prot · GC0931 · 1988-12-31 00:00:00 — Jag vill understryka att det handlar ompolismän som har mycket grundlig polisutbildning. En polis får hantera mångaolika slags ärenden, och för den här speciella uppgiften har man fått ensärskild utbildning, för att man skall kunna fullgöra uppgiften särskilt bra. Del är i och för sig inget ovanligt att de poliser sommåste hanlera asylärenden har ganska kort utbildning. Jag skulle kunna tänkamig att det ibland kan saknas speciell utbildning, även om det har gjorts storainsatser på det här området. Jag vill än en gång säga. , att jagtycker att vi måste se det faktum att man kanske inle kunnat få så långutbildning som i vissa hänseenden skulle vara önskvärt mot bakgrund av alla deproblem som följer av att asylärendena tar att handlägga och avatt asylsökande inte får besked om de får stanna i landet eller inte. AnL 23 (): Man måste också länka på att polismännen inormala fall själva har valt att ta dessa arbetsuppgifter, medan de i den härsituationen är tvångskommenderade. Då blir ju rekryteringen till dessauppgifter litet annorlunda, så förhållandena är inte riktigt jämförbara. Man bör vara särskilt observant på den här frågan ochundersöka om det verkligen är riktigt att göra på det här viset. AnL 24 Civilminister : Det är riktigt alt poliserna har kommenderats till den här uppgiften.Men att det skulle ha skett med hjälp av tvång är en uppgift som får stå för. AnL 25INGELA (): Det är uppgifter som jag har fått ifrånGöteborg - att de är tvångskommenderade och att det beror på lönesituationen.Att poliserna får . mindre gör att man måste tillgripa dettatvång. Överläggningen var härmed avslutad. Om personalsituationen inom polisväsendet 9 § Svar på fråga 1988/89:260 om personalsituationen inompolisväsendet AnL 26 Civilminister : har frågat mig vilka åtgärderregeringen avser att vidta för att personalsituationen inom polisväsendet skallbli acceptabel. Som framhålls i frågan är personalsituationen inom polisenbesvärlig. Problemen består framför allt i att alla polistjänster inte ärtillsatta. Detta är särskilt markant vid polismyndigheterna iStorstockholmsområdet. Som jag ser saken behövs detåtgärder av skilda slag för att komma till rätta med situationen. Sådanaåtgärder är aktuella bl.a. i det budgetarbete som just nu pågår inomregeringskansliet. Resultatet av detta arbete redovisas i budgetpropositionen ijanuari . AnL 27HUGO (): Jag vill tacka för svaret, även om jag kännermig överraskad över civilministerns korta och i stort sett intetsägande svar. Faktum är att personalsituationen vid polisen är mycketbesvärlig och inger djup oro. Efter att tidigare närmast ha varit ett problemenbart för storstadsregionerna, dvs. , och , harpersonalsituationen nu blivit ett problem också för övriga delar av landet. Jag kommer själv från ett län som under de senaste årenhar drabbats hårt av den s.k. poliskrisen, nämligen län.Vakanssituationen beträffande obesatta polistjänster är på mänga orter i länethelt oacceptabel. Andelen polistjänster där befattningshavare saknas är i vissafall så hög som . Tillsammans med sedvanlig frånvaro i form av sjukdomoch annan korttidsfrånvaro är den totala frånvaron under vissa tider ca50 %. Så kan det givetvis inte få fortsätta. Polisledningen i beskriver i ett brevtill läget på bl.a. följande sätt:Personalsituationen är så allvarlig att den måste åtgärdas, så attallmänheten i framöver kan förvänta sig polisiär service iskilda former i samma utsträckning som gäller huvuddelen av övriga län. Jag vill nu fråga civilministern: civilministern enklar bild av orsakerna till att vi har dessa problem, inte bara istorstadsområdena utan även i övriga delar av landet? Om man skall kunna lösaproblemen måste man känna till grundorsakerna. Vilka är dessa, enligtcivilministerns uppfattning? AnL 28 Civilminister : Fru talman! Jagtycker kanske inte att det finns anledning att i ett enkelt frågesvar utvecklahela min syn på varför vi har brist på poliser i landet. Om personalsituationen inom polisväsendet Prot.1988/89:31 Därför hänvisar jag till att vi återkommer till frågani budgetpropositionen. Inte heller tycker jag att det fannsanledning att ' redovisa de åtgärder som har vidtagits för att råda bot påsituationen , eftersom säkert är väl medveten om den sakensjälv. Jag kan också redovisa alt det har kommit ett antal framställningarfrån polismyndigheter till om att få disponera medel förvakanta polistjänster i syfte att anställa administrativ personal. görrikspolisstyrelsen en helhetsbedömning av behovet av att utnyttja vakansmedelvid polismyndigheterna och vänder sig senare till regeringen i saken. Bakomdetta ligger naturligtvis den omständigheten att polispersonalen kan utnyttjaseffektivare, om poliserna avlastas arbetsuppgifter som inte kräver denkompetens som följer av polisutbildningen. Sedan kan jag säga, ,att jag har en bild av varför vi har vakanser inom polisen, men jag tror attdet skulle föra för långt, om vi skulle utreda saken fullständigt i ett enkeltfrågesvar. AnL 29HUGO (): Orsaken till att jag är intresserad av attdiskutera med civilministern om dessa problem är inte att civilministern ochjag skulle behöva så mycket mer information på det här området, utan orsaken äratt man behöver upplysa allmänheten om varför vi har den här besvärligasituationen. Problemen intresserar inte bara polisen utan hela svenska folkel. Jag tror att en av orsakerna till att vi har fått den härsituationen är att söka i polisens allmänna arbetsmiljö. Även lönesättningentorde spela en viktig roll. En annan orsak, som kan betyda en hel del, är attnyrekryteringen är alldeles för begränsad. Utbildningen av poliser ärotillräcklig, och därför borde ett av botemedlen vara att se till att det blirfler elever i polisutbildningen - som man tar upp lönesättningen ochandra problem. AnL 30 Civilminister : Jag kan gott instämma i det mesta av vad HugoBergdahl sade. Vi har haft en utbildningsnivå som gör att vi får ganskafå nya poUser. I storstäderna är det dessutom ett utflöde av poliser till andraområden på den ganska heta arbetsmarknaden - framför allt då för poliser. Jagtror också att polisens allmänna arbetsmiljö spelaren stor roll, men det ärjust detta, , som vi skall diskutera, bl.a. i budgetpropositionen. AnL 31 (): Jag vill ändock tacka civilministern för hanspositiva syn. Han har visat att han är insatt i problematiken. Avslutningsvisvill jag till civilministern ställa den fråga som jag ofta får av polismän utepå fältet: Är regeringen, civilministern, beredd att medverka till all en delav de ekonomiska resurser som återvänder till statskassan på grund av attett stort antal tjänster inte är tillsatta reserveras för att förstärka polisenstekniska hjälpmedel? Kan civilministern ställa upp på en sådan lösning? AnL 32Civilminister : Prot. Jag tror attjag redan i mina tidigare inlägghar svarat på frågan traktamenten AnL 33 (): Om jag inte uppfattade svaret riktigt, villjag ändå göra den tolkningen att civilministern tydligen har en positivinställning. Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på fråga 1988/89:251 om beskattningen av traktamenten harfrågat mig om regeringenavser vidta några åtgärder för all fä till stånd likabehandling vid beskattningav traktamenten. Först vill jag framhålla att det redan enligt gällanderegler skall iakttas att taxeringarna överensstämmer med skatteförfattningarnaoch alt de i möjligaste mån blir likformiga och rättvisa. Det är därförbeklagligt om del trots detta har skett en olikformig behandling i enskildafall. Den reform av skatteförvaltningens organisation som genomförtstorde dock innebära en förbättring i dessa avseenden. Jag anser att det är mycket viktigt att skattskyldigabehandlas lika vid taxeringen. Jag är emellertid medveten om att reglerna ombeskattningen av traktamentsersättning och bestämmelserna om avdrag för ökadelevnadskostnader kan uppfattas som svåröverskådliga och krångliga för denenskilde. Det ingår därför i de direktiv som regeringen givit utredningen (Fi1987:07) om reformerad inkomstbeskattning att se över också dessa regler. Den av nämnda åtgärden avseende livräntorsyftade till att rätta till ett tolkningsfel som myndigheterna hade gjort. Detfall som nu tar upp är inte av den arten. Det är i stället frågaom skattskyldiga som tillgodoräknats ett avdrag som de rätteligen inte varberättigade till. Jag är inte beredd att vidta några åtgärder i detta fall. AnL 35 (): Jag tackar finansminister försvaret. Jag erkänner i och för sig en viss logik i svaret. Orättvisa och olikabehandling är ju alltid upprörande. På samma sätt är det upprörande attmyndigheter och statliga inrättningar kan göra fel - i det här fallet kan manfaktiskt påstå att de t.o.m. har lurat folk - utan alt ett skadeståndsansvaruppkommer. Det är upprörande när följden blir att en enskild människa råkar ikläm eller kommer i en svår ekonomisk situation. Min fråga handlar emellerfid inte om just det utan knyteran till det särskilda beslut som vi snart skall fatta i , varvid vigenom en särskild lag åstadkommer likabehandling i positiv riktning.Riksförsäkringsverket har gjort en felaktig lagtolkning, som vi rättar till. Jag anser att det är lika viktigt att stävja den sortensorättvisor som jag har beskrivit i fallet . 2 prolokoll 1988/89:31 -34 Prot.1988/89:31 gjort fel, och det drabbar enskild person och dessutom en endaperson av flera 24november 1988 inblandade speciellt hårt. Han särbehandlas av vårträttsväsende. , , fråga sie vilken samordning somsker mellan våra rättsinstanser i de olika Ombeskattningen av '=' - " Jag uppfattningen att även finansministern blir upprörd av orimligheterinom vårt skattesystem och skatteväsende. Jag tolkar statsrådets ingripande it.ex. Hjortbergfallet som utslag av hans inställning. Jag vädjar nu tillfinansministern och frågar: Finns det ingen möjlighet att göra något frånstatens sida för att se till att denna enda person inte behöver uppleva den härsvåra situationen? Det var ju de facto ett statligt företag som felade. AnL 36 Finansminister : Det är ju ostridigt att taxeringen i det härärendet var riktig. Ärendet har prövats av kammarrätten i , som hargett skattemyndigheterna rätt. Avdragen var ogiltiga, och regeringsrätten harvägrat att ta upp fallet till prövning, dvs. regeringsrätten delarkammarrättens uppfattning. Därför är just taxeringsfallet inte av den artenatt man kan säga att någon myndighet har gjort fel. Felet, som också chefen förriksskatteverket oförbehållsamt erkänner, är att myndigheterna har handlatolika, att skattskyldiga i precis samma situation som skattskyldiga i det fallsom vi nu diskuterar inte eftertaxerades. Man godkände där de avdrag som idetta fall underkändes. Problemet är att det var underkännandet av avdraget somvar den från skattelagens synpunkt riktiga åtgärden. Därmed är vi framme vid frågan om kronofogdemyndighetensinställning till den konkreta ekonomiska situation som personen i frågabefinner sig i. Som väl vet är jag förhindrad att ingripa ikronofogdemyndighetens skötsel av sitt ämbete. AnL 37 (): Fru talmani Jag håller i och för sig med om det somfinansministern sade i fråga om taxeringarna, men det finns i svensklagstiftning någonting som kallas för god tro. och man kan säga attbevekelsegrunderna för att de andra rättsinstanserna inte gjorde samma insatserbl.a. var att det var ett statligt företag som hade gjort fel. Jag vill passa på att nu ställa en fråga som anknyter tilldetta, även om jag vet att frågan egentligen borde ställas tilljustitieministern. Avser finansministern att på något sätt rätta till dennuvarande skadeständslagstiftningen när det gäller fel som begås av myndighetoch där man i varje fall något borde kunna lindra den skada som den enskilderåkar ut för? AnL 38 Finansminister : Jag har litet svårt att följa ihennes tankegång. Vi kan vara överens om att om det har begåtts något fel så är det av Svenska varv, dvs. det företag som anställde de här montörerna. Felet skulle då framför allt ha bestått i att man inte informerade dé anställda om de dispositioner man hade vidtagit, att del fanns risk för att skattemyndigheter- 18 na skulle underkänna denkonstruktion som bolaget hade valt. alltsåfråga om skadeståndsanspråk riktat mot Svenska varv, ett statlig aktiebolag,som definitivt inte faller under förvaltningslagen. ställer om skadeståndsrätten skall kunna gälla myndigheter som handlat fel, menjag anser inte att någon myndighet har handlat fel i det här ärendet. Praxishar tillämpats olika, och det är högst beklagligt alt praxis är olika. Vi haremellertid arbetat på att få till stånd större enhetlighet itillämpningen av våra skattelagar genom omorganisationen av skatteverket. Vihoppas också kunna komma till en enklare och mer begriplig lagstiftning, somgör det möjligt för den enskilde att överblicka sin situation. Om effekterna på turistnäringen även momsbreddning AnL 39 (): Jag har fört fram den här frågeställningen, därförattjag tycker det är viktigt att olika ansvariga statsråd är medvetna om sådanahär saker som sker ute i landet och som alltså hotar rättssäkerheten. Det ärbeklagligt alt så olika bevekelsegrunder skall finnas som det de facto harfunnits i det här fallet. Jag hoppas att finansministern i det kommande arbetetser till att taxeringsmyndigheter och rättsinstanser har mer kontakt medvarandra, så att vi får åtminstone en likabehandling i den svenskalagstiftningen när det gäller skattesystemet och dess rättsfall. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på fråga 1988/89:262 om effekterna påturistnäringen av en momsbreddning AnL 40 Finansminister : harfrågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att inte turistnäringens förutsättningar skallförsämras. Bakgrunden till frågan är att i har beräknatatt en momsbreddning bl.a. kan fä till följd att den svenska turistvolymen iJämtland-Härjedalen minskar . Den indirekta beskattningen utreds avkommittén (Fi 1987:06) med uppdrag att utreda den indirekta beskattningensomfattning och utformning. En av kommitténs viktigaste uppgifter är att utredaeffekterna av en breddning av basen för mervärdeskatten. Kommitténs arbeteskall redovisas under kommande vår. Jag är inte beredd att, innankommittén har redovisat resultatet av sitt arbete, bedöma vilken effekt eneventuell breddning av basen för mervärdeskatten kan få. Än mindre är jagberedd att ta ställning till om del i anledning av den eventuellabreddningen behövs särskilda åtgärder för att stötta ett visst näringsområdeoch vilka dessa åtgärder i så fall skall vara. AnL 41INGRID (): Jag ber att få tacka finansministern försvaret. Det är inte så konstigt att den här frågan ställs, och det är hellerinte underligt att man i och oroar sig för vad som kanhända när det gäller turismen. Vid presskonferensen framkom det juatt moms- Om aviserad kommunalskatteböjning i breddningvar en av de finansieringskällor som man räknade med vid en kommande sänkningav inkomstskatten. Ett län där turistnäringen är en basnäring kan faktisktjämföras med ett län där man är beroende av ett enda stort företag eller ettpar stora företag. Turistnäringen är en ung näring med väldigt mångasysselsatta, och en momsbreddning skulle kunna få allvarliga regionalpolitiskakonsekvenser. Eftersom det är fråga.om en servicenäring får man också räkna medmånga följdeffekter. Många små familjeföretag och även större företag villbygga ut - det finns många utbyggnadsplaner på gång i länet - för att man skallkunna möta konkurrensen från . Man har lyckats arbeta upp branschen -detkommer finländare och danskar i allt större utsträckning till våraturistanläggningar. Finansministern säger här att han inte är beredd att taställning, och det får jag väl lov att acceptera. Men när den dagen kommer dåbeslut skall fattas hoppas jag och alla andra i mitt län att man tarregionalpolitiska hänsyn, så att inte förutsättningarna för turismen försämras.Jämtlands län får ju regionalpolitiskt stöd. Det kan inte vara rimligt att stöd med den ena handen och försämrar förutsättningarna med den andrahanden. AnL 42 Finansminister : Det är i och för sig inte konstigt om man iJämtland oroar sig för framtiden. Däremot tycker jag att det är utomordentligtkonstigt att ställer en fråga till mig om vad jag skall görai anledning av ett utredningsförslag som vi inte ens vet om det kommer attläggas fram. AnL 43 (): Jag tycker att det är mycket viktigt att vifrån ett glesbygdslän tar upp sädana här saker i . Det har ju häntförratt man fattat beslut som har satt krokben för en utveckling, och det är virädda för. Därför är det viktigt att påtala sådana här saker. Att enmomsbreddning är önskvärd har ju - som jag sade tidigare - framkommit inte barai direktiven till kommittén utan också vid presskonferensen . Det äroroande för en ung och mycket sårbar näring som ett glesbygdslän är mycket beroendeav. Överläggningen var härmed avslutad. 12§ Svar på fråga 1988/89:263 om aviserad kommunalskattehöjning i i har frågat mig om jagär beredd att föreslå åtgärder med sådan effekt för Malmös låginkomsttagare attde kan förhindra de ekonomiskt starkt negativa effekter som följer av deåtgärder som stadens socialdemokratiska regim nu föreslagit? Enligt den redogörelse över kommuns ekonomi som stadskanslietsfinansenhet lämnat har utfallet under de borgerliga blivitnegativt, dvs. skatteintäkterna har inte räckt till för att täckanettokostnader- En väsentlig anledning tycks vara de kraftiga negativadifferenser som uppstått mellan budget och bokslut. Kommunen har med andra ordinte kunnat kontrollera kostnadsutvecklingen inom verksamheten. De negativa effekter som åberopas är sålunda en följd avden politik som förts i . Det som händer är att den nyamajoriteten försöker få balans i kommuns ekonomi. Jag finner inte anledning att ta något initiativ till ettingripande av regeringen eller när det gäller en enskild kommuns rättatt bestämma sin skatt. Jag vill i sammanhanget nämna att regeringen tidigare ihöst har lagt fram förslag om sänkning av den statliga inkomstskatten för 1989.Samtliga heltidsarbetande får därigenom lägre statsskatt. Otn aviserad koiti-munalskattehöjning i AnL 45 i (m): Jag vet att socialdemokraterna i Malmöstruntar i dem som har små inkomster. Att statsrådet har sammauppfattning förvånar mig faktiskt. Under valrörelsen sade företrädare för statsrådets parti iMalmö att skatten där som en följd av den borgerliga politiken skulle höjas med75 öre om de kom till makten. Bläcket hann inle torka sedan valresultatetskrivits förrän socialdemokraterna sade att skatten måste höjas medytterligare' . Tyder detta på att socialdemokraterna ljög under valrörelseneller beror det på socialdemokraternas brist på kompetens? Jag tror att det ären lagom stor blandning av bådadera. Orsaken till att det har gått som det har gjort i ärfaktiskt till stor del att Malmös borgerliga politiker litade påfinansministern. Hans prognoser om löneförhandlingarna trodde de borgerligaskulle slå in. När vi nu står med facit i hand vet vi att finansministern är enlika dålig prognosmakare beträffande löneförhandlingar som beträffande kommandeinflation. Den borgerliga majoriteten i har försöktleva upp till alla finansminister krav, nämligen att spara och vararädda om medborgarnas pengar. Tyvärr fick vi ett majoritetsskifte i efterdet senaste valet, och är vi tillbaka igen på samma väg: ett fullt avcement och ett fullt av skattehöjningar. AnL 46 Finansminister : Detta skulle jag vilja besvara med en fråga:Hur har i tänkt sig att jag skall hjälpa justlåginkomsttagarna i ? Om villeföra en debatt med socialdemokratiska kommunalpolitiker i kunde han hagjort detta genom att åka hem till och föra debatten där. AnL 47STEN i (m): Så länge jag har den stora förmånen att varaledamot av denna kammare kommer jag alltid att ställa de frågor som jag harrätt att ställa enligt de regler som gäller för . Jag kommer inte attförst fråga statsrådet om lov. Prot.1988/89:31 Jag ställde min fråga därför attjag trodde att statsrådet faktiskt kände en viss sympati för allalåginkomsttagare i som oerhört hårt ~r ', T, kommer att drabbas av en chockartad komniunalskattehöinine. , att statsrådet precis som kollegerna i inte villeller kan göra någonting läkarintyg vid verkstal- . för dessa människor. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på fråga 1988/89:281 om betydelsen av läkarintygvid verkställande av utvisningsbeslut AnL 48 Statsrådet : har bett mig redogöra förden praxis som regeringen tillämpar och hur hänsyn tas till läkarintyg vidverkställande av utvisningsbeslut. har också undrat överregeringens praxis vad gäller den s.k. treterminsregelns tillämpning iverkställighetsärenden. Vad gäller frågan om den s.k. treterminsregelnstillämpning i verkställighetsärenden har jag tidigare inför kammaren vid ettflertal tillfällen besvarat liknande frågor, senast den 16november 1988. Jag vill dock än en gång påpeka att som en allmän regelgäller att om ett barn har fått fast anknytning till genom att ha gåtttre terminer i svensk grundskola kan detta ensamt utgöra ett tillräckligt skälför att hela familjen skall få stanna i . Detta gäller naturligtvisunder förutsättning att inte andra starka skäl talar däremot. Den s.k.treterminsregeln tillämpas däremot inte i verkställighetsärenden. I ett antal ärenden som rör såväl fråga om utvisning somhinder mot att ett sådant beslut verkställs förekommer läkarintyg för attbelysa sökandens medicinska omständigheter i det enskilda fallet. Regeringenbeaktar självfallet vad som framkommer genom dessa intyg. När regeringen avgörärendet görs en samlad bedömning av samtliga omständigheter. 1 mänga fallbedöms de humanitära skälen vara så starka att den sökande fåruppehållstillstånd. AnL 49 (): Jag vill tacka invandrarministern för svaret,men jag kan inte påstå att jag är nöjd med det. Jag ställde min fråga mot bakgrund av de chilenskaflyktingarna i . Regeringens beslut upplevs ofta av dem som godtyckliga. säger invand rarministern att treterminsregeln inte tillämpas i verkställighetsärenden. Enligt en artikel av invandrarministern införd i skall det förhållandet att barn i den aktuella familjen gått iskola tre terminer eller mer vägas in i regeringens bedömning av asylansökan. Skolgången skall utgöra ett tungt vägande skäl för att bevilja uppehållstill stånd. Skolgång skall däremot inte utgöra skäl om familjen försöker att på nytt fä sin ansökan prövad på grund av falska eller helt ogrundade skäl för verkställighetshinder. Det är ju riktigt. 22 För mig går det sominvandrarministern säger inte ihop. Jag tycker inte att dessabudskap är lika. Jag skulle därför vilja ha svar på vad som egentligen gäller.Om det är så som statsrådet skrivit i artikeln är frågan naturligtvis vad somär falska och ogrundade skäl. När flera läkare samstämmigt intygat att sjukdomi familjen utgör verkställighetshinder och att en utvisning skulle få ödesdigraföljder för någon familjemedlem har i varje fall jag svårt att förstå att dettaförhållande skulle vara falska eller ogrundade skäl. Läkarintyg avseende sjukdom som har uppstått här i Sverigekan inte anses som falska skäl. Om det skulle vara så visar man därigenom enmisstro moxde läkare som arbetar med flyktingar och mot läkarnas kompetens,vilket kan få negativa följder för deras fortsatta arbete med flyktingar. Jagvill därför vädja till invandrarministern och regeringen att släppa påprestigen och ge den aktuella familjen uppehållstillstånd. vetsäkert vilken familj jag avser. Om betydelsen av läkarintyg vid verkställande avutvisningsbeslut AnL 50 Statsrådet : Något enskilt ärende kan vi inte diskutera häri kammaren, inte heller anonyma ärenden. Jag har försökt förklara denna treterminsregel så mångagånger inför denna kammare. Jag har också fått förståelse för att den inte kaneller bör tillämpas i verkslällighetsärenden. Den tillämpas i grundärenden tillföljd av att barnens anknytning till skolan och till det svenska samhället harblivit så stark. I de fallen är detta förhållande alltså ett skäl. 1 verkställighetsärenden måste vi utgå från attföräldrarna kan ta ansvar för sina egna barn.