prot · GC0990 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottsmajoriletensskäl för avslag är mycket tunt, om jag fär säga så. Bara därför att man 1982uttalade att reformen då var klart avgränsad, skulle man inte nu kunna ta uppfrågan och genomföra detta förslag. Hur skulle övriga reformer kunna genomförasi vårt land om detta skulle bli en huvudlinje i agerandet? 11988års val mötte jag frågeställningar kring detta problem. Alla som jag talade medansåg detta vara en rättvisefråga och att reformen borde genomföras. Och jaggaranterar att det inte bara var folk från de fyra partier som har ställt upp iutskottet, utan från samtHga parfier. Del förvånar mig därföratt inte ställt upp i utskottet. socialdemokraternasihärdiga avståndstagande från en reform som i första hand är en rättvisefrågaför kvinnor, som ofta inte haft möjlighet att få jobb, 136 är kanske ännu mer förvånande. Rimmar detta verkligen med en socialde- mokratiskpolitik för solidaritet och jämställdhet-för det finns väl en sådan? Upphovsrätten lill motionen skall tillskrivas kvinnornainom TCO, säkert frän alla partier. Det är ganska viktigt att vela detta, för det går ju lätt ', ' partipolitiki en sädan här fräga. Det var de som tog upp frågan. Självuppmärksammade jag den i en tidningsartikel, och jag hade inte svårt att deladen åsikt som artikeln tolkade. Det är en uppfattning som jag inte är ensam om,utan den delas av många som skall sitta i denna kammare när vi kommer alt fattabeslut. Hur många det blir får vi se , när vi går till omröstning. Jaghoppas för många föräldrars skull att vi då kan vända på det hela och yrkarslutligen, herr talman, bifall till reservafion nr 10. 116 (): Jag vet inte vad har sysslat medtidigare, men det är inte särskilt vanligt att man ändrar lagar med retroaktivverkan. Det är tvärtom mycket mycket ovanligt atl sådana beslut fattas. säger alt vi inte behöver vara bundna av detförhållandet att dåvarande socialministern vid införandet avATP-poäng för vård av barn ansåg att den rätten skulle vara klart avgränsad ochatt nägon retroaktiv rätt till ATP-poäng för vård av barn inte borde införas.Men det måsle naturliglvis ha varil en välgrundad uppfattning somsocialdepartementet hade då också, när man uttalade sig på det sättet. Del är alltså inte på grund av envishet som vi upprepardel resonemanget, utan det gör vi därför att vi menar atl man mäste vara myckelrestriktiv när man stiftar lagar som har retroaktiv verkan. Utskottet haralltså även avstyrkt motionen - vi har haft den tidigare. Jag vill avsluta mitt inlägg med alt yrka bifall tillutskottets hemställan i den här frågan. 117 (): Jag blev ju tilltalad i den här frågan. Jag tycker alt det skall vara konsekvens i ensbeslutsfattande. Först fattar vi ett beslut om efterlevandepensioner som harnegativa retroaktiva verkningar, där man sä att säga lar bort intjänadeförmåner. Sedan kommer det motioner - och det är frän samma personer som harröstat för beslutet att ta bort förmåner - med förslag om att ge retroaktivaförmåner ända . Det kan leda till vissa administrativaproblem, men framför allt är det inle bra för principernas skull. Effekten av min pedagogiska verksamhet är nog ringa, menjag har försökt tala om att fasthet i regelsystemet - i det här falletATP-systemet - är något otroligt väsentligt för atl det skall vara någorlundarättssäkert. Även om det är positiv retroaktivitet, kan man förstöra systemet. Jag tror inte att vi skall ta fill vana att fatta beslutmed retroaktiv verkan. Det är klart att det är väldigt trevligt att säga skall ge ATP-poäng för alla vårdar , men jag tycker attprinciperna för folks trygghet för framtiden väger tyngre. Problemet kan lösas mycket enklare. Del kan lösasskattevägen. Man kan ta kapitalförsäkringar, och vi skulle kunna införa avdragsrätt för i sådana försäkringar, som vi hade . Då kunde kvinnorna som det här 137 prot.1988/89:90 gäller få ett mycket bättre skydd, och det hade inte kostat såmycket. attkalkylerna är goda. Det är bakgrunden till vårt ställningstagande. Sedanhåller jag med om att en hel del kvinnor på grund av ändringar i äktenskapsbalkenoch i efterlevandepensioneringen har fått sina förhållanden försämrade, och jagönskar att fler hade tänkt tidigare i de här frågorna. 118 (): Jag har inte på något sätt kritiserat detbeslut som fattades 1982. Jag är klar över att man både i denna fråga och iandra frågor vid ett visst tillfälle kan fatta ett beslut och säga att det inteskall ha retroaktiv verkan. Men att det skulle innebära alt vi mäste sesaken precis likadant, vore att binda kammaren på ett sätt som jag över huvudtaget inte kan tänka mig vara tillåtet. Väldigt många av de kvinnor som det i de tlesta fall ärfråga om kanske uppbär socialhjälp, bostadsbidrag osv., sä i fräga om pengarkanske det inle är så stora summor. Det är detta vi vill att man skall utreda. När man pratar om trygghet för framtiden osv., undrar jag:Finns del ett rättvisare system än detta? Att ge socialhjälp eller andra bidragmåste vara sämre. Vi har här en princip som har tillämpats , ochdärför borde det egentHgen vara mycket enkelt att i stället tillämpa den från1960. Om man anser - jag säger del, herr talman, avslutningsvisän en gång - alt solidaritet, rättvisa och inte minsl jämställdhet inte baraskall vara honnörsord ulan också något som prakfiseras i verkligheten, dåtycker jag atl man skall rösta för bifall till reservation 10. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1988/89:KU24 Vissa anslag fillriksdagen och dess myndigheter (prop. 1988/89:100 delvis). Riksbyggnaderna,minneshögtidlighet m.m. 119HANS NYHAGE (m): väckte jag en motion, i vilken jag- med hänvisning fill etl omfattande material angående grundförhållandena m.m.för riksbyggnaderna på - föreslog att en särskild utredningskulle tillsättas med uppgift att undersöka grundförhållandena och desprickbildningar som aUdeles tveklöst äger rum på riksbyggnaderna. Orsakenfill alt jag föreslog en särskild utredning var den påtagliga oenighet somförelag mellan sakkunniga på området rörande handläggningen av denna viktigafråga, något som också markerades i den skrivelse som lämnadei ärendet. Under åberopande av denna yrkade konstilulionsutskotlet avslag påmotionen och följde ulskotlet. Eftersom jag givelvis anser att förra årets handläggningav motionen inte Var tillfredsställande, har jag återkommit med förslagetom att en särskild utredning skall tillsättas. Och återigen nöjer sigutskottsmajoriteten med att hänvisa fill den nämnda skrivelsen för attfinna skäl för etl avslagsyrkande. I skrivelsen hävdas att den kontroll som byggnadsstyrelsengör av byggnaderna inte visar nägra tecken på rörelser, som ger anledning tilloro för byggnadernas beständighet. Detta är vad som ständigt framhålls, mensanningen är att det bland expertisen på området ocksä finsn andra och motsattameningar om hur del verkligen förhäller sig. Enligt min mening är fråganalldeles för allvarlig för att vad personer med stor kunnighet och erfarenhetanför och påtalar enbart skall viftas bort som betydelselöst. Det råder alltså skilda uppfattningar i ärendet och justdärför är det väl en rimlig begäran, att en opartisk utredning kommer lillstånd. Ingen kan gärna ha något att förlora på att förhållandena utreds på sättsom begärs - många kan däremot ha åtskilligt att vinna på det. Måhända kanprestigen få sig en smäll pä något häll, men den bagatellen är försumbar. I årets motion har jag vidare begärt atlkostnadsberäkningar redovisas för den höjning av vattennivån underHelgeandsholmen som anser vara nödvändig . Dessakostnader bör ställas i relation lill de kostnader som en grundförstärkninggenomförd i ombyggnadsskedet hade betingat. I skrivning sägsingenting om några kostnader. Trots delta anser utskottet, att de i motionenaktualiserade problemen är föremål för uppmärksamhet, varför någon åtgärd isammanhanget inte anses vara påkallad. Uppmärksamheten i all ära, men inte besked om några kostnader, vilket saken alllsä gällde. Yrkandet omkostnadsredovisning kvarstår alltså oförändrat och bör rimligen leda tillåtgärd från förvaltningskontorets sida. och jag har i en motion tillårets riksdag föreslagit, att ger förvaltningsslyrelsen i uppdrag attbesluta om fortsatt ersättning till byggnadsingenjören efleringången pensionsålder. Förvaltningsstyrelsen beslutade att"mot bakgrund av af Forselles insatser för vid ombyggnadsarbetenunder och med hänsyn till af Forselles nuvarande situationtillerkänna honom ell belopp ex om . med upphörandeden (den månad då af Forselles uppnår )". Genom detta beslut har förvaltningsslyrelsen fastslagit,atl af Forselles skall erhålla någon, om än blygsam, ersättning för delbetydande inkomstbortfall tvisten med har vållat honom. Alldelesuppenbart påverkar dessa förluster hans ekonomiska situation även efteruppnådda 65 ärs ålder. Den pension han kommer att lyfta är klarl otillräcklig.Det är därför fullt rimligt atl han även i fortsättningen tillerkänns ettmånafiigt belopp av förvaltningsslyrelsen. Det är också fullt rimligt att han -mot bakgrund av vad som förekommit i ärendet och de konsekvenser detta fåll förhonom - utöver delta månatliga belopp tillerkänns elt engångsbelopp. Konstilutionsulskottet har avstyrkt motionsyrkandel, somalltså gällde ett uppdrag äl förvaltningsstyrelsen alt beslula om ersättning,med mofiveringen Prot.1988/89:90 att en fråga av förevarande karaktär bör behandlas avf Utskottet tar således i motsats tUloss motionärer inte ställning fill frågan om ~ ersättning, utan anser att dennaskall avgöras av förvaltningsstyrelsen. Givetvis beklagar jag atl riksdageninte kommer att fatta beslut i enlighet med vad vimotionärer föreslär, men jag konstaterar samiidigi atl utskottetsställningslagande innebär ett direkt uppdrag åt förvaltningsslyrelsen att återta upp frågan till behandling. Inför denna behandling vill jag uttryckaförhoppningen, att den utan presfigebundenhet kommer all ske med respekt föroch hänsyn till en människa, som under en stor del av sitt liv ägnat riksdagensina tjänster på ett sätt som rönt stort förtroende. Det borde finnas utrymmeför att visa den uppskattning, generositet och medmänsklighetsom ger honom upprättelse och trygghet, måhända också trivsel och glädje i sintillvaro, när han nu snarl går i pension. och hans byggnadsföretagarbetade åt utan anmärkning under . Under hela denna tidanförtroddes han en rad uppgifter av ren konsultkaraktär, för vilka han aldrigdebiterade några kostnader med hänsyn till att hans förelag engagerades förbyggnads- och reparationsarbetena på . Detta förhållande byggde påömsesidigt förtroende mellan de ansvariga på och byggmästaren. Detfinns klart dokumenterade vittnesmål om detta. Under fiden gjorde af Forselles på direktuppdrag av och i nära samarbete med förvaltningsdirektören enmycket grundlig genomgång av lokaler, funktioner och tekniskaskick - helt i enlighet med den av mig nämnda praxis som hade tillämpatsunder de då byggde i egen regi med anUtande av af Forsellesföretag. Det fanns ingen rimlig anledning för af Forselles atl förutsätta annalän att han efter samråd med förvallningsstyrelse skulle få utföra dearbeten och de provisorier som han utrett. Alltså debiterade han i detta skedeinga kostnader för sitt arbete - alltjämt under förvissningen alt ömsesidigtförtroende skulle gälla. Det genom af Forselles utarbetade materialetvidarbefordrades emellertid av lill , där detanvändes som underlag för arkitekttävlingen om hus. uppfattningen att han skulle tilldelas ansvaret atlför räkning leda arbetet med hus, även om hans företaginte skulle engageras i detta myckel omfattande arbete. Det finns således en tydlig förklaring till att af Forsellesinle direkl tog betalt för de angivna utredningsarbetena. När han så varken fårulföra de utredda arbetsuppgifterna eller ha ansvaret för arbetet medriksdagens hus, är det en självklarhet atl han i efterhand ställer krav päersättning för gjorda insatser. Att påstå atl de angivna arbetsinsatserna ej ärutförda är en direkt oförskämdhet. På direkl uppmaning från riksdagshåll deltog af Forsellesi samarbete med arkitekten i arkitekttävlingen om hus med förslaget "Samspel". Detta vann inle lävlingsjuryns bevågenhet i formav pris. Däremot blev förslaget föremål för intresse frän sida så till vida, att när de tre prislagarna underställdes begäran om revidering mot 140 ersättning av sina förslag, gjordesdelta ocksä till Billgren-af Forselles beträffande"Samspel". De bibringades alltså uppfattningen, att även de skulle fåersättning för sitt revideringsarbele. De utförde elt myckel omfattande arbeteunder i denna tro, tills del plötsligt uppdagades för dem alt detinte skulle bli fräga om nägon ersättning. Billgren-af Forselles tillställs alltså arbetsmaterial från riksdagensförvaltningskontor rörande revidering av inlämnat byggnadsförslag. Av detta materialframgår inte, att just de båda, i motsats fill övriga vidtalade, inte skulle fånågon ersättning för revideringsarbelet. Därtill kommer att av ettprotokollsutdrag års riksdagsutrednings protokoll den 28 februari1974 (nr 8) framgår, att arkitekten skulle anmodas att i skissformredovisa förslag fill lösning av "Samspel" med bevarande av såvältrapphall som sammanbindningsbana samt att en utomstående arkitekt därefterskulle anmodas göra en utvärdering av förslagen "Samspel", "Vox"och"1". Alldeles ofrånkomligt föreligger här alltså uppdrag omrevidering av "Samspel". Förfullständighetens skull vill jag ocksä redovisa att det föreligger etl annalprotokollsuldrag från protokoll nr 10 . Av detta framgår altordföranden redogjorde för bakgrunden till det tidigare beslutet att beredaarkitekt möjlighet fill lösning av "Samspel" med högre gradav bevarande. Efter diskussion uppdrogs åt herrar och attformulera en skrivelse till . Av den skulle klart framgå att det intevar fräga om ett utredningsuppdrag. Dettakan ju synas vara klartext om alt det inte var fråga om ett uppdrag. Menverkligheten är den att någon skrivelse aldrig avlevererades, vilket bl.a.framgår av den av f.d. JO verkställda utredningen. Billgren-afForselles erhöll således ingen uppgift om annat än alt också de skulle fåersättning för sina arbetsinsatser. Det förefaller föga troligt att de båda avren nöjeslystnad skulle ha kostat på sig många arbetstimmar med åsidosättandeav andra arbetsuppgifter för någonting som de inte skulle kunna få någotekonomiskt utbyte av. När uppenbarligen berättigade anspråk på att fåersättning för utförda arbetsuppgifter inte ledde tUl minsta åtgärd frånrikdagens sida, väckte han till slut talan i domstol mot . Nuplötsligt agerade förvaltningsstyrelsen och gav genom elt antalriksdagsledamöter af Forselles beskedet alt saken skulle ordnas upp ochersättning utgå, om han återkallade sin inlaga i rätten. Ett villkor frånförvaltningsslyrelsen var alt dom skulle meddelas om atl af Forselles talanogillades. Han råddes att medverka till detta, vilkel han också gjorde. Hanförespeglades atl en upprättelse skulle erbjudas honom omedelbar anslutningtill att hans medgivande kommit tingsrätten fill hända. Detta skedde den 23 maj1985, och han uppmanades att vara anträffbar denna dag så att direkt kontaktmed förvaltningskontoret skulle kunna etableras. Någonkontakt togs emellerfid inte. väl avsagt sig sina rättsligamöjligheter lyste det generösa erbjudandel om ersättning med sin frånvaro.Försatt i ekonomisk ruin lämnades han makfiös åt sitt öde. Det är inte alldelesenkelt att placera in ord som anständighet och heder från sida idetta sammanhang. Efterframstötar från skilda håll beslutade så förvaltningssty- relsen den3 alt den tidigare angivna ersättningen om . skulle utgåfram fill af Forselles pensionering. Del tog alltså mer än ett och ett halvt årför förvaltningsstyrelsen att efter gjorda utfästelser komma till beslut. Altdetta agerande varit till stor skada för anseende är ofrånkomligt,men den skadan är ändå ringa i jämförelse med vad som drabbat af Forselles. Detär hög fid för oss alla atl inse delta! Även om det tog lång fid för förvaltningsstyrelsen attkomma till beslut och även om detta ter sig synnerligen restriktivt, så är detgivetvis bättre med någon ersättning än ingen alls. Bevisligen harförvaltningsutskottet ansett alt ersättning skall utgå. Mofiveringarna förbeslutet kvarstår alltjämt, och någon anledning att dra en gräns i samband medalt pensioneras kan därför rimligen inte föreligga. Del ärsynnerligen angeläget att den nuvarande förvaltningsstyrelsen beaktar delta,när den skall behandla detta ärende. Med det anförda yrkar jag bifall lill båda dereservationer som jag ställt mig bakom i utskottsbetänkandet. Under detta anförände övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Ianförandel instämde och (bada m). 120BO (vpk): Det till omfånget lilla betänkande som vi nubehandlar spänner över ganska vida fält, ifrän förmodade sprickor iriksdagshuset till den . Inledningsvis vill jag säga all jag känner stor respektför Hans Nyhages engagemang i vad gäller fallet med af Forselles. Jag har självocksä känt en stor olust inför det fallet. Det är dock problematiskt, eftersomdetta är en fråga som ligger under förvaltningsstyrelsen. Det är då inte sälätt för atl gä in i den problematiken. Jag skulle önskaoch hoppas att man kunde finna en rimlig och vettig lösning pä dessa frågor. Jagtycker atl del är tråkigt atl sådana här fall skall behöva uppkomma. Jag vill sedan bara säga några ord medanledning av den reservation som jag har lämnat lill detta betänkande. Dengäller den och en eventuell minneshögtidlighet i sambandmed 200-årsjubileum. Konstilutionsulskottet, som ärriksdagens äldsta utskott, uppstod fakfiskt en gång ur en närmast revolutionärprocess i vårt land 1809.1 dag får man i slällel konstatera alt del snarareråder starka kontrarevolutionära stämningar inom . Milt och Margö blygsamma förslag attriksdagen skulle erinra om 200-ärsjubileum med enminnesstund avstyrks av utskottet. yrkade avslag pä förslaget medformuleringar som måsle glädja salig i hans grav. Enligt Björckkunde roll reduceras till giljotinen. Del är enintressant formulering av president in spe. Det kanockså vara så atl man i konslitulionsutskollel reagerar pä samma sätt somen ledande företrädare för den kinesiska som fick fråganom historiska betydelse. Han svarade: Frågan är förtidigt ställd. Det är möjligt atl den är det. Svaret kan ju vara rikligt i såmåtto atl aldrig upphör alt fascinera och allliddebatteras. Ständigt nya avhandlingar och deballböcker skrivs om dennaavgörande brytpunkt i mänsklighetens historia. Den har spelat en mycket stor rollför nägra av den moderna tidens dominerande ideologier- liberalismen ochsocialismen. All t.ex. den andra socialistiska internationalen bildades jämthundra är efter , dvs. 1889, var knappast någontillfällighet. Under den antogs också deklarationen - jagtror alt del var den första - om mänskliga fri- och rättigheter, som ävenskulle komma atl spela en stor roll och som fortfarande ingår i värt idéarv.Revolutionens idéer blev snabbi en inspirationskälla och en förhoppning för deförtryckta, inte bara i de europeiska länderna. Revolutionsidéerna fick enbetydelse globalt i kampen mot slaveriet. Kort efter franska revolutionenstundade slulel pä den fid då miljoner och äter miljoner slavar skeppades frånAfrika lill kapitalistiska roffarländer. Jag, Margö liksom vpk i övrigt tycker att alltdetta nog vore värt en liten minneshöglidlighel här i . Men det är välså atl vi i vpk numera är ganska ensamma om atl slä vakl om det historiskaarvet. Jag yrkar bifall lill reservation 3 i betänkandet. 121CATARINA RÖNNUNG (s): Jag skall kortfattat bemöta och yrka avslagpå de tre reservationer som har fogals till betänkandenr 24. har vid etl flertal tillfällen avslagit moderatamotioner som yrkat ersättning till för diverseombyggnadsarbeten . Utskottsmajorileten gör det ocksådenna gäng och pekar ånyo på alt det är förvaltningskontorsparlamentariskt sammansatta styrelse som har att besluta i frågan. Konslilulionsutskolteiöverprövar aldrig förvaltningsärenden. fär ett belopp pä . Det ankommer alltså pä förvaltningskontorels styrelse atlbedöma om dess ursprungliga beslut att detta belopp inle skall utgå efter detatl af Forselles fyllt skall kvarstå. Hans Nyhage återkommer molionsledes med ännu en käpphäst,nämligen alt en särskild utredning skall se över i vilkel skick vårariksbyggnader på befinner sig. Genom förvaltningskontorets försorgbevakas grundförhållandena kontinuerligt. Förändringar i byggnadernas rörelsebevakas, och grundvallennivän kontrolleras. Planer för åtgärder som kan sättasin när det är behövligt finns utarbetade. Vad kan man mer begära? Ja, inte enytterligare utredning i varje fall. Vpk reserverar sig till förmän för att i börjanav juni skall fira tvähundraårsminnel av den . Del är möjligen på sin plats att påpeka atl den franskarevolutionen inte var den stora massans revolution, ulan del uppåtsträvandeborgerskapets. Del var storfinansen, industriidkare, författare, journalisteroch advokater som villefå adelns och prästernas gamla privilegiesamhälle pä fall. Den första stötensattes in 1789 då man i nationalförsamlingenbeslöt alt ett nytt samhälle utan privilegier grundat pä jämlikhet skulleskapas: Medelklassens inflytande återspeglar sig i 1791 årsförfattning där äganderätten förklarades som helig och okränkbar - enuppfattning som för övrigt i vill hagrundlagsfäst. Del märkliga och storslagna författning var emellertidnågot annal. Den innehöll nägot helt nytt, en förklaring om allamänniskors lika värde och folkets suveränitet. Den idéer-frihet, jämlikhet och broderskap - har påverkal de flesta ländersförfattningar, inkl. våra egna . Nya progressiva politiskapartier har fölls med dessa värderingar som grundval. Revolutionens tankar bidrog också fill att, som Bo Hammarockså sade, avskaffa livegenskapen och slaveriet i världen. Jag kan hälla med om att den var enavgörande vändpunkt i mänsklighetens historia. Den fick ocksä andra mera handfastaföljder för del. Duglighet blev enda befordringsprincip i den franskaarmén -något som gjorde del möjligt för en viss ofrälse att avanceratill marskalk och därefter, mycket genom skicklig marknadsföring av sin egenperson, bli svensk tronföljare. Utskottet har dock den uppfattningen all skall den svenskariksdagen högtidlighålla en historisk händelse bör den vara av nationellkaraktär. Framför allt bör det råda enighet över parfigränserna om vad somskall firas. Det gör det inte i delta fall. Jag yrkar därför bifall fillutskottets hemställan. 122HANS NYHAGE (m): Två korta frågor lill : AnserCatarina Rönnung att fortsatt ersättning skall utgä lill ? Vadhar vi all förlora pä atl en opartisk utredning rörande förhållandena päHelgeandsholmen tillsätts? 123 BO (vpk): Jag avser inte att i denna sena timme dra igäng en debatt om historiska händelser med . Min avsikt ärsjälvfallet inte att vi i värt land skall kopiera några av de författningar somtillkom efler den , inle heller vad som slod där omäganderätten. Jag tror dock att har fel när hon säger attdetta var en begränsad rörelse. Den hade många faser ochutvecklades lidvis till en verkligt massomfattande rörelse, som inte baraberörde vissa borgerliga skikt - vilket i och för sig inte är så dåligt delheller, med tanke pä de förhållanden som rådde. Men det där kan vi diskuleravid ett annat fillfälle. Jag lycker atl argumentet att vi inle kan fira en händelseav delta slag därför att den inte har ägt rum i är något egendomligt. fid när vi i nästan alla debatter talar om viklen av internationaliseringoch av atl vara européeroch ha vida utblickar, tycker jag nog atl ibland kunde lyftablickarna litet över den egna torvan. 124 (): Hans Nyhage har ställt två frågor till migsom det faktiskt ankommer pä förvaltningskontorets styrelse alt besvara. Om jagskall vara snäll, kan jag konstalera att Hans Nyhage kanske låter sitt godahjärta skena i väg med sig, delvis på bekostnad av förnuftet.