prot · GC09129 · 1988-12-31 00:00:00 — Hur kan man utmåla sig som en frihetsrörelse, när man sägernej till den europeiska samverkans fyra friheter och till svenska medborgaresmöjlighet att kunna ta del av dessa friheter? Jag måste säga att jag efter Per anförande stårnågot undrande. Gillar Per det här betänkandet med skönt syrenblåttomslag, eller gör han det inte? Om han gör det, är det i det närmastesensationellt. Då börjar att ändå närma sig en förståelse när detgäller det europeiska samarbetet, vilka möjligheter och vilka löften detta kange samt hur nödvändigt det är för . räknar jag till intemindre än 41 reservationer från . Hur kommer egentligen det sig,Per ? För mig förefaller detta något oklart. Det kan ju inte vara såatt Per anser att skrivningarna om gränskontroller är miljöpartietsstora seger i det här betänkandet. För oss moderater står det ganska klart - och det ärkanske det allra viktigaste - att vi, hela den svenskanationen, om vi skall slå vakt om vitala svenska samhällsintressen, måste varaberedda att fatta viktiga beslut iinternationell samverkan. Detta gäller inte bara för oss, utan även för andrasuveräna, oberoende länder, om vi skall kunna hantera viktiga problem -miljöfrågor, ekonomin, kampen mot droger och terrorism. Låt mig avsluta med en kort fråga: Är för attlösa miljöproblemen berett att delta i och acceptera övernationelltbeslutsfattande när det gäller miljöfrågor? 20 () replik: Per berättade att han sjungernationalsången tillsammans med mig. Det låter säkert vackert och anslående. Jagkan försäkra Per om att jag för min del inte kommer att sluta med attsjunga nationalsången, även om vi får ett mycket nära samarbete med EG, Det gamla, det fria och den fjällhöga nord kommer attkunna besjungas. Det tysta och det sköna kommer jag då att älska lika mycket.Solen och himlen kommer att vara desamma liksom dina gröna ängder - de kommerkanske t,o,m. att kunna vara ännu grönare om vi fillsammans kan ta gemensammatag för en effektivare miljöpolifik. Det är i , inte i , som Per och jagvill leva och dö, I detta har vi lyckats uppnå passfrihet och engemensam arbetsmarknad mellan fem suveräna nationalstater, varav tre fillhörNATO och två är neutrala. Detta har inte gjort mindre fritt, mindrevackert eller sämre att bo i. Tvärtom, det har gjort friare och bättreför medborgarna, inte bara i utan även i övriga nordiska länder. Du gamla, du fria är inte prov på någon stor lyrik. Mendet finns en rad som jag faktiskt alltid haft litet svårt för, och det var densom Per sjöng med särskild inlevelse, nämligen att skulle blivad det var. Det är nog det som är bidrag till nafionalsången.Jag delar inte den åsikten. Jag har ingen längtan tillbaka fillfattigsamhället. När var vad det var, var det varken demokrati ellervälfärdsstat. Nej, jag tycker att det är bättre att se framåt och se vadSverige kan ingå i för ny, frivillig samverkan med nya demokratier och nya,fria stater. Så den versraden får nog Per sjunga solo, om det skall blifortsatt duettsång mellan honom och mig. På en punkt anser jag att Per tagit en poäng, ochdet är att det är onödigt att smyghålla på dokument - om det är vad regeringenhar gjort - när det gäller vad för slags problem vi har att lösa. Det är baraom dessa problem förs fram i dagsljuset som vi har möjlighet att lösa dem påett för ändamålsenligt sätt. Om dessa uppgifter om kaptan är riktigaser inte jag något skäl fill att vi skall anpassa oss till EG;s regelsystem,Per vet också mycket väl att vi inte heller behöver göra det. Om dethandlar om att skydda liv och hälsa här i kan vi, och får vi, avvika.Det vet Per , men han kan ändå inte låta bli att skrämmas. Han hoppasatt andra skall stå för arbetet med att få till stånd samarbete med EG, medanhan skall vara med och skörda frukterna. Men han vill skrämmas en smula påvägen. och den västeuropeiska integrationen 21PÄR () replik: Jag vill först göra en kommentar angåendeneutralitetsfrågan, Per uttalade sin förvåning över att vi i centerninte stödde reservafionen i den frågan. gör, precis somföregående år, och den västeuropeiska integrationen ett klartställningstagande om att medlemskap inte är syftet med de förhandlingar som nuskall inledas. Detta anser vi vara viktigt. Det är den centrala frågan . Dedokument som vi diskuterar är också något av en plattform för det fortsattaförhandlingsarbetet. Vi tycker att det är värdefullt att man har kunnat uppnåen bred majoritet efter den debatt som fördes här , då en del andratongångar kom fram. Vi ställer oss bakom utskottets förslag att intetar ställning i det långsiktiga perspektivet. Vi i bibehåller denbedömning som vi har redovisat i vår motion och som också finns fastslagengenom stämmobeslut inom . Vi accepterar att utrikesutskottet ochriksdagen nu avstår från att ta ställning i det långsiktiga perspektivet. Denfrågan kommer vi att få tillfälle att återkomma till. Jag noterar att man inom , när man har närmatsig EG-frågan, har valt att ha två strategier. Den ena strategin äratt slå fast att EG-samarbetet inte får leda till att vi avstår frånmöjligheter att ha en hög ambitionsnivå när det gäller sådana viktigasamhällsområden som miljöfrågor, arbetsmiljöfrågor, regionalpolitik,produktsäkerhet, sysselsättning osv. Vi delar detta synsätt, vilket också framgårav vår partimotion. Därför är det för oss tillfredsställande att ocksåutrikesutskottet har gjort en lång rad mycket klara och principiellt viktigamarkeringar på detta område. Jag vill inte uttala mig om detta innebär enförskjutning i förhållande till föregående år. Däremot kan man väl konstateraatt utskottet nu uttrycker sig tydligare än vad man har gjort, och vitycker att det är värdefullt. Den andra strategin som tillämpar är att enlång rad viktiga samhällsområden helt bör undantas från samarbete med EG. Detanser vi vore olyckligt. Det är naturligtvis så, att även på de områden där vikanske inte tycker att EG har kommit så långt som vi önskar, är det viktigt medett samarbete för att på det sättet främja en positiv utveckling, inte bara ivårt eget land utan också i andra länder. På många områden har EG delvis hunnitlängre än vi, delvis har vi på andra områden kanske hunnit längre än EG. Om vidå anpassar oss till det som vi anser vara bra inom EG, men behåller handlingsfrihetenpå de områden där vi anser oss ha hunnit längre, är detta naturligtvis ocksåpositivt. Det är dessa yrkanden från som har blivit avstyrkta, ochdet tycker jag är riktigt. 22PER () replik: Vi har yrkat undantag från EG-anpassning påen rad områden, inte undantag från samarbete. Detta får betecknas somen språkförbistring. I övrigt är jag glad att konstaterar attutskottet har förtydligat sig. Däremot förstår jag inte riktigt logiken i attinte stödja en egen motion, när man nu efter ett visst beslut har avgivit enmotion, och detta beslut sedan fattats på nytt i utskottet. Jagtycker att man då borde stödja sin egen motion. I replikskiftet har det sagts en meningav synnerligen central betydelse. Det skedde när sade att ommin beskrivning av kaptan är riktig, då bör anpassning i det avseendet inteske. Det är en oerhört central punkt. Det ar stenen som välter lasset. Om detinte bör ske någon anpassning när det gäller kaptan om reglerna skiljer sig.måste det välockså gälla för lindan, metoxiklor, Tirah, sockermängd i marmelad, Prot.1988/89:129 asbest osv. i aU oändlighet. och den västeuropeiska integrationen säger vidare att det inte blir någotproblem, eftersom vi får ha regler med så höga krav. Det är utmärkt. Vi kansåledes säga till förhandlarna i att de skall ta med sig IngemarEliassons budskap och slå fast det på alla dessa punkter, så får vi se hur detgår. Om har rätt så finns det ju inget problem. Vi är intemotståndare till samarbete, och har aldrig varit det. Om vi kan genomföra dettasamarbete utan att det blir på bekostnad av den sortens försämringar som vi harvarnat för är det ju utmärkt. Jag tycker att det är strålande. Vi har nått framåt i denna EG-debatt. Det är naturligtvisdärför, , som jag inte bara sopar ut hela betänkandet. Detär de facto ett annat betänkande än . Ingen av er har försökt förnekadet. Det är mycket intressant. Det har skett en förändring. Passtvång tycker jag inte om. Det är inte passen vi villslå vakt om, utan det är det yttrande som själv harskrivit under, nämligen att vissa gränskontroller kan vara behövliga även iframtiden för att tillgodose vissa säkerhetsintressen. Jag kopplar detta iförsta hand till varor, men av nödskäl kan det förvisso även ibland kopplastill människor. Jag antar att inte ens helt vill ta bortmöjligheten att förhindra t.ex. terrorister kommer in i landet. Det viktiga härär att det punkterar EG-ideologin. Om ni inte själva har förstått det är jagövertygad om att de som skall föra talan i har förstått exaktvad detta betyder. De vet att det i detalj övervakas att de följer uppriksdagens beslut. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 23 () replik; Om vi inte kommer överens om kaptan, säger , så blir det stenen som välter hela lasset. Då kan tullar,produktgodkännanden, tjänsteutbyte, forskning, utbildning och allt annat flygaoch fara. Naturligtvis kan man inte sätta allt på sin spets på det viset. Vibehöver inte heller göra det. Vi kan åberopa den generella möjligheten att inteanpassa oss neråt och att inte göra avsteg från regler som har tillkommit föratt skydda människors liv och hälsa. Det kan vi göra så länge vi menar allvaroch så länge det är ett äkta argument och inte ett falskt argument, som är tillför att skydda svenska intressen och svensk industri. Jag utgår ifrån och litartill att svenska förhandlare kan göra skillnad på vad som är falska och äktaargument därvidlag. Per om någon har ett kluvet förhållningssätt i denhär debatten och till den här frågan. Han vill ge ett intryck av att han är internationalistoch att han vill samarbeta. Han drar dock bara fram problem, nackdelar och hinder. Jag är helt säker på att han och hans vänner vill vara med och skörda frukterna av det större välståndet, den större rörelsefriheten, de kraftigare tagen mot miljöföroreningarna och annat som kan bli följden av ett närmare samarbete mellan EFTA och EG. Han kan emellertid inte motstå frestelsen att skrämmas, att fiska i rädslan för det okända och att vädja tillsjälvtillräck- 39 Prot.1988/89:129 ligheten, för att inte säga till nationalistiska stämningar. Jagtycker faktiskt att det är ett ganska ynkligtskådespel och att det är ett ynkligt sätt att föra och den väst europeiska integrationen Jag har stor respekt för dem som vill föra upp dehinder, de problem och de svårigheter som skall lösas. Slutsatsen blir juemellertid att de skall lösas och inte användas för att visa att det inte går,att vi kan klara oss själva och att det gör detsamma hur förhandlingarna med EGslutförs. Det är inte sant. Det är bra för svenska medborgare - låt mig upprepadet - om den och de svenska förhandlarna är framgångsrikaoch kan lösa dessa problem utifrån svenska intressen så långt det är möjligt.Vi kan emellertid inte bara åka till och säga att vi skall få som vivill och om vi inte får det så vill vi inte samarbeta. Så mäktiga och pampigaär vi inte i . Vi har nytta av ett samarbete med . precis påsamma sätt som vi har haft nytta av ett samarbete med de nordiska länderna. Deerfarenheterna skall vi dra nytta av och framhålla för dem som ställer sigfrågande och vill ha frågor besvarade. 24 () replik: Visst innebär skapandet av den gränslösamarknaden, borttagandet av gränskontroller, svåra problem. självabrottas ju med sådana problem. De har samma skyddsintressen och de har sammabehov av att bl.a. stoppa narkotika och droger som vi har. Den stora skillnadengäller om man vill skapa en gränslös marknad eller inte och om man tror att detär positivt för människorna. Den stora skillnaden mellan mig och Per är väl attjag mycket gärna vill se att också svenskarna får en möjlighet att ta del av defyra friheterna och att vara med i den gränslösa marknaden. Då försöker manlösa problemen, i stället för att skapa dem. Per eget europeiska bidrag tycks just nu vara -enligt vad jag förstår av vad han har berättat för kammaren - att sökaförvandla Europeiska gemenskapen till den superstat som han utmålar att den är.Han har förmått sina gröna vänner att ta in ett nej till neutralaländer i sina program. Vad är det för ett konstruktivt bidrag till att skapaett större , ett som också kommer att innefattaÖsteuropa och där neutrala länder finner sin roll? Vad är det för ettkonstruktivt bidrag som Per har åstadkommit nere i ? Är det iSveriges intresse? 25 () replik: Jag tycker att Per gjorde en mycketintressant markering här alldeles när han sade att inte äremot EG-samarbete. Om jag förstår det rätt är man beredd att samarbeta med EGpå i princip alla områden, men däremot är man inte beredd till anpassningar.Det betyder att om detta samarbete skulle leda fram till att man kan hagemensamma regler på vissa viktiga områden, får vi inte ställa upp på det. Detär en mycket märklig distinktion. Det viktiga måste ju vara att vi inte ställerupp på anpassningsåtgärder som förlamar våra möjHgheter att föra en framsyntmiljö- och sysselsättningspolitik osv. Att man a priori skulle säga att 40 man gärna samarbetar bara det inte leder fram tillgemensamma regler är litet Prot. 1988/89:129 svårt att förstå. 26 PER () replik: De gamla slängarna om nationalism och liknandetänker jag inte ägna någon tid åt. Vi fick tidigare höra talmannen citeraHjalmar om att en god nationalism är en förutsättning för engod internationalism. Jag hörde inga protester från . Jag antaratt det inte enbart var av artighet. Om så är fallet bör han väl efteråtframföra en protest till talmannen för att han politiserar högtidliga stunderpå ett sätt som inte tycker om. Låt oss hålla oss till de betydligt mera intressanta faktasom detta handlar om. Det har ju planerats en anpassning till EG utan andraförbehåll än neutralitets- och säkerhetspolitiska. Det har varit regeringensuttalade linje. Den ställde sig dess värre bakom . börjarförbehållen komma även på en rad andra områden än utrikes- ochsäkerhetspolitik. Det är det som är det intressanta och som utgör förändringen.Vissa av förbehållen behöver inte se så stora ut, för att skjuta hela tanken isank. Vad innebär frågan om kaptan? Det innebär att vi måstekunna kontrollera att importerad frukt och importerade grönsaker inte har högrehalt av kaptan än vad som är fiiiåtet i . Hur skall vi kontrollera det?Jo, vi måste ha kvar någon sorts kontroll, i praktiken gränskontroll. Om densedan ligger vid gränsen rent geografiskt spelar mindre roll. Men vilkenkontroll vi än har över de importerade varorna som kommer från brytervi mot EG-marknadens grundläggande doktrin. Och det är precis vad vi har velatåstadkomma. Vi anser nämligen, precis som våra portugisiska vänner, att dennagigantiska marknad i grund och botten är anfiekologisk, antisocial och harmånga nackdelar. Vi tror inte på denna hämningslösa låt-gå-liberalism, om manvill slå vakt om miljövärden och annat. Då måste marknaden vara hårdare styrd. Jag tror att varje objektiv lyssnare till, och hädanefterläsare av, denna debatt måste konstatera att någonting strategiskt nytt händeri dag. riksdag för in ett fiertal principiellt och strategisktgrundläggande och centrala förbehåll mot EG-anpassning. De gäller så centralasaker som gränskontrollerna för varor och hur man skall hantera varor som ärtillverkade lagligt i andra länder. Jag är ganska nöjd, det måste jag erkänna. Det är sällanman kommer så långt här i . Det hindrar inte att detta är heltotillräckligt. Men det är alltid något, och det tycker jag ändå vittnar om attriksdagen är på rätt väg. Sverigeoch den västeuropeiska integrationen Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 27STIG ALEMYR (s): En del av replikskiftet mellan majoriteten iutskottet och minoriteten har redan klarats av i den debatt som föregick mittinlägg. Jag kommer därför att något disponera om mitt anförande. Jag villförst notera, som jag yrkar bifall till utskottets hemställan och den västeuropeiska integrationen påsamtliga punkter, att detta inte är ett heltäckande EG-betänkande. Det byggerpå ett antal motioner som väcktes . Utskottets olika tyngdpunkter ärju beroende av var motionärerna har lagt sina tyngdpunkter. Det betyder attförra årets EG-betänkande var mera heltäckande än detta är. Det är någontingsom jag tycker att de ärade ledamöterna, inte minst de som har talat idebatten, bör vara medvetna om. I samband med detta vill jag gärna göra ettkonstitutionellt påpekande, framför allt till Per , som har vänt sigtill regeringen och bett regeringen vakna till insikt och säga vad den tänkergöra på olika områden. Det regeringen skall göra är att verkställa det somriksdagen kommer att besluta om. Fram till detta beslut gäller förraårets EG-beslut. Såvitt jag har förstått har regeringen på ett alldelesutomordentligt sätt följt vad då begärde av den. I den mån som förraårets EG-betänkande nu kompletteras eller något förändras, är det det beslutsom fattas som tar över. Jag har fullt förtroende för att man ikansHhuset på olika nivåer kommer att förhandla i enighet med detförhandlingsdirektiv som utfärdar. Den kritik som kan komma i frågaskall riktas mot riksdagsbeslutet. Där vill jag till Per säga följande:Majoriteten kommer att vara något mindre , på grund av att harkommit till , men det är åtminstone av den svenska somrekommenderar regeringen att fortsätta att sträva efter ett så närasamarbete som möjligt med den västeuropeiska gemenskapen. Det finns tydligen anledning att därutöver tillägga attdetta är betänkandet om och den västeuropeiska gemenskapen. Det är inteett allmänt handelspolitiskt betänkande, där man också skall syssla med andradelar av världen. Det har rått missförstånd på den punkten under behandlingsomgångeni utrikesutskottet. Jag vill med anledning av det säga att kravet frånriksdagen om så nära samarbete som möjligt med den västeuropeiska gemenskapenpå intet sätt utesluter den svenska traditionella politiken, att arbeta för frihandel och så nära förbindelser som möjligt med hela den övriga världen. Det är självklart att vi bedömer utvecklingen i Östeuropahittills som mycket positiv och att vi gärna skulle vilja komma till etttillstånd där det vore möjligt att ha rimliga, normala handelsförbindelser medömsesidigt varuutbyte med länderna i östra , likaväl som vi är angelägnaom förbindelserna med , , och likaväl som vi harvarit det i fråga om . Jag vill gärna nämna att våra förbindelser med Kinanu har brutits på grund av den terror som har drabbat unga människor påHimmelska fridens torg och i andra delar av huvudstad. Det finnsanledning att, när man utvecklar drömmen om samarbete vidare ut i världen änbara i , hoppas att förhållandena i på nytt skall bli sådana attdet kommer att bli möjligt att fortsätta uppbyggandet av normala relationer medvärldens största land och folk. Jag har också anledning att understryka, som ett partalare har gjort, att det inte är medlemskap i marknadendetta utskottsbetänkande handlar om, utan det är nära förbindelser utan attmedlemskap därmed sökes. Det är lätt att missförstå somliga talare, som utgårfrån att det är ett medlemskap vi vill ha och pekar på alla negativa följderdet skulle få för Sverige.Det handlar inte om ansökan om medlemskap, utan det handlar om tätaförbindelser i övrigt, att vi för folks skull vill så mycket sommöjligt få del av de fyra friheter som Gemensamma marknaden skall införa eller kanske något senare - det finns något delade meningar om när detkommer att vara möjligt att fullt ut genomföra den inre marknaden. Till vill jag i detta sammanhang säga attdet inte är för de transnationella storföretagens skull - för att citera BerfilMåbrink - som svenska socialdemokrater vill ha ett nära samarbete medGemensamma marknaden. Varför vill vi utveckla samarbetet med ? Jo,därför att vi är övertygade om att det är av största betydelse för oss för attvi skall kunna bevara den fulla sysselsättningen och behålla våra möjligheteratt utveckla vår sociala och ekonomiska standard. Våra relationer till EG skallvara ett led i vår politik för fortsatt trygghet åt det svenska folket. Vpk:s och utgångspunkt i detta resonemang äratt allt är så mycket sämre i . Ni varnar för att allt möjligt eländeskulle drabba oss. Det är ju inte på det sättet! Mycket i liggerföre de resultat vi har nått i vårt samhällsarbete. På andra områden ligger viföre. Jag är ganska övertygad om att de västeuropeiska länderna i övrigt ochEFTA-staterna har mycket att ge varandra och att det är ett samarbete som förbägge parter kommer att vara av stor betydelse. Jag tillåter mig , fru talman, att ta upp några punkterdär den i övrigt stora majoriteten till förmån för ökat samarbete medVästeuropa inte är helt överens. Det gäller bl.a. frågan om en tullunion. Därvar utgångspunkten för utskottets arbete att något parti säger att en tullunionär en nödvändig förutsättning för ett samarbete med EG. Ett annat parti sägeratt det är helt omöjligt med en tullunion. Utskottet har valt att säga påungefär samma sätt som statsminister har sagt i , atttullunionen skall vara en av de möjligheter bland andra som skall utnyttjas föratt närma oss till den västeuropeiska gemenskapen. Hur den kommer att se utblir då ett resultat av de förhandlingar som kommer att föras. Det gäller intebara fullunionen. Det gäller också på alla de andra punkter som har med miljö,sysselsättning, regionalpolitik osv. Vi får på punkt efter punktförhandla. Sedan avgör vi själva om vi är beredda att ta förhandlingsresultatetoch föra det till riksdag för ändring av lagstiftningen. Jag villupprepa detta, därför att det är så många som säger att det ligger en automafiki detta - inte minst Per . Vi tvingas att ta vad som än bjuds, menarhan. Så är det inte. kommer att vara en jämbördig förhandlingspartnermed -tillsammans med de övriga EFTA-staterna, hoppas jag. Vi i Sverigekommer att ta det som är lämpligt för oss, och vi kommer att erbjuda andra detsom är lämpligt för dem. Men förhandlingarna är förutsättningslösa på detsättet att vi från början inte kan säga att detta är den enda grund vi kan ståpå. Vi måste vara beredda både att ge och att ta. Som svar på direkta fråga till mig villjag säga att utskottet säger ifrån när det gäller att försämringar inte kangodtas på vissa väsentliga punkter. Skulle det krävas försämringar t.ex. i vårmiljöpolitik, i vår regionalpolitik eller i vår sysselsättningspolitik kommervi i inte att kunna gä med på detta. Då får vi arbeta på annat sätt föratt slå vakt om de svenska intressena. finns det emellertid inte något somger oss anledning och den västeuropeiska integrationen och den västeuropeiska integrationen att fruktaatt man från EG-förhandlarnas sida skulle begära sänkt standard för pådessa områden. Det finns ingenting som tyder på det. Inom EG:s olikamedlemsländer utvecklas en praxis som innebär att inget land behöver försämrasin standard utan får behålla den man har byggt upp. Och ingenting säger attinte detsamma skulle gälla för oss i . Vi har att slå vakt om det vi harvunnit i vårt samhällsarbete och att försöka att också medverka till att andraländer inom Gemenskapen tar upp detta som sin politik. Jag har sagt att vi i i första hand bör arbeta medEFTA-länderna, och jag vill gärna upprepa det. Den harställt sig på EFTA-spåret, och vill också vara med i dettasammanhang. Det kan naturligtvis hända att EFTA-spåret inte håller, att detblockeras på något sätt, och då får andra framgångsvägar sökas. Men därbefinner vi oss inte . Vi har bakom oss regeringschefers möte i ,där man fattade beslut om att gemensamt försöka nå framgångar i arbetet med EG. En centerreservation när det gäller EFTA förbryllar mignågot. framför i ett yrkande att man vill förvandla EFTA till någotannat än det är, till ett organ där EFTA-staterna skulle utvidga samarbetetfill andra delar av världen och göra EFTA till något slags mini-GATT ellernågot liknande.