prot · GC09105 · 1988-12-31 00:00:00 — Eflersom narkolikan är dl samhällsproblem som rör helasvenska folket bör också den politiska kampen mol narkotikan samordnasivärpoliliski. Enligl min mening bör regeringen därför snarasl ta initiativtill en parlamentariskt sammansatt kommission med uppdrag atl snabbi utredanarkotikasiiualionen i landel och komma med förslag lill förbättringar avnarkolikapolitiken, sä att statsministerns gamla löfte om "rent hus medknarket" kan infrias. var det tillätet alt knarka. Med dåvärdet förbjudet ined sprutor. , när det äntligen har blivit förbjudet alt knarka,dä vill man tillåla uldelning av sprutor. Det ärverkligen en uppochnedvänd värld vi lever i! Jag yrkarbifall lill reservation nr 1. 25 (): Ulskotlsmajoritetens ställningstagande atlkraftigt begränsa möjligheterna till försöksverksamhel med sprutulbylesprogrami syfle all skydda narkomaner mol HIV-smilta och alt begränsa spridningen avHIV i samhället inrymmer en principiell etisk fråga av allvarlig nalur. När vetenskap och beprövad erfarenhet, som ju styr läkarnasmedicinska handlande, inle står i samklang med politiska beslut försättsläkarna i en brydsam situation. Hur skall de handla? Skall de följa denmedicinska ledstjärnan eller lyda den politiska makten? I fallet om sprutulbylesprogram har vi haft en lång debattom vad som är vetenskap och beprövad erfarenhet. Man har tolkat uttalanden ihearings på olika säll. Faktum är alt vi inom det medicinska området använderolika metoder, där hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd inte har prövat ommetoderna är förenliga med velenskap och beprövad erfarenhet.Läkareta-blissemanget slär emellertid bakom det medicinska handlandet. Det ären självklarhet att det är ett rikligl sätt atl behandla patienter pä. Sä haräven blivit fallet i frågan om sprutulbylesprogram. läkarkårensä enig slår upp bakom ell program av detta slag. Eftersom del är en ny melod, vill man följa den i elt Del är samma princip som när vi skall godkänna ell nytt Om vi finner all vi inlehar följt läkemedlets verkningar under fillräckligllång lid, vill vi följa del noga i ell väl konlrolleral program. Del är dettasom har ställt sig bakom, och inte dl fritt utdelande utankontroll. Sedan urminnes lider har man inom medicinen strävat efleralt ge palienlerna den behandling som är den mesl effektiva och minsl skadliga.Konslfel har straffats. Man utvecklade olika handlingsprinciper redan underantiken. Någon egentlig enande regelsamling kom dock inle i andravärldskrigels kölvallen. Del skedde efler händelserna i Nazityskland, som ärelt ohyggligt exempel pä hur den politiska makten kom i kollision med detmedicinska handlandet. Genévedeklaralionen antogs av Världshälsoorganisationen1949. Del väsentliga i denna är den paragraf som lyder: "Mina patientershälsa skall vara min första plikt." Genévedeklaralionen har sedankompletterats med andra deklaralioner som är normgivande för psykiatrinsverksamhet, klinisk forskning, utprövning av läkemedel etc. I del här sammanhanget har jag vissa bekymmer omönskemålen om mer kontrollerad uppläggning av prövningen avsprutulbylesprogram. Del finns vissa gränser av etisk nalur för hur man kanlägga upp sådana här prövningar, sä atl del blir hell invändningsfritl och ulanall man skadar patienterna. Läkarens handlande grundar sig alltså pä vad vetenskap ochbeprövad erfarenhet har lärt honom eller henne samt pä de diska regler som lillkommilsom slöd och skydd för patienterna. Utskotlels negativa inslällning lill sprutulbylesprogrambottnar i tron alt man sänder ut dubbla budskap om narkotika om mankriminaliserar narkotikainnehav och godtar sprululbylesprogram. Sä ärinle fallel. Man vel atl del är kriminellt atl använda narkotika. Om mandäremot inle bryr sig om narkomanerna och deras kontakters hälsa genom all inleslälla sig bakom sprutulbytesprogrammd, sänder man ul signaler om all vi intebryr oss om er och om alt vi inle bryr oss om huruvida ni får ett liv och enframlid eller inle. Jag vill rekommendera läsning av en bok om en flicka somheler . Den är skriven av hennes far. är en flicka som blev narkoman,prostituerad, och drabbades hon av HIV. Jag önskar all aldrighade smillals av HIV. Del är en fin flicka som borde ha hafl framförsig. Hur skall dä läkarkåren handla nu när den politiska maklentycks gä emot den medicinskt vetenskapliga? Skall man lämna missbrukarna isticket? Del är emot principen: "Mina patienters hälsa skall vara minförsta plikt." Skall man i stället bryla mot politiska beslul? Framtidenfär utvisa vilken väg rnan väljer. För egen del anser jag - där delar jag - all del här har blivit en onödigt slor fråga. Jag lycker inle altpolitikerna skall blanda sig i behandlingsfrågor och hur smittskyddet praktisktskall genomföras. Jag lycker all det är den medicinska professionen som äransvarig för hälsoskyddet och dess tillsynsmyndigheter, ochhälso- och sjukvärdens ansvarsnämnd, som skall avgöra vad som är velenskap ochbeprövad erfarenhet. Åtgärder mol HIV-infektion och aids Å tgärder mol HIV-infeklion och aids 26GÖRAN (): Jag dristar mig all gå in i denna debattfrämsl därför atl jag under som ansvarig och delansvarig för sädana frågori har följt denna utveckling. Jag delar erfarenheter l.ex. På 60-lalet satt vi i barnavårdsnämnden i Slockholm. där dehär problemen dök upp. Jag delar erfarenheter med , eflersomjag under lång lid satt i . Jag delar också erfarenheter medEvert , eflersom jag lång lid satt i socialdelegationoch arbetade med dessa frågor. Jag säger della därför atl del har hänl så myckel på dellaområde under 60-lalet, under 70-talel och under 80-lalel. Del har hänl sämycket när det gäller narkotikamissbruket och dess struktur, atl röka, knapraoch spruta och syssla med uppältjack eller nedåttjack, atl förändra sinlivssituation och att förstöra sig själv och förstöra för andra. Jag noterarhur samhällels attityd och attityd successivi har förändrats ochskärpts under de här årtiondena på grund av ökade kunskaper men också på grundav de erfarenheler man kan dra av missbruket och dess konsekvenser både för denenskilda människan och för samhället. Det är mot denna bakgrund som detta beslut känns mycketsvårl. Frågan har visserligen fält ytterligare en dimension, eftersom HIV ochaids har fäll debatten all föras i termer om hur vi skall rädda liv. Vi fär nogändå bestämma oss för vad denna debalt handlar om. Den handlar om samhällets,, attityd lill dl missbruk. Om vi för en debatt om atl kriminaliserabruk och missbruk av narkotika, känns del svårl, herr talman, atl samtidigtdiskulera om man skall fortsätta en försöksverksamhel. Man bör också klara ut alt de sprulor som vi härdiskulerar och som skulle kunna lämnas ut utgör en myckel liten del avkostnaden för del narkotikamissbruk som sprutorna är ell instrument för.Sprulor kostar några tior på marknaden. Missbruket kostar - beroende på hurpass sofistikerat det är -nägon eller några per dag. Pengarna harregelmässigt åstadkommits genom kriminalitet eller prostitution. Dessa förhållanden är viktiga för ställningstagandet. Vidiskuterar således instrumentet, den ganska billiga sprutan, i relation lilldet lunga missbruket och dess konsekvenser. leder mig till att ulan tvekan och medstort eftertryck säga att vi skall redovisa en attityd i detta riksdagsbeslut.Den attityden skall vara mot missbruket. Med stort eftertryck, herr talman,yrkar jag därför bifall lill reservation nr 1. Överläggningenvar härmed avslutad. Kammaren övergick lill alt fatta beslut i ärendel. Mom. 1(upphörande av all verksamhel med utbyte av sprutor och kanyler) Hemslällan Utskollels hemslällan bifölls med 255 rösler mot 44 förhemställan i reservation 1 av och . 1 ledamol avsiodfrän alt rösta. Åtgärder mol HIV-infeklion och aids Utskotlels motivering - som ställdes mot den i reservation2 av Tarschys och anfördamoliveringen - godkändes med Mom. 2 (villkoren för forlsall försöksverksamhel) Försl bilräddes reservation 4 av ochBarbro med 41 röster mol 17 för reservalion 5 av MarianneSamuelsson. 245 ledamöter avstod från atl rösla. Härefter bifölls utskollels hemställan med 211 röster mot43 för reservalion 4 av och . 49 ledamöleravstod från atl rösla. Mom. 4 (informationen om aids m.m.) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 6 avSten m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 7 (tillkännagivande om resurser för skolans sex- ochsamlevnadsundervisning) Utskottets hemslällan bifölls med 155 rösler mol 146 förreservalion 7 av m.fl. 2 ledamöler avsiod från att rösta. Mom. 16 (upphörande av tvångsisolering) Utskottets hemslällan - som slälldes mot reservalion 8 avUlla Tilländer och - bifölls med acklamation. Mom. 17 (viss översyn av straffbestämmelser) Utskollels hemställan - som ställdes mol reservalion 9 avSlen m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 18 (patientens kostnader för behandling enligtsmitlskyddslagen) Utskottets hemslällan - som slälldes mot reservalion 10 avSlen m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 20 (anonymitet vid provlagning) Utskottets hemställan bifölls med 231 rösler mot 72 förreservalion 11 av m.fl. Mom. 22 (maximering av antalet mdadonpalienter m.m.) Ulskoltets hemställan bifölls med 260 rösler mot 40 förreservalion 12 av och . 3 ledamöler avstodfrån all rösla. Övriga moment Utskottets hemslällanbifölls. Prot.1988/89:105 27apriri989 1988/89:SoU15Socialstyrelsen m.m. (prop. 1988/89:100 ddvis), 1988/89:SoU16 Vissa anslag tillhälso- och sjukvård m.m. (prop. 1988/89:100 delvis), 1988/89:SoU14Hälsoupplysning m.m. (prop. 1988/89:100 delvis), 1988/89:SoU22 Ändrad beslutsordningför hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (prop. 1988/89:84) samt 1988/89:SoU19 Omsorg om äldre ochhandikappade (prop. 1988/89:100 delvis). Tredje vice lalmannen meddelade altsocialutskottets betänkanden 15,16, 14, 22 och 19 skulle debatteras i dlsammanhang. 27PER STENMARCK (m); Svensk sjukvård står sländigl i cenlrum avden politiska debatten. Delta är, som jag ser del, en självklar följd av vårabehov dels atl själva bli omhändertagna om vi blir sjuka, dels att våra nära,som kanske drabbas av någon sjukdom, får den värd de behöver. Alla undersökningar visar alt vi i är beredda altsalsa stora belopp för atl fä en fungerande sjukvård. Vid en internationelljämförelse ligger inget land högre än i fråga om sjukvårdskostnader.Nästan var tionde krona av allt vi arbelar ihop går lill all täcka sjukvärdenskostnader. En svensk kan under ett yrkesverksamt liv få beiala mellan 750 000kr. och 1 milj. kr. enbarl i landstingsskatt till sjukvärden. Till detta kommervåra avgifter till sjukförsäkringen. Jag tror att vi alla är beredda all betalaför delta. Men del är därför inle moraliskt rikligt atl enskilda och familjersorn gör denna stora satsning via skallsedeln sedan på olika sätt ändå möter enlång rad problem. Del är inte rätt mot patienterna, och del är heller inle rättmot personalen. På olika sätt får vi bevis på atl svensk vårdpersonal ärutomordentligt framstående inom sitt område. Vid konferenser och kongresservärlden över framhålls ofta svensk vårdpersonal som ell föredöme. Samtidigtökas svårigheter atl rekrytera och behålla bl.a. sjuksköterskor.Vårdpersonalens möjligheler atl påverka hur vården skall utformas och påverkaden egna arbetssituationen är utomordentligt små. En av orsakerna till problemen är förmodligen atlarbetsgivaren har monopol just på atl vara arbetsgivare. Han känner sig som enmonopolist, och han uppträder i mänga fall som en sådan. Det gäller uppträdandel mot palienlerna, gentemot vilkaden rådande socialdemokratiska ideologin inte enbart myntat del fullständigtinhumana begreppet "klinikfärdiga" patienter, utan den har också defacto gett oss sädana. Del har skelt genom atl man i olika sammanhang klippt avvärdkedjan, genom att man föreslagil nedläggning av ålderdomshem och genom atlman motsatt sig slöd till olika privata vårdhem. Det gäller också uppträdandelmol de anslällda. Det är förmodligen bara i ett system med monopolsom en sjuksköterska med småbarn ivingas arbeta tre julhelger i rad. Och närhon påtalar det och ber om ledigt får hon höra, alt "passar det inte säkan du sluta". Del är bara i ett sådant okänsligt system som manaccepterar att 19 av 20 narkossköterskor slutar. Exemplen skulle förmodligen kunna mångfaldigas. Det räckermed att slå upp en dagstidning för all se hur slora problemen är. Del är enbarl i elt samhälle där del i praktiken barafinns en arbetsgivare som sådanl här kan förekomma. I ell samhälle där vårdpersonalen har flera arbetsgivare -och där del skulle bli möjligt med de ålgärder som vi moderater föreslagil -skulle sjuksköterskor pä mänga sätt ha belydligt bättre anställningsförhållandenän , inle minsl beroende pä all landslingen själva skulle bli belydligtbältre arbelsgivare, av del enkla skälel all de hell enkell skulle Ivingastill det. Som läget är har ju flertalet sjuksköterskor en lönefler skall som inle enbarl tillhör de lägsta i utan som med rällaupplevs som en oförskämdhet för ett ansvarsfullt och tungt arbete. Sjukvärdskrisen bygger ytterst på all poliliker inlerespeklerar palienlers och personalens värderingar och önskemål. Och dettaär ju inle det enda problemfyllda områdel. Socialdemokraterna har formligen tappat greppet omrällsläkarstalioner-na, om den rättspsykialriska verksamheten och om det sombrukar kallas för hälso- och sjukvården i krig. Därmed har också i praktikensocialdemokraterna lappat greppet om ett par av de mest betydelsefulla delarnaav den svenska rättsstaten. Man kan fråga sig; Varför är del dä sä här när sloraresurser salsas och personalen gör utomordentligt fina insatser? Ändå uppvisasanmärkningsvärda brister. I åtminstone tre avseenden hävdar sig alltsämre i inlernalionella jämförelser: t» Del första är att många svårtsjuka fär vänla alltför länge på behandling och vård. Många förlvivladepatienter invalidiseras och t.o.m. avlider i köer. Andramåste värdas i sina hem trots att möjligheterna lill vård där är uttömda förlänge sedan. * Det andra är all de flestasvenskar - lill skillnad från vad som är vanligt i - inle har en fasloch dablerad konlakl med en egen läkare. ft Del Iredje är brislen påvalmöjligheter. Inte minst för de äldre vore det tryggt all veta atl man l.ex.kan välja del vårdhem eller annan vårdform som passar bäsl, all kunna säga lilllandstingd alt den värd ni erbjuder lycker jag inle är bra. Jag väljer enannan. Valfriheten är utomordentligt begränsad. De här brisierna beror påsjukvårdens organisation, struktur och finansiering. Yllersl beror problemen på en allmän överlro på politiskalösningar. Sjukvården är uppbyggd på stora enheter. Landslingen har i genomsnitt15 000 anslällda. Förändringar - om man nu över huvud lagd vill ha sådana-kräver läng förberedelselid i en trög beslutsprocess. Och del är inle patienternaeller vårdpersonalen som beslämmer; del gör landstingspolitikerna. Dessa politikers roll är långt ifrån entydig. Samtidigtsom landstingspolitikerna skall vara patientförelrädare skall de också ansvaraför såväl sjuk-vårdsproduklion som finansiering. All söka förena så olikauppgifler leder bevisligen inle lill något gott resullal. Patienterna sätts på undanlag, när nyckfullheten fär rådaoch den socialistiska vårdideologins pendel svänger från den ena ytterlighetenfill den andra. är skall institutionsvården byggas ul. Ett annat skall denbokstavligen rivas ned. I likriktningens samhälle är det alllid den enskildesom blir lidande. Förutom atl länga operalionsköer vållar lidande medför deockså stora onödiga kostnader. Sjukvårdens planerings- och rationaliseringsinstituthar visat på della. Man framhåller i en rapport atl när del gäller operationerav grå starr sjunker samhällels kostnader för hemtjänst, sjukskrivning ochproduktionsbortfall. De minskade koslnaderna räcker till att betala treoperationer av fyra, dvs. av patienterna skulle kunna fä sin väntetidbelydligt förkortad bara genom en omfördelning av resurserna. Den moderata vårdgarantin föreslogs för all snabbi kommalill rälla med vårdköerna. Den innebär all svårl sjuka som ivingas vänla påbehandling skall få en rätt alt söka vård hos en privat värdgivare,ett annat landsting eller kanske t.o.m. utomlands om det skulle vara nödvändigt,ulan atl del kostar mer för patienten. Varför motsätter sig egenlligensocialdemokraterna kravel på en vårdgaranti? Vi lycker också alt sjukvården skall ändras så alt denblir "gränslös" över hela landet. Del är orimligt all patienter isill val av sjukvård skall vara begränsade enbarl lill del "egna"eller, ännu värre, det "egna" upptagningsområdet. Svensk sjukvård av befinner sig vid elt vägskäl.Dagens struktur och organisation kommer ytterligare all befästa problemen omingenting görs. Köerna kommar atl bli längre, som skatterna blir alllhögre. Missnöjd kommer all bli än mer uttalat bland både patienter ochpersonal. Paradoxen är alt mer pengar till landslingen kan göra problemenvärre, därför alt sätlel att fördela dem är fel. Resurser riskeraratl gä lill sjukskrivningar i stället för till värd. Del gäller därför all få en finansiering, där patientenhar det avgörande inflytandet och som gör sjukvårdspolitikernas roller klarare.En allmän, obligatorisk sjukvårdsförsäkring skulle begränsa den politiskaplaneringen och styrningen. Nyckfulla omkastningar i sjukvårdspolitiken skullekunna undvikas. I stället blir del patienten som gör de nödvändigaprioriteringarna, när resurserna följer patienten i vald av sjukvård. Därmedskulle del också bli patienten och inte landstingspolitikerna som lar ställningtill enskilda alternativ. Då kan flera små enskilda vårdgivare släppas fram.Sjuksköterskor som vill öppna egna vårdhem ellerdislriklsskölerskemoltagningar är bara några exempel bland många tänkbara. Delskulle innebära små arbetsplatser, där personalen direki kan påverka arbetetsinnehåll och miljö. Sjukvårdsförsäkringen skulle ge alla rätt atl välja vård,utan atl del kostar mer för patienten. En sådan sjukvårdsförsäkring kan ersättalandstingsskatten som vårdens viktigaste finansieringskälla. väljaarbelsgivare och påverka arbelel skulle öka betydligt. Jag ber med detta, herr lalman, allfå yrka bifall lill de reservationer som vi moderater finnsmed på i socialutskottets belänkanden som behandlas nu och dessulom tillreservation 7 i belänkande SoU19. 28BARBRO (): God hälsa är en av de allra viktigasteförutsättningarna för atl människor skall kunna leva ell aktivt sociall liv ochtillfredsställa sina behov. I har vi aniagil en hälso- och sjukvårdspolitiksom vi kan vara stolta över och där tvä av de övergripande målen är: värd på lika villkor för hela befolkningen och förbättrad folkhälsa genom en aktiv och samordnadhälsopolitik. Samma målsättning gär igen iVärldshälsoorganisationens strategi "Hälsa för alla är 2000", somSverige har drivit och alltså också slällt sig bakom. Värd på lika villkor innebär all alla - oberoende avålder, kön, nationalitet, bostadsort, utbildning, betalningsförmåga, etnisktillhörighet etc. - kan erhålla kvalitativt god värd. Del är ell centraltvärdpoliliskt mål all förbättra möjligheterna atl erhålla god värd för degrupper som oftare än andra har svårt att fä sådan - exempelvisglesbygdsbor, invandrare, ensamstående, äldre, långvarigt arbetslösa,förtidspensionerade och handikappade. Trots alt lägger ned avbrullonafionalprodukten på hälso- och sjukvård och därmed intar en avlälplatserna i världen brottas hälso- och sjukvården med stora problem. Man kantala om dl Proppsverige. Propparna är förorsakade av onödiga regelsystem menockså av bristen pä flexibla lösningar, fantasi och mod hos beslutsfattarna,vilkel leder lill köer och vänlande i vården - någol som i sin tur negalivipåverkar människors hälsa och livskvalitet saml personalens trivsel ocharbetstillfredsställelse. Varför har det dä blivit så här? Ja, till en del finnsfaktiskt svaret i regeringens skrivningar i budgetpropositionen och iutskotlsmajoritetens formuleringar. Slatens vilja och förmåga att tacklaproblemen pä ell effektivt sätt lyser med sin frånvaro. Man kryper bakomUlredningssverige, som lägger en kall förlamande hand över alla nya inilialivmedan ulredning pägår. Man kryper bakom landstingen och kommunerna. Staten,regeringen, undandrar sig sill ansvar på della område under förespegling altmaktinslru-ment saknas. Det tycker jag är helt fel. Att det är fel framgårmycket klart av olika motioner, där vi föreslår förbättringar somstaten faktiskl har möjlighet alt genomdriva om bara viljan finns. anser att slalen tydligare måsle visa sinvilja all tackla problemen och underlätta för lokall ansvariga alt utveckla nyaverksamheter och atl finna nya vägar. Med miljardprogram - i dethär sammanhanget ulgör 1 miljard av den totala hälso- och sjukvårdsbudgetenoch av lotala budgel - kan livsvillkoren påelt avgörande sätt förändras för äldre, handikappade och människor som köar förvärd. Del handlar om sådana saker som ombyggnad avvårdinslilulioner, förhindrande av nedläggning av enskilda vårdhem, särskildaslalsbidrag för insatsersom syftar till att man skall kunna komma till rätla med vissa köer, skapandeav ell hjärnskadecentrum för svårl hjärnskadade, Iräningscenler för barn medovanliga handikapp, gravt rörelsehindrade ungdomars gymnasiestudier,blindhundar, åtgärder som bidrar till atl man lättare får bilslöd, leasing avbil för handikappade och bidrag lill handikapporganisationer. Vidare kan nämnashusläkarna. Det är viktigt för både vårdlagare och vårdgivare alt del finns enkontinuitet. Jag skulle vilja hävda att vårdgivarna får den bästaforlbildningen genom sina patienikonlakier. Men del förulsälter atl del finnsen kontinuitet i hälso-och sjukvården. Olika organisationer - l.ex. handikapporganisationer - ärlill stor hjälp. Med ganska små medel är del möjligl alt skapa ettutomordentligt bra exlra lillskoll genom all pengarna belyder sä myckel förorganisationernas möjligheter atl hjälpa olika grupper som behöver deras slöd. Med värl program är det också möjligl alt spara resurser.Jag tänker då exempelvis pä borttagandet av signeringslvängel i fråga ompatientjournaler. Den frågan debatterades i . Här skulle vifä en besparing som faktiskt är mera väsentlig än vad många tror. Alt utnyttja invandrare som har utländsk vårdutbildningskulle hell klart bidra lill all resurser kunde sparas. Dessutom skulle vårdenförbättras för många av våra invandrare. En avveckling av NUU är ell annatexempel. Regeringens skrivningar vittnar också om bristandeförståelse för hur det är för personalen inom hälso- och sjukvården alt inte fägöra dl fullgott arbete på grund av bristande resurser och hinder när detgäller egna initiativ och flexibla lösningar. uppseendeväckande exempel här är rättspsykiatrin.Patienter har fäll vänta olagligt länge pä undersökning med allt vad detinnebär såväl i form av mänskligt lidande som för den lojala personal somförsökl atl göra sill bästa men som på grund av bristande resurser ochosäkerheten om det framlida huvudmannaskapet inte har kunnat göra maximalaarbetsprestationer. Jag gjorde vad jag kunde när jag arbetade i socialstyrelsenför atl raska på en förändring. Men frågan om rättspsykiatrins framlid fastnaderedan 1982 i och tycks sitta fasl där fortfarande. Idellaavseende har vi i folkparliel föreslagil alt yllerligare pengar anslås för detförändringsarbete som behöver komma lill sländ. Pä sikt kan sädana insatserkanske leda till lägre kostnader för verksamheten. måste jag säga att jag gläds åt alträttsmedicinen nu fär 4,9 miljoner. Vi i hade motionerat om atl denskulle fä 5 miljoner. Det lönar sig alltså all arbeia poliliskt! Vidare är vi i besvikna över regeringens lågaprofil när det gäller folkhälsoarbele. har gått sedan vi slällde ossbakom WHO-målen, och del är kvar lills dessa skall vara förverkligade.Jag tror att del är ganska exakl till dess. Av lillgängligstatistik framgår att vi inle är särskilt framgångsrika i värl arbele. Man stårstill och stampar och lar t.o.m. ett och annat steg bakåt. Ett exempel på går ett steg bakåt är abortutvecklingen. Om man skall fä fart pä del härarbelel, måsle det finnas en politisk vilja som drivkraft. Denna vilja måstekomma till uttryck pä hög politisk nivå.