prot · GC0995 · 1988-12-31 00:00:00 — Vi har i motioner under en följd av år, även iden som behandlas i detta betänknade, krävt att skötsellagarna skall ändras.Det måste vara upp lill den enskilde brukaren och ägaren att avgöra hur han ifortsättningen vill använda sina marker. Det kan icke överlåtas pä byråkraterna. I ohka utredningar, uttalanden och pressmeddelanden hardel skymtat fram att jordbrukare som nyhgen startat sin verksamhet och harstora skulder och dålig ekonomi riskerar att gå i konkurs. Om det blir så -vilket vi inte vet. Jord- och skogsbruk, m.m. Jord- och skogsbruk, m.m. men riskenär uppenbar- måste det finnas möjligheter för denne brukare att gå ekonomisktskadeslös ur sitt företag. Det är svårt nog ändå att lämna sitt företag. Om maninle kunde gå så skadeslöst som möjligt ur det, vore det synd. Det jag främsttänker på är förvärvslagen. Det är ett exempel på lagsfiftning som måste sesöver. Det kan inte vara så att samhället skall bestämma priserna l.ex.Uppmjukning har skett i jordförvärvslagen, men vi är på väg in i en ny fas, därman tycks ägna sig åt prisprövningstankar o.d. Den enskilde brukaren måste kunnagå skadeslös ur företaget. Om del finns enskilda människor som har kapitaleller kan uppbringa kapital och vill köpa jordbruksföretag, så låt dem göra delmen låt inte den enskilde brukaren drabbas. Detta tar jag upp, herr minister, som exempel på lagstiftningsom berör jordbruket, en lagstiftning som vi måste se över. Om viavreglerar själva jordbruksproduktionen och prissystemen där, måste vi ocksåavreglera omgivningen för jordbruket. Från moderata samlingspartiet har vi till jordbruksutskottelsbetänkande avgett några reservationer. Jag yrkar bifall till alla dessareservationer, oavsett om vi är ensamma reservanter eller har skrivit osssamman med andra partier. Jag går inte in på de enskilda motionerna. Påjordbrukssidan finns en del reservafioner, enligt vilka vi har föreslagitbesparingar eller inkomstförstärkningar. Dessa lämnar jag helt ulan kommentarer.Men det finns två principiella saker som jag vill ta upp. Den första principiella frågan återfinns i reservation nr16, ändrad anslagskonstruktion för prisstöd till rennäringen. medflera partier önskar här en återgång till det gamla systemet, där de samer somutövar rennäringen fick möjligheter alt själva förhandla fram prisstödet. I dagär dessa möjligheter beskurna därigenom att man anslår en viss summa pengar,inom vilket rambelopp de får förhandla. Vi anser att de måste kunna föra reellaförhandlingar. Del innebär en annan principiell ordning, en återgång fill denordning som gällde, om jag inte minns fel, 1985/86. Reservation nr 28, statens delansvar skörd,har redan berörts av , och jag förutsätter att analyserar den, eftersom ligger bakom den motion som utgörunderlag för reservationen. När det gäller anslagen fill skogsbrukets områdefullföljer vi moderater våra framförda besparingsförslag medbl.a. krav på översyn av skogsvårdslagen. Några av reservationerna har enhelt ny inriktning. Reservafion nr 29, utredningar m. m., delar vi medfolkpartiet. revisorer har sett över skogsvårdsorganisalionen ochföreslagit en översyn av skogsvårdsorganisationens verksamhet. Det pågårständigt översyner, och det har skett sådana internt, men de internautredningar som gjorts täcker inte alla de områden som revisorerna påtalat, ochvi anser att översynen bör fullföljas. I ett särskilt yttrande tar vi upp någonting som IngvarEriksson kommer att beröra i debatten om nästa betänkande, nämligenskogsmarkskalkning. Vi föreslår att försöksverksamhet måste inledas medvitalisering, med skogsmarkskalkning. Vi vill överföra 10 milj. kr. frånsjökalkningsanslaget under till , frånnaturvårdsverket till Jord- och skogsbruk, m.m. skogsstyrelsen.Tyvärr har vi inte, underligt nog, fåll gehör för detta i PrOt. 1988/89:95utskottet. Jag vet inte vad som har hänt under resans gång. En uppgörelse 12 apriri989 med andra partier var nämligen på väg, men de drog sig ur. Är detså att maktkampen mellan olika departement har spelat in här och att herrHellström har förlorat? , herr talman, vill jag säga att harföreslagit en sänkning av skogsvårdsavgiften .lår föreslår vi att den heltavskaffas. Den är en orättvis skatt, som är en tung belastning för skogsägarna.Dessa skattefrågor behandlas ju i skatteutskottet, men de berör i hög gradskogsbruket, och därför tar jag upp dem här. Vi drar också konsekvenserna avborttagandet av skogsvårdsavgiften. Vi föreslår att bidragen till avverkningav lågproducerande bestånd, s.k. 5;3-skogar, vägbidragen, dikningsbid-ragenosv. Med stor oro för lantbruksnäringarnas framtidvill jag ändå uttala en förhoppning om att riksdag och regering under denärmaste åren skall kunna fastlägga en politik som skall vara till gagn förlandet, producenterna, konsumenterna och inte minst för svensk landsbygd. 4 (): tillsatte regeringen enparlamentarisk arbetsgrupp med uppdrag alt utvärdera hur målen i 1985 årsjordbrukspolitiska beslut uppnåtts och alt utifrån dessa erfarenheter och ilinje med de internationella jordbrukssamtalen inom lägga fram förslagtill en ny jordbrukspolitik. Jordbruksgruppens arbete pågick när åretsbudgetproposition avlämnades, och därför ansåg vi i att del intevar meningsfullt alt ställa en rad konkreta yrkanden för jordbrukels del i vårpartimotion, utan vi har översiktligt påvisat vad vi anser har varit fel medden nuvarande jordbruks-polifiken och hur vi vill omforma den. nåddes vi, som tidigare talarehär har varit inne på, av beskedel att man nått ett genombrott vidGATT-förhandlingarna i om jordbruket. Det kommer att innebära storaförändringar för vår jordbrukspolitik. På kort sikt innebär det attjordbrukspriserna inte får öka och alt det förslag till kostnadskompensationsom statens jordbruksnämnd presenterat för nästa avtalsperiod är aktuellt.Vi måste finna andra vägar att kompensera jordbruket för ökade kostnader. Pålång sikt innebär Genévebeslulet att vi i sällskap med andra länder anträtt enväg, som förhoppningsvis skall leda till ett marknadsanpassat jordbruk. Vi serfrån sida med optimism och tillförsikt på svenskt jordbruksmöjligheter att hävda sig i internationell konkurrens på lika villkor. Mot den spännande bakgrund som jag ochtidigare talare här tecknat känns del nästan litet futtigt och som en överloppsgärning all på jordbrukets område debattera enskildheter i årets budgetproposition. Men också det är nödvändigt. Vi har i en kommittémotion från framhållit bl.a. att regeringen inle fullgör riksdagsbeslutet om statens ansvar för överskottsarealen och att vi har en annan uppfattning om villkoren för avskaffandet av mjölksubventionerna. Jag kommer i mitt anförande att belysa detta. Jord- och skogsbruk, m.m. livsmedelspolifiska beslut innebar bl.a. attstaten skulle ta ett 40-procentigt ansvar för deexportkoslnader som uppkom med anledning av spannmålsöverskotten. Näringenskulle svara för återstående . I förra årets budgetproposition redovisades, för förstagången, inte något preliminärt belopp som statens andel. Regeringen meddeladeatt den skulle återkomma härtill när förutsättningarna skörd varmer kända. Eftersom regleringsorganet Svensk spannmålshandel måste känna lillstatens bidrag när årets spannmålspriser skulle fastställas ,hemställde att skulle begära att regeringen iprisregleringsproposi-lionen preciserade beloppet. ställde sig bakom yrkande,och regeringen återkom och angav belopp. Detta uppgick dock endast fill avden beräknade överskottskostnaden. Med vpk:s hjälp - vpk gick därmed emot sinegen partimotion - fick socialdemokraterna vid riksdagsbehandlingen, i stridmot beslut, majoritet för den lägre procentandelen. I årets budgetproposition noterar vi ännu ett avsteg fråntidigare praxis på detta område. De medel staten avsatt för exportkostnaderna isamband med skörd har inte överlämnats till regleringsorganel Svenskspannmålshandel, ulan regeringen har - ulan att förhandla med företrädare förnäringen - ensidigt beslutat att använda dessa medel till alternativodling,odling av fånggrödor m.m. Vi har inget emot att alternativodling får ett ökat stöd.Det är tvärtom motiverat bl.a. med hänsyn till att den inte bidrar tillöverskotlsproduklionen och kostnaderna för denna. Men ett sådant beslut bordestaten och näringen fattat gemensamt på samma sätt som man tidigare gjort närdel gällde träda och Omställning 90. Vi behöver samförstånd och förtroendefullarelationer inför de förändringar som kommer att ske inom jordbruket. Jordbruketgagnas inte av regeringens ensidiga proklamationer och avsteg från riksdagsbeslut.Kritiken från jordbrukarled har varit massiv, och den kritiken är förståelig. I början av 1970-talel infördeslivsmedelssubventioner för att skydda barnfamiljerna mot snabba prisökningar påbaslivsmedel. Subventionerna kommer emellertid alla hushåll, inte endast barnfamiljerna,fill del. Om man vill förbättra barnfamiljernas situation är det bättre att gedirekt stöd i form av barnbidrag och vårdnadsbidrag, vilket harföreslagit. De flesta livsmedelssubvenfioner har också avvecklats. Regeringen föreslår nu för tredje året en minskning avmjölksubventionerna. motsätter sig detta förslag, eftersomminskningen inte motsvaras av någon förstärkning av barnfamiljernas ekonomi.För är det vikfigt att barnfamiljerna får en direkt netloförstärkningi enlighet med det förslag lämnar i sin familjepolitiska motion.Folkpartiet är berett att avveckla mjölksubventionerna endast i samband med ensådan förstärkning. Jag yrkar bifall till reservationerna 25 och28. Övriga reservationer som undertecknats av folkpartister kommer attkommenteras av . 5 (vpk): Prot. Vi fick veta att man i GATT- 12april 1989 förhandlingarnanått fram lill enighet när det gällde jordbruksfrågorna. dellakommer alt innebära för jordbruk kan vi ännu inle överblicka. " Vi frånvpk:s sida tycker att det är beklagligt att det är de internationella '"'" förhandlingarnasom avgör hur jordbrukspolitik skall utformas. hade varitbättre om vi först här hemma bestämt hur vi på lång sikt vill ha det med vårtjordbruk, och att vi sedan hävdat dessa linjer i internationella förhandlingar.Vi har i stället fått en situation där diskussionen i präglatsav brist på klarlägganden från regeringspartiels sida om vilka mål Man har däremot varit mer aktiv i de internationella Det finns här i landet en allmän önskan att ersätta dennuvarande jordbrukspolitiken med ett system som är smidigare, som inteinnehåller motverkande beståndsdelar och som verkligen syftar till att befrämjajordbruksnäringen. Men från denna allmänna och fromma förhoppning tillverkligheten är steget långt. Vpk anser att del i regionalpolitiken inte går att bortsefrån jordbrukets särställning. Vi befarar att den internationellaliberaliseringen kommer att hota de delar av jordbruket som finns i glesbygder.Vpk känner också oro över att vi i kan tvingas alt sänka våra krav närdet gäller livsmedelskvalitet, etik och miljöaspekter vid en ökadinternationalisering av jordbrukshandeln. Vi har i upprepade gånger diskuterat vilka kravdet över huvud taget är möjligt för att ställa på importerade livsmedeloch vilka möjligheter vi har att kontrollera att de kraven verkligen uppfylls.Vpk anser att vi måste värna det svenska jordbruket. Det är bara på vårt egetjordbruk vi kan ställa de höga kraven. Det är bara vårt eget jordbruk vi kanstyra i den riktning människorna i det här landet önskar. Man talar nu om att GATT-överenskommelsen är en storframgång för konsumentintresset i den meningen att matpriserna kommer att hållasnere. Rimliga matpriser är självfallet ett viktigt konsumentintresse. Men deeliska aspekterna när det gäller djurhållning är också ett viktigtkonsumentintresse. De miljömässiga konsekvenserna av jordbruket, vare sig deinträffar här i eller i andra länder, är också ett viktigtkonsumentintresse. Livsmedelskvalitet i form av avsaknad av tillväxlhormoner,antibiotika och bestrålning, för att ta några exempel, är också ett väsentligtkonsumentintresse. Detta är viktiga aspekter för alla konsumenter, inte baraför den lilla grupp som oavsett kostnaderna är beredd alt efterfråga livsmedelmed hög kvalitet. Arbetarrörelsen har, sett ur ett historiskt perspekfiv,alltid varil frihan- delsvänlig när del gäller livsmedelsprodukfion. Brislen på mat var stor och människor svall. Den nöd som präglar en så stor del av världen fanns även här. Sett ur ett historiskt perspektiv har arbetarrörelsen alltid varit industrivänlig. Man har sett det industriella samhället som nödvändigt för att bemästra fattigdom och underutveckling. Vi har delvis fått ompröva den inställningen till industrin. Vi har fått inse att det också fanns en baksidapå medaljen, en baksida i form av en ödeläggelse av den yttre miljön och en 17 2 protokoll 1988/89:95 Prot.1988/89:95 utarmning av arbetsmiljön, så alt vi har ett ständigt ökandeantal arbetsskador och sjukdomar.Industrialiseringen löste många problem, men Jord- och skogsbruk m.m. denskapade också många nya. Vi måste på samma sätt ompröva vår inställning när delgäller livsmedels-polifiken. Vår tid ställer andra krav än gårdagen. Även i dagdör människor i vårt land på grund av brister i kosthållningen. Men del är inteför att de får för litet mat detta sker, utan för att den mat de äter, ibland ikombination med livsföringen, ger upphov till allvarliga sjukdomar. Nyligenpresenterades en analys, där man säger att mer än vartannat barn som föds ivårt land kommer att drabbas av cancer under sin livstid. I del sammanhangetspelar livsmedlen en viktig roll. Mot denna bakgrund, herr talman, måste jagdeklarera att jag inte delar den allmänna glädjen över GATT-överenskommelsensamt att jag anser det angeläget alt vi får besked från regeringspartiet omkonsekvenserna för det svenska jordbruket. De beslut som vi kommer att fatta här när del gällerstyrningen av den framtida jordbrukspolitiken kommer att väga lätt iförhållande lill GATT-överenskommelsen. De ambifioner som ligger bakom vpk:sjordbrukspolik och som kommer till uttryck i alla de reservation vi fogat tillbelänkandet, och som jag härmed yrkar bifall till, och i de delar avbetänkandet vi står bakom, , kommer att vara vägledande även i denna nyasituation. De ambitionerna kan sammanfattas på följande sätt: Ett inhemsktjordbruk avpassat för våra egna behov och väl fördelat i hela landet, ettjordbruk som är ett fungerande kretslopp och som inte ger upphov lillomfattande läckage eller andra miljöproblem. Den alternativa odlingen utgör en liten del av detsvenska jordbruket. Den omfattar ca 10 000 ha av 2,9 miljoner ha totalt. Denomfattar drygt 700 jordbrukare av totalt 100 000. Trots detta är det våruppfattning att en alternadv odling kan och måste bli en väsentligt myckelstörre del av det svenska jordbruket om vi vill komma till rätta medmiljöproblemen. Vi i vpk har därför i vår jordbrukspolifiska.mofion tagit uppbehovet av ett stöd fill den alternativa odlingen, men vi har tyvärr inte fåttmed oss en majoritet av utskottets ledamöter bakom dessa krav. Del är fråga omett långsiktigt omläggningsstöd, ökad rådgivning och information, mer forskningoch utvecklingsarbete. Det gäller också resurser till KRAV, kontrollföreningenför alternalivodlade produkter. I takt med att efterfrågan på alternativt odlade produkterväxer, växer också behovet av kontroll. överskrider efterfrågan på dessaprodukter långt vida tillgången. Antalet alternalivodlare stiger nu mycketsnabbt. Runt om i landet görs många intressanta satsningar på det här området.I skall nu l.ex. levereras KRAV-godkänd mjölk. Det är också vår insikt om nödvändigheten av att stödjaden alternativa odlingen som gjort att vi ställt oss bakom regeringens beslut att ur statens delansvar för spannmålsöverskottet finansiera ett kortsiktigt stöd till alterna tiv odling. Vi gjorde det inte med lätt hjärta, därför att regeringen genomsitt sätt alt handlägga den här frågan i stället för att sfimulera alternativ odling skapar en spricka mellan det konvenfionella jordbruket och alternativodling en. Vi anser inle heller att stödet utformats så alt det fått en riktig 18 regionalpolitisk profil; somvanligt blir del mindregynnsamt för jordbruket i norr altutnyttja stödet än för jordbruket i söder. Trots dessa invändningar valde vi att garanteratillkomsten av ett stöd lill alternativ odling, därför att detta av motarbetande, innebär all den alternativa odlingen äntligen harsamhällets acceplans och i någon mån tillerkänns sin betydelse. Vi utgår från att regeringen lar lill sitt hjärta denkritik som riktas i betänkandet, där utskottet säger: "Utskottet kanansluta sig fill motionärernas synpunkter så till vida alt det borde haframstått som ett naturiigi led i beslutsprocessen om beslutet angående 1988års inedel hade föregåtts av ett samråd mellan regeringen och näringen." Vägen till ett ekologiskt jordbruk går naturligtvis inleenbart via alternativ odling. Vi har föreslagit ökade anslag tilllantbruksslyrelsen för åtgärder för att minska dels växtnäringsläckage, delsanvändningen av bekämpningsmedel. Utvecklingsarbetet när det gäller hanteringav stallgödsel och odling av fånggrödor bör också fortsättas, och även tilldella anslår vi ökade medel. Vi föreslår också ökade medel lill Sverigeslanlbruksuniversitel. Inom alla områden är del en livförsäkring och enframtidssatsning som alltid förräntar sig att satsa resurser på utbildning ochforskning. Att spara in på dessa områden är inle att hushålla, det är attföröda sitt kapital. Ett lands egentliga kapital är ju dess människor. Dessamänniskor måste få en gedigen utbildning. Särskilt vill vi framhålla vikten av forskning ochutvecklingsarbete när det gäller djurhållningen. Den nya djurskyddslagen ochdess så hett omdebatterade föreskrifter har rest många frågor. Vad äregentligen djurs naturliga beteende? Vilka skador och sjukdomar kan vi undvikagenom förändringar i djurhållningen? Vilka tillkommer med en förändraddjurhållning? Forskningen på detta område är utan tvivel eftersatt i en tidnär den borde ha stor omfattning. Den nya djurskyddslagen medför också ett ökat behov avrådgivning och information. Vi föreslår ökade resurser dels för utbildning ochrådgivning till djurhållarna, dels för utbildning av miljö- och hälsoskyddstjänstemänute i kommunerna. De kommer i hög grad att beröras av den nya lagen. I anslutning till frågan om djurhållning vill jag också taupp det förslag om ökade resurser till centrala djurförsöksnämnden i syfte attforska kring alternativ till djurförsök, som bl.a. vpk ställt sig bakom i enreservation. i vår kommer alt ta ställning till enproposition om ökad livsmedelskontroll. Vi i vpk har ansett alt dessaförändringar kommer att kräva ökade resurser för alt kunna genomföras. Vi föreslårdärför att medel anslås fill livsmedelsverket utöver vad regeringen föreslår.Vi anser alt det avgiftssystem som föreslås i propositionen omlivsmedelskontroll i sin nuvarande utformning inte går att ta ställning lill.Del är nödvändigt alt anslå ökade medel om man vill alt den förbättradelivsmedelskontrollen skall bli verklighet . Del vill vi i vpk. Och vihoppas att övriga partier ansluter sig till detta förslag. Därigenom blir detfullt möjligt att undvika de problem vi annars ställs inför om avgiftssystemetavslås. Det torde väl inte vara någon hemlighet för någon att vpkvill ta bort momsen på maten. Vi vill att det skall ske snabbt. Det är märkligtatt medan de höga livsmedelspriserna alllid tas fram som ett argument när detgäller att Jord- och skogsbruk, m.m. Jord- och skogsbruk, m.m. visa hurdyrt och prisokänsligi det svenska jordbruket är, så nämns aldrig matmomsensroll i det sammanhanget. Men det rör sig ju faktiskt om en skatt på över 20 %som vi här kan bestämma om, men som inle jordbruksnäringen råder över alls. En väg som gör del möjligt att redan nu sänka matprisernai avvaktan på en utredning om hur en momssänkning skall genomföras är att delsinte sänka mjölksubventionerna, dels lägga tillbaka tidigarelivsmedelssubvenfioner på vissa baslivsmedel. Vi har ett sådant förslag här . De areella näringarna, skogen och jordbruket och även fisketsom inte är areellt i ordets egentliga mening men ändå måste räknas hit, ärnäringar som för att vara långsiktigt uthålliga måste bedrivas i samklang mednaturliga kretslopp. Miljöstörningar slår obönhöriigl tillbaka på dessanäringar, både miljöstörningar som de själva ger upphov till ochmiljöstörningar som andra står för. ser vi tydliga tecken på detta när del gällerskogsnäringen, som är av så stor betydelse för vårt land. Skogsnäringen må ge upphov till miljöstörningar, men den är till sin grundläggande karaktärmiljövänlig, eftersom den byggger på ett naturens eget kretslopp. Det är därfören angelägen uppgift att göra skogen till bas också för en större del avenergiproduktionen än . Skogen kan och bör också vara råvara för en långrad produkter som tillverkas ur ändliga resurser. Plaster vinner insteg som användningsmaterial på allt flerområden. Men i ett långsiktigt perspektiv är det oerhört viktigt att hävdaskogen som råvara för många produkter. Detta förutsätter att skogsbruket bedrivs på ett sådantsätt alt miljöstörningar undviks. Den omfattande dikningen l.ex. ger upphovlill att näringsämnen och viktiga mineraler spolas ut i hav och vattendrag därde blir till problem. Det måste ställas större krav på skogsnäringen i syfteatt komma till rätta med den här sortens problem. I en reservation som vpk ochmiljöpartiet står bakom understryks detta. I de södra och sydvästra delarna av vårt land harmarkförsurningen nu gått så långt att skogsbruket hotas. Markförråden av vikfiganäringsämnen som kalcium och magnesium töms. Vid låga pH-värden förmår markeninte behålla dessa ämnen, utan släpper dem ifrån sig med vatlenavrinningen.Även giftiga ämnen såsom kvicksilver och andra tungmetaller släpps alltmer tillvattendragen, som därigenom snabbare påverkas av miljögifterna. Det är därför nu nödvändigt att ta till både kalkning ochviialiseringsgöds-ling, som inte skall förväxlas med kvävegödsling. Del ärviktigt att medel avsätts för detta ändamål! Del är dess värre ett problem somvi ännu bara sett en mycket liten början av och som kommer all växa tilloerhörd omfattning . Jag måste få kommentera del anförande som hölls avmoderaternas företrädare . Han uttryckte deras goda vilja och ambition närdet gäller skogskalkningen. Jag vill påslå att om man från naturvårdsverketsanslag, som redan är tilltaget i underkant och som behövs för de ändamål somdel är avsett för, vill överföra pengar till en annan viktig åtgärd är detinget som vittnar om ett seriöst engagemang och intresse för dessa frågor. Riksdagenskall nu åter ta ställning till det som litet slarvigt kommit att kallas för5;3-bidraget. En märklig situation uppstår då. Det finns en majoritet för alt avskaffadenna bidragsmöjlighet, men bakom denna skenbara majoritet döljer sig heltolika grundläggande ståndpunkter. För och äravskaffandet av 5:3-bidragel ett led i att avskaffa skogsvårdsavgifterna somhelhet och detta kan inte vpk biträda, även Om vi anser att del kan uppståorättvisor med del systemet. Dessa orättvisor måste givetvis undanröjas. Vi vill avskaffa 5:3-bidraget och låta pengarna på annatsätt komma skogsbruket till godo. Miljö- och energiministern har själv anförtatt det inte råder något tvivel om alt delta bidrag i landets södra delarkommit att användas på ett från naturvårdssynpunkt olämpligt sett. Hagmarkeroch glesa lövträdsbestånd som varit värdefulla har avverkats med hjälp av dettabidrag. Inför valet lovade samtliga partier att avskaffa deltabidrag. Varför gör de då inte det? Det är den tydligaste signalen till alla allnu är det slut. Sedan får man börja om på nytt och hitta en bidragsform, somkan ta till vara det som var bra med 5;3-bidraget, nämligen alt det numeraockså kan användas för naturvård och kulturvård och att det varit till stornytta i norra delen av landet och gjort det möjligt för skogsägare alt avverkalågprodukiiv skog och ersätta den med nyplantering. Fiskerinäringen har drabbats hårt. Haven har förorenatsunder av utsläpp från industrier och av sjöfart.