prot · GC0925 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:25 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 1 § Justerades protokollet förden . 2§ Tredje vice talmannen meddelade att () denna dag återtagitsin plats i , varigenom tjänstgöring som ersättare upphört. 3§ Föredrogs och hänvisades 1988/89:14 tillnäringsutskottet 4§ Föredrogs och hänvisades 1988/89:Fil-Fi3 tillfinansutskottet 1988/89:T4-T7 tilltrafikutskottet 1988/89:N5-N8 tillnäringsutskoltet 1988/89:Skl3-Skl8 tillskatteutskottet arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden /89:AU1 om anställningsskydd, 1988/89:AU2 om arbetsfid och1988/89:AU3 om semester. Tredje vice talmannen meddelade att betänkandenaskulle debatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt. Förstupptogs fill behandling arbetsmarknadsutskottets betänkande 1 omanställningsskydd. AnL1 (): Till höstarnas begivenheter här i kammaren hör en rad debatter omlagarna på arbetsmarknaden. Så även , och vi börjar med lagen omanställningsskydd, i dagligt tal förkortad LAS. Ilikhet har vi moderater i vår januarimotion föreslagit dels enöversyn av lagen i sin helhet, dels förändringar på en del punkter. Jag skallinle trötta kammaren med alt gå igenom våra ändringsförslag. De har underde gångna åren debatterats grundligt, och var och en kan i betänkandet, liksomi vår motion, ta del av våra synpunkter. Syftet med dem är Uksom tidigare attundanröja otympUgheter och hinder för en väl fungerande arbetsmarknad. Detråder enighet om att det krävs vissa regler som ger de anställda grundlägganderättigheter, framför allt i samband med förändringar på arbetsplatsen. Däremotråder inte samma enighet då det gäUer effekten av lagstiftningen på de enskildaanställdas situation resp. på arbetsmarknaden i stort. LAS tillkom i förstahand för att skydda äldre och handikappade mot utslagning från arbetsmarknaden.Det kan starkt ifrågasättas om detta syfte har uppnåtts. 345 000förtidspensionärer tyder snarare på motsatsen. Detär betänkligt att man av en rad olika studier och analyser kan utläsa attarbetsmarknadens förmåga att anpassa sig till nya förhållanden lämnar mycketövrigt att önska. Inte minst framgår detta av 87. Denuvarande positiva sysselsättningstalen kan inte dölja den långsiktigatendensen mot ett ökande antal människor utanför den reguljära arbetsmarknadenockså under högkonjunkturer och mot långa arbetslöshelstider. De kan inteheller dölja den långsikliga ökningen av förtidspensionärer,arbetshandikappade, deltidsarbetande och arbetstagare med tidsbegränsadeanställningar. Inte heller kan de dölja det växande problemet med att finnaarbetstagare som vill och kan ta de lediga jobben. Bristen på arbetskraftframhålls av många som det största hindret för svenskt näringslivs konkurrensförmågaoch expansion. Detta är allvarliga problem för svensk ekonomi med dess storaberoende av vår förmåga att konkurrera på världsmarknaderna. Detmåste vara något grundläggande fel på ett samhälle som inle förmår att itillräcklig utsträckning bereda arbete på den reguljära arbetsmarknaden åtstora grupper, som man på arbetsplatserna har ett skriande behov avpersonal. T.o.m. i klagar man nu på personalbrist inom vissakategorier. Orsakerna är många: skatte- och bidragssystemets marginaleffekter,utbildningens inriktning och kvalitet, lönestrukturen, demografiskaförhållanden m.m. En annan orsak är de effekter lagarna på arbetsmarknadenhar, bl.a. lagen om anställningsskydd. LASutgår ifrån att arbetslagarna är utbytbara mot varandra oberoende avindividuella förutsättningar och önskemål och arbetsuppgifternas krav. Denutgår också ifrån att samthga arbetsgivare har samma förutsättningar att i allasituationer motsvara lagens krav på anställningstrygghet, oberoende avverksamhetens art, omfattning och ekonomi. Den kombinerade effektenav lagen om anställningsskydd och annan lagstiftning, framför alltbeträffande arbetsfid och ledighet, har inte beaktats. Inte heller harlagstiftningens effekter på arbetsgivarnas benägenhet att anställa personalbeaktats. Återkommande undersökningar visar att LAS är ett hinder för framförallt mindre företags vilja och förmåga att nyanställa eller ökapersonalstyrkan. Man kan också fråga sig vilken roll LAS har haft förvikarieeländet inom framför allt den offentliga sektorn. Trygghetssystemethar ökat polariséringen på arbetsmarknaden. Vi har fått såväl inlåsnings- somutstötningseffekter. Vi har fått ett A-lag med alla de rättigheter lagar ochavtal ger och ett B-lag som saknar de flesta sådana rättigheter. Utvecklingenhar också fört med sig att det på många arbetsplatser har blivit allt svårareatt organisera arbetet i vettiga former och att sätta ihop arbetslag somfungerar på att rationellt sätt. har vi också sett att personalenpå många håll reagerar motdessa olägenheter. Det är ju den som får ta stötarnanär verksamheten inte fungerar. Dessaproblem har i mycket hög grad drabbat den offentliga sektorn, framför allt depersonalintensiva verksamheterna inom vård och omsorg. De kan mycket väl utgöraen stor del av förklaringen till den negafiva produktivitetsutvecklingen. Utvecklingenär särskilt olycklig i då hela samhället ställs inför stora krav påförmåga alt ta vara på de möjligheter ny teknik och ett internationali-serattjänste-, informations- och kunskapssamhälle ger. Vi står inför utmaningar somborde sporra oss till alt tänka offensivt i stället för att hålla fast vid enlagstiftning som kommit att utgöra ett hinder för alt svenska arbetstagare,förelag och förvaltningar skall kunna möta framtidens krav och förväntningar.Det är i förändringar framtidens möjligheter finns. Det är genom förändringarsom framtidens arbetsplatser skall kunna erbjuda utvecklingsmöjligheter itrygga och säkra jobb. Stagnation kan aldrig någonsin ge trygghet. I den månlagen om anställningsskydd leder till slagnation motverkar den således sittsyfte. Det-ärmot den bakgrunden vi moderater har begärt en genomgripande analys aveffekterna av lagstiftningen och förslag till regler som sätter arbetsmarknadensfunktionssätt främst, som arbetstagarna garanteras ett skydd motobillighet i anställningsförhållandet. Samtidigtanser vi att det är nödvändigt att arbetsmarknadslagarna förenklas. De är i dagmycket omfattande och komplicerade. Såväl arbetstagare som arbetsgivare ochfackliga ombud har avsevärda svårigheter att behärska lagar och avtal i alladetaljer. Det har visserligen varit till glädje för landets jurister, men detvar kanske inle i första hand det som var lagarnas syfte. Regeringen har längevarit medveten om dessa förhållanden men har varit påtagligt trög med att göranågonting för all förbättra situationen. Folkpartietoch kommer som framgår av de särskilda yttrandena att stödja ettförslag till allmän översyn av de arbetsrättsliga lagarna. Vi moderater harhittills nöjt oss med att begära en översyn av LAS, men ser givetvis en poäng ialt utvidga översynskravet till hela detta komplexa område. Det är ett rimligtkrav med hänsyn till de stora, delvis omvälvande förändringar påarbetsmarknaden som skett sedan lagarna först såg dagens ljus. I konsekvensensnamn borde rimligen och då också 1988/89:25 stödja vårt krav på översyn av LAS. Översynskravet är rimligt också av ett annat skäl. ~ .,, . ! ~ år hänvisat till pågående översynsarbete ireserineens kansli. Enligt Anställningsskydd ., ,., ... ,.. . de informationer utskottetinhämtat infor detta betankande existerar mte någon sådan översyn. Detär bara att konstatera att regeringspartiet har visat en påtaglignonchalans, när den år hänvisat till ett översynsarbete som de factointe pågår, något som den rimligen måste ha varit väl medveten om. Samtidigtmåste ju det förhållandet att socialdemokraterna har hänvisat till en sådanöversyn innebära att man anser att en sådan behövs. Jag yrkar bifall till de moderata reservationerna i arbetsmarknadsutskottetsbetänkande nr 1. AnL2 (): anser att lagen om anställningsskydd i huvudsak fungerarganska väl. I stort sett ställer vi i oss bakom utskottetsskrivningar i betänkandet. Men vi vill påpeka att det är väsentligt att man seröver lagen i syfte att genomföra vissa förenklingar. Utskottet har inhämtat inom regeringen överväger att göra en sådan översyn. Men vi tycker att detär vikfigt att översynen verkligen kommer till stånd och att den leder fillresultat, vilket även poängterade i sitt inlägg. Därutövervill vi i folkparfiet särskilt fästa uppmärksamheten på två frågor. Denförsta gäller arbetstagarbegreppet. Det är olyckligt att man upplever det somatt del inle finns några entydiga regler om vem som skall betraktas somanställd och vem som skall betraktas som företagare. Det finns vissagranskningsproblem t.ex. inom vården, men framför allt kanske inomsmåföretagsamheten. Vi i folkparfiet har i ett särskilt yttrande påpekat detta.Vi menar att det är naturligt att man tar upp detta i en allmän översyn av dearbetsrättsliga lagarna, vilket vi ju har begärt och som följs upp i arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /88:AU4 om medbestämmande i arbetslivet, och att man ser tillatt det verkligen blir en bättre anpassning av de arbetsrältsliga reglerna tillde små och medelstora företagen. Denandra frågan som jag vill ta upp gäller provanställning, och jag vill yrka bifall till den gemensamma borgerUga reservationen 10. Införandet av anställningsskyddslagen, som ger möjlighet till provanställning, var en bra åtgärd. En enkätundersökning som har gjorts bland mindre företag i visade att en tredjedel av företagen har använt sig av möjligheten att provanställa. Många av dessa nyanställningar hade säkert inte kommit till stånd om inle möjlighet till provanställning hade funnits. Möjlighet till provanställning har stor betydelse särskilt för de grupper som har svårt att komma in på arbetsmarknaden. , efter införandet av lagen, innebär emellertid vissa avtal inskränkningar i möjligheterna till provanställning, den provanställning som lagstiftaren gett en norm som innebären prövotid på upp . Vi menar att det i vissa fall vore värdefullt med en utökning av provanställningen , t.ex. i de fall då den provanställde blir sjuk, måste la tjänstledigt, osv. Vi 54 pekar även på möjligheten att införaprovanställning för lärlingar. fråga från regeringspartiet vad del är förfel på tanken att lärlingarskulle få möjlighet att bli provanställda. en lagsnarast skall införas som innebär en minsta provanställningslid på sex .. . , ,, 1 övrigt vill jag yrka bifall till utskottetsskrivning. AnL 3GÖRAN (): stora arbetsrättsligareformer har på nacken. Lagarnas syfte var all stärkaarbetstagarnas ställning, ge trygghet i anställningen och ge ett störreinflytande över den egna arbetssituationen och arbetsplatsen. över den tidsom dessa lagar har varit i kraft, kan man väl påstå att de i stort harmotsvarat sitt syfte. Både offentliga och privata arbetsgivare har naturligtvisfördel av att kunna ta till vara de anställdas erfarenheter och kunnande på ettså fullödigt sätt som möjligt. stod och står bakom denna målsättning ochvill försöka förbättra och förfina en del av dessa lagar. Under den tidsom lagarna har varit i kraft har det dock rests krav på ett antal förändringarinom vissa områden. talare har berört en del områden, och jag skallinte upprepa dem. Jag vill emellertid peka på några punkter där vi fråncenterpartiet anser att behovet av förändringar är motiverat. Innan jag går in på dessa punkter finns del dock anledningalt påminna om det samhällsklimat, det polifiska klimat, som rådde i mitten av1970-talel när dessa lagar infördes. Socialdemokratin hade då, kanske ibetydligt större utsträckning än , en övertro på stora organisationer ochstora företag. Jag tror att den övertron i ganska stor utsträckning präglaräven denna lagstiftning. Exempelvis medbestämmandelagen var i sin ursprungligaform mycket otymplig såsom den tillämpades. Hanteringen har, efter allasönskemål, blivit betydligt mer praktisk . En anpassning till mera flexibilitet, utan att dengrundläggande tryggheten förloras när det gäller anställningsskyddslagen, ärett önskemål som, trots att det har upprepats och framförts i en radriksdagsmotioner, tillbakavisats av den socialdemokratiskamajoriteten. Utvecklingen har ju annars kännetecknats av ettbetydande omtänkande i ekonomiska sammanhang från socialdemokraterna och frånregeringshåll. Sedan industrikrisens år har man från den kanten fått en störreförståelse för de små företagens betydelse och deras särprägel liksom förbehovet av mera marknadsfunktion i näringslivet. Detta har kanske klarastuttryckts av finansministern. Arbetsmarknaden och dess villkor är en del avdenna process. Mot den bakgrunden är det litet svårförståeligt attsocialdemokraterna i utskottet vill avslå den egentligen ganska hovsamma motionom en översyn av LAS, m.fl. lagar, som m.fl. har väckt. Vi fråncenterpartiet föreslår alltså en allmän översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen.Det arbetet bör bedrivas med en bred förankring och ges en parlamentariskmedverkan. Detta yrkande finns i motion 1987/88:AU748. Jag nämnde de små företagens situation. När del gällerturordningsbestämmelserna vid uppsägning krävs det enligt vår mening en störreflexibilitet i tillämpningen, så att man bättre än tar hänsyntill både de 1988/89:25 mindre företagen och fill de enskilda individerna. Enrevidering av MBL är också önskvärd. I denna lag borde det göras en klarare gränsdragning än vad som är fallet beträffandeden * politiskastyrelsen och de fackliga intressena. arbetstagarorganisationernaskall genom lagstiftning ges möjligheter att delta i den rent politiskaprocessen. De skall inte utöva ett dubbelt inflytande i sina korporativa roller. Beträffandeprovanställning, som tas upp i reservation 10, anser vi i centerparfiet, ilikhet med tidigare talare, att en lagstadgad minsta fid förprovanställning bör kunna mildra en del av de negativa effekter - trögheter ochinlåsningseffekter - som en för stel tillämpning av dagens lag kan ge. Vi avsermed detta förslag att i första hand göra det lättare för ungdomar all göra sittinträde på den ordinarie arbetsmarknaden. Jag tror att de flesta av oss vidolika tillfällen från olika håll fått höra önskemål om just dessa förändringar.Vi anser att det nu är rätt tid att efterkomma dessa krav. Vi skulle därmed fåen smidigare anpassad lagstiftning byggd på det . Vi förutsätter, på goda grunder, att en översyn kan ske ibetydande enhet hos de berörda. Jag ber med det anförda att få yrka bifall till reservation 10 omprovanställning. AnL4 (vpk): Frågan gäller lagen om anställningsskydd, som de tidigare talarna harsagt infördes . Den skulle egentligen skydda motkapitalets maktutövning på arbetsplatserna, alltså neutralisera en del avSvenska arbetsgivareföreningens 32 §. Den reglerar ju lurordningen viduppsägning, saklig grund för uppsägning och grund för avskedande, provanställningm.m. Detta begränsar dock egentligen inte kapitalets makt så myckel, utan detblir kanske snarare så som vi skriver i motionen, nämligen all lagen skyddar dearbetande från de mest grova övergreppen från förelagens sida. Lagen byggersåledes på en samsyn mellan å ena sidan de arbetande och å andra sidanföretagen och kapitalet. Vi anser att det är fel utgångspunkt. Deltagande istrejk föranleder i vissa fall avskedande. Strukturomvandlingengår mycket snabbt i vårt samhälle. Det skapar en mängd problem, även för denlagstiftning som tillkom . harprinciperna om skydd för de arbetande i lagen om anställningsskydd tunnats ut.Man rättar mer och mer in sig efter arbetsköp-arintressenas behov. Vpkhar haft, och har fortfarande, ett krav på att deltagande i strejk icke skallutgöra saklig grund för avskedande. Man har inle i något fall kunnatkonstatera au en strejk skulle ha varit ett okynnesyttrande, utan den har i deallra flesta fall framtvingats av motparten. Det kan gälla dåligaarbetsförhållanden, dåUga lönevillkor och annat. har man inte haftnågot annat val än att ta till en strejk, även om den enligt lagstiftningen ärolovlig. 1 sådana fall kan det inte få föranleda avskedande. Vi menar också att dengrundläggande bristen på arbetsplatserna är att fackföreningarna inte harnågon rätt att stoppa avskedanden. Del bör de ha, 56 och vi tycker att bör uttala sig för det.På senare fid har det kommit upp en mängd fall på den svenska arbetsmarknaden som hargällt rätten att avskeda. Flera fall har behandlats i arbetsdomstolen. Där harman funnit att avskedandena inte har varit giltiga. En rad fall som har reglerats enligt § 39 lagen omanställningsskydd har uppmärksammats i pressen. Denna paragraf gerarbetsköparen en exklusiv rätt att göra sig av med arbetskraft genom att köpasig fri. Även om arbetsdomstolen säger att avskedandet är felaktigt, kanarbetsgivaren med stöd av lagen ändock vägra den som har blivit avskedadåleranställning. Arbetsgivaren döms då att betala skadestånd enligt § 39. Vitycker att det är häpnadsväckande att sådant får förekomma på den svenskaarbetsmarknaden. Arbetsköparen kan alltså köpa sig fri med ekonomiska medel.På en rad andra områden kan man köpa sig tillgångar och fördelar i dettasamhälle. kan man också sortera ut arbetskraft, vilket är mycketanmärkningsvärt, som vi ser det. Vi menar att denna möjlighet måste tas bort. I vår reservation har vi föreslagit all man skall ha rätttill åleranställning. Vi föreslår också - precis som man gör i en motion frånsocialdemokraterna - all man i preventivt syfte måste höja skadeståndsbeloppenordentligt. En person som har blivit avskedad men fått rätt i arbetsdomstolenskall dock inte tvingas tillbaka till arbetsplatsen. Vår utgångspunkt är attden arbetstagare som har fått rätt i arbetsdomstolen skall kunna välja mellanatt kunna gå tillbaka och att få skadestånd. Del finns naturligtvis också andramöjligheter, nämligen att helt avskaffa § 39. Då uppstår egentligen bara rätttill skadestånd. En annan viktig faktor som berör lagen omanställningsskydd är att koncernerna förändras så snabbt . Processen hargått oerhört snabbt. Vi har koncerner som behärskar stora delar avnäringslivet. Det medför problem för de fackliga organisationerna, inte minstpå det internationella planet, vilket inte heller är löst.Arbetsrättslagsliflningen släpar efter. Man splittrar gamla förelag i småbolagsenheter. Man köper och säljer inom koncernerna. Man"omorganiserar" så att det blir nya bolagsenheter. Man slöper om koncernerna, och det kan bli nyaturordningsregler i det fallet. Facken ordnar ändock i mänga fall genom avtalså att detta löser sig och så att den gamla sammanhängande arbetsplatsen bliren enda krets när det gäller turordningsreglerna. I vår motion säger vi att koncernbegreppet i dagens lägeär juridiskt, ekonomiskt och arbetsrättsligt otidsenligt och att det måsteförändras totalt. Huvudansvaret måste ligga hos koncernledningen för att man påbästa sätt framöver skall kunna ge de arbetande trygghet. Utskottet avstyrkermotionen och tycker att den rådande formen är lämplig. När det gäller de här frågorna brukar man i bland hänvisatill översynsarbetet i departementet eller . har vi iutskottet ändå fått klart för oss att ambitionsnivån när del gäller dettaarbete ligger på en mycket skral nivå. Del är således inte fråga om attförändra något i partsförhållandena. Det har vi fått klart för oss genomutfrågning av departementet. Det är fråga om någon form av praktisk översyn,kanske av juridiska eller andra frågor. har socialdemokraterna gömt sig bakom dethär översynsarbetet på ett eller annat sätt för att slippa ta ställning i dessafrågor, trots att de är ganska viktiga och att det i socialdemokratins djupaled funnits 1988/89:25 s'starkt missnöje. Jag kan bara konstatera alt dessa blygsamma ambitioner knappast kommer att leda fill någonting framöver. Detbetyder också att den ' \ socialdemokratiska utskoltsmajoriteten i det härsammanhanget ganska 8 y " jiart visar att den inte vill ändra ilagen om anställningsskydd till förmån för de arbetande, inte ens när detgäller penningbeloppens storlek vid avskedande. Jagtycker att detta är ett klargörande som är mycket viktigt. Dessa klargörandenkommer dock i vanlig ordning efter valet. Det är emellertid inte det förstaklargörandet efter valet från socialdemokratin eller det första accepterandetav en fortsatt eUer förstärkt högerkurs som oroar vpk. Vi ser detta somytterligare ett tecken på att den socialdemokratiska regeringens poUtik i änmindre utsträckning än tidigare företräder de arbetandes intressen. Därmedyrkar jag bifall tiU vpk:s reservation i detta betänkande. AnL5 (): I arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 1 behandlas tolv motioner frånden allmänna motionstiden. Till betänkandet har fogats tolv reservationer. Syftetmed lagen om anställningsskydd är alt ge de regler som skall gälla mellanarbetsgivare och anställda för anställningsformer, tider och turordningar föruppsägningssiluationer. Den ger också skydd mot oskäliga uppsägningar av arbetstagare.Parterna på arbetsmarknaden kan med lagar som grund i vikliga delar kommaöverens om tillämpningen. Genom lagens bestämmelser och med stöd avmedbestämmandelagen ges de fackliga organisationerna rätt och möjlighet attförhandla och företräda de anställda i de olika anställnings- ochuppsägningssiluationer som kan förekomma. Åttaav reservationerna har lämnats av , som sammanfattningsvis vill fåtill stånd en översyn av lagen i dess helhet och väsentligen lätta på deskyldigheter som åvilar arbetsgivarna. Lagen ger, menar , de redananställda en för stor trygghet, vilket framställs som ett hinder för enfungerande arbetsmarknad. Om man sammantaget studerar moderaternasreservationer, herr talman, är det inga små ingrepp det handlar om. Motivenuppges vara att skapa en bättre fungerande arbetsmarknad utan inlåsningseffekter.Detta skulle i sin tur ge fler arbetstillfällen. Delfanns då arbetslösheten också i vårt land stegdramatiskt. Man kunde då ha en viss förståelse för att en del kunde förledasatt tro på beska mediciner. Vi socialdemokrater "stod pall" för dettrycket i en klar övertygelse om att det inle var genom en försämrad trygghet ianställningsformerna som problemen kunde lösas. Vi menar däremot att en högarbetslöshet i sig kanske är det främsta hindret för en önskvärd rörlighet påarbetsmarknaden. Vem vågar byta arbete på t.ex. en arbetsmarknad med 10procents arbetslöshet - vilket inte är ovanligt i vår omvärld - förutomde välutbildade och därmed starka? Den politik som har förtssedan 1982 har visat att dessa bedömningar var de Vi har en unikthög sysselsättning och låg arbetslöshet. står sigskälen och motiven år , utan att de tycks registrera vad som irealiteten har skett på arbetsmarknaden. väl även moderaternaslaleskvinna här i kammaren vid det här laget börja finna argumentennallståndna? Jagvill fråga talesman: det verkligen dessa problem som tyngerföretagandet i ? Är det så gott om ungdomar och kvinnor attprovanställa alt försämrade trygghetslagar och vidgad rätt till provanställningverkligen skulle få några effekter på sysselsättningsläget i vårt land? Avvad jag kan förslå beträffande problemen på arbetsmarknaden är del bristpå arbetskraft, även ungdomar och kvinnor. Problemet är att få arbetstagare,inte att bU av med dem. Rörligheten bland de anställda i vissa branscher är förhög, liksom även i tunga delar av den offentliga sektorn, där många kvinnorarbetar. Skullede som bedriver dessa verksamheter nu vara betjänta av en försämring av lagenom anställningsskydd fill de anställdas nackdel? Skulle de som bedriver dessaverksamheter få någon bättre situation genom att exempelvis arbetsgivaren fårrätt att provanställa under längre lid och den rätten blir obligatorisk? Låtmig - med anledning av vad som har sagts här i dag- understryka att vi har sexmånaders provanställningsfid genom lagen. Sedan är lagen dispositiv förarbetsmarknadens parter. Som del också sägs i utskottets betänkande har avtalenlöpt ut i flera omgångar sedan den lagtexten kom fill, och det har då varitfritt fram för parterna att anpassa avtalen efter detta. Som vanligt fäster manolika vikt vid olika krav från arbetsgivare resp. anställda.