prot · GC09129 · 1988-12-31 00:00:00 — Den fråga som jag talar om gäller alltsåregelsystemet för etablering av utländska företag i eller utländska förvärvav delar av eller hela svenska företag. Tror statsrådet att vi på denna punktkan upprätthålla en särlagstiftning som de facto diskriminerar utländska ägare,som vi förväntar oss att svenska företag skall kunna förvärvautländska företag i utlandet och samfidigt bli delaktiga av de fyra friheterna?Jag tror att en attityd i denna fråga är möjlig och nödvändig, utan att man förden skull går in på detaljer när det gäller hur lagstiftningen skall se ut. Låt mig , fru talman, ändå få uttala minoförställda glädje - jag hoppas att det inte besvärar statsrådet - över attregeringen i denna fråga gör ett synsätt till sitt som faller tillbaka på vad ivarje fall jag vill kalla socialliberalism, inte nyliberalism. Inte heller gårdet tillbaka på ett synsätt som skulle föra bakåt, vilket en delreservanter i betänkandet gör sig fill talesmän för. Jag förmodar att i varjefall har hört falas om det reformarbete som pågår när det gäller bank-,kapital-, försäkrings- och skatteområdet. Detta är ju områden som borde ståMargaretha nära och väga tungt när man värderar vad som sker här hososs och som har anknytning till Europapolitiken. Vi gör faktiskt vår hemläxa. Det andra som jag vill ta upp gäller jordbruket och GATT.Här tar vi ett globalt grepp, eftersom detta är det enda möjliga för att kommatill rätta med frågor som handlar om jordbrukspolitik. När det gäller utländska företagsförvärv har jag för migatt denna fråga kommer att behandlas i en proposifion omnäringspolitik. 50CARL BILDT (m): måste, enligt min mening, blidecenniet då äntligen säger ja till det europeiska samarbetet. Detta ärett val som står mellan att delta i en historisk samarbetsprocess eller att ståvid sidan av, ett val mellan att bli marginaliserade eller att gå in förmedverkan - mellan att vara en randstaf eller att försöka vara en medlem. Att säga ja fill innebär att säga ja till eneuropeisering av , och det är faktiskt en stor och genomgripandeförändring för ett land som länge litet grand odlat en utkanfsposition ochibland varit mån om att markera sin distans fill andra västeuropeiska länder. Jag tillhör dem som är litet oroliga för framtid,för att vi sjunker ned i våra egna problem, för att blir en randstat,som inte kan ge sina medborgare samma möjligheter som andra västeuropeiskaländer att tillvarata framtidens alla möjligheter. Det talas också i dennakammare mycket om de ekonomiska konsekvenserna av att hamnar vid sidanav. Dessa konsekvenser skall förvisso inte underskattas. Vårt välstånd bygger imycket hög grad på vårt ekonomiska utbyte med det övriga . Varjelösning som inte ger svenska medborgare, institufioner och företag sammamöjligheter och rättigheter som medborgare, institutioner och företag i detövriga får har sitt pris i form av en sämre välfärdsutveckling. Men vi måste inse att EG inte först och främst är enekonomisk gemenskap. EG-samarbetet är först och främst politiskt i detta ordsallra vidaste bemärkelse. Det EFTA som socialdemokraterna ofta talar om är enren handelsorganisation, men det EG som växer sig allt starkare är faktisktoerhört mycket mer. EG har sitt ursprung i fredssträvandena i , mengradvis tror jag att det är en annan insikt som har växt fram och blivit enallt starkare drivkraft i det västeuropeiska samarbetet. Jag tror att man kan se seklet mellan mitten av 1800-taletoch mitten av som den nationella statens sekel. Det var dånationalismen blev en allt starkare kraft, när nya nationalstater slog sigfram, när man centraliserade makten i de gamla, när den europeiskautvecklingen kom att domineras av de allt starkare nationalstaternas alltstarkare maktrivalitet. Nationalstaten var på många sätt den industriella eransallenarådande politiska organisationsform. Den moderniserade, likriktade ochcentraliserade i takt med den tidens krav och den teknolgins möjligheter. Mennu förändras mycket. Man talar om övergången från industri- till informationssamhälle.Många gamla begrepp ställs på huvudet, och vi ser att den gamla nationalstatenhar blivit för stor för många uppgifter som kan lösas långt mycket bättre i denlilla skalan, som den blivit för liten för många uppgifter som måstelösas över de gamla nafionsgränserna. Vill vi i vara med i det historiska arbetet på attbygga samarbete och inflytande över de gamla nationalstaterna, dä är det i deteuropeiska samarbetet som vi måste vara med. ären del av - inte av , eller . EG, den europeiska gemenskapen, är ett i många styckenofullständigt och i många stycken ganska stapplande försök att bygga den nyatidens och den västeuropeiska integrationen Prot.1988/89:129 samarbete. Men alldeles oavsett vad man tycker om det ena eller detandra inom detta EG, så är EG denorganisafion som mer än nio av tio fria européer och den väst europeiska integrationen genom friaval gett sin anslutning till som uttrycket för deras strävan efter etteuropeiskt samarbete över nationsgränserna. För den europé som anser attframtiden kräver alltmer av europeiskt övernationellt samarbete finns inte ochkommer heller inte att finnas något alternafiv till EG. finns det knappast någon inom EG - i alla fallingen som jag har träffat - som anser att dagens struktur, dagens beslut ellerdagens samarbete är sista ordet. När de olika politiska grupperingarna i hela är ute i valrörelsen inför direktvalen till den 15-18juni, är det just frågan om hur samarbetet skall förbättras och byggas vidaresom står i centrum för debatten, och del är viktigt. Alla vill bygga vidare. Det gäller bland kommunisterna i . Det gäller åtskilliga av Per Gahrtonsgröna kolleger nere i . Del gäller kristdemokrater. Det gäller AnitaGradins socialdemokratiska kolleger i . Det gäller konservativa. Alla vill på ett eller annat sätt bygga vidare på samarbetet.Frågan i är inte om, utan hur och när man skall gå vidare. På denpunkten har man förvisso starkt delade meningar. Det är i denna i grunden politiska samarbetssträvan som Sverigepå sikt har ett så starkt intresse av att vara med. Under många decennier harvi svenskar, alla partier, i högtidstal talat om vikten av samarbete övergränserna. växer det fram ett sådant i våregen del av världen. Då vore detju något även historisk tragedi om skulle ställa sig självtprincipiellt vid sidan av detta. Jag tillhör - och det har jag sagt förr i den har kammaren- dem som ser medlemsalternativet som det pä sikt klart basfa för . Jagvill att vi svenskar skall vara med och bygga del nya Europasamarbetet. Jagtycker att det är bra att vi i utrikesutskottet har kunnatbli eniga om riktlinjerna för större delen av den omedelbara Europapolitiken. Sedan känner vi moderater otålighet. Vi tycker att densocialdemokratiska politiken på många punkter är oklar. Vi vill gå längre. Vihar en fastare politisk viljeinriktning i Europapolitiken. Men det viktiga meddetta belänkande är väl trots allt att del faktiskt innebär ett massivtavvisande av den Europa- och samarbetsnegafivism som så klart kommer tillullryck från och kommunisternas sida. Att det massiva avvisandetav denna negativism manifesteras anser jag är en styrka. Vad socialdemokraterna står för i Europapolitikenblir jag upprikfigt sagt inte riktigt klok på. Hur ser den socialdemokratiska visionen av i egentligen ut? Skall man la socialdemokraterna på orden, och det kan ju vara en bra utgångspunkt. så strävar de efter ett som inte är medlem men som i så gott som allt följer EG:s politik, som anpassar sig efter beslut som vi inte har något inflytande över. Det är möjligt att delta är en politik som man kan föra , men som nationell strategi för tror jag att den är helt omöjlig. Den kommer att beröva dess självaktning. Att vi decennium efter 62 decennium skall anpassa oss eftervad och vad det europeiskarådet ulan någon som helst form av svensk medverkan har kommit fram till trorjag är en absurd tanke. eller senare kommer vi att säga: Antingen är vimed, och då är det klart att vi slår följe pa vägen, och då ar vi själva medoch formar den europeiska framliden, eller också är vi inte med. och då skallvi gå en radikalt annorlunda väg i samhällsutveckling. Där ligger det ettelement av logik i de tossigheter som trots allt står för. Men intill dess alt vi vet vad som är densocialdemokratiska politiken är del nog bara att konstatera att det är denanpassande randstalen som förefaller att \'ara den socialdemokratiskaEuropavisionen för , Jag fillåter mig att uttrycka en förhoppning om attdetta inte är sista ordet från en politisk rörelse vars ambitioner rimligenhistoriskt borde sträcka sig mycket längre än så. Neutralitetspolitiken är viktig. Vi har anledning att taden på allvar. Den är betydelsefull för den strategiska stabiliteten i detförändringens och del frigörelsens som jag ser framför mig . Vi tar neutralilelspolitiken på allvar genomförsvarspolitik, som måste vara stark och fast. och genom den allmännautrikespolitiken. Men vi visar också att vi lar neutralilelspolitiken på allvargenom att undvika att göra den till ett lättsinnigt hanterat argument i enEuropadebatl som man tycker kännetecknas av argumentnöd. Del är litet underligtatt ibland höra personer tala högslämt om neulralitefspolitiken närde villbromsa Europasamarbefet. personer som veterligen aldrig fidigare har varit inärheten av seriös hantering av denna politik. Dagens debatt, fru talman, är till stora delar en debattkring det s.k. EFTA-spår som regeringen fäster så stor tilltro till. Regeringentycks tro att den rena handelsorganisationen med sina ca 30 miljonermedborgare skulle kunna få ett avtal med den politiska samarbetsorganisationenEG med sina ca 320 miljoner medborgare som för alltid skulle lösa Sverigeseuropapolifiska problem. Det är en farlig illusion. Alt förhandla genom EFTA omdelar av del mellanarrangemang som kommer att vara nödvändigt under de närmasteåren är bra och nödvändigt, men att tro att detta räcker är felaktigt. Jag är övertygad om att det s.k. EFTA-spåretsbegränsningar snart kommer att bli uppenbara. Jag tyckte att det fanns enunderton av bekymmer i redogörelse för förberedelserna införministerrådsmötet i . Skillnaderna mellan vad vi villåstadkomma i de nordiska staterna och vad framför allt och Österrikekan gå med på börjar bli allt mer uppenbara. vet vi att den s.k.Luxemburgprocessen i praktiken har stagnerat. Här står vi då och stampar ulanatt veta vart utvecklingen bär hän. Då tror jag att del kan vara dags attfundera över att blåsa nytt liv i den nordiska möjlighet till ett mellanarrangemangsom jag har talat om . , och skulle dåkunna etablera en ekonomisk union med EG. med tullunionen och det valutapolitiskasamarbetet som grund men också med bevarande av den fria nordiskaarbetsmarknaden och passfrihelen genom en anslutning till den fria arbetsmarknadenoch den fria rörligheten över gränserna i del vidare . En sådanunion mellan och EG skulle vara ett sätt att förhindra att och den västeuropeiska integrationen och den västeuropeiska integrationen denekonomiska tyngdpunkten i hela försköts söderut under denomvandlingsprocess som pågår. Men den skulle självfallet inte inskränka deenskilda nordiska ländernas möjligheter att själva fatta beslut om sinlångsiktiga Europapolitik eller föregripa sådana beslut. Det gäller ocksåSverige. De stora besluten ligger framför oss. Min Europavision är inte en vision som gör halt vid dagensEG eller vid dagens gränser för demokrati och frihet i . På samma sättsom jag hoppas att det skall sitta representanter för alla Europasdemokratier - också för oss svenskar - i , hoppas jaginnerligt att antalet demokrafier i skall vara fler än de äri dag. Det finns anledning till större optimism på den punkten ännågonsin tidigare sedan järnridån sänktes ned från fill , föratt låna fras. Vår Europavision får infe göra halt mellan ochMagdeburg eller mellan och . För oss är lika europeisktsom . Men det kommer aldrig att tändas några eldar av engagemang bakomjärnridån för EFTA. Men det kan mycket väl komma att tändas eldar av engagemangför EG på samma sätt som det tändes eldar av engagemang i , ochGrekland efter diktaturernas fall . Jag tror att blir den europeiska omvandlingensdecennium. Då måste också vi svenskar vara beredda att tänka om, att vara medoch ge vårt bidrag till denna stora förändring. Vi skall ge vårt bidrag genom att bevara den strategiskastabiliteten i vår del av , inte minst i . Vi skall försöka att ge vårt stöd fill frigörelsen fråndiktatur och planhushållning i de socialistiska staterna i Öst- ochCentraleuropa. Vi skall så långt det över huvud taget är möjligt försökaatt vara med och bygga det nya europeiska samarbetet över de gamlanationalstaterna. Jag vill, fru talman, inte se framtidens som enrandstat. Jag vill se ett framtida som är en akfiv medlem i det friaEuropas allt intensivare samarbete. 51 PÄRGRANSTEDT (c) replik: Det var ett intressant och till stora delaranslående anförande som vi fick lyssna till av . Men efter att förstha läst det betänkande som också i allt väsentligt står bakom ochsedan ha lyssnat fill blir jag - det måste jag erkänna - intesärskilt mycket klokare på var står när det gäller EG-samarbetet. inledde med att säga att 1990-falet skulle blidet decennium då vi skulle säga ja till Europasamarbete. Det tycker jag är enutomordentligt låg ambitionsnivå. Vi för vår del har sagt ja tillEuropasamarbete för länge sedan. Skall verkligen vänta till1990-talet? Eller innebär "ja till Europasamarbete"medlemskap i ? Är "ja till Europasamarbete" något slags kod ellertäckord för medlemskap i ? Då tycker jag att det bör sägas rent ut. Sedan talade om nationalstatens söndervittrandepå ett sätt som måste ha fått hjärta att klappa fortare. Hantalade om det europeiska samarbetet som ett i grunden politiskt samarbete. CarlBildts anförande rätt är hans vision all skall ingå i en västeuropeiskpolitisk union - det är åtminstone vad det här resonemanget leder fram till.Samtidigt talade myckel varmt om den svenska neutraliteten. Dåuppstår naturligtvis frågan; Kan man tänka sig att ingår i envästeuropeisk politisk union, i övrigt tillsammans med den västeuropeiska delenav NATO, och samfidigt för en trovärdig neutralitetspolitik? Jag tycker ivarje fall att det måste vara ett myckel svårt konststycke att genomföra det. Men sedan blev mer visionär och talade om ettEuropa som omfattade i dess helhet. Då uppslår frågan; Är det det sommoderaterna tänker sig? Är det så att säga förutsättningen för ett fulltsvenskt deltagande, tror jag att möjligheterna att vinna anslutning för tankenockså utanför moderata led är betydligt större. En europeisk gemenskap, i princip från till ,tror jag att väldigt många är beredda att medverka till. Det är någonting somkanske infe möter samma typ av neutralitetspolitiska betänkligheter som att viskulle ingå i en politisk union med den västeuropeiska delen av NATO. Jag tror alltså att det är viktigt att den vision som CarlBildt här redovisade preciseras och konkretiseras. 1 så fall tror jag att denkan bli en grund för en fortsatt diskussion. Men innan vi vet var moderaternaegentligen står i medlemskapsfrågan, vad det är egentligen vill attSverige skall bli medlem i och vilka förutsättningar neutralitetskravetegentligen ger för framtidsvisioner är det svårt att gå vidare. och den västeuropeiska integrationen 52PER () replik: Jag tycker att det var mycket bra att CarlBildt höll det här anförandet. Det var mycket klargörande. Jag förstår attAnita redan har försvunnit, så att hon slapp höra vilket parlamentarisktunderlag hon skall försöka fortsätta att bygga sin redan hårt ansattaEG-politik på. Jag förstår verkligen att kände behov avklarlägganden. Skulle någon som inte visste det kunna tro att det varpartiledaren för ett parti som - om inget nytt har inträffat - ämnar anslutasig till regeringspartiets uppfattning på 71 av 75 punkter när det så småningomblir votering, att det var en representant för en massiv och sammansvetsadfyrparfienighet kring Europastrategin som höll detta mycket klargörande,kraftfulla, och rejält högerpolitiska anförande? Jag tycker det var strålandeatt det hölls. Jag uppskattar att nu efter hand börjar kastaav sig diverse masker och framträder som de egentligen är i Europapolitiken.Varför inte la det lilla återstående tuppfjätet, som redanhar tagit, så att vi får en rejälare och klarare debatt, ungefär som det på slutet: antingen medlem i EG eller ett radikalt alternativ? Vårt alternativ innebär sannerligen inte att vi skallsitta och rulla tummarna. Det kräver utarbetande av alternafiv därvärldskoncernen inte är den som skall ta över efter nationalstaten. Det skallsnarare göras av lokalsamhällen i samverkan med andra lokalsamhällen i andraländer och över hela världen. Framför allt var det utmärkt att slog fast attEG först och främst är en politisk organisation. Tänk, här kan vi vara rörandeeniga. 5 protokoll 1988/89:129 Prot.1988/89:129 slagit fast och påmint om gång på gång i denna talarstol och påandra håll: EG och den västeuropeiska integrationen är först och främst en sammanslutning som har politiskasyften och syftar till att bilda en politisk union i , Därför är det intefråga om ifall skall bli en randsfat, utan frågan är om skallvara en stat över huvud taget eller reduceras till ett maktlöst län i dettaSupereuropa. Tack, , för ett klargörande anförande! 53CARL BILDT (m) replik: Det är klart att jag blir litet överväldigadav den omfamning jag fick av Per till följd av klarheten i politiken. Vår politik är fullständigt klar: vi vill vara med i såmycket av det europeiska samarbetet som det över huvud taget är möjligt. Låtdel infe råda någon som helst oklarhet på den punkten. Vi vet, det vet PerGahrton och alla andra som följer den här frågan, att EG inte är någon gemenskapsom! ständigt har utvidgning på sin dagordning. De har mycket annat att arbetamed. Just nu arbetar de med den ekonomiska och monetära unionen, med attförverkliga de fyra friheterna. Den dag då EG ger signalen att de år redo attta emot nya medlemmar, då står vi inför de stora besluten. Men då vill vi attSverige, om det går under hänsynstagande till neutraliteten, skall bli medlem.Låt detta stå glasklart. Jag trodde att Per redan visste om detta. Både Per och indignation över attEG bedriver politisk samarbete förvånade mig något. Det som gör EG såannorlunda än EFTA är att EFTA är en handelsfeknisk organisation. Det är bra,det behövs också. EG däremot sysslar med politik i detta ords allra vidastebemärkelse. Politik är bl.a. sådant som miljöpolifik. Polifik är bl.a. sådantsom sysselsättningspolitik. Politik är bl.a. sådant som näringspolitik ellerenergipolitik eller röriighet över gränserna eller fri- och rättighetspolitik.Allt detta som vi sysslar med i denna riksdag är politik. Jag var inte medvetenom alt det var någonting som är fult - tvärtom. Det är något som är fint ochvikfigt.. Det är klart att vi skall sträva efter samarbete medlikasinnade fria nationer i polifiska frågor. Varför skall vi begränsa det europeiskasamarbetet till handelsteknik? Varför skall handelsteknik vara finare än enpolitik som syftar fill att våra värderingar skall genomsyra samhällsarbetet idess helhet? Per sade vidare att vision ärlokalsamhällen i samverkan. Ja, men förverkliga då den visionen inom ettsamarbete som gör detta möjligt! Ha då självförtroende, Per , atttillsammans med andra gröna i andra fria länder i verka för detta iVästeuropa i dess helhet! Per har sin frihet, liksom socialister,kristdemokrater och liberaler, att förverkliga detta, men ni i miljöpartietisolerar ju era lokalsamhällen från resten av genom den isolationistiskapolitik som ni bedriver. Låt mig säga det igen. Det har varit litet underligt atthöra Per i denna debatt stå här nästan som företrädare förmajoritetsuppfattningen. Faktum är att utskottsmajoriteten har kört övermiljöparfiet på nästan varenda punkt. De har 43 reservationer. Det är nästanbara sidnumreringen som de inte har reserverat sig emot i detta betänkande. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 54 () replik: Jag noterar med tillfredsställelse att CarlBildt i sitt andra inlägg med några raska kliv närmade sig utskottsmajoriteten.Nu är det inte längre så att nationalstaten håller på att vittra sönder och attSverige entusiastiskt skall gå med i den politiska union som EG kommer att utvecklastill. heter det att vi skall samarbeta så mycket som möjligt med EG och attvi skall bli medlemmar om neutraliteten gör detta möjligt. Då är vi, som sagt,tillbaka vid det som liknar den plattform som utskottet med stor möda harutarbetat. Det tycker jag är värdefullt. Får jag också säga att jag åtminstone inte har uttalatnågon indignation jöver att EG bedriver politiskt samarbete. Däremot uttrycktejag min förvåning över att någon som ser EG som något som kan bli en polifiskunion kan tro att kan ingå i en polifisk union med den västeuropeiskadelen av NATO och bibehålla en trovärdig neutralitetspolitik. tvekar tydligen om detta - åtminstone i sittandra inlägg. Det är uttryck för en måtta och en realism som jag uppskattar. och den västeuropeiska integrationen 55PER () repUk: tycker att det är konsfigt att jaglåter som utskottsmajoritetens talesman i denna fråga. Ja, det är väl i så fallinte främst min förtjänst. Det beror väl på att utskottsmajoriteten har ageratpå ett sådant sätt att den inte har kört över oss i samtliga avseenden, utanfaktiskt har gjort sådana markeringar, sådana förändringar ellerkompletteringar -för att tala med ord som vi har kunnat lyssnatill - som gör att det betänkande som i 71 fall av 75 kommer attställa sig bakom utgör en markerad förändring i riktning mot vår grundläggandehållning i EG-frågan. Det tror jag ingen kommer att kunna förneka. Jag tycker naturligtvis inte att polifik är fult. Fjärranvore mig detta! Men andra parfier som har ingått i den här fyrpartialliansentycker inte att det europeiska samarbetet, särskilt i , skall vara såpolitiskt. Därför är det intressant att man från moderat håll erkänner att detär det polifiska samarbetet som är målsättningen med samarbetet. kanske inte ha valt några bättre exempel på EG:s politiska framgångar än sysselsättningspolifiken.Om det är den polifiken tycker legitimerar närmare samarbete medEG, då måste frågan gå till socialdemokraterna än en gång: Vad är detsocialdemokraterna håller på med egentligen? Slutligen några ord om lokalsamhällen. Vi skall givetvisjobba för detta i och i hela världen, men inte inom EG:s ram. Jag villbara än en gång hänvisa fill den utmärkta tidskriften 's Business Magazine, som i sitt senaste nummer kallar förKremUn West, det västUga Kreml. Det är ingen miljöparfistisk tidning. Det ärkritisk affärsfidning, som utmålar den demokrafiska halten i detta EG som endel är så förtjusta i så att det kan jämföras med Kreml. Det tycker jag sägerdet mesta. Prot.1988/89:129 Anf. 56 () replik: 6 juni1989 Herr talman! Jag får välretroaktivt be om ursäkt, för jag och den västeuropeiska integrationen hann i minförsta replik egentligen inte replikera på hans synpunkter. Det är rätt. , det är en vision. Jag tror måste ha visioner i politiken. Vi går in av så storaeuropeiska förändringar att vi måste vara litet visionära. Det jag ser framförmig är en process där vi vidgar ramen för friheten i genom att frigöranationer och folk från socialistisk diktatur och socialistisk planhushållning.Samtidigt förstärker vi och bygger ut samarbetet mellan de fria länderna, defria nationerna och de fria ekonomierna i . Och det här är inte ett antingen-eller - de förstärkervarandra. Del är styrkan i samarbetet mellan de fria nationerna i Västeuropasom ger stöd åt frigörelsen i Öst- och . Skulle det västeuropeiskasamarbetet halta, så kommer frigörelseprocessen i Öst- och attbromsa. Mitt enkla budskap är: Varför skall stå vid sidanom denna stora europeiska förändringsprocess, som jag tror kommer att ställa såmånga gamla begrepp på huvudet? Så kort till Per : Ni skall samarbeta med helavärlden - ja, det låter bra, men varför då undanta ?