankallsinnighet gentemot ett folks krav på ökad självständighet som den som våragrannfolk i möter från socialdemokrater och kommunister i utskottet. Varför vill inle socialdemokraterna uttrycka ett stöd förbalternas strävanden? Det vore bra med ett klargörande här i kammaren.Kommunisternas svar är överflödigt, men det vore intressant att frånsocialdemokraternas företrädare få svar på frågan varför just våra baltiskagrannfolk skall särbehandlas. För det finns ju ingen motsvarighet tillkallsinnigheten om vi tittar på svenska socialdemokraters inställning tillförtryckta folk litet längre bort. Varför kan inte balterna få våraförhoppningar till stöd? Just nu upplever vi givelvis en oerhört känsligutveckling. Det är viktigt att ett svenskt agerande stabiliserar del som nusker och befäster det som uppnåtts. Det vore en total felsyn att tro att viskulle göra detta genom att vara tysta och genom att titta bort, precis som vihar gjort ! Tvärtom är det genom vår uppmärksamhet och våra insatserför att lyfta fram det som sker i till den internationella debattensom vi kan höja det politiska priset för den som vill stoppa utvecklingen - och"rulla tillbaka" den utveckling som ägt rum. Genom konkreta insatser kan vi skapa kontakter ochsamarbete som kan vara av sådant värde för i dess helhet attpriset för att stoppa och rulla tillbaka blir högre än vad man vill betala. Det senaste årets händelser i haravslöjat ett vakuum i svensk utrikespolitik. Sedan blev ett av väridensförsta länder att de facto erkänna den sovjetiska ockupationen av de baltiskarepublikerna är det som om vi totalt hade tappat intresset för dessagrannländer. ocksåbaltutlämningen till att vi sökt förtränga det förtryck som våra grannar levtunder. Aldrig har under dessa de baltiska folken funnitsmed i svensk utrikespolitik på samma sätt som andra förtryckta folk. Och kanskefinns del inget bättre sätt alt beskriva skevheten i den svenskautrikespolitiken än att konstatera det absurda: Radiosutlandsredaklion sänder program på spanska och portugisiska för latinamerikanermen inte på något av de balfiska språken till våra grannfolk. Just närheten till de förtryckta i borde ha gettoss ett särskilt ansvar. Del har vi inle tagit, trots att närheten kunde hagjort våra insatser meningsfulla och rent av betydelsefulla. Genom vårtgeografiska läge kunde vi bättre än andra ha stått upp för förtryckta balter,med information, kontakter, stöd och sympati och genom att skapa ett polifisktpris för förtrycket. Det har vi inte gjort. Även om man accepterar frånvaron av en moralisk dimensioni svensk utrikespolitik, är detta likväl ingen ursäkt för 40 årsutrikespolitisk försummelse. För vår del är det nämligen av ett betydandesäkerhetspolitiskt intresse att veta och förslå vad som händer i de baltiskastaterna. Det är ett underkännande av svensk utrikespolitiks realism ochkompetens, när vi nu slår näst intill totalt frågande inför det som sker iBaltikum. Man kan fråga sig om inte en seriös svenskutrikespolitik borde ha syftat till att kunna förstå och analysera denintellektuella, ekonomiska och politiska miljö som ligger till grund för denutveckling som pågår i . Likväl har vi totalt misstagit oss påkraften och dynamiken i den länglan efter frihet och nationell identitet som nuhar blommat ut. Vi har inte förmått att se den västeuropeiskt influeradetradition som har kunnat överleva i den sovjetiska och kommunistiska miljön. En långsiktig och stabil utveckling mot ökad frihet ochsjälvständighet för de baltiska staterna vore av intresse för allaÖstersjönationer. Det gäller i miljöfrågorna, där den sovjetiska rovdriften avestniska fosfortillgångar -trots estniska protester - är ett betydande hot motÖstersjön. Ett ökat nationellt självbestämmande för alla stater kring Östersjönvore av intresse för miljöfrågornas framtida hantering. Ett ökat utrymme för mänskliga fri- och rättigheter iBaltikum vore av realpolitiskt intresse för . En gradvis utveckling motdemokrati och ökad självständighet i är på lång sikt av godo för fredoch avspänning kring . Låt mig peka på några åtgärder som skullekunna läggas till grund för en svensk Baltikumpolitik. För det första bör söka medverka till att befästavarje framsteg för de mänskliga fri- och rättigheterna i . Det gör vigenom ett ökat besöksutbyte, som engagerar människorna och inte i första handregeringsorganen i . För det andra bör vi medverka till all institutionaliserakontakter som gör det svårt att vända utvecklingen ulan materiella ochpolitiska uppoffringar, även utifrån perspektiv. Vänortskontakter ärett exempel, student-utbyte och utbyte av gästprofessurer mellan svenskauniversitet och baltiska ett annat. bör erbjuda ekonomiskt ochhandelspolitiskt samarbete relationer till de baltiska republikerna Sverigesrelationer till de baltiska republikerna som kan utnyttjas inomramen för en ökad ekonomisk självständighet för de baltiska ekonomierna och somkan bidra till alt göra denna självständighet framgångsrik. Fördet tredje bör vi se till att medverka till så mycket insyn som möjligt.Svenska massmedia kan av uppenbara skäl göra mycket, men också frågan omgeneralkonsulat med handelskontor bör kunna ses i detta perspektiv. Fördet fjärde bör vi söka etablera så många kommunikationsvägar som möjligt. Fastaflygförbindelser, reguljär färjetrafik och bättre teleförbindelser borde kunnafå ett tillräckligt underlag med tanke på de många personband som redan finnsoch med tanke på att jämte är det närmaste västeuropeiskalandet. Fördet femte bör vi höja den svenska profilen vad gäller intresset för mänskligafri- och rättigheter i . Det borde vara självklart att tog uppövergrepp fill öppen diskussion i internationella fora. Som ett Utet land börSverige visa sympati för de baltiska kraven på ökat självstyre. Fördet sjätte bör vi , med start , ge balterna samma möjlighetsom brasilianarna har, nämligen att lyssna på den svenska utlandsradion på detegna språket. har förklarat sig vara beredd att upptasändningar på de baltiska språken, om staten skjuter till pengar. Många av dessa åtgärder måste falla på regeringens ansvar. Här finnsmånga initiativ att ta för den utrikesminister som inser att man inte måsteresa runt halva jordklotet för att möta utmaningar för svensk utrikespoUtik. sak kan vi göra , fru talman, och det är att vi låter riksdaginstämma i den förhoppning om en fortsalt positiv utveckling i de baltiskastaterna som uttrycks i reservationen till det betänkande vi nu diskuterar.Genom att uttala vår sympati för balternas strävan till ökad ekonomisksjälvständighet och ökat självstyre stärker vi deras sak. Jag ber därför att få yrkabifall till reservationen. AnL21 (): på mycket länge har möjlighet att diskuteraen hoppingivande utveckling i våra grannländer , och . Detpå alla punkter utom en eniga utskottsbetänkande som föreligger fastslår klartoch tydligt fakta och omständigheter som ofta tycks ha varitbortglömda i svensk offentlig debatt. Där klargörs de tre baltiska staternaslångvariga nordiska orientering, en gemenskap över som har betydligtdjupare dimensioner än att en svenskspråkig befolkning alltjämt finns kvar vidEstlands västkust. Deekonomiska, kulturella och mänskUga kontakterna mellan Estiand, ,och de nordiska staterna är av mycket gammalt datum. Estniska ochfinska är så närbesläktade att ester utan större svårighet kan ta del av finskaTV-program. De baltiska folkens nationella uppvaknande harmånga paraUeller med samtida rörelser för folkbildning och demokrati i Norden.Under självständighetstiden utvecklades partisyste- men ochsamhällslivet i nordisk riktning, innan krisen på 30-lalet förändradevillkoren, inte bara i de baltiska staterna. Utskottet påminner också om all de tre baltiska staternamellan de två världskrigen var självständiga republiker och medlemmar avNationernas förbund, respekterade stater i världssamfundet. Deras anslutningtill var inte självvald utan påtvingad, och protokollen från dens.k. , som möjliggjorde den sovjetiska annekteringen,finns nu tillgängliga för studium, också i Balfikum. Utskottet påminner vidare om hur de tre balfiska ländernaefter kriget utsatts för en hårdhänt förryskningsprocess, med resultatet altstora delar av befolkningen i och nu består av ryssar ochandra i modern tid inflyttade folkgrupper. Hur denna invandring skall kunna lasemot utan alt de balfiska folkens språkliga och kulturella idenfilet hotas harlänge framställ som en ödesfråga, i synnerhet i och Letfland. Det är mot bakgrund av denna problemalik man skall seförslagen från såväl folkfronterna som de berörda parti- och statsledningarnaom särskilda baltiska medborgarskap inom ram samt om alt debaltiska språken skall förklaras vara slatsspråk i de balfiska republikerna.Beslut i den riktningen har också fattats under den senaste fiden. Kanske bör man här också lägga till all det alllid harfunnits mer eller mindre betydande nationella minoriteter i alla de baltiskaländerna - tyskar, svenskar, ryssar, polacker, vitryssar, judar, finländare ochandra. var också i synnerhet Esfland och kändaför sin internationellt sett unika och mycket generösa minorilelspolitik, sombyggde på principen om kulturautonomi och medgav minoritetsgrupperna representationi parlamentet. De okänsliga försöken att förryska de baltiska länderna står i trist kontrast till politiken föreandra världskriget, och det medges numera också offentiigt. Utskottet uttalar sin glädje över alt nationella ochfolkliga strävanden nu åter kan komma till uttryck i de baltiska staterna ochatt gränser som förut var stängda försiktigt har börjat öppnas. I det nyaklimat med större öppenhet och utvidgat samarbete som många hoppas på i Europamåste varje folk kunna medverka i enlighet med sina traditioner. Det har ocksåett stort värde på det rent mänskliga planet alt band som länge tycktes varaavklippta för gott nu kan knytas på nytt. Men utvecklingen i har också en vidare innebörd.Den nya sovjetiska politiken, sammanfattad i orden glasnost och perestrojka,syftar bl.a. till att bryta upp många års förslelning av den sovjetiskaekonomin och släppa fram idéer och initiativ som hållits tillbaka. De baltiskaländerna har av historiska, kulturella och geografiska skäl unikaförutsättningar all snabbt la vara pä de möjligheter som den nya sovjefiskapolitiken vill skapa och därmed också vara föregångare för andra delar avSovjetunionen. Skall perestrojkan ha någon verklig substans, måste deninfatta någon form av decentralisering-till företag, till lokala organ, tilldelrepublikerna-och det medges allmänt i den sovjetiska debatten att det är pådel sättet. Det är inte kontroversiellt. I de baltiska länderna har undersommaren och hösten en mångfald olika förslag i den riktningen lagts fram ochofta fåll stöd av de nya baltiska parti- och statsledningarna. Vi har ingenanledning all ufifrån relationer tiU de baltiska republikerna relationer till de baltiska republikerna värderadet ena eller andra av dessa förslag. Däremot kan vi notera att även de merlångtgående av förslagen, med t.ex. ord , är en delav perestrojkan. Perestrojkan är viktig, inle bara för ulanför hela . Den ger förhoppningar om en mer genuin avspänning mellanmaktblocken och om vidgat kulturellt och ekonomiskt utbyte, inte minst överÖstersjön. Därför angår det som sker i som en del i perestrojkan ocksåoss i , förutom att det givetvis berör oss på ett rent mänskligt plan,till följd av de traditionella kontakterna mellan oss och våra baltiskagrannfolk. Det är något av denna insikt om perestrojkans betydelse iett större perspektiv som vi inom utskottsminorileten har velat fånga i denmening som återfinns i vår reservation. Om förändringarna i Baltikumomintetgörs, om de förhållanden som rått under de långa stagnationsårenåterställs, så bryts också glasnost och perestrojka i hela . Delvore inte bara en mänsklig tragedi utan en förändring som skulle påverkaklimatet i . Det är därför vi vill uttalaförhoppningen att det förslag som framlagts - och också det beslut somfattas - i perestrojkans anda skall leda till positiva resultat. Jag vill inte här polemisera för mycket mot denutskottsmajoritet som inte velat uttrycka någon mening på denna punkt. Kanskehar man inte fullt ut försökt länka sig in i alla aspekter av denförändringsprocess som sker och inte tagit hänsyn till bredden och kraften idel som inträffar. Men vad vi kan konstalera är alt insikten om behovet avreformer i riktning mot decentralisering av beslut och mot större öppenhet iolika avseenden nu finns på alla nivåer i . Ingen som deltagit iden offentliga sovjetiska debatten tycks ha ifrågasatt värdetav del självstyre i ekonomiskt avseende som framstår som den mest väsentligapunkten i de baltiska reformförslagen. Vi bör även i kunna uttala vårförhoppning att det här skall leda till positiva resultat, och därför, frutalman, yrkar jag bifall till reservationen i utskottets betänkande. AnL 22 PÄRGRANSTEDT (c): Händelseutvecklingen i under densenaste tiden, med nyckelord som perestrojka och glasnost, är någonting som harspritt mycken glädje i omvärlden och skapat stora förväntningar, inte minst härhos oss. Dessa förväntningar är naturligtvis också parade med en viss osäkerhetom framtiden. Det berättas all när mor blev gratulerad för alla dekejsar- och kungatitlar som hennes söner hade fått, så brukade hon alltidsvara: Bara det varar! Detta är givetvis någonting som också vi säger oss då viiakttar den här händelseutvecklingen: Bara det varar! Men om det varar, om det får fortsätta, kommer detnalurlivtvis att få en mycket djupgående effekt på de ekonom.iska och politiskarelationerna i hela världen. För oss här i är givetvis det som vi kaniaktta i de baltiska republikerna särskilt spännande och intressant - iEstland, och . Det har redan understrukits av tidigare talare av visjälvfallet känner ett särskilt starkt samband med våra grannfolk i dessastater. Händelseutvecklingen i de baltiska staterna kommer också att kunna fåpraktisk betydelse för oss ispeciellt hög grad. Därför har vi all anledning att önska oss att de strävandensom folken i , och låtit komma till uttryck verkligenskall leda till positiva resultat. Jag tror att det är rimligt att hävda attäven ur ett större sovjetiskt perspekfiv borde det vara mycket intressant altlåta de här tre republikerna få bli ett experimenlalfäll för en meralångtgående perestrojka, en mera långtgående glasnost, än vad man under sammatid kan utveckla i resten av unionen. Förutsättningarna finns där av bådehistoriska och geografiska skäl. Att låta bli litet grand av enekonomisk och politisk frizon skulle kunna ge erfarenheter som gynnadeutvecklingsarbetet i resten av , och naturligtvis också kunna gepositiva ekonomiska resultat till hela fromma. För vore det naturligtvis mycket intressant attkunna ha ett utvecklat och intensifierat utbyte på det ekonomiska kommersiellaplanet, samarbete mellan svenska företag och företag i de baltiskarepublikerna. Men också på det kulturella och det sociala planet finns det ettstarkt uppdämt behov och starka önskemål att kunna utveckla kontakterna- intebara därför att vi har många medborgare i som har sina rötter i de härområdena, ulan också därför att alla vi andra känner alt här är det grannfolksom vi skulle önska att vi kunde ha samma intima relationer med .som vi har medövriga grannfolk runt våra gränser. Självfallet inser vi att det behövs tålamod, att detkanske behövs ett element av måttfullhet även i den här utvecklingen. Det finnsgränser för vad .statsledningen i kan acceptera, och i synnerhet för vadman kan acceptera mycket snabbt. Givetvis skall inte vi agera något slagsprovokatörer i den här utvecklingen - det inser vi alla. Men det är viktigtatt vi visar att del finns en positiv förväntan i omvärlden när det gäller vadsom händer i som helhet och inte minst i de tre baltiskarepublikerna, alt förhoppningarna är starka i och på andra håll alt dethär verkligen skall leda till positiva resultat, att det verkligen skall ledatill en större frihet för de baltiska folken. Genom att visa det visar vi också att om den härutvecklingen bryts, om det blir stopp för en fortsatt väg mot större frihet ochsjälvbestämmanderätt, så kommer besvikelsen i omvärlden att bli djup. Det ärviktigt att visa att Sovjetledningen har ett betydande politiskt pris attbetala om den med mer eller mindre våldsamma medel sätter stopp förutvecklingen i de baltiska republikerna. Mot denna bakgrund är det synd att utskottsmajoriteten harstannat vid en så sval hantering som den gjort i skrivningen i det betänkandesom vi nu behandlar. 1 och för sig kan man säga att de motioner som behandlasmest gäller kontakter mellan och de baltiska republikerna och alt detdärför skulle kunna finnas något slags logik i att det i stort sett är dettasom utskottet yttrar sig om. Men verkligheten har ju förändrats kraftigt sedande här motionerna skrevs, och det är naturligt att vi, när vi behandlarutrikesutskottets betänkande i frågan, också kommenterar den politiskautvecklingen i detta område. Det hade alltså varit naturligt att vi klart och tydligthade visat att vi har positiva förväntningar, att vi önskar oss en utvecklingmot större självständighet och självbestämmanderätt för de baltiska folken ochdärmed givetvis relationer tiU de baltiska republikerna Sverigesrelationer tUl de baltiska republikerna också ökade möjlighetertill samarbete .mellan och de baltiska republikerna.Utskottsmajorileten avvisade ett förslag från vår sida om en sådan markering,och det kan ju tyvärr tolkas som en markering i sig att man avstod från att geuttryck åt de positiva förväntningarna. Det är i så fall, fru talman, felsignal. Det är fel att ge intryck av att inte känner ett engagemang förutvecklingen, att vi inte skulle reagera om den här UtveckHngen hindrades frånatt gå vidare. Därför är det tillägg som vi i en reservation har velat fogatill utskottets belänkande viktigt, och jag hoppas att det får stöd.Fru talman! Jag vill yrka bifall till reservationen i utskottets betänkande. AnL 23 (): Del är myckel som förenar oss med våra baltiska broderfolk i Estiand,och . Vi har en gemensam historia ,som kanske inte var så ärorik, men som dock var gemensam. Det finns fortfaranderester av svensk bosättning där. Estlandssvenskarnas äldsta urkund dateras fill1341. De har bildat ett eget kultursamfund som bl.a. inlett samarbetemed den svenska minoriteten i . Man behöver t.ex. läromedel ochlitteratur för att bryta den mer än 40-åriga isoleringen. Underde två årfionden då , och var självständiga stater varkontakterna över mycket livaktiga kulturellt, ekonomiskt ochsocialt. Turismen var omfattande tack vare den reguljära båttrafiken. De småbaltiska staterna sökte mycket medvetet en nordisk identitet, sedan de efterden bolsjevikiska revolutionen lyckats bryta sig loss från del ryska väldet.Esterna, som ju språkligt är kusiner med finnarna, föreslog t.o.m. ettfinländskt-estniskt statsförbund, som dock ledarna i inle varintresserade av. Närde baltiska folken nu på nytt - med utsikter till framgång - tagit upp kampenför ökad frihet, väcker del därför genast starka känslor på den här sidanÖstersjön. Men känslor skall hanteras varsamt i så komplicerade utrikes- ochsäkerhetspolitiska sammanhang som det här är fråga om. Denvästerländske statschef som lever närmast skeendet i är presidentKoivisto. Det är bara 9 mil mellan och . Han sade i slutetav oktober alt han kände oro över utvecklingen i de tre baltiska republikerna.Till dem i som gripits av baltisk eufori sade han att det är lätt fördem som befinner sig på fast mark all säga till andra hur de bör bete sig. Koivistoser naturligtvis till finska intressen. Vi här i bör hålla i minnet altvad som är finska intressen i relafionerna österut i allt väsentiigt också ärsvenska intressen.