prot · GC0965 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:65 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. 1 §Val av ytterligare en suppleant i lagutskottet Företogsval av en suppleant i lagutskottet. vice talmannen meddelade att valberedningenenligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag enhälligt föreslagit NicGrönvall till ny suppleant i lagutskottet. I enlighet därmed utsåg kammarenfill suppleanti lagutskottet () 2 §Justerades protokollet för . 3§ Föredrogs och hänvisades 1988/89:30 fillskatteutskottet 4§ Meddelande om interpellationer Meddelades att följandeinterpellafioner framställts 1988/89:118av () till jordbruksministern om sysselsättningen i Sorselekommun: I inland har befolkningstalet desenaste åren fortsatt att minska. Tack vare intensiva åtgärder från olika intressegrupper i dessa kommuner har dock en framtidstro skapats, som också visat sig i att nyföretagandet ökat. Även regeringen har insett, om än i liten grad, att det finns stora behov av samlade insatser för att även denna landsända skall kunna bevara en levande bygd. För att verka som företagare krävs att det " 3Riksdagens protokoU 1988/89:64-67 ocksåcentralt drivs en politik som stödjer dessa föresatser. Det är därför med stor oro som vi noterar ytterligareåtgärder, som kommer att innebära att antalet arbetstillfällen minskar och attkommunikationerna försämras. har i en utredning slagit fast att dessorganisation kommer att förändras. Revir skall slås samman, och det medför attbevakningen av de revir som går upp i andra kommer att försämras. Som alltid när sådana rationaliseringar sker, skerde på den svages bekostnad. Således föreslås att revir skall sammanslåsmed Stor-umans revir. kommun har ständigt måstnotera en minskning av sitt invånarantal. Trots att det finns arbetstillfälleni kommunen är det svårt att fylla vakanserna. Det krävs en stor portion avfrimodighet att flytta till en kommun som behandlas av statsmakternasom mindre värderad, eftersom satsningarna är synnerligen blygsamma i dennakommun. hotas nu av att inte klarar attkonkurrera med landsvägstrafik. Därigenom kommer vägarna att försämras, då deredan i dag med en mindre belastning är i dåligt skick. Timmeravverkningarnakommer att påverkas av detta. Andra förändringar som diskuteras är införande av ennaturvårdsgräns och även avsättning av stora delar av kommunen somnationalpark. Det gäller som till stora delar ärundantagna från skogsavverkning. Alla dessa åtgärder innebär försämrade levnadsvillkor förlokalbefolkningen. Det finns då starka skäl att kräva att åtgärder vidtas föratt ge ersättningsarbeten och att betrakta detta område som ett krisområde. Såskedde ju beräffande Bergslagen och under de kriser som blossade upp ide trakterna. ,Jag villmed stöd av detta fräga jordbruksministern. Är regeringen beredd att verka för att revir fårfinnas kvar? Är regeringen också beredd att ge ersättningsarbeten ochett psykologiskt stöd till lokalbefolkningen i de fall ännu större områdenavsätts med tanke på hela nafionens intresse av ett bevarande avnaturvårdsområden? 1988/89:119av () till statsrådet omungdomsgängsbrottsligheten: har problemenmed våldet på gatorna i plötsligt fått en kraftiguppmärksamhet. En 18-äring angrips utan anledning då han är på väg tilltunnelbanan i . Våldet drabbade honom plötsligt, oförmodat ochomotiverat. Han kom undan med livet i behåll, så han hade tur i oturen. Exemplen börjar bli många där utgången har blivitkatastrofal för den angripne. Händelsen kvarlämnade hos offret en blandning avhat och fruktan, men verkningarna av alla de tillfällen där enskilda människorpå gator och torg blir utsatta för ungdomsgängens framfart, vilket numerainträffar , är svära att överblicka. Säkert sprider sig en känsla av otrygghetinte bara hos äldre, utan ocksä bland unga människor. Man tänker sig för innanman ger sig ut på stan. Dess bättre är det många som har börjat reagera. Manupptäcker att samhället, som det nu är, saknar resurser att stoppa dessaungdomsgäng som hotar tryggheten på gator och torg. Samhället står handfallet.Många av de ungdomar som agerar, utan nägra hämningar vad gäller respekt föregendom och respekt för andra människor, har genomvandrat samhällets värdr ochsanktionsapparat och slutHgen straffat ut sig själva, som termen lyder. Men kan samhället kapitulera inför den laglöshet som nugriper kring sig? Egentligen har man redan kapitulerat. Frågan är om man kankapitulera i längden. Händelserna i har specielltuppmärksammats, men exemplen kan mångfaldigas. Rapport bidrogmed en ny illustration till självsvåldet, genom att skildra hur ungdomar iRinkeby kallblodigt gick in i en Konsumaffär och tog vad man behövde och gickdärifrån ofredande personalen, sedan bråkmakarna hade vräkt ner innehållet påhyllorna i butiken. Vivo i har råkat ut för samma sak. Det tycks som om allvaret i situationen äntligen har gåttupp för de närmast ansvariga. De förslag som hastigt förs fram är drastiska,och det känns välgörande med tanke på hurdan situationen är. Två unga polisersom arbetat bland ungdomsgängen på gatorna uttryckte en del kloka tankarvärda att ta fasta på. Dessa ungdomar har oftast en uppslitande barndom bakomsig. De har saknat goda manliga förebilder. De har saknat någon att fästa och saknat den sociala gemenskapen i ett hem och i en familj. Gemenskapen iungdomsgänget har blivit en ersättning som har gett trygghet och vi-känsla menkrävt underkastelse under lagar som strider mot samhällets. En slutsats som måste dras utifrån dessa fakta omförvildningen bland mänga ungdomar är följande. Dessa ungdomar har inte blivitbråkiga, stökiga, hotfulla och beredda att ta till drastiska metoder över ennatt. Därför finns de och agerar inte bara i , även om deplötsligt blir synliga för myndigheter och massmedia när de uppträder där. Menproblemen med dessa ungdomar har funnits på skolorna, påskolgårdar, i korridorer, i klassrum. Också där har i många fall skolansresurser av speciallärare och kuratorer uttömts, men problemen har funnits kvaroch finns kvar. Det behövs inte så många i en grupp på en skolgård för attutövandet av hot Och skapandet av en hotfull atmosfär skall vara en realitet.Hovet av lättpåverkade finns alltid fill reds. Den situation som upplevs som akut pä gatorna i centrumoch i hemsökta affärscentra i ytterområdena, och som framkallar krav pånödvändiga drastiska beslut, finns också i skolmiljöerna på mänga häll, men merfördolt. Inte desto mindre med samma förödande verkan för dem som drabbas.Därför borde myndigheterna också beträffande skolan inse nödvändigheten avdrastiska beslut. Utsatta skolor borde få möjlighet att kunna fåbort elever från skolan, elever som är notoriskt omöjliga för skolsamhället.Dessa elever behöver för sin egen skull hjälp och stöd, goda förebilder och enfast hand och effektivt avskiljas från skolan för skolmiljöns skull. återförande skall kunnaske måste en sådan elev hållas kvar och inte kunna schappa. Debattenom gatuvåldet i våra storstäder kan ha det goda med sig att den framtvingaråtgärder från myndigheternas sida som måste vara genomtänkta och effektiva. Enannan ofrånkomlig slutsats är att det som blommar ut i våld och vandalism pågator och torg har gått i frö på ett tidigare stadium i förorterna och iskolorna. Endebatt om ungdomsvåldet som inte inser konsekvenserna för skolans del rör sigmed skygglappar. Medhänvisning till ovanstående vill jag fill skolministern ställa följande fråga: Vilka.åtgärder vill statsrådet föreslå för att geskolan möjlighet att ingripa mot svårt störande elever, då skolans nuvarandeinsatser och resurser uttömts? 5 § Kammaren åtskildes .