prot · GC0978 · 1988-12-31 00:00:00 — Överläggningen var härmedavslutad. 3§ Svar på interpellation 1988/89:112 om likhet inför lagen i har i en interpellation frågat mig om jag ärberedd att medverka till att domar som fälls i i huvudsak baseras påbrottets art och inte på traditioner i andra länder. Våren1988 antog ändringar i som behandlade frågor omstraffmätning och påföljdsval. Ändringarna trädde i kraft . I29 och 30 kap. finns nu samlat de regler om straffmätning ochpåföljdsval som domstolarna skall tillämpa. Reglerna är i huvudsak en kodifikafionav den praxis som domstolarna har utvecklat för päföljdsbestämningen. Straffskall bestämmas inom ramen för den fillämpliga straffskalan efter brottetsslraffvärde. När domstolarna bestämmer ett straff skall de beakta intresset aven enhetlig rättstillämpning. När de bedömer ett brotts straffvärde skall desärskilt beakta den skada, kränkning eller fara som gärningen inneburit, vadden filltalade insett eller borde ha insett om detta samt de avsikter ellermotiv som han eller hon haft. Det finns vidare bestämmelser om försväranderesp. förmildrande omständigheter som skall beaktas vid bedömningen avstraffvärdet. Dessa omständigheter är av allmän natur och skall beaktas utöverde särskilda omständigheter som gäller för de enskilda brotten. Dessutom finnsi nämnda kapitel bl.a. bestämmelser om återfall i brottslighet och om vissaomständigheter som särskilt rör den tilltalade, exempelvis om han eller honfrivilligt har angett sig. Denya reglerna behandlar också påföljdsvalet, dvs. val mellan de olikapåföljderna, såsom fängelse, skyddstillsyn och villkoriig dom. Bland dessaregler kan nämnas att domstolen vid val av påföljd skall fästa särskiltavseende vid omständigheter som talar för en lindrigare påföljd än fängelse. Givetvisär det dessa svenska regler som skall vara bestämmande för våra domstolarspäföljdsbestämningar i brottmål och inte några regler som kan gälla i andraländer. Jagkan självfallet inte här diskutera den dom av som StenAndersson hänvisar till i sin interpellation. Jag utgår emellertid från att deriktlinjer för straffmätning och påföljdsval som lagt fast ibrottsbalken - och som i allt väsentligt är en kodifiering av den praxis somdomstolarna har utvecklat - följs av domstolarna. Om likhet inför lagen 10STEN i (m): Jag tackar för svaret. För att ta det sista först, så säger statsrådet här atthon inte kan diskutera det enskilda fallet. Det borde man kanske ha respektför. Vi har alltför ofta i denna kammare bevittnat, hur statsråd när det gälleren känslig fråga säger att de inte vill diskutera de enskilda fallen. Men närfrågorna kan innebära poänger för statsråden är man sannerligen intresserad avatt även mycket djupt diskutera enskilda fall. Tillbaka till interpellationen. En person i Malmömisshandlade sin son grovt. Sonen hade fått tag i och läst några pornografiskatidningar som pappan hade haft. Pappan blev oerhört upprörd. Pojken bands tillhänder och fötter, piskades och gömdes i en källare. Pappan blev åtalad. Menhan fick inte det straff som han normalt borde ha fått för ett sådant härbrott, nämligen fängelse. Han fick i stället dagsböter. Rätten tog hänsyn tilltraditionerna i pappans hemland. Kom pappan i går, kom han eller kom han förramånaden till ? Nej, han hade varit i . Att i ett sådantfall ta hänsyn till traditionerna i hemlandet kan inte vara korrekt. säger att man skall bedöma gärningar efter de regler som gäller iSverige, gäller detta uppenbarligen inte det mål som jag refererat i mininterpellation. Om nu statsrådet inte är beredd att diskutera ett enskiltfall, sä låt mig ta ett exempel som säkert kommer att bli aktualiserat förreller . En person är född i , säljer knark och blir fasttagen fördetta samt skall ställas inför domstol. En annan person kommer från ett landdär man har en lindrigare syn på knarkhandel än vad vi har i . Min frägatill fru statsrådet är: Skall dessa två personer ha samma straff, eller skallutlänningen som kommer från ett land där man har andra och liberalaretolkningar av hanteringen kring narkotika dömas mildare? Det skulle varaytterst klargörande att få elt besked av statsrådet i denna fråga. Det går inte att som statsrådet gör i svaret blunda försaken och säga all så här skall vi göra. Vi har sett hur man i prakfikentillämpar svensk lagstiftning. Man tar alltså hänsyn till traditioner, och manbehandlar inte längre människor lika inför lagen. Jag tycker, herr talman och fru statsråd, att det minstavi kan begära är att man tar seden dit man kommer. Det gäller för oss när viåker utomlands, och det borde gälla för alla som kommer hit. Om man sedan begärett brott i eller om vi svenskar begår ett brott utomlands, skall intehänsyn tas till några traditioner. Så sker tyvärr i . Än en gång: lämna ett svar huruvida två personer somsysslar med knark -den ene är svensk och den andre är utlänning - skall ha likastraff, eller skall utlänningen ha ett mildare straff, därför att traditionernai hemlandet är som de är, dvs. man har en narkotikalagstiftning som är liberalareän den vi har i . Ett svar på den här frågan vore ytterst välkommet. Jag anser att vi skall respektera den rollfördelningsom finns mellan den lagstiftande makten och den dömande makten. Reglerna ompäföljdsval och straffmätning ger inga exakta besked om hur frågor av olika slag skall bedömas ochlösas. De skapar underiag för domstolarna att ingående diskutera dessa frågor,och det förutsätts att domstolarna relafivt utförligt redovisar sinaöverväganden. På det sättet skapas så goda förutsättningar för en enhefiig ochförutsebar rättsfillämpning som över huvud taget är möjligt. Vägledning genomprejudikatbildning från högsta domstolen bör också efter hand kunna förväntas iolika frågor. Anf.12 i (m): Jag tackar för svaret, men det var litet grand av goddagyxskaft. Jagställde faktiskt en konkret fråga till statsrådet. Det skall jag göra en gångtill, eftersom jag har ytterligare tre minuters talefid. Omen i boende person, eller en person som är född i ,begår ett knarkbrott och en person som kanske tillfälligtvis vistas i Sverigebegår samma typ av brott under exakt samma omständigheter, skall då dessa bådapersoner dömas lika, eller skall hänsyn tas till de eventuellt mer liberalabedömningar av knarkbrott som finns i det land som utlänningen kommer från? Detvar den frågan jag ställde, och statsrådet sprang på alla sätt och vis ifrånsvaret. Statsrådet har ytterligare en chans. Var snäll och svara mig. Jag tänker inte leka domstol i . Bäde i Malmöoch jag har att utgå frän den lagstiftning som har fattat beslut omoch att göra de bedömningar som skall göras i enskilda fall. När det är frågaom att döma människor är det en uppgift för domstolen. Jag har ingen avsikt attsvara på hypotetiska frågor av det slag som ställer. Anf.14 i (m): Jag måste säga att jag är förbluffad över statsrådets svar, och jag ärsäker på att åhörarna pä läktaren också är förbluffade. Ännu värre vore detkanske om detta skulle refereras i pressen. Då blir effekten betydligt större. Detär ju inte på det viset att vi i skall leka domstol. Men vi harrätten att lägga fram förslag till lagstiftning och utarbeta regler. Den frågasom statsrådet inte vågade ge svar på är: Skall människor behandlas lika införlagen, eller skall domstolen göra en bedömning baserad pä traditioner från detland personen kommer ifrän? Att statsrådet inte vägar svara på denna frågatycker jag är både fegt och förödande. Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § På förslag av tredjevice talmannen beslöt kammaren att ajournera förhandlingarna till , då de till dagens bordläggning anmälda utskottsbetänkandena väntadesföreligga. Prot.1988/89:78 5 § Förhandlingarna återupptogs under ledning avtredje vice talmannen. 6, § Anmäldes och bordlades betänkande1988/89:SkU24 Mervärdeskatt 1988/89:LU18 Ställföreträdare fördödsboägda och samägda jordbruksfasfigheter 1988/89:UU17 Vissa anslag m.m. inom utrikesdepartementetsområde betänkande 1988/89:KrU12 Ungdomsfrågor 1988/89:TU7Kommunikationsdepartementet m.m. 1988/89:TU8SMHI och SGI 1988/89:TU9 Postväsende 1988/89:TU10Anslag till Luftfart 1988/89:NU13Export m.m. av alkoholdrycker och tobaksvaror 1988/89:NU14Statliga företags sponsring 7 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1988/89:514 av () till finansministern ombehandlingen av ansökningar om tullfri införsel på vissa färjelinjer: Vad är anledningen till attregeringen beslutat ge tillstånd till tullfri införsel på färjelinjenYstad-Rönne - färjelinjen är statligt ägd - men ej fill linjenSimrishamn-Allinge, som drivs i privat regi och vars ansökan behandlades vidsamma tillfälle? den 10mars Prot. 1988/89:515av () till kommunikationsministern om plane- ,. . , , '. ' Meddelande om frågor ringen fören ny sträckning av väg E 4 genom : i och Solnakommuner är en av de viktigaste miljötillgångarna i den innersta delen avStockholmsregionen. Den har också ett mycket stort kulturhistoriskt intresse.Vägverket planerar nu en ny sträckning av som innebär ett betydande ingreppi parkområdet. Är kommunikationsministern bereddatt verka för ökad miljöhänsyn i vägplaneringen, så att ingrepp av detta slagförhindras? 8 § Kammaren åtskildes .