prot · GC0935 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottsmajoriteten hänvisar här till SÖ:s yttrande om demöjligheter som faktiskt finns - det finns ju möjlighet att få sådanundervisning, vilket man infe kunde tro av anförande.Majoriteten hänvisar också till atf frågan kan uppmärksammas inom ramen förhandikapputredningen. Jag vill yrka bifall tillutbildningsutskottets hemställan i betänkandena 14 och avslag på samtligareservationer. AnL 93LARZ () replik: Jag har läst samma artikel som , men jag drar kanske också några andra slutsatser av den. I arfikelnfanns ungefär samma resonemang som vi ibland brukar möta om att vi har världensdyraste skola. Det är sant i en viss bemärkelse. Det beror på atf vi har sålånga avstånd i vårt land, att vi har skolskjulsanordningar och alla deskolsociala anordningar som många andra länder saknar. Om man i stället utgårifrån de rena utbildningsinsatserna, dvs. lärarkostnader och skolledning, är viganska jämförbara med de flesta andra industriländer. Även om man tycker att systemet är bra och alt manutomlands uppskattar det utbildningsväsende vi har, så har vi bekymmer. Det ärdel vi diskuterar, men som gick förbi. Bekymret är atfalla dessa kurvor pekar nedåt. Skolans andel av BNP minskar och skolans andelav statsbudgetens totala omslutning minskar. Koslnadsövervältringen fränstaten till kommunerna ökar. Därmed ökar risken för att vi får en ojämlikutbildnings-standard i olika delar av landet. Det är dessa problem som vi sätter fingret på och som detvore bra om också funderade litet grand över. I dettasammanhang kommer värt resonemang om en övergripande utbildningsutredning in ibilden. Del handlar inte om att man skall göra en lång rad delufredningar påolika områden, även om del säkert också behöver göras. Det handlar i stället omatt sätta in utbildningen i sill vidare sammanhang i samhället och geutbildningen den plats som den förtjänar. Det måste göras för atf vitillsammans skall kunna freda utbildningsområdet från alla de stora besparingarsom gång efter annan drabbar utbildningen, och som återigen hotar vårtutbildningsväsende. Man kan naturligtvis vara optimistisk och blåögd som EvaGöes och säga, att om vi bara får ett sådant här statsbidragssystem ochsamtidigt ser fill aft del inle sker några besparingar på vägen, blir detjättebra. Om man skulle kommunalisera lärarkåren och införa något slagsenhetsbidrag för skolan, som kanske också bakas in i något annat - man talar omåldersrelaterade bidrag, barnomsorg, äldreomsorg, skola - är jag ganska räddför att det försvinner en och annan miljard kronor på vägen. Då gör vi detsvenska skolväsendet en björntjänst. AnL 94ANN-CATHRINE () replik: framhåller att vi skallförsvara den skola vi har och talar om att berömmer den svenskagrundskolan. Det finns naturligtvis oerhört mycket i den svenska skolan som ärbra. Vi har emellertid också oerhört stora problem. Internationellt sett satsarvi myckel pengar på den svenska skolan. Vi borde därför nå mycket bättreresultat än vi gör. Del visar sig inte minst i SÖ-undersökningen om lärarnasattityder. Vi har en lojalt och hårt arbetande lärarkår. Manframhåller emellertid att man har problem med arbetsmiljön och medsloffträngseln och all man har svårt att hinna med sina arbetsuppgifter. Detfinns också förtroendeklyftor. Skolan har ju fått ta åtsig alltmer av alla möjliga uppgifter. Det tränger ut det som är skolanshuvuduppgift, nämligen undervisning och förmedling av kunskap och färdigheter. Jag vill fråga varför ni sätter er emot att målen preciseras, aft kunskaper ochfärdigheter lyfts fram och aft man därmed får den arbefsdisciplin som ärfostrande och som motverkar våldstendenser och mobbning? Varför vill ni intevidga valfriheten för eleverna? Det är nämligen ett annat problem i den svenskaskolan. Valfriheten är för liten för eleverna inom skolan.Möjligheten för föräldrarna atf välja skola är också alldeles för liten. Mankan varken välja inom del allmänna skolväsendel eller välja en friståendeskola; Drevdagen är ett exempel där konflikterna har nätt sin spels. Det finnsäven många andra föräldrar i som vill välja skola och som satsar myckelför att hålla sina barn i en fristående skola, medan andra inte kan göra det.Varför skall infe alla föräldrar få välja skola för sina barn? Varför går niemot ett elevrelaterat statsbidragssystem? Huvudfrågan, ,är egentligen om myndigheterna alltid vet bättre än föräldrarna vad som är braför eleverna. AnL 95BJÖRN (vpk) replik: Den svenska bärs upp av tvågrundläggande principer, . Den ena är atf vi skall ha ettenhetligt skolsystem, så aft man bl.a. skall ha möjlighet att flytta och mötasamma skola var man än befinner sig i landet och kunna komma in iundervisningen. Den andra är likvärdighetsmålel. Från vpk:s sida hävdar vi att skolmatens kvalitet är ettviktigt likvärdighetsmål. Delar inte den uppfattningen?Vi anser att det är ett viktigt likvärdighetsmål mot bakgrund av att vi vet attdet har gjorts nedskärningar på skolmatens område. Vi vet också atf det finnsförändringar i familjeförhållanden och annat. Vi kan därför inte från vpk:ssida ifrån denna riksdag sälta vår fillit fill lokala opinioner. Jag vill sedan ta upp frågan om teckenspråk. Jag kannaturligtvis också läsa i belänkandet att det nu finns visst förmedlande avundervisning i teckenspråk för syskon till hörselskadade barn. Till viss delgäller del också för föräldrar. Skillnaden mellan vpk och socialdemokratin,gestaltat i form av , är atf vi vill gå fill handling. Vivill göra beställningar så aft också föräldrar skall garanteras sådanutbildning. Vi hänvisar således inte till några yttranden ifrån myndigheter,utan vi vill styra och ställa ifrån sida även i denna fråga, sålänge som vi har en minoritetsregering. AnL 96 () replik: Jag tror mig ha bidragit till den härarfikeln i , eftersom jag var en av dem som den engelske journalistenintervjuade under sin veckolånga vistelse i . Vid det tillfälletunderströk jag atf mycket är bra i den svenska skolan, såväl i ettinternafionellt perspekfiv som ufifrån andra utgångspunkter. Jag tycker att detär viktigt aft upprepa att del är mycket som är bra i den svenska skolan. Jag hoppas att denna artikel leder fill att mångasocialdemokratiska skolpolitiker regelbundet börjar läsa innehåller i nästan varje nummer artiklar om skolproblem, somdiskuteras utifrån europeiska och amerikanska erfarenheter. Det finns en delinspiration alt hämta där. 6 protokoU 1988/89:35 Vi som på olika sätt verkar i det svenska skolsystemet vetatt det finns många problem. Ett problem som ofta diskuteras i ärbehovet av att vitalisera tonårsskolan, dvs. högstadiet och gymnasiet. Det ärett problem som är synnerligen aktuellt även i . Jag tror att det som igrunden behövs är ett större engagemang från de lokalt verksamma - från lärare,från elever och från föräldrar. Det bästa sättet aft åstadkomma det är att göraså att dessa människor känner atf de har en avgörande makt över skolan. Det somde vill genomföra skall infe hindras av allsköns byråkrafi av olikamyndigheter- skolstyrelser, länsskolnämnder och -eller avstadganden som har fatfat beslut om. Det skall i de flesta fall varamöjligt att förverkliga de idéer som kommer fram. Om vi inför rätten att välja skola och förändrarstatsbidragssystemet så att det blir elevrelaterat, får vi enny princip knäsatt i , nämligen all en skola bara överlever om elevernavill gå där. Detta tror jag är en mycket viktig förutsättning förvitaliseringen av skolan framöver. När det gäller undervisningen av dem som väntar på ettasylbeslut hade inget nytt argument utöver dem som finnsi trycket. Det finns ell uttryck som säger följande: Det goda skall inte blidet bästas fiende. Det bästa är naturligtvis om väntetiderna kraftigtförkortas. Men om vi inte lyckas förkorta väntetiderna, är det då inteangeläget att vi använder till att ge dessa människor undervisning isvenska? AnL 97 EWAHEDKVIST () replik: Jag skall försöka beta av frågeställningarnaunder den korta tid jag har till förfogande för min replik. Jag börjar från slutet med att vända mig till LarsLeijonborg. Vi kan vara överens om att del är mycket viktigt med ett engagemangfrån lärare, elever, skolpersonal och lokala skolpolitiker. Det är grunden föralt det svenska skolväsendel skall fortsätta att vara så bra som vi har byggtupp det till. talade också om makt. Det är klart atfmakt är bra, men det beror pä hur den används. Det är inte bra att utövande avmakt innebär att man beskär andras makt, andras möjlighet atf fä vad de harrätt fill. En av bristerna med det elevrelaterade statsbidragssystemet, sommoderaterna och föreslår, är ju att det undergräver andraföräldrars möjligheter att få en undervisning för sina barn där de yill ha den.Pengarna mäsfe ju , användas till alla barn i en kommun, i ett rektorsområde.Detta har inle talat om. Han säger att vi skulle kunna sjösältaen princip. Del har ju de borgeriiga partierna försökt göra . Dehar försökt införa ett vårdnadsbidrag, som i princip är ungefär detsamma somskolpengen, men det sade väljarna nej till. Låt mig sedan gå vidare fill och frågan omskolmaten. Jag tycker fortfarande all man inle skall underskatta det engagemangsom föräldrar och elever visar när det gäller skolmaten. Det har varit dåligaförhållanden i en del kommuner då det gäller skolmaten, men man har fått tillstånd förändringar. kunde ju berätta om en kommun där man haftmöjlighet alt förbättra del hela. Vi måste gå vidare på det sättet - det skallinte behövas lagstiftning från statsmakten. BjörnSamuelson tog på nytt upp teckenspråket. Samuelsongott kan läsa direkfiven till handikapputredningen. De ger stora möjligheter förden utredningen att ta upp just den fråga som gäller föräldrar fill döva barnoch deras möjligheter alt som ett led i barnens habilitering få kunskaper iteckenspråk. Sedanriktar jag mig till , som säger att vi har oerhört storaproblem i den svenska skolaii. Jag tycker att det är aft ta till i överkant. Vihar problem, och de problemen skall vi lösa. Vi har visat attvi är dukliga på att lösa problem i den svenska skolän på alla de nivåer somfinns inom skolväsendet. säger vi att vi skall lägga ansvaret ännu längrened, på kommunerna. Det är bra, del är där man kan lösa problemen. Men oerhörtstora är de inte. Tillsist vill jag säga fill alt han har en övertro pä vad enutredning kan göra. Jag vet att det regionala engagemanget, som och skriver om i reservationen, finns med i de utredningar som äri gång. Det regionala engagemanget finns också hos alla de regionala och lokalamyndigheter som har med skolan och skolans utveckling att göra. Varhelst mankommer talas ju om att utbildning är motorn i den regionala utvecklingen. Dettamedvetande finns alltså. Det behövs inte någon ny stor skolkommission för attföra fram det. AnL 98 ANN-CATHRINEHAGLUND (m) replik: sade att det är viktigt medengagemang från bl.a. föräldrar. Det bästa sättet alt engagera föräldrar och gedem möjlighet att påverka är att låta dem välja den skola som deras barn skallgå i, antingen en skola inom det allmäna skolväsendet eller en friståendeskola. kan vissa föräldrar välja, vissa föräldrar som har pengar kanvälja skola, men de flesta kan det inte. Även vissa föräldrar med stortengagemang för sina barn kan välja skola, om de vill göra en uppoffring, menalla kan inte det. Med ell elevrelaterat statsbidragssystem öppnar man jumöjligheter för alla föräldrar att välja skola. Alla föräldrar kommer inle attbegagna sig av den möjligheten, men känslan av att kunna påverka sina barnsskolgång är oerhört viktig för föräldraengagemanget. Dessutom skulle vi kanskefå fram skolor med olika inriktning. Jag tror att det vore bra för skolväsendelöver huvud taget. Viskall lösa problemen, säger och erkänner att det finnsproblem i den svenska skolan. Lyft då fram kunskapsmålet! Lyft då fram attundervisningen är viktig och att förmedlandet av kunskaper och färdigheter ärskolans huvuduppgift! Rensa bort allt möjligt annat som tränger igenom både iskoldagen och i ämnena! Lyft fram det väsentliga! Det är första förutsättningenför att höja kvaliteten i skolan. Öka tillvalsmöjlighé-terna i skolan! Det ärhelt riktigt att vi måste vitalisera ungdomsskolan, som taladeom. Det gör man genom att öka fillvalsmöjligheterna på högstadiet, så atteleverna får välja efter sina förutsättningar och anlag. Och,fill sist, öka möjligheten att välja skola! Ni säger ju nej fill det, och detär då som vi får problem i skolan. Elever är nämligen olika. Sloffträngseln ärstor - det har lärarna själva omvittnat - och det ger problem. Skolan kan inteuppfylla de krav som man bör kunna ställa på den, om vi inte lyfter framkunskapsmålet. AnL 99BJÖRN (vpk) replik: Jag kan väl erkänna att jag själv är litetrebellisk av och fill. 1 varje ledamot bor det kanske en liten anarkist. Men vivisste väl inte att hade utvecklat detta sä långt att vikan förvänta oss atf hon i nästa års förstamajdemonstration kommer att bäraomkring ett plakat med texten "Stoppa lagsfiftningen" eller "Krossalagstiftningen". Enligt uppfattning förkväver julagstiftning lokal opinion. Så är det naturligtvis inte. Sådan lagstiftningfinns, men inte i det här fallet. 1 det här fallet handlar det om att garanterabl.a. ett likvärdighetsmål med avseende pä kvaliteten på skolmaten. Vi återkommer naturligtvis med förslag om ytterligare höjning av kvaliteten inom den svenskaskolan och då även med avseende på skolmaten. AnL 100 () replik: Detta med lokalf inflytande kan varakomplicerat. Det är inte alldeles säkert att man löser alla problem i och medatt man för ner dem på klassrumsnivå. Jag skulle i och för sig kunna föreställamig en klass där det fanns föräldrar, t.ex. , , och jag är inte riktigt säker pä atf de skulle varaöverens om vilken sorts skola de skulle forma i den klassen. Del hela är kanskelitet mer komplicerat än så. Att jämföra vårdnadsbidrag och ett elevrelateratstatsbidrag till skolan är , nog inte helt rättvisande. Det är faktiskt så atfbarnen i barnomsorgen kan tas om hand på litet olika sätt - endera i störregrupper i barnstugor, enskilt, i en mindre grupp i familjedaghem osv. Det finnsalltså många varianter när det gäller barnomsorgen. Men det är klart att mankan fundera över det som säger. Om finansministern motall förmodan skulle driva igenom ett elevrelaterat statsbidrag till skolan, innebärdet automatiskt att vi också får en vårdnadsersättning? Vårt krav om en övergripandeutbildningspolitisk utredning handlar faktiskt om ganska mycket mer än ettregionalf engagemang. Jag försökte i mitt inledningsanförande beskriva vad dethandlar om och alla de aspekter på utbildningspolitik som borde kunna belysas ien sådan utredning. Det är mycket lätt att ständigt komma tillbaka till dennastyrberedning. Men den hade faktiskt ell relativt begränsat uppdrag och framförallt begränsad tid fill sitt förfogande. Alla partiers representanter var docköverens öm ätten lång rad vikliga utbildningsfrågor måste lämnas därhän, därföratt fiden inte medgav behandling av dem och därför att utredningen eljesttenderade till att bli en ny skolkommission. Det finns ett stort behov av enövergripande översyn av vårt utbildningsväsende. AnL 101EWA HEDKVIST () replik: talade om kunskapsmåletsom om det inte fanns i vare sig skolan eller i läroplanen. Men både i skolanoch läroplanen finns intentioner om att skolan faktiskt skall förmedlakunskaper. Den medvetenheten finns hos såväl lärare som elever och föräldrar.Självklart är det så. Vad vi i utskottsmajoritefen inte ville gå med på var attgöra en koppling mellan kunskapsmålet, arbetsdisciplinen och arbetet motmobbning och våld. Vi anser nämligen atf det i läroplanen finns betydligtbättre skrivningar om vad som'skäll vara skolans uppgift. Där tas med kunskap,fostran och även den sociala roll som skolan skall spela. Vi anser att det ärpå den grunden arbetet mot våld och mobbning skall drivas samt att det skallske lokalt. Vi i kammare skall infe göra tolkningar av läroplanen ifrågor som rör förhållanden ända in i klassrummet eller hos den lokalaskolenheten. Vi vet att det finns grund för att arbeta mot våld och mobbning idagens läroplan samt genom del arbete som SÖ har gjort. Många arbetar också meddessa frågor. Vi i skall inte komma med pekpinnar i dessa avseenden. Så till frågan om att välja skola. Det låter bestickandeatt alla skall fä välja skola. Men med konstruktionen på det elevrelateradestatsbidragssystem som och föreslår kommer andra föräldraraft drabbas. Alla kommer inte att kunna välja skola för sina barn. Pengarnaräcker helt enkelt inte till för det, om man skulle dela upp det och ge ut detsom en elevpeng. Vi måste i stället se fill behoven, och det är ocksåutmärkande för styrberedningens förslag. Det rör sig alltså om ettbehovsre-laterat statsbidragssystem. Man utgår helt enkelt ifrån de behov somfinns. I debatten låter det ibland som att det statsbidragssystemsom vi har aldrig kan tillgodose de behov som föräldrarna har för sinabarns skolgång. Det kan det visst. Inom ramen för detta statsbidragssystemförekommer det diskussioner i kommuner och byar om hur skolan skallorganiseras. För det allra mesta löser man problemen i samförstånd efter fördadiskussioner. Med styrberedningens förslag vill man låta kommunerna ta ett ännustörre ansvar. Tredje vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt fillytterligare replik. AnL 102GÖTHE (): Får jag be statsrådet ochgärna också övriga ärade ledamöter av kammaren att slå upp s. 15 iutbildningsutskottets betänkande 2. Jag har väckt en mofion beträffandehandskrivning, dvs. en av våra basfärdigheter. Om en värnpliktig av eller en elev i fårett handskrivet brev från mormor eller farmor kan vederbörande i allmänhet inleläsa del själv. Skälet är aft den generation som jag nu utpekar som farmödraroch mormödrar eller farfädrar och morfädrar i skolan lärde sig den handstil somvi nu kallar för äldre handstil med öglor och sammanbindningar. I kammarenfinns många yngre ledamöter, men jag tror alt de flesta av dem behärskar denhandstilen. Är påbörjades ett experiment med någonting som såsmåningom ledde fill den s.k. SÖ-sfilen. Det är fråga om att texta i kursivform. Vi kan se detta sätt att skriva när våra barn och barnbarn, som har gåtti , skall meddela sig med omgivningen. Många av dem textar medförvånansvärd snabbhet. Jämfört med stilen med öglor och sammanbindningar, somvi äldre har lärt oss, är dock skrivhastigheten ringa. Det kom man underfund 1988/89:35 medför när SÖ gjorde en enkät bland lärare. denväckte stor uppmärksamhet. Det visade sig nämHgen att lejonparten av 7~ lärarnaansåg alt SÖ-stilen var förkasflig. Dels hade skrivhaslieheten minskat Vissa skolfrågor ,., , j , ... , . . . , ... radikalt, dels var detöver huvud tagel svart for eleverna att tyda icke textad eller maskinskriven skrifti brev. Deltahar faktiskt lett fill att vi i skrivhänseende har två skilda gmpper isamhället, dels den grupp som behärskar läsningens konst både vad gäller denäldre handstilen och lextsfilen, dvs. SÖ-sfilen, dels den grupp som i skolaninte har fått lära sig denna äldre handsfil. Det kan sägas att vi har fått enprivilegierad grupp och en handikappad grupp i fråga om en basfärdighet. Jagtror faktiskt att den här frågan är ganska väsentlig. Det hade jag hoppats attäven utskottet skulle lycka. När jag väckte en motion iärendet för två skrev utskottet en överslätande text så där iförbigående. På s. 15 i förevarande betänkande står att utskottet har fått vetaatt SÖ kommer alt ge ut ett kommentarmaterial om handskrivning under hösten1988. fill skolorna kommer att vara att ambitionsnivån när det gällerundervisningen i handskrivning bör slås fast i skolans arbetsplan och alt allalärare skall ha ett gemensamt ansvar för undervisningens genomförande. Deldär låter bra, men frågar jag, herr talman: handsfil är det som skallfillämpas? Eller skall det bli så som lärarna uppfattar situationen förnärvarande, nämligen all de får lära ut vilken handstil som helst? Fråga engrundskolelärare på lågstadiet vilken handsfil som SÖ har anvisat ochvederbörande svarar: Vi har valfrihet. Vikommer därmed att inle bara få två oUka handstilar i den svenska nationen, utanvi kan få ett flertal. Frågan är hur det i en nära framlid kommer att bli medmöjligheterna att skriftligen meddela sig med sin omgivning och bli förstådd. Detskulle vara värdefullt, tror jag, om statsrådet eller utskoltsmajoritetenssocialdemokratiska företrädare nu ville ge litet närmareinformafion kring det här. Jag utgår nämligen ifrån att detta är ell ärende somhar varit föremål för även departementets funderingar, eftersom SÖ nu påsistone har kommit all inse alt SÖ-sfilen är förkasflig. AnL103 (): Jag vill la upp en motion som jag skrivit om bUdämnet och som utskottetavstyrker med hänvisning till att det pågår ett omfattande utvecklingsarbete påbildspråkets område. Detlåter onekligen imponerande, det som står i betänkandet. Men hur är det iverkligheten? Med tanke på det betänkande om som diskuterades alldelesnyss här i kammaren, skuUe jag vilja påstå att är ett u-land när delgäller bildämnet. Vi skulle behöva bistånd från t.ex. , som har kommitmyckel längre än vad vi gjort på detta område. Ja, i har utvecklingen snarastgått baklänges. Undervisning i ämnet i bild är en mycket knapp vara i densvenska skolan numera. FöreningenSvensk form har i en studie kommit fram till att ämnet bild nästan helt försvunnit i gymnasieskolan sedan det 1965 upphörde att var 86 obligatoriskt. Det här förhållandet kan bevisasmed exempel från . På Hvitfeldtska gymnasiet med 1 800 elever ochenbart teoretiska linjer, dvs. sådana linjer där bild och musik i huvudsak harsina timmar, finns endast en bildlärare. uppleveralt arkilektsluderande saknar förmåga och kunskap när detgäller alt framställa sina idéer. Förmågan att teckna på fri hand har ävenbetydelse för andra leknologer. Utskottet hänvisar även till projektet iskolan. Det är det projektet avslutades, och det har infeinneburit någon förändring när del gäller synen på ämnet bild i skolan. utgick också från en estetisk syn på bildämnet. Del ärnaturligtvis inle fel, men del är en annan dimension än den jag har framfört imin mofion. Ett sådant snävare perspekfiv innebär vidare ett avståndstagandefrån de pedagogiska vinster öch den förstärkning av elevernas intellektuellautveckling som en bredare bildundervisning kan ge. Ett informationssamhälle kan inte acceptera visuellanalfabetism. Man skall heller inte underskatta vad övning av visuell förmågakan tillföra förmågan all länka kreativt. Jag måste säga atf utbildningsutskottet inte precis gerullryck för ett kreativt tänkande när man hänvisar till gamla projekt ellerpågående utredningar. Jag skulle önska all kunde ansluta sig till densyn på bildämnet som jag framför i min motion, nämligen att bilden är ell sättall kommunicera, jämförbart med språket. Varför skall vi diskriminera bilden såsom vi gör i svensk undervisning? Jag skall noggrant ta del av SÖ:s rapport, som utskottethänvisar fill. Det är möjligt atf den kan ge upphov fill förändringar av synenpå bildämnet. Men jag är inle lika optirriistisk som utskottet. I värsta fallfår jag väl återkomma . AnL 104KAJ (): Jag skall först och främst be att få yrkabifall till reservation 1 under moment 15 i betänkandet 2 om vissaläroplansfrågor. Del var intressant aft i ett sentinlägg kom in på skolans kunskapsmål. Det är kanske inte så självklart som delhar framställts här i debatten vad slags kunskaper vi vill ge våra barn ochungdomar. I varje fall skulle jag vilja använda det svaret som en ram kringintentionerna i den reservation som har gjort i utbildningsutskottet.Det gäller alltså en reservation till förmån för centermofionen Ub270, som villge regeringen till känna att de humanistiska och estetiska ämnena ges företrädeframför satsningar på datorer - i första hand i , skulle jag viljatillägga. Vi vänder oss mot den snabba och häftiga utvecklingeri avförståndskunskaper som sker i vår skola och vårt samhälle, i skolan ofta iform av ett själlöst faktainsamlande. Ofta sker detta på erfarenhetskunskapensbekostnad.