prot · GC0990 · 1988-12-31 00:00:00 — AMS har också i sin anslagsframställning föreslagit altden försöksverksamhet med flexibelt lönebidrag som bedrivs i två län skallfå utsträckas till samtliga län och omfatta dels ungdomar som ingår i projektetArbete åt unga handikappade, dels andra gravt handikappade ungdomar under 25år. Enligt uppgift har den försöksverksamhet som pågått i de två länen -och - gett goda resultat och dessutom varit lönsam församhället. Att avvakta erfarenheter eUer utvärdera försöket förhalar enbart,som vi ser det, viktiga och angelägna satsningar. Jag yrkar bifall till hemställan i den del av betänkandetsom rör lönebidragen och avslag på reservationerna 22 och 23. Jag vill också ta upp sysselsätlningsvolymen inom Samhall.Med företagsgruppen har statsmakterna skapat ett instrument för altbereda arbete ät arbetshandikappade där behoven finns. utveckling fräntillkomsten 1979-1980 till 1987 kännetecknas av etl ökande antal sysselsattaarbetshandikappade fill en minskande kostnad per arbetstillfälle. Förnärvarande arbetar ca 28 500 arbetshandikappade i 350 produktionsenheteröver hela landet. I sin anslagsframställning /89 har SamhaUredovisat atl de har möjligheler och kapacitet att skapa ytterligare 1 000arbetstillfällen för arbetshandikappade. När nu sysselsättningsläget är såbesvärligt för många arbetshandikappade finns det inte skäl att avslå frän demöjligheter pekar på för att utnyttja förelagsgruppens kapacitet fulllul. Ett tillskott av 800-1 000 arbetstillfällen är en angelägen förstärkning avsysselsättningen för handikappade. Ett arbeteinom är för många människor enda alternativet till en förfidspension.Ur samhällsekonomisk synvinkel är ell arbete i mera Prot. 1988/89:90 förmånligt än en förtidspensionering. Att det också är att föredra ur 5april 1989 allmänmänskligt perspektiv behöver intf ens säga'' . Slutligen vill jag beröra reservation nr 36, den somhandlar om . Med del nya förslag som regeringen har lagtkommer det parlamentariska inflytandet alt minska i styrelsen. Det anser vivara fel. Vi har därför begärt atl regeringen skall återkomma till riksdagenmed elt nytt förslag, som i stället för alt minska det parlamentariskainflytandet breddar det, så all samtliga riksdagspartier blir företrädda istyrelsen. Frågan om representation för landsting och näringsliv i den centralastyrelsen och styrelserna för länsförelagen bör prövas på nytt i detsammanhanget. Med det anförda yrkar jag bifall till samtligaav stödda reservationer lill belänkandet. 41 (vpk): Arbetslivets innehåll är det som harförsämrats allra mest pä senare tid. Vi kommer inte undan atl del i de finaglättade beskrivningarna av utvecklingen i är delta som syns allratydligast. De som dödats i arbetslivet är över 100. Vi har arbetsskadade i storomfattning, och vi har arbetssjukdomar som gör alt långtidssjukskrivningarnaoch antalet förlids-pensionerade ökar. Detta är alltså arbetslivets innehåll.Del är arbetslivets dåliga utformning som rekryterar de arbetshandikappade. Dearbetshandikappade utgör en ständigt ökande skara som det är svårt attplacera. Hur vi skall ha det med och lönebidrag avgörsi storutsträckning av hur värt arbetsliv är utformat, av hur människorna medarbetshandikapp kan klara sig i vårt arbetsliv och om de får en vettig inkomstför framfiden. När vi talar om arbetsmiljön måste vi erinra oss att deninte var något stort problem . Men och börjanav 70-talet kom etl uppsving och man fick klart för sig att arbetsmiljöfrågornavara stora frågor. Inte minst var det gruvstrejken 1969-1970 som talade om attarbetslivet hade mycket vidare dimensioner än SAF:s 8 32 och lönekampen. Med deninsatsen blev det ett temporärt avbräck i Saltsjöbadsandan. Regeringen ochfackliga toppmän lovade förnyelse av arbetslivets villkor. Vi fick MBL ocharbelsmiljölagar framlagda för oss. Men snabbt visade del sig alt vi komfillbaka till Saltsjöbadsandan, fasl i nya former. Den snabba teknologiskaomvandlingen, strukturomvandlingen på storkapitalets villkor, skapade som sagtnya och liknande villkor. Det är utifrån hela den bilden som man har tillsatt enarbelsmiljökommis-sion. Jag vill säga atl den har tillsalls ganska snabbt,tidigt har erkänt de här problemen. Kommissionen skall nu på något visfå fram de allra sämsta jobben i arbetslivet. Men vi från vpk tycker atl dellaverkar vara en debatt som på något vis överraskar alla, trots atl vpk frän 70-taletöver 80-talel precis har förutsagt detta. Vi är, det har jag sagt förut, intesärskill stolta över att denna förutsägelse har slagit in. Det är ju mängamänniskor som har drabbats av den här utvecklingen. De allra viktigastearbetsmiljöfrågorna, belastnings- och förslitning.sskadorna samt depsykosociala frågorna överlämnades i stort sett till del s.k. MBL-avsniltet. som vi hari dag - för det mesta dåliga - grundar sig just på denna lagstiftning och dennaanda. De här frågorna är ett resultat av MBL-andan. handlar det om att se till atl alla som arbetar haren utbildning, så atl de kan utvecklas i arbetslivet. Lönesystem ocharbetsorganisation bör vara sådana alt arbetarna får ge uttryck för sina behov.Nästan alla säger nu alt del är arbetsorganisationen som skall förändras.Arbetsmiljökommissionens ordförande sade så i en intervju iTV härommänaden. Man ställer sig då frågan, inför det arbete som skallgöras framöver: Hur skall man förändra denna arbetsorganisation när direktivenoch de tidigare beskeden från arbetsmarknadsministern är att förändringen skallske i samverkan mellan just de parter som styr det arbetsliv somförorsakar problemen? Det är huvudfrågan. Det måste ske någon förändring avrelationerna mellan parterna. De direktiv som jag har tagil del av kanske kange möjlighet lill det. Enligt de uttalanden jag har hört skall inteförhållandet mellan parterna förändras. Då kan man alldeles säkert frånarbetarhåll förutse att allt kommer att fortsätta i samma grad. Att få tillstånd lagarbete, att bredda arbetsuppgifterna, ordna arbetsväxling och ändra pålöneformerna, att få in fler i arbete som kan vara kvar och tål arbetel, atlta bort ackorden samt se till att personalstyrkorna blir större kan jag, mednuvarande lagstiftning och grundlagstiftning, aldrig länka mig är möjligt. Därför tycker vi från vpk att det i och för sig är bra allarbetsmiljökommissionen har kommit till. Den är en bekräftelse på att vi harhaft rätt. Men vad kommer att hända med dessa direktiv? Vi menar att de flestaav arbelsmil-jöproblemen är kända och skulle kunna åtgärdas. Det kanske blirnågra års förskjulninggenom kommissionens arbete. Man kanske också försökerdöva debatten, tyvärr. Vi är inte så alldeles optimistiska i fråga om vadarbetsmiljökommissionen kan komma fram lill. En arbetsrättsreform är helt nödvändig. Alt facken får meratt säga till om och att man t.o.m. kan sätta prislapp på arbetsmiljön är heltnödvändigt. Det är även viktigt att arbetsmiljölagen ser lill att de lokalafackföreningarna har möjlighet att agera pä etl kraftfullt sätt, vilket inle ärmöjligt . Vi har i vår reservation till motiveringen angåendearbetsmiljökommissionen pekat på vad som egentligen skulle behövas. Allraviktigast är kanske ändå en vuxenutbildningsreform. En teknisk-humanistiskutbildning är oerhört nödvändig, inte minst för arbetsmiljön och det somi avtalen kallas för arbetstillfredsställelse. Vi harpekat på några åtgärder som borde kunna verkställas: Enskärpning av arbetsmiljölagstiftningen vad gäller bl.a. arbetstempo. En kraftigutbyggnad av forskning och yrkesmedicin. Åtgärdernamot alkohol och droger borde skärpas. Den lokala arbetsmiljökampen och skyddsombudens rätt attavbryta arbete är viktiga saker. En gränsvärdesättning med mycket klararesäkerhetsmarginaler borde vara möjlig att göra . Förslitnings- och belastningsskadorna kan åtgärdas, om mananslår medlen. Arbetarskyddsstyrelsenborde ha en annan roll och inle minst kvinnornas Prot. arbetsmiljöborde uppmärksammas på ett helt annat sätt. Företagshälsovårdenborde få en annan och mer offensiv roll. ,.., r .. . ArbetsHvsfrågor Vi menarockså atl arbelsmiljolagens utformning hotas i framliden av den EG-anpassningsom vi ser framför oss. Detta är bara summariskt några frågor päarbetsmiljöområdet som borde vara aktuella och som inte borde behöva behandlasav någon kommission. Skulle kommissionen komma fram till del här resultatet, ärvi i vpk inte ledsna över del. Men, som jag sade tidigare, när man redan idirektiven säger atl relationen mellan parterna och samverkan dem emellan skallfortsätta som tidigare, konstaterar jag att man bygger pä samma grunder somskapar de problem som vi har . Jag vill ocksä säga några ord om arbelsmiljöproblemen förkvinnor. De kvinnor som har kommit ul på arbetsmarknaden - och del är mycket glädjande att de har gjort det - har i många fallhamnat i det största och grövsta klassförtrycket. Kvinnorna hamnar lyvärr i deallra sämsta arbetsmiljöerna. Tendensen på arbetsmarknaden är den att kvinnordrabbas av förslitnings- och belastningsskador och de psykosociala svåradelarna. Det är naturiigtvis mycket beklagligt, men för att komma till rättamed förhållandena måsle man vidga arbelsmiljökommissionens sätt alt se pådetta, så att del inte blir de i den traditionella meningen värsta arbetena somkvinnorna hamnar i. måsle se till att den offentligasektorn, servicenäringarna och övriga områden där kvinnor är anställda kommermed när man lar upp de nya och mycket allvarliga arbetsmiljö-problem som vi hari vårt samhälle. När vi behandlar frågan om arbetshandikappade kommer vivarje gång till främjandelagen. Här handlar del väl om att man för dehandikappade inte använder främjandelagen på elt riktigt och bra sätt. Lagenfinns, men den tillämpas inte. Att den inte tillämpas beror på AMS filosofi:atl träffa överenskommelser med foretagen. Skulle man tvinga företagen attanställa en arbetshandikappad, så kan del uppslå svårigheter i en annan ände.Här har vi alltså denna samförslåndspolitik. Vad del handlar om är att görafrämjandelagens inriktning och andemening till det som skall gälla i samhället.Sä är del emellertid inte. Tyvärr är både företag och myndigheter myckel njugganär det gäller alt ta sitt ansvar för de arbetshandikappade. Avkastningskravet är större, och del pressas på inle minst från deborgerliga partierna och socialdemokralerna och otid. kan juutvecklas till att även det i sin tur slå ut de arbetshandikappade. Det skullevara en olycklig utveckling. För vår del biträder vi ell socialdemokratisktmotionsförslag om att man måste se över förhållandena, så att bättrekan uppnå sina sociala mål framöver. Delta var nägra frågor som sammanhänger med detföreliggande betänkandet. I betänkandet las också frågan om lönebidrag upp. Enutskottsmajo-ritel har ullalat att vi skall plussa på anslaget fill lönebidragmed 30 milj. kr. Vi är inle helt tillfredsställda med del, men mycket avansvaret ligger nalurligtvis hos regeringspartiet och kanskefinansdepartementet, där man är så njugg med alt satsa pengar på dearbetshandikappade och se till att de verkligenkommer in på arbetsmarknaden att utskottet har fält åstadkomma denna storakompromiss och salsa 30 miljoner. Lät mig också bara göra en kommentar till betänkandet. Jagär förvånad över att inle har en enda motivering lill exempelvisarbetsmiljökommissionen. När arbetsmiljökommissionen, som jag ser det, hai ettmycket starkt direktiv, att den skall ta hänsyn till den av riksdagenfastställda EG-anpassningen, är del väl någonting som miljöpartiel får drasmed, eftersom partiet i detta sammanhang inle har hafl någonting att säga ulannästan godkänt att arbetsmiljökommissionen skall arbeta pä del här sättet. Jag yrkarbifall till vpk-reservationerna. 42LARS ULANDER (s): I del föreliggande betänkandet har vi ett fördetta utskott hell nytt ämnesområde. Det betyder atl arbetsmiljön därmed harkommit till det utskott som redan har arbetslivet som beredningsområde. Vi kan,med valrörelsen i färskt minne, konstatera atl arbetsmiljöfrågorna fått en alltstörre plats i debatten. Det är bra. Trots att det sker storverk i det tystamed en ständig kamp för människovärdiga miljöer, vet vi att arbetsmiljön i vidmening måste inte bara förbättras utan genom forskning och på andra sättnytändas. Jag tänker då på den fysiska och psykiska miljön. Vi vet all del ärtvå områden och två problemområden som är såsom hand i handske. Jag skall med en gång kommentera några av reservationerna,och jag börjar med folkpartireservationen. Jag är litet osäker på vad det ärsom i den ger anledning till ett tillkännagivande till regeringen. Det är förmig ganska oklart. Om man vill vara snäll, skulle man kunna säga attreservationen är harmlös. Vill man vara mindre snäll, skulle man kunna säga attreservationen tyder på att man är okunnig och oengagerad. Det visade sigomöjligt att fä råd av i hennes inlägg. Man fick inte någotkött på benen sä att säga om varför vill göra ett tillkännagivande. reservation är desto merengagerad. Dock skulle jag vilja säga att reservationen är riktigt ordentligtreaktionär. Jag skulle ha förstått om kritiken hade riktats mot atlkrafttag inte har kommit eller att del har gjorts för litet tidigare.Men att beteckna en politik som syftar till att spara liv och hälsa som etlbehov av lockande vallöften är mer än eländigt. Reservationen säger mer ommoderaterna än den säger om arbetarskyddet. Reservationen talar om stora resurser för atl kartläggaskade- och hälsorisker. Det utförs mycket nyttigtinom arbetarskyddet, men har del inte gått upp för att detta interäcker? Människor skadas på sina arbetsplatser. Från mitt eget område kanjag nämna atl av byggnadsarbetarna i varje är skadas på sinaarbetsplatser. Dä räknas inte förstörda ryggar, nackar och axlar, inte hellerde psykiska problemen. När dessa för människor vikliga frågor kläs i politiskakrav säger moderaierna att behovet av vallöften styrde. vet ganska litet om realiteterna pä golvet utepä våra arbetsplatser. Det är alldeles klarl att det har väckts storaförhoppningar om elt alll aktivare skyddsarbete ute pä arbetsplatserna. har eltsvårt arbete framför sig, men etl helt'nödvändigl arbete. Alt spara människorshälsa och liv är ingenting som man bör raljera med, utan det arbetet behöverallt stöd som kan uppbringas. I nägra motioner har frågan väckts om kvinnornasarbetsmiljöproblematik. Med den inriktning som arbetsmiljökommissionens arbeteskall ha enligt sina direktiv kommer de särskilda arbetsmiljöproblemen, t.ex.belastningsskador som las upp i några av motionerna, alt fä särskilduppmärksamhet. De förslag som kommissionen skall lämna skall självfallet hagenerell tillämpning. De arbetsmiljöproblem som tas upp i motionerna gör juinte heller skillnad på kön i och för sig utan hänger snarare samman med vissatyper av arbetsuppgifter. Regeringen har utöver della uppdragit åtarbelarskyddsstyrelsen att utarbeta etl handlingsprogram för arbetsmiljön inågra kvinnodominerade branscher, elektroindustri, förskolor, kontorsarbete ochsjukvård. Uppdraget skall redovisas till regeringen. Man har ocksåfått pengar för all kunna klara delta. Jag konstaterar alt som vanligt är mängden avreservationer stor i ett betänkande från arbetsmarknadsutskottet. Av de 36reservationerna har de tre traditionellt borgerliga partierna inte någon endagemensam reservation. På en punkt har tagits någon form av gemensamt ställningstagande.Det gäller lönebidragen. Problemet med den enigheten är att i varje fall deborgerliga inte vet vad de har beslutat. Det enda de vet är att regeringen harfått, som de tycker, en knäpp på näsan. Men jag skall inte gnälla om denuppseendeväckande behandling som just den här frågan har fått i utskottet. Detkan man för övrigt vänta sig när kds-syndrom släpps ut ifrihet. Min fråga till de borgerliga partierna är: Vad har ni egentligenbeslutat? Vad kostar ert beslut? Att jag ställer frågan beror på alt det av den skrivnatexten i betänkandet inte är möjligt atl avgöra vad som avses med beslutet, ochdärför är ett besked nödvändigt för den fortsatia handläggningen av dessafrågor. För oss socialdemokrater är rätten till arbeteen huvudfråga. Den rätten skall gälla alla. Därför intar en tätpositionnär det gäller kampen för all ge de handikappade del stöd som är nödvändigt förelt liv där arbete naturligt ingår. Lål mig så göra ytterligare några kommentarer till majoritetensen aning märkliga slutsatser. Man säger: Medan sysselsättningen är hög och talen för denöppna arbetslösheten är låga har situationen för de arbetshandikappade inteförbättrats. Det är en nidbild av verkligheten. Det förhållandel alt flerhandikappade söker arbeten vid förmedlingarna betyder inle alt deras situationhar försämrats. Många som inte har sökt arbete därför att de intetrott att de skulle få nägot har fått tilltron tillbaka och söker jobb. av AMS insatser gäller handikappade och människor medsvårigheter pä arbetsmarknaden. Alla undersökningar visar att alll flerhandikappade får arbete. ökadearbelsplaceringarna jämfört med . Om vi gårtillbaka två är och jämför uppgår ökningen av arbelsplaceringarna till 38 %.Del gäller framför alltplaceringar utan subventioner på den öppna marknaden. Ocksä placeringar iarbetsmarknadsinstituten och AMU har ökat. Verkligheten är alltså en annan än vad den tillfälligamajoriteten påstått. Jag anser, fru lalman, att det finns många skäl alt påalla sätt ta upp de handikappades problem, att verka för all alla skallomfattas av rätten lill arbete, men då bör det inte göras på del slafsiga sättsom den tillfälliga majoriteten har gjort i det här betänkandet. Ett par uppgifter som kan vara nyttiga i en debatt somdenna: De totala handikappkostnaderna frän omrädeär 8 440 milj. kr. plus av alla åtgärder, exempelvis inom AMU,beredskapsarbeten och annat. Totalt för alla departement rör det sig om ca 23,5miljarder i årets budget. 11989/budget blir summan förmodligen 25miljarder kronor. Det finns en passus i belänkandet som gränsarlill ren bluff, som jag ser det. Det är när majoriteten skriver: Det har blivitsämre relativt sett. Det kan betyda många saker, men förmodligen betyder delinle att de handikappade har fått det sämre utan att de attraktiva gruppernahar blivil ännu mer eftersökta. Jag har med siffror visat att den Hörnlundskaskrivningen är felaktig. Vidare är det så att arbetshandikappade sökande vidförmedlingarna kräver längre handläggningslider; del ligger i sakens natur atlfler åtgärder måste prövas och förberedas. Det kan gälla utbildning, anpassningav arbetsplatser, praktik, etc. Är det inte så alt den socialdemokratiskasysselsättningspolitiken är så framgångsrik att det krävs dimmiga argument avden typ som här har presterats för atl på nägol sätt misskreditera den? Det skulle, fru talman, vara klädsamt om de som slär bakombetänkandet i den delen förklarade varför man rör sig med sådana begrepp. Vihar i utskottet ibland uppfriskande debatter och diskussioner om nödvändighetenav att skriva så att vanligt folk begriper vad vi menar. deltar i den här debatten på eltnågot egendomligt sätt. Han har stått för majoritetens skrivning i betänkandet,och debatten för han i . Han finns inte med i förteckningen över demsom har justerat betänkandet. Del finns ett talesätt som säger att ärallestädes när- och frånvarande. I går kunde man i läsa en artikel av BörjeHörnlund. Jag hade väntat mig att han skulle slä här i talarstolen ochsom partiets representant läsa upp den. Vad jag vill säga är alt delta är ellganska svårslaget rekord i osaklighet. Han vill göra gällande attsocialdemokratin, i motsats till , , ,och vpk, skulle vara motståndare till att sätta in resurser föralt förbättra de handikappades möjligheter på arbetsmarknaden. Det rör sig om30 milj. kr. Jag har ganska ordentligt redovisat vilka insatser som görs. Jag kan knappast länka mig del. Fakta är naturligtvis att vi genom en ekonomisk politiksom syftar till arbete åt alla har en oslagbar tätposition när del gäller sävälläg arbetslöshet som hög sysselsättningsgrad och insatser för de handikappade.Hos finns det ingen linje eller längsiktighet i vare sigåtgärder eller politik - det rör sig om politiska utspel. De handikappade kan lika väl som andra grupperlita på-och Prot. 1988/89:90 det vet de - att socialdemokratin är en garantiför ett samhälle som tar parti för dem som behöver stöttas. Jag yrkar bifall till reservationerna 22 och23 och i övrigt till utskottets hemställan i tillämpliga delar. 43 () replik: är nog den sämsta förlorare jaghar sett här i kammaren. När det gäller advokatyr och demagogi hör han däremottill de mer framstående. Vad har beslutats, frågade . Det framgick heltklart både av skrivningen i belänkandet och av mitt anförande tidigare i dag.Del finns inga frågetecken, . fräga avslöjar bara hurilla berörd han är av det förhållandel alt socialdemokralerna faktiskt harmissat alt satsa denna blygsamma summa, 30 milj. kr. Han sade själv att mansatsar 25 000 milj. kr. på arbetsmarknadspolitiken, men man hade inte 30miljoner att satsa på alt ge arbetshandikappade ungdomar en chans tillytterligare utvidgad försöksverksamhet med lönebidrag, en verksamhet som i denmer begränsade utformning som den har i och harvisat sig framgångsrik. Jag förslår alt är generad. Sedan angrep synpunkter påarbetsmiljökommissionen. Jag hade ursprungligen tänkt lämna de frågorna tillMona , men jag kan nu inte låta bli att bemöta på denpunkten. Ledamöterna i socialutskottet, som tidigare handlade dehär frågorna, var i stort sett eniga i sina belänkanden. De reservationer somfanns var kommunistiska - det måsle vi hålla räkning för. Vihar en arbetsmiljölag, vi har en arbetarskyddsstyrelse, vi har enyrkesinspektion, vi har skyddskommittéer, skyddsombud, företagshälsovård ochanpassningsgrupper - del finns alltså en stor apparat för detta, och det finnslagstiftning för arbetsmiljöfrågorna. När socialdemokralerna i valrörelsen behövde mobiliserasina egna väljare och de fackliga organisationerna, som blev demoraliserade avalla affärerna , log man till två saker: den ena var den sjättesemesterveckan, och den andra var arbetsmiljökommissionen. Och skall dennastackars arbetsmiljökommission plötsligt lösa alla problem på arbetsmarknaden.Jag tror, med förlov sagt, herr talman, alt socialdemokralerna har en övertropå vad arbetsmiljökommissionen kan åstadkomma. Jag önskar den lycka till i sittarbete, nu när den finns. Jag hoppas alt den gör elt gott jobb, och jag skulletro atl den gör det. Här finns otvivelaktigt mycket att göra - att återkomma lill del längre fram i debatten. Men jag lycker atl LarsUlanders påhopp på moderaierna och pä våra synpunkter på arbetsmiljökommissionenär minst sagt ohemult. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Prot.1988/89:90 Anf. 44 ()replik: 5 april1989 Herr talman! Ulander lycker altreservation nr 1 är harmlös. önska attdet fanns litet större engagemang hos och socialdemokraterna justför all förbättra situationen för de handikappade när det gällersysselsättningen. Vi har i den reservationen framfört atl vi är kritiskatill läsningen till de just 400 000 farligaste jobben. Vi vill alt man skallsatsa på en förbättring speciellt när det gäller den offentliga sidansarbetsmiljö. Del anser jag inte vara harmlöst, . Vidare påslår atl vi inte vet vad vi beslutatom och all beslutet är slafsigt. Jag tror inte alls de unga handikappade somkommer atl få del av dessa 30 milj. kr. kommer alt lycka att delta är ettslafsigt beslut -tvärtom! Det kommer atl hjälpa dem att ingå i det projekt somjag har hört utfallit mycket bra i för dessa unga handikappade. Socialdemokraterna har en tendens atl försöka få allafrågor som kostar pengar atl ingå i handikapputredningen. Socialdemokraternasäger all de tar ansvar för de handikappades situation. Socialdemokraterna laralllsä ansvar genom att föra in frågorna i en utredning som har nolldirektiv!Är del så vi skall lita på socialdemokraternas kamp för förbättrad situationför de handikappade? Jag vill fräga om han känner fill det s.k.TUFFA-projeklet.