prot · GC09116 · 1988-12-31 00:00:00 — Och ändå gäller dden marknad som represenlerar elt värde av ungefär 130 miljarder. En sådan härålgärd kan alltså inte få särskill slor effekt. Jag tror att denna bedömning ärganska riklig. När del gäller principerna i detta sammanhang har hellerinte särskilt mycket ändrals. Del är fråga om nyanser. Det skall bli meraprovlagning för all man skall kunna kontrollera importen. Men den grundläggandeförutsällningen är alt del skall vara samma värdering och samma krav när detgäller både importen och det som produceras i . Dessa krav uppfylls dockinle. Man går nämligen inle tillräckligt långt. Dessutom är det omöjligt attkontrollera alll. Vidare står det ingenting i propositionen om vattnet Detär väl, jordbruksministern, ganska generande all man i detta sammanhang har glömt borlvårl viktigaste livsmedel, vattnet. Vi har berörl della i motioner och kräverålgärder på della område. Vad är del då som är viktigt när vi skall.faslslälla vadsom är bra kvalilel? Ja, naturligtvis skall livsmedlen vara sammansatta på ellsådant sätt atl de är nyttiga för oss. Men då kan vi inle ta fasta på ell enskiltlivsmedel. Det är ju hela vår livsföring som avgör om vi skall må bra ellerdåligt. Del handlar om att kombinera maten pä rätt säll. Det behövs, som sagt,utbildning och informalion. Men självfallet måste de enskilda livsmedlen varasådana att de kan inordnas i en lämplig diet. Dessutom vill vi atl livsmedlen skall vara fria frångifter av olika slag. Men del är kanske en utopi i dagens samhälle, eftersomluflen i stor utsträckning bidrar fill försämringar. Odlaren kan således intepåverka i det avseendet. Även på den punklen behövs del åtgärder. Men vi måsteockså se fill all maten inte tillförs gifter direki vid produktionen ellersenare genom olika fillsalser. Tillsatserna är etl bekymmer i sig. Ofla användsju inte tillsatser för att förbättra maten, utan för atl göra maten merahållbar när den skall transporleras långa slräckor. Tillsatserna är såledesinle till gagn vare sig för maten eller för konsumenten/producenten. Det härresonemanget kan vara en ulgångspunkl för diskussionen. Sedan vill jag kommentera en annan sak som nämns ibelänkandet. Del har kanske inle så mycket med livsmedlens kvahtet alt göra.Det står i betänkandet att man när det gäller livsmedelspolifiken somen grundläggande värdering har att vi skall vara rädda om och hushålla med dennaturresurs som marken ulgör. Ja, del är fakfiskt vad vi centerpartister iolika sammanhang slåss för. Men socialdemokraterna för en helt annan jordbrukspolifik.Socialdemokraterna vill nämligen snarare rasera denna resurs - den har inte såslort värde för framliden. Men del här uttalandet har kanske närmasi karaktärenav en bisats i sammanhanget För alt kunna erbjuda livsmedel av god kvahtet krävs detelt fungerande kontrollsystem. Här föreslås vissa förändringar. Kommunernaskall få en vikiigare roll, och del tror jag skulle vara väldigt bra. Vi icenterpartiet har uttryckt samma uppfattning. Dessutom har vi sagt att det vorerimligt atl kommunerna fick ta över ännu mera av kontrollen - i den månkommunerna vill göra del och har erforderliga resurser. Värt förslag går alltsåi den riktningen. När det gäller avgifterna föreslår regeringen engrundavgift för företagen. Del kan vara elt bra system. I vissa motioner sägsdet alt del vore rimhgt atl de som har alt avlägga en avgift också fårnågonting för pengarna - l.ex. en grundläggande hjälp i utvecklingen avkonlrollen eller för att få fram livsmedel av god kvalilel. Även jag tror alldet är riktigl all ha etl sådanl syslem. Dessulom har regeringen föreslagit atlkommunerna skall betala in pengar fill livsmedelsverket för alt på del sättetbidra lill atl täcka verkels kostnader. Men det lycker vi är fel. Vi i utskottet har enats om atl hemställa hos regeringenom ett förslag som vi får möjlighel att framföra synpunkter på. Förslagen i demotioner som handlar om dessa följer med i det sammanhanget. Regeringen harmöjlighel - för atl inle säga skyldighet - atl ta hänsyn till dessa olikasynpunkter vid utformningen av del nya avgiftssystemet Endelfråga i delta sammanhang gäller bestrålningen av maten. Del är vikfigt, somdel har sagts här och som man ocksä säger i propositionen, att del inte bara ärfråga om skadeverkningar utan att del också är fråga om konsumentens krav. Vikan dock inle bortse från all bestrålningen kan ha en skadlig inverkan. I varjefall belyder bestrålningen alt matens innehåll förändras. Utskottetsskrivning har förstärkts på denna punkt. Proposilionen var ju litet vag när detgäller konlrollen av importerade livsmedel. Utskottet slär fast all sammaregler skall gälla för både import och inhemska livsmedel. Det skall inle fåförekomma någon bestrålning av livsmedel vare sig när del gäller hvsmedel somproduceras i eller när del gäller importerade livsmedel. Moderaternaavvaktar här något och menar att dispenser borde kunna beviljas. Jag och övrigai har uppfattningen all del inle skall förekomma några dispenser.Sådana behövs inle. Del går atl klara sig utan kryddor som innehållerkemikalier. Sammaregler och samma synsäit borde gälla för importen av livsmedel över huvud lagetUte i världen används en hel del tillsatser och hjälpmedel som inte tillåls iSverige. Jag lycker atl del är både fegl och inkonsekvent avsocialdemokralerna, moderalerna och folkparfislerna att inte instämma i de kravsom jag här har nämnl. Del är inte tillräckligt att bara säga att det skall varaen kontroll och att inga ålgärder behövs om kontrollen inte visar på någrafelaktigheter. Det finns mycket som inte kan kontrolleras. Del handlar inlealllid om fillsalser. I stället kan det handla om andra värderingar - tex.etiska värderingar. Slällda krav bör alltså gälla även importen. Detsägs i belänkandel att de synpunkter som förs fram i motionerna i första handkanske inte är ägnade att trygga en bra mal för konsumenlen. I stället är detetl sätt att åsladkomma bättre förutsättningar för den svenske producenten. Jagvill hävda all del är fråga om både-och. Vi har ell ansvar gentemotkonsumenten. Men vi har naturhgtvis ocksä etl ansvar gentemot den svenskeproducenten. Det får vi inte slicka under stol med. Dessulom skall vi inle vararädda för all erkänna alt vi har della ansvar. Utei och även på andra håll används anlibiofika i foder i lillväxlfrämjandesyfle. Men detta är förbjudet i . Antibiotika förekommer här endast ihten utsträckning, tex. när del gäller broiler. I en reservafion som är fogadlill detta betänkande säger vi atl även denna möjlighel bör las borl. I principkan man dock säga all anlibiofika inte används i . Vi kan inte i daggenom provlagning vid gränsen konlrollera om anfibiofika har använls. Sammasak gäller hormoner. Det finns inget lagrum som förbjuder imporl avhormonbehandlat kött, och del lycker vi är fel. Det är också en rad andrapreparat som används i andra länder men som vi inle får använda i . Delgäller djurhållning och mycket annat. Och i fråga om spannmål och grönsaker somvi importerar borde vi naturligtvis ställa samma krav som vi släller på dessaprodukter när de framställs i . NärIngvar talade här fidigare, läl det ungefär som om han hade sammasynpunkter. Det vore ju myckel bra om det vore så, för då hade moderalernamöjlighet atl rösta på vår reservalion 7, som lar upp denna I annat fall lyckerjag att man är litet inkonsekvent. Man talar om att vi borde ha samma krav, menman lever inte upp lill det lalel. Sedansägs det att vi inte kan klara detta, eftersom vi får restriktioner emot oss omvi släller upp sådana här handelshinder. Jag vill inle gå med på alt det ärtekniska handelshinder om vi släller samma krav. Skulle vi ställa ökade krav påimporten i förhållande lill de krav vi ställer i - då kan jag gå med påatl det är handelshinder, men inle annars. När vi exporterar hvsmedel ut ivärlden, fill EG, till och fill , då ställer man krav på oss. Där tarman inte emol vad som helst, ulan man ställer vissa specificerade krav som vimåste lillgodose. Del står t.o.m. i proposilionen all hvsmedels-verkd skallhjälpa lill att garantera detta. Vi borde ställa samma krav på de importländersom vi handlar med. Frågantill de övriga partierna bUr; Är del acceptabelt alt vi förgiftar svenskafolket med olika preparat bara för att vi skall få sälja andra produkler istället? Är del så vi skall se del? Jagvill också säga litet om vattnet. Som jag sade är vattnet vårt viktigastelivsmedel - och det las inte ens upp i propositionen. De som har ansvarel förvattenkonlroll och vattenkvalitet har ganska små medel till förfogande. Man harinte fått bygga upp en forskningsapparat som är tillräcklig för all man skallklara den ulveckling som vi behöver. Det sägs i skrivelser från Kungl.Vetenskapsakademien att vi i kommer på efterkälken i förhållande lillandra länder. Det borde inle vara rimligt, vi borde gå i bräschen. Vi harförutsättningar för alt ha bra vatten - och har del naturligtvis fortfarande.Men den pågående markförsurningen och påverkan på vattnet av metaller och annalinnebär elt bekymmer som definitivt är akluellt Vi har läckage från tippar ochannat. Här måsle ske en ulveckling för att vi skall få bättre vatten. Vi harföreslagil en parlamentarisk ulredning, som skall dra upp riktlinjerna för hurvallenförsörjningen skall fungera. Vimåste ju klorera vattnet i de allra flesta tätorter, I en reservation har viframhållit all det inle är säkerl att detta är så särskill bra. Jag tror atldet skulle vara mycket värdefullt om vi kunde komma ifrån kloreringen avdricksvattnet, men vi måste ju ha den av hygieniska skäl. Här måsleutvecklas nya metoder. Då är det rimligt att det salsas mer resurser påforskning. Eltannat problem är alla de ledningsnät som vi har och som får en allt sämrekvalitet Det hjälper inle hur bra vatten vi har, om vi släpper in det i dåligaledningar. Det har skrivits någonstans all med nuvarande ombyggnadslakt skulledet ta innan vi har bytt ut della ledningssystem. Då kan ju allaföreställa sig hur det kommer att se ut, Dd kommer inle att finnas någraledningar alt leda vatten i på slutet; då får man väl bära del i spänner ellerpå annat säll. Ja, det är väl att överdriva, för del kommer antagligen allhända någonting. Men utvecklingen går alliså för långsamt, Avslulningsvis:Maten är, som jag sade, myckel vikfig för oss. Den är grundläggande för alt viskall kunna ha ett bra liv. Maten är en viktig del av vår livskvalitet Vi skallkunna känna oss säkra på att den mat vi äler är nyttig. Därför behöver vi enbra livsmedelskontroll, och därför är det viktigt att våra reservationer idetta betänkande får etl så brett stöd i som möjligt Därmed, herr talman, yrkarjag bifall fill våra reservationer. 4INGVAR () replik: Lennarl Brunander säger atl vi ochfolkpartiet och andra är fega, som inte vägar slälla upp på den reservation somhan här pläderade för när det gäller kraven på importkontrollen. att vi talade för alt förgifta svenska folket med preparat som finns iimporten, för att få sälja andra produkler. Det var en mycket obehaglig beskyllning, ochjag måste be la lillbaka den. Det är långt ifrån på delsättet Självfallet vill vi inte medverka till atl förgifta några människor medlivsmedel. Men en sak är alldeles uppenbar: Vad jag har sagt hiltillsär att vi är myckel beroende av att kunna exportera fill omvärlden,inte minst livsmedel. Del pågår ju G ATT-förhandlingar, och det pågår eninternationalisering. Del är därvid mycket vikligl alt vi från sidaarbetar för att få konkurrera på lika villkor, arbetar för alt harmoniserabeslämmelser. I det sammanhanget skall vi från svensk sida framföra kravel påatt man skall gå så långt som det över huvud tagel är möjligl för att minskaanvändningen av behandling som kan vara negativ för livsmedel, inte minslbehandling med kemikalier. Men vi kan ju aldrig gå så långl, , atlvi slår undan benen för vår egen verksamhel. Del är ju vad Lennarl Brunander,ibland tillsammans med parlikollegor, har medverkal till genom denförbudshysleri som faktiskt i vissa sammanhang har förekommit i . Det ärdet som skapar så slora svårigheler för de svenska producenterna. Jag vill bara rekommendera att varanågol försiktigare när han deltar i den här debatten. 5 () replik; Jag lycker faktiskt att ni är litet fega närni inle vågar stå för den uppfattning som vi sä ofta, från alla parlier,deklarerar i det här sammanhanget - att vi skall ha samma regler. När detkommer till kritan slår man alltså inte för detta, mot bakgrund av all man, somjag sade, är rädd för att det skall hända någoniing när del gäller vad visjälva exporterar. Sedan gömmer man sig bakom . Det spelar snart sagtingen roll vad vi diskuterar, det är ändå som skall styra. Jag tror att viskall behålla något av vår egen integritet, av våra egna möjligheler attbeslämma. Del som sades om atl förgifta varen fråga fill och övriga, om man är beredd alt göra det för attfå exportera. sade atl del vill ni givetvis inte. Del ärjältebra om ni inte vill det. Då är det bara alt vara konsekvenl och leva upplill detta. 6INGVAR () replik: Jag pläderade i mitt anförande för de skärptakraven när det gäller imporlkonlrollen, och jag sade att vi nu genomföreliggande proposifion och belänkande har fåll gehör för kravel att det överhuvud laget inle i importen skall fä förekomma restsubstanser av giftiga ämnensom är förbjudna för användning i , Detta, tillsammans med alt vi sedanfår gehör för kravet på märkning av de importerade produkterna, innebär all viförhoppningsvis skapar möjligheter för de svenska konsumenlerna atl själva avgöra vadde vågar konsumera. Vi skapar också möjligheler att komma så Prot.1988/89:116 långt somdet i dagens läge är möjligt att komma, Man kanha önskemål och förhoppningar, man kan leva i visionernas 7 , , , ~ .. ,, , T, j ». . , , , ... r- . Men vi moderaler ar realistiska, och darfor har vi konstateratall vi i dagens läge inte kan komma längre. Men jag har dessulom understrukitatt vi från svensk sida med kraft skall arbeta för att komma 7 () replik: vet lika bra som jag och allaandra att vi i bl.a. förbjuder imporl av hormontillsatser, antibiotikai tillväxtfrämjande syfte, sköldkörlelhormoner, tungmetaller osv. Men det ärsvårt atl vid våra gränser kontrollera atl sådana ämnen inle införs i landel. Resonemanget om att ställa samma krav på importeradelivsmedel som på inhemska blir ihåligt, om konlrollen begränsas tillprovlagning. Vi skall ställa samma krav som andra länder släller på oss. När viskall sälja kött och fläsk fill EG kommer man hit och konlrollerar all våra slakterieruppfyller de krav som man ställer. Om de inte gör det får vi inle sälja ettenda kilo. Jag kan inte finna någon anledning lill att vi skall ageraannorlunda. sade all man slår undan benen för detsvenska jordbruket. Ja, del gör man, om man inte ställer samma krav pä dejordbruksprodukter som importeras. Del är vad vi hela liden har krävt. är myckel nöjd med föreliggandeproposifion. Del kan finnas anledning atl påpeka att moderateroch socialdemokrater är mycket sams. vice talmannen anmälde allIngvar anhållil att fill prolokollel få anlecknal atl han inle ägderäll lill yllerligare replik. 8 (vpk): Vi behandlar nu jordbruksutskottetsbetänkande 14 om livsmedelskontroll. Till detta betänkande är 58 reservationerfogade, av vilka vpk har underlecknal 28. Jag inleder med att yrka bifall tillsamtliga reservationer som vpk har underlecknal. Del kan lyckas som om del slora antalet reservationerskulle spegla en stor oenighet om hvsmedelskonlrollen. Men jag tror all del sommest kännetecknar belänkandel är enigheten bland samtliga partier om behovelav en förbättrad livsmedelskontroll. Inle ens de mest förhärdade marknadsentusiasternahar något att invända mot en slark samhällelig kontroll på detta område. Allainser atl en marknad som i hög grad styrs av prisbildningen inte klarar avkvalitetsaspekterna. All del är så har framgått med all önskvärd tydlighet densenasle fiden. Del har gälll såväl de hygieniska förhållandena inom reslaurangoch handel som redligheten vad gäller dalummärkning av livsmedel. Del ärvidare uppenbarl alt den kontroll som samhället nu ulövar är i otillräcklig,i vissa fall t.o.m. så gott som obefintlig. En slor del av 1 livsmedelskontrollenvilar på kommunernas miljö- och hälsoskyddsförvall- i Pådessa förvallningar läggs nu också en allt slörre börda av andra | 17 2 protokoll 1988/89:116 1988/89:116 högtprioriterade uppgifter. Det har gjorl att man på en del håll inte ägnar sig åtlivsmedelskontroll i tillräcklig omfattning. Det mest slående exemplet har väl varit kommun,som t.o.m. öppet deklarerade atl man inte länkle fullgöra denna skyldighet,eflersom man hell enkell inle hade resurser. föranledde i sin turingripanden från JO. Enligtuppgifter som framkom vid den offentliga utfrågning som utskollel anordnade isamband med behandhngen av detta betänkande är det dt hundratal kommuner sombara har en enda miljö- och hälsoskyddsinspektör anslälld. Det är helluppenbarl alt delta är myckel otillfredsställande och helt otillräckligt. Delbehövs dels ändrade priorileringar i kommunerna, och det är någol som redan harbörjat ske i takt med alt frågor kring tex. miljö men även livsmedel blir alltvikfigare. Dels behövs det också kraftigt ökade resurser till kommunerna. Delgår inte all särskilja den här frågan från den allmänna frågan om ökaderesurser lill den gemensamma seklorn. Jag vill i sammanhanget beröra vårreservation, nr 52, som handlar om skolornas roll vad gäller livsmedel ochlivsmedelskvalitet. Delsägs att det är viktigt med ökade kunskaper om livsmedel och att skolan kanspela en viktig roll i det sammanhanget Vi inslämmer gärna i detta, men vitycker all del måste finnas en överensslämmelse mellan den teori som skolornalär ut och den praktik som de själva ulövar genom skolmåltiderna. Del är dåligpedagogik alt i teorin lära ut vikten av all mat tillagas noggranl saml attråvaror används i slällel för halvfabrikat och äts under lugna förhållanden,när skolmåltiderna i prakfiken visar eleverna att maten framför alll skall varabillig, alt den mycket väl kan transporleras långt och hållas varm myckel längeoch all den skall ätas snabbt i en stressad miljö. Denhär frågan handlar i myckel hög grad om resurser. Kommunerna behöver ökaderesurser för alt kunna ge barnen bättre mal i skolorna. Det finns naturligtvis många anledningar till atl behovet avlivsmedelskontroll har ökal. Vi har utvecklat etl samhälle som bär på vissasystemfel. Storskaligheten i livsmedelsproduktionen leder till en del negativaeffekter. Långa transporter och lagringstider leder fill etl ökat behov avtillsatser och till att maten är mindre färsk och fräsch. får den kanskeockså sämre näringsinnehåll. Del behövs också ökad kontroll för alt se fill attgränsvärden inle överskrids. Storskalighetenökar också anonymiteten i hela hanteringen, I en småska-Ug produktion uppslårkontakter lättare mellan producenter och konsumenter. Denna kontakt kan ocksåersätta en del av de kontrollfunkfioner som annars måsle utövas av myndigheter. Tillvår samhällsulveckling hör all många människor äter allt fler av sina måhider inågon form av storkök. Del kan vara skolmatsalen eller personalmatsalen och detkan vara en reslaurang. Konsumentenskontroll över såväl råvaror som tillagningsmeloder och hygien i dessasammanhang är obefintlig, Inle många går ul i kökel och tittar efter. Del ärför övrigt inte heller tillåtet Här är därför samhällels kontroll av allrastörsta vikl. En myckel stor del avlivsmedelsburna sjukdomar orsakas också jusl av hanteringen i slorkök. Vihar därför i några reservationer tagit upp dessa 18 problem och velat peka på viklen av alt en större del avlivsmedelskontrollen riklas inmot olika typer av slorkök, både de privala och de i samhällels regi. Vi har också velal peka på behovet av ökad offentlighet.Man kan ju säga all livsmedelskontrollen på restauranger och storkök på sättoch vis är en bdygsältning av hur man på företaget eller restaurangen uppfyllerkraven på god livsmedelshantering. Vi tycker atl denna bdygsältning skallfinnas fillgänglig för kunderna i handeln eller för kunderna på restaurangerna.Precis som vi människor betygsätts i många sammanhang och sedan får finna oss ialt bära med oss dessa betyg genom livel samt redovisa dem i olika sammanhang,är det elt befogat konsumentkrav att få den här typen av redovisning från destorkök man nödgas använda sig av. Tyvärr har vi inte fåll utskottet med oss påden synpunkten. Del finns också posifiva anledningar lill attlivsmedelskontrollen ökar. Det beror till en del på atl vi numera har fåttökade kunskaper om livsmedlen, om deras näringsinnehåll och hur detta påverkasav olika hanteringar. Dd beror också på den ökade standarden i vårt samhälle.Den gör det möjligt för oss all ställa höga krav på vår livsmedelsproduktion. En så golt som stående fråga på dagordningenvid våra debatter här i kammaren som rör jordbruk eller livsmedel är frågan omimporlkonlrollen, så också . Vi befinner oss i en lid av ökadinternationell handel med livsmedel. I vårt land ställer vi höga krav pä våralivsmedel. Som redan har sagls i debatten kan del gälla meloder, hormonfillsatseroch anfibiofika. Det gäller också diska krav på djurhållningen. Vidare gällerdet bestrålning av livsmedel, en fråga som jag skall ålerkomma lill. Del är elt oeftergivligt konsumentkrav att vi slällersamma krav pä våra importerade livsmedel som vi släller på de inhemskttillverkade. Detta kan inte uppnås genom kontroll vid gränsen av produkterna,en kontroll som går ut på atl man mäter evenluella restsubstanser. Myckel avdet som vi inle accepierar i form av tillsatser eller metoder går inle att mätai själva produkten. Just därför måsle vi också kunna säga nej till imporl närdet finns skäl atl anta att sådana metoder eller tillsatser har använts. Dellaskall inte kunna betraktas som elt lekniskl handelshinder. Det är ingeltekniskt handelshinder, utan egentligen ett självklarl konsumenlkrav. En metod skulle kunna vara att imporlera genom kontrakt.Precis som man i kontrakt kan bestämma hur andra importerade varor skall varaborde man också kunna ställa krav på livsmedlen. Del kan inle vara omöjligl altgenomföra ett sådant system. kan man få en känsla av att det råder enighet här i kammaren om behovet av en stark importkontroll, men jag troratt man skall vara vaksam när del gäller skillnaden mellan dem som tycker atlkonlrollen kan vara tillräcklig om den gäller mätningen av evenluellarestsubstanser och oss som anser all den också måste kunna leda till att mansäger nej till i otillåtna meloder. Vi har i en reservalion krävl en internationellarbetsgrupp. Tanken är just den alt den skall arbeta med livsmedelskontroll somgår över gränserna. Det gäller behovel av atl hitta fram till gemensamma regleroch krav, behovel av alt finna mätmetoder som kan accepteras i olika länder.Tyvärr har vi inle heller fått något gehör för della krav. Kravet på hård kontroll av importerade varor är givetvis iförsta hand ell konsumentkrav, men det är också av stor betydelse för detsvenska Prot,1988/89:116 Prot.1988/89:116 jordbruket, eftersom importerade varor som framställs med metodersom vi inte tillåter blir billigare. Omvaran importeras hit och säljs billigare än den inhemskaprodukten som vi har ställt höga krav på, kommer ju den importerade produktenatt konkurrera ul den inhemska varan. Jag nämnde tidigare del ökade behovet av slörre resurserlill samhällel. Samhället är ju inte viktigt bara ur de aspekter som jagtidigare berörl i detta sammanhang. Genom sina storkök är ju samhället också konsument av livsmedel och kan i hög grad genom upphandlingar sombefrämjar hög kvalilel bidra lill att höja kvaliteten på livsmedelsproduktionen. Jag vill också någol beröra bestrålningen av livsmedel.Här tycker jag atl det är intressant atl observera alt de som hävdar atl delmed lanke på de meloder som används inle går alt konlrollera importeradelivsmedel ändå säger alt del är möjligl just när det gäller bestrålning avlivsmedel.