prot · GC0942 · 1988-12-31 00:00:00 — Jag hoppas naturligtvis att det skall bli en snarlösning på den frågan också, men jag tycker det är bra att vi nu kan förväntaoss att det kommer förslag till en ny lagsfiftning - om jag förstodsocialministern rätt. Jag får väl tåla mig vad gäller lagrådsremisser ochannat, och jag är nöjd med att höra att det i alla fall inte påsocialdepartementet kommer att ligga någonting i några skrivbordslådor ochsamla damm. Överläggningen var härmed avslutad. 19§ Svar på interpellation 1988/89:77 om utveckling av folkomröstningsinstitutet Anf, 130Jusfitieminister : i har frågat mig om jagär beredd att medverka till en utvidgning av folkomröstningsmöjligheterna ochnär ett förslag till lagändring isä fall kan förväntas. Jagutgår från att det efterlyser i första hand är rätt för enminoritet i eller i kommunala beslutande församlingar eller blandbefolkningen att få till stånd folkomröstningar. Förmin del vill jag slå fast att den representafiva demokratin är en hörnsten ivårt statsskick. Det mandat som ett parti fått av sina väljare grundas på ettprogram som omfattar en mängd olika frågor. Har ett parti fått majoritet försitt program bör det kunna använda tiden fram fill nästa val för att genomföraprogrammet. Enreform i programmet kan ha olika beståndsdelar med ett större eller mindrenödvändigt samband. Om en minoritet gavs rätt att hänskjuta en viss del avmajoritetens program till folkomröstning, t.ex. finansieringen av en reform,skulle minoriteten kunna omöjliggöra genomförandet av reformen. Ifrågor av stor politisk betydelse där parfierna är splittrade eller därpartimotsättningarna inte följer tradifionella skiljelinjer i politiken kan enrådgivande folkomröstning fylla en vikfig funkfion. Därför är det av värde attriksdagen och de kommunala församlingarna har möjlighet att - genom vanligamajoritetsbeslut - anordna folkomröstning som ett led i beredningen av ettärende. är det vikfigt att folkomröstningsinsfitutet inte används föratt valda organ skall kunna dra sig undan sitt ansvar för svåra ochkontroversiella beslut. Fråganom att utvidga foikomröstningsinstitutet utreddes senast avfolkstyrelsekommittén, som inte föreslog några förändringar i detta avseende.När behandlade proposifionen (1987/88:22, KU 32, rskr. 182)med anledning av kommitténs betänkande, avslog den ett antal motioner medförslag om vidgad användning av folkomröstningar. Jaginstämmer i uppfattningen att folkomröstningar bör användas endast iundantagsfall. Attgöra folkomröstningar beslutande i annat än grundlagsfrågor eller att ge enminoritet rätt att påkalla folkomröstning skulle strida mot den representafivademokrafins idé. Detta gäller oavsett om minoriteten framträder i , ikommunfullmäktige eller landsting eller bland medborgarna genom folkinitiativ.Jag anser det viktigare att stärka de folkvaldas .ställning, att ökamöjligheterna för människor att åta sig uppdrag samt att utöka kontaktytornamellan väljare och valda. 131 iMalmö (m): Jag tackarstatsrådet för svaret. Mininterpellation baseras på den uppfattning jag och säkert mänga med mig har attett större antal folkomröstningar, där man frågade människorna i en kommuneller i landet vad de tycker om en viss fråga, skulle innebära en vitaliseringav demokratin. Vi kunde till viss del slippa det polifikerförakt som tyvärr i alltför hög omfattning finns i vårt land. Självfalletvar det min mening att en kvahficerad majoritet i en kommun, i ett landstingeller i under vissa förhållanden skulle kunna genomdriva enfolkomröstning. Statsrådet säger själv i svaret att hon i de fall det finnssprickor i partilinjerna eller där uppfattningarna kan misstänkas vara deladekan förstå och acceptera ett krav på folkomröstning. förutsätter ändå att ensådan måste beslutas av en majoritet i den. Jagförstår att folkomröstningar inte tillhör dét mest populära bland poUtiker. Vi har inte haft så många sådana,:meni fråga om dem vi haft har vi missbrukat eller misstolkat resultatet. : .,. Förmånga år sedan hade vi en folkomröstning om höger- eller vänstertra fik på vägarna. Där gick beslutet emot den uppfattning folkomröstningen hade visat. sedari hade vi en folkomröstning om vår framfida energipolitik, och vi har noterat att gått emot vad folkmajoriteten ansåg i denna fråga. Mankan också vilja säga nej fill folkomröstningar därför att man.är rädd att detkan komma fram uppfattningar, som man.väl vet finns men som man inte vill skallkomma fram. En sådan folkomröstning gjordes i , där väl samtliga decentrala partierna och massniedia hade en uppfattning men där valresultatetblev något helt annat. Jag skall, herr talman, för,att undvika missförståndtala om att om jag hade bott i hade jag röstat på den s.k. ja-listan. Statsrådetför ett resonemang, där hon säger att det inte. är rimligt att begära folkomröstning t.ex. när det gäller finansieringen av en reform som ett polifiskt parti har gått till val på. Den biten kan jag köpa. Har ett parti öppet och ärligt gått ut och sagt att man vill göra si eller så fill en visskostnad, är det fullt korrekt att detta parti skall ha valperioden på sig för attgenomföra sitt program, ' ,, Enav de saker som jag aktualiserade i min fråga och som statsrådet i svaret germig rätt i är det som hände i efter valet. Där gick socialdemokraternafullt ärligt ut och sade att den tidigare borgerliga majoriteten totaltmisskött ekonomin så att socialdemokraterna var tvingade att gå till val på enskattehöjning med . Det tycker jag var ärligt och uppriktigt. Men, herrtalman, bläcket på valresultatet hade inte hunnit torka, förrän sammasocialdemokrater, som fidigare sagt att de var tvingade att tillnöds höja skatten med , plötsligt säger att man vill höja skatten medytterligare . I och med att man haft vice ordförandeposten i samtliganämnder och styrelser i och vice ordförandeposten.i kommunstyrelsenborde man inte kunna komma och säga att man inte kände fill förhållandena. Jagtycker att sådana krav på. folkomröstning som ställs i i detta fall, närman så totalt har vilselett väljarna, borde en politisk minoritet ha rätt attställa. Jag skulle vilja avsluta mitt inlägg med att fråga statsrådet: inte det som hänt i , som jag här har beskrivit och sorn statsrådet själv säkert har tagit del av via tidningar och andra massmedia, vara ett exempel på när en minoritet med all rätt i världen skulle kunna kräva en folkomröstning för att därigenom låta människorna få tillfälle att ge till känna sin syn på saken? .'-. Prot,1988/89:42 Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 6Riksdagens protokoll 1988/89:42-43 Prot: 1988/89:42 Anf.132 Justitieminister : i säger att fler folkomröstningar ~ ~~ skulleinnebära en vitalisering av politiken. Jag kankanske hålla med om det i ° '' ' den meningenatt folkomröstningar som tillkommer på initiativ av minöri- ° tetsgrupperskulle kunna leda tillvissa turbulenser i politiken. skulle stoppa ettpolitikerförakt är jag inte alls övertygad om. att vi skulle få en typ avproblem att hantera som skulle kunna leda till ett ökat Vadsom är viktigt i politiken är att människor har filltro fill att de folkvalda,som har fått ett förtroende att genomföra en politik, också med allvaranstränger sig för att genomföra denna. Det måste också ges möjlighet för dengruppering som har majoriteten att genomföra sitt program, även om detta ienskildheter kan upplevas som' motbjudande för vissa grupper. Närdet gäller känner jag välfill att den borgerliga oppositionen där harkrävt folkomröstning om kommunalskatten'. Låt mig dock i min tur ställa enfråga till : Hur ser på de andra krav påfolkomröstning som framförts i kommun? har krävtfolkomröstning om bl.a. flykfingmottagningen: Det parfiet har också ianslutning till kravet på omröstning om kommunalskatten begärt enfolkomröstning om kommunens stöd till . Anser bör folkomrösta också i de frågorna? Jag anser det inte. Jaganser att det är väsentligt att de politiska partierna ytterligare försökerutvidga sitt sätt att arbeta. Det är i vår representativa demokrati viktigt attmedborgarna känner att dé har kontakt med de beslutande organen, att pohtikernainte lever sitt eget liv och fattar sina egna beslut långt ovanför människorshuvud. Det måste finnas en reell demokrafi. Det är parfiernas ansvar attsäkerställa att människor i vårt land känner att deras uppfattningar och kravblir hörda och tillgodosedda, 133 i (m): ' Herr talman!Jag har varit vald för att representera och försökaförklara och försvara politiska program. Jag tycker att det är välfräckt att begära att jag från denna talarstol skall förklara och försvara vadett litet lokalt parti i tycker. Den dag-som jag hoppas aldrig kommer-dådet partiet kommer in i får det självt stå för sina uppfattningar. Men,fru statsråd, jag "köper" uppfattningen att det som ett parfi öppetoch ärligt har gått till val på skall det partiet också kunna få möjlighet attgenomföra. Man skall inte kunna ta upp smärre delar av detta, f.ex.finansieringen, och göra det till föremål för omröstning. Meni fallet var det faktiskt så att socialdemokraterna, som de framhöll i pressen, under mycken vånda och med mycket stor tvekan sade till malmöborna att man tyvärr skulle komma att bli tvungen att vidta den i och för sig obehagliga men nödvändiga åtgärden att höja deras skatt med . De gick till val på detta öppet och ärligt, och vann kanske också därför valet. Men det gick inte många dagar förrän man beslutade att höja skatten med mer än dubbelt så mycket som den höjning som man hade gått till val på. Det 82 kan inte ha varit så att socialdemokraterna hade hittat sådana problem att de inte kundefinansiera sina reformer. Den.,fråga,:somjag ställer till statsrådet gäller alltså inte alls vad socialdemokrater ochandra gått tillval på. Vad det gäller är att socialdemokraterna efter treveckor säger att de har varit inkompetenta ochnu måste höja skatten medytterligare en krona. Det är något helt enastående i svensk kommunalpoHtik, Jagställer än en gång frågan till statsrådet: inte denna minst sagt chockartade skattehöjning och utveckling vara ett skäl till att en minoritet i kommun skulle kunna få möjlighet att efterhöra medborgarnas uppfattning? Jag har uppfattat i svar så att att vi skall införa reglerom folkomröstning, som innebär att moderaternaskall få rätt att påkalla en folkomröstning om kommunalskatten i , medandäremot- Skåneparfiet. inte skall ha rätt att påkalla en folkomröstning omflyktingmottagningen och om . Till detta skulle, om jag uppfattadeSten rätt, motivet vara att det i det ena fallet gäller en fråga sombehandlas i valmanifest, i de andra fallen frågor som inte förekommer imajoritetens valmanifest. Som jurist åtar jag mig inte att skriva en sådan lag, Anf.135 i (m): Jag förstår att marken något gungar under fötterna på statsrådet, menhon kan väl ändå inte begära att jag här från talarstol skallförklara och försvara den politik som förs av ett lokalt parti i med tremandat. Jag företräder i moderata samlingspartiet, och det är desspolitik jag här vill föra fram. Menfortfarande gäller frågan det som, som statsrådet nu säger, inte har stått ivalmanifestet och som innebär en total förändring och försämring av många malmöborsekonomi. Man säger att man fram till inte kände tillhur förhållandena-var och säger nu plötsligt att man måste göra dennachockartade höjning. Jag tror inte att det är bara vi moderater i somskulle vilja ha en folkomröstning i denna fråga. Jag tror att många malmöbor somröstade med socialdemo kraterna är både besvikna och förvånade över att partiet inte vågade visa sina kort i valet. Jäg är övertygad om att många delar min uppfattning att ett sådant agerande bidrar tilLdet tyvärr alltför stora politikerförakt som förekommer . Jag kan fortfarande inte förstå att statsrådet inte kan erkänna att just vallöften borde vara ett skolexempel på fall där en minoritet - låt vara en kvalificerad sådan - bordekunna kräva en folkomröstning, där medborgarna kan ge uttryck för sin uppfattning, såsom t.ex, i fallet i kommun. , ' , : . Den här intérpellationsdebatten handlar, i ,'om eneventuell utvidgning av folkomröstningsinsfitutet, inte om kommunsskattepolitik. Min fråga till var därför om de 1988/89:42 var bereddaatt försvara inte bara sin rätt att få fill stånd folkomröstning i ' Malmökommun utan även andra minoritetsgruppers, t.ex. Skåneparfiets, ' " rätt att göra detsamma. Jag har uppfattat svar på det sättet ,. . .... . . ' att den rätten enbart skulle tillkomma , eftersom de är deenda J..J j..., ° som kan tala för, medan andra minoritetsgrupper inte skulle ha Det vardet som jag reagerade mot. Dennatyp av frågor måste behandlas principiellt och generellt, och det är därför somfrågan om utvidgning av folkomröstningsinstitutet är så svår. Man måste tahänsyn fill alla typer ay situafioner, inte bara till intresse iMalmö : Överläggningenvar härmed avslutad. . , 20§ Svar på interpellationerna 1988/89:78 och 88 om fängelsestraffkommitténsinställning till dödshjälp,, m.m. Herrtalman!.Ulla Tilländer har framställt en interpellafion fill socialministerGertrud och en fill mig. Båda interpellationerna harsamband med fängelsestraffkommitténs förslag i betänkandet SOU 1988:7, Frihetfrån ansvar. De avser frågan om ansvarsfrihet för dödshjälp när samtycke finns. UllaTilländer, frågar vilken förståelse och vilket stöd de handikappade kan påräknaför sina, enligt henne, tungt vägande skäl gentemot den uppluckring avförsvaret för människovärdet som förslaget skulle innebära. frågar-mig om jag är beredd att medverka till att synpunkter somframförts såväl från handikappade som från andra grupper i samhället, vilka.utifrån sin övertygelse motsätter sig ansvarsfrihet för dödshjälp om samtyckeges,.bhr beaktade i en kommande lagstiftning. Arbétetinomregeringen är så fördelat att det är jag som skall besvara bådainterpellationerna och jag besvarar dem i ett sammanhang. Fängelsestraffkommitténtar bl:a. upp frågan om den straffrättsliga verkan av samtycke vid olika,gärningar och föreslår att en gärning som sker med samtycke från den mot vilkenden riktas under vissa omständigheter inte skall medföra ansvar. Kommitténbehandlar,därvid särskilt frågan om dödshjälp, och uttalar'bl.a. att ansvarsfrihetenligt förslaget skulle komma i fråga i hek exceptionella fall där det skullevara uppenbart stötande att döma till ansvar. Betänkandet;som avlämnades , remissbehandlas . Ett, antalhandikapporganisationer har i remissvar och andra skrivelser avvisat kommitténsförslag när det gäller dödshjälp och anfört i huvudsaksamma'skäl.sominterpellanterna. Även andra remissinstanser uttalar av olikaskäl tvekan inför förslaget. Frågan om dödshjälp har under senare fiduppmärksammats också i den allmänna debatten. Också här i har dettaämne diskuterats , , Jag är inte beredd att', föregripa beredningen i departementet av Naturligtvis måste de etiska, sakliga och 84 lagtekniska frågorna noga övervägas bl,a, mot bakgrund avremissinstanser- Jag vill emellerfid betona att det mänskliga livet alltid har ettvärde som det är vår pUkt att skydda och bevara. Det är en självklarhet attinte utforma regler som ger fog för kritik av det slag som tas upp iinterpellafionerna. Jag vill gärna tillägga att jag ser det som värdefullt attalla aspekter blir belysta på ett tidigt stadium både här i och iandra sammanhang, Anf, 138 (): Jag vill tacka justitieministern för svaretpå min interpellafion. har avlämnat ett slutbetänkandemed den något märkliga . De handikappade och derasorganisationer anser att fängelsestraffkommitténs förslag om aktiv dödshjälpvid samtycke direkt drabbar de svårast handikappade. Många handikappade harerfarenhet av att ha befunnit sig i situationer då de uttryckt önskan att derasliv skulle avbrytas. har de- uttryckt tacksamhet över att möjlighetenför en sådan lösning inte fanns. Samhället måste ställas inför det moraliska kravet att detskall göra allt för att ingjuta Uvsmod och underlätta vägen fillbaka tilllivsduglighet. Detta etiska imperativ, som är grundeti för den inriktning sommåste prägla poHtiken för handikappade och som har sin grund i övertygelsen omalla människors lika värde, får inte trubbas av genom att plötsligt en nyutväg, en ny snabb lösning, öppnar sig som är mindre mödosam och med förmentahumanistiska anspråk. Vad som hitfills kallats mord eller dråp skulle, omförslaget går igenom, få en. är det möjligt för en domstol att beviljapåföljdseftergift. Däremot måste personen i fråga inställa sig inför domstoloch dömas. Det betyder att det redan nu finns utrymme för att ta fillbörlighänsyn till omständigheterna. 'vill alltså gå ett steg längre,nämligen att man varken skall döma eller straffa någon som med samtycke tagitannans liv, och föreslår ansvarsfrihet för den typen av brott. Det innebärenligt min uppfattning en försvagning av värnet för livets och människovärdetshelgd och en eftergift för godtycket. Det innebär också i prakfiken ettställningstagande i dödshjälpsfrågan och inte, bara i på.följdsfrågan, somfängelsestraffkommittén vin göra gällande. Det finns starka skäl för regeringen att lyssna till dehandikappade själva. Det är nämligen länge sedan som man upplevt en så kraftigoch samfälld reakfion på ett lagförslag. De handikappades starka reakfion berorpå att de själva upplever sig som en riskgrupp, om de tankar somfängelsestraffkpm-mittén uttrycker skulle fillåtas prägla en ny lagstiftning. Många handikappade har varit i den situationen att de harbett att få sitt liv förkortat, men efteråt har de varit tacksamma för att denformen av barmhärtighet, kanske från en nära vän eller anhörig, inte harexisterat. Jag vill citera några av representanterna för de handikappade somanser att fängelsestraffkommitténs förslag, om det genomfördes, vore ettgrundskott mot deras trygghet och livskvalitet, som vi i stor enighet här iriksdagen har gjort en hel del för att bygga upp. Om fängelsestraff kommitténs inställning till dödshjälp,m.m. 1988/89:42 f . Omfängelsestraffkorn-mittens inställning till dödshjälp, m.m.y,. Såhär säger , bakom står 27handikappförbund i samverkan: ::,,,, ,".Kprnmitténs mening är emellerfid enligt vad som framgår av betänkandet att s.k, barmhärtighetsmord skall kunna inrymmas i de gärningar för vilka ansvarsfrihet kan komma i fråga. Därmed tar kommittén avstånd från uppfattningen om alla människors lika värde.. ,,HCK,anser att samhället måste värna orn människovärdet i stället för att luckra upp respekten för dessa värden genom att öppna möjlighet att straffritt döda vissa människor." , , sägeri sitt remissvar: "Vi anser att utredningens förslag öppnar för en rättsosäkerhet då människor som i en svår situation yttrar önskan om att dö hädanefter har anledning att vara rädda för sina |iv." , , .. ,,...i Deneurologiskt skadades riksförbundNHR, slårfast: "Samtycke är för oss ettfarligt begrepp. Några av oss har i olika skeden av våra sjukdomar önskat attfå dö, en del ay oss har försökt, andra har bett andra om hjälp. är vidjupt tacksamma att dessa försök inte lyckades." Deneurologiskt handikappades yttrande slutar med orden: "Vi hoppas att våroro på den här punkten tas på allvar." fidning som ges ut av de unga handikappade skriver man: "Utredningensäger sig inte ta ställning foreller emot dödshjälp. Utredarna får ursäkta enlekman, men jag kan inte.seannat.än att utredningen tagitställning för dödshjälp och förespråkar dess legalisering." Jagtar,ändå fasta på det som står i svaret, där statsrådet säger att det mänskligalivet alltid har ett värde som det är vår pHkt att skydda och bevara. fortsätter: "Det är en självklarhet att inte utforma regler somger fog för.krifik av det slag som tas upp i.interpellationerna. "Det ärbra. Men då borde det innebära att man biter huvudet av skammen, dvs. att mangenom en resolut och klar handling tydligt visar var man står i den här frågansom.betyder så mycket för så många. Detär inte värdigt vårt samhälle att acceptera att en utredning sitter och kläcker sådana idéer som det här är ett exempel på och som väcker en sådan befogad oro hos så stora grupper av de handikappade, vilka har fått kämpa innan de nått den relativa trygghet i vårt samhälle som de nu trots allt åtnjuter., , Därförborde jusfitieministern resolut göra helt klart att man här luckrar upp ochsuddar ut en gräns som måste vara klar och stringent. Att säga nej tillkommitténs förslag om synen på s.k.barmhärfighetsmord vore det mestbarmhärfiga, och jag vill fråga: Är statsrådet beredd att göra det? Anf, 139 (): Jag ber att få tacka jusfitieministern för svaret på den interpellationsom jag har framställt. Jag vill då också uttrycka min tillfredsställelse överatt statsrådet så tydligt har:markerat vikten av "att det mänskliga livetalltid har ett värde som det är vår plikt att skydda och bevara". . , Detbetänkande som fängelsestraffkommittén framlade har förorsakat stor oro blandde handikappade, som alldeles har omvittnat, men också inomändra stora grupper i samhället, Om-komniitténs förslag skulle genomförasinnebär det en avgörande förändring av saifihälléts syn på livet och dessvärde." Risken är i så fall stor att niåri kan få spridningsföreteelserpåhur sjuka och handikappade människor över huvud taget skall behandlas, ' Givetvisgår det att i enskilda fall hysa förståelse för att människor kan finna livetså outhärdligt att leva att de vill lämna det, och att de därvid, om de självainte är i stånd att beröva sig livet, vädjar om hjälp av nära vän, anhörig,läkare, sjuksköterska eller någon annan. Självfallet är det möjligt att medsmula inlevelse förstå dén ohyggliga situation människor kan råka i, där deinte kan tänka sig någon annan utväg än att be oiii hjälp med att få dö. Detvore djupt olyckligt om samhället accepterade att dödshjälp skulle få ges utanatt någon form av reaktion ägde rum. Det skall inte få vara möjligt för enskildamänniskor; oavsett i vilkéii relafion de står fill en svårt sjuk ellerhandikappad människa, att själva få avgöra om och när en dödshjälp sicall fåges. Samhället måste vara mycket tydligt i sitt krav på att livet alltid sålångt möjligt måste värnas, Defgår då inte att frånhända sig detta ansvar ochöverlåta åt enskilda personer att avgöra när en människas liv ärvärt att leva. Mendet är inte bara, herr talman, fängelsestraffkommittéiis förslag ömHberalisering av gällande lag som oroar grupper som handikappade och andra. Detär inte bara risken för ett eventuellt kommande lagförslag som skrämmer dessa,utan också tillämpningen av nu gällande lagstiftning. avgjorde entingsrätt i ett fall som kan tyda på att domstolarna ärberedda att se på frågan om dödshjälp på ettanriäf sätt än tidigare utan attnågon lagändringägt rum. Man kan därför fråga sigom vi redan nu är på väg moten förändrad fillämpning av gällande lag'utan någon särskild prövning iregering och riksdag. Jag påstår inte att det är så, rhen jag ställer ändåfrågan: Är en glidning i synen på dödshjälp redan på väg? Håller vi på att fåen förändrad syn på hur samhället bör reagera då någon ställs fill ansvar förmedverkan fill dödshjälp? Jag hoppas att det inte är så, men jag tycker migkunna se oroande tecken härpå. Jag vore tacksam om jusfifiémi-nistern på någotsätt ville kommeiitera vad jäg har sagt i detta avseende,- ' Tillsist vill jag, utöver ätt jäg med fillfredsställelse noterar att statsrådet i' sittsvar säger att hon ser det som värdefullt att alla aspekter blir belysta på etttidigt stadium både här i och i andra sammanhang, Statsrådetsäger i sitt svar att ett antal handikapporganisationer i remissvar och andra skrivelser har avvisat-kommitténs förslag när det gäller dödshjälp; Företrädare för de handikappade däremot, t.ex. DHR Ung, säger' att' förslaget kan tyckas vara av stort intresse för handikapprörelsen, men att de enda som fått utredningen på remiss är olika juridiska instanser.' Har,jusfifieministern,'handikapporganisationerna fått betänkandet på remiss, ellerhar de avlämnat spontanremissér?