prot · GC09126 · 1988-12-31 00:00:00 — Det skulle vara möjligt att få mycket bättre bud om man utbjudit bankentill försäljning till alla banker, och det hade varit konkurrensneutralt. 146 PER (): Jag instämmer helt med sistaanförande. Dessutom har vi haft ganska dåliga erfarenheter av hur värderingarhar landat vid tidigare tillfällen. De har inte alltid visat sig vara desammasom marknadens värdering. 147 (): Jag kan konstatera att på något satt talat om för mig hur de investeringar som jag menar ärangelägna skall kunna komma fill stånd, och varför inte Investeringsbankenskulle kunna vara ett redskap för just den typen av investeringar som inte påden allmänna marknaden är prioriterade. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. Kammaren övergick till att fatta beslut i de förevarandeärendena. Mom. 1(allmänna riktlinjer för pris- och konkurrenspolitiken) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 1 avHädar m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 2 (konkurrenspolifiken och den offentligaverksamheten) Utskottets hemställan bifölls med 174 röster mot 121 förreservation 2 av m.fl. Mor?!. 3 (översyn av konkurrenslagstiftningen) Utskottets hemställan - som ställdes mot dels reservation3 av Per m.fl., dels reservation 4 av och med acklamation. Mom. 4 (främjande avdecentraliserad produktion) Först biträddes reservafion 5 av ochGudrun med 49 8 protokoll 1988/89:126 Prot.1988/89:126 röster mot 34 för reservation 6 av och . ledamöteravstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 227 röster mot58 för reservation 5 av och . 16 ledamöter avstodfrån att rösta. Mom. 5 (konkurrenslagstiftningen och kooperationen) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 7 avHädar m.fl. - bifölls med acklamafion. Först biträddes reservafion 1 av Per m.fl. med128 röster mot 17 för reservation 2 av . 149 ledamöter avstod frånatt rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 160 röster mot124 för reservation 1 av Per m.fl. 17 ledamöter avstod från attrösta. 9 § Beträffande det på föredragningslistan återståendeärendet, näringsutskottets betänkande 1988/89:NU34, beslöt kammaren på förslagav andre vice talmannen medge att det skulle företas fill avgörande vidmorgondagens arbetsplenum. vice talmannen meddelade att denna votering skulleäga rum efter behandlingen av jordbruksutskottets betänkande 1988/89:JoU21 omjordbruksprisreglering m.m. Tredje vice talmannen övertog ledningen av kammarensförhandlingar. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande /89:NU34 Statliga företag. 148PER (): och framför alltunder var det populärt att driva vad man kallade en aktivnäringspolitik med ett statUgt företagande. Erfarenheterna från den politikenhar inte varit särskilt positiva. har det skett en betydandepartipolitisering av många av de statliga företagens verksamhet. Man hartenderat att ha en särskild moral och ett särskilt ansvar inom de statligaföretagen när det gäller hur man skall bete sig och agera i olika situationer. Skiljelinjen mellan rollen som statlig ramgivare ochrollen som företagare har blivit otydlig. har blotta misstankengjort det tvivelaktigt när staten har satt upp ramarna men samfidigt varit enav medaktörerna på marknaden. har man i med stor majoritetfastslagit att statliga företag skall bedriva sin verksamhet på samma villkorsom motsvarande privata företag. Samma slutsatser har man dragit i en lång rad parlamentrunt om i , i länder med betydande statliga företagssektorer. Därhar man dock dragit ytterligare en slutsats, nämligen att det faktum att manhar statliga företag som drivs på samma villkor som motsvarande privata företaginte utgör något skäl till att de behöver förbli i statlig ägo. Vi har därförkunnat se hur man i land efter land har genomfört omfattande privatiseringar.Det har skett i , , , och Italien.Man har även genomfört nya omfattande privatiseringar i , som redan är ihög grad privatiserat. Vi har i ett stort antal kammardebatter om privatiseringav statliga företag stäUt den fråga som man har ställt i andra länder: Varförskall stadiga företag, som skall driva sin verksamhet på exakt samma villkorsom motsvarande privata företag, behöva vara kvar i statlig regi när skattebetalarnaspengar behövs på så oerhört många andra områden? Därför tar vi naturligtvis med extra stort intresse del aven ny expertrapport publicerad i departementsserien så sent som i går.Underrubriken drar man slutsatser som är väldigt lika dem som vi tre borgerliga partier harförfäktat . Man skriver bl.a. att slutsatsen blir att destatsföretag som har lönsamhet som övergripande mål bör kunna säljas ut i sinhelhet. Man skriver vidare att det inte råder någon oenighet mellan de olikablocken i svensk polifik om de allmänna samhällsmålen, utan skillnadernauppkommer när det gäller synen på ägandet. Det hävdas att man borde främjanäringslivets effektivitet och förnyelseförmåga. Det skulle man kunna göragenom att staten i stället för att vara passiv ägare försöker finna nya privataägare till de statliga företag som bedrivs under konkurrens. Den typ av programförklaringar som den härexpertutredningen i departementsserien - gjord av en f.d. utredningschef påMetallindustriarbetareförbundet - har avgivit överensstämmer i mycket storutsträckning med vad vi tre borgerliga partier har hävdat till årets riksdag ien trepartimotion om privatisering av statliga företag. Vi skulle dock kunna lägga till några argument, som vitycker är centrala när det gäller privatiseringen av de statliga företagen.Försäljning av statliga företag har inte bara med förnyelseförmåga ocheffektivitet i näringslivet att göra. Vi ser, precis som man gör i alla andraländer i , en betydande möjlighet till att skapa en reellägandespridning genom att låta hela svenska folket få vara med och köpa in sigi de statliga företagen. Så har man gjort i många länder i . I flerafall har man gjort det i strid med socialdemokrafiska parfier. I vissa fall hardet i stället varit socialdemokratiska partier som har förfäktat dessa idéer.1 nästan alla fall har man dock när privatiseringarna väl har varit genomfördainstämt i dem i efterhand. Förutom ägandespridningen tycker vi atteffektivitetsskälen - som utredaren framför allt har hängt upp sitt resonemangpå - är starka. Vi tycker att det är bra att företag har kompetenta ägare, somkan tillföra företagen någonting och utgöra en motvikt mot aktiva och mångagånger skickliga företagsledningar. Det är inte bara företagsledningen somskall styra ett företag. Vi tror att det behövs aktiva ägare liksom aktiva ochkunniga styrelser. När man säger att statliga företag skall bedrivas på sammavillkor som motsvarande privata, tror vi 'att man också måste se till att de'får den kunnighet. 1988/89:126: kompetensoch tillgång till den fria riskkapitalmarknaden som många av de statligaföretagen står utan. Ett mycket starkt skäl till privatisering tror vi vidareär att man skall kunna ta till vara det kapital som staten har bundit i den statligaföretagssektorn genom investeringar eller i nytt företagande.Om man återfår kapitalet till statskassan har man möjlighet att amorterastatsskulden och att försöka sätta ett tryck nedåt på räntor och därmed påinflationen. Därmed får man även möjligheter att stärka den svenskakonkurrenskraften. när man vill försöka kyla av den svenskaekonomin och dra in köpkraft finns det all anledning att försälja statligaföretag odh på så vis ta in pengar till statskassan. Det vore en åtgärd somäven skulle gynna effektiviteten och ägandespridningen. Den skulle även skapamera ordning och reda i näringspolitiken, eftersom spelreglerna skulle bliklarare i och med att staten inte skulle uppträda både som aktör och ramgivareför hur näringspolitiken och företagandet skall fungera här i landet. Socialdemokraterna har gjort några mindreförsök till privatiseringar. Man har sålt ut minoritetsposter på börsen i ettantal statliga företag: Vi tycker dock att man har tillämpat fel metoder vidflera tillfällen. I fallet använde man graderad rösträtt. Staten kanpå det sättet, i enlighet med vad vissa socialdemokrafiska ekonomer säger,behålla ett starkt inflytande oavsett hur stort ägandet är. Det tycker vi ärfel princip. Skall man sälja, skall man sälja i så många delar till så mångaenskilda personer som det är möjligt. I fall var det huvudsakligenstora ägare och institutioner som fick köpa i stället för de många småmänniskorna. Vi noterar att PKbanken är unik inte blott genom att denhar en så stoi ägare som staten utan också genom att den har en bolagsordningsom ger de stora ägarna ett otroligt stort inflytande i banken. Inte i någonannan bank i saknas någon form av begränsning av rösträtten påbolagsstämman. Konstruktionerna är många och olika, men de är ganska omfattandeoch innebär att de största ägarna ofta inte får rösta på bolagsstämman för merän . 1 den statligt dominerade PKbanken får både staten rösta fullt ut för sina aktier. Det tycker vi är principielltfelaktigt. Det skapar fortsatt ägande- och maktkoncentration. Den trepartimotion från moderatasamlingspartiet, och som detta betänkande i huvudsakgrundar sig på har tillkommit efter av stor enighet i utskottetmellan de tre borgerliga partierna i synen på det statliga företagandet. I reservation 1 har vi radat upp de huvudsakliga skälenför det statliga företagandet. Vi preciserar där vad vi tror är en rimlig taktför försäljningen av statliga företag, att man säljer statliga företag föråtminstone 15 miljarder . Vi går även in på principerna för försäljningen avstatliga företag i reservation nr 2. Där konstaterar vi att ägandespridning isamband med försäljningen är något för oss centralt. Vi pekar också på attvarje enskilt företag är ett fall i sig i och med att många av företagen harstora olikheter och mycket speciella förhållanden. Av den orsaken finns detanledning att särbehandla varje företag, för att finna de bästa metoderna föratt ta till vara företagets intressen. Reservafion 4 gäller försäljning av dotterbolag tillCelsius Industrier. Vi har kanske inte sett detta företag som det lättasteföretaget att sälja . Vi har dock principiellt inget emotförsäljningar av dotterbolag till . Vi tror att det ärpositivt och att det även skulle minska statens kapitalbindning. Men vi inseratt det kan behövas fortsatta struktureringsåtgärder för att det över huvudtaget skall vara möjligt att sälja en del av dotterbolagen. Synen på affärsverkens verksamhet utvecklar vi i reservationnr 6. Där konstaterar vi att den konkurrensutsatta delen av affärsverkensverksamhet bör ske i aktiebolagsform och bli föremål för privatisering, om deninte redan finns i aktiebolagsform. Vi menar att det är fel att blanda ihopmyndighetsutövning, i vissa fall monopol, med olika former av affärsdrivandeverksamhet. Man riskerar alltid i sådana fall att blanda ihop prissättning ochvilken del av verksamheten som ger vinst och vilken del som ger förlust. Detvore klarare och riktigare att få en uppdelning. De konkurrensutsatta delarnakan, som sagt, med fördel överföras i enskild ägo. 1 reservation 8 preciserar vi oss något med anledning avett antal enskilda motioner när det gäller domänverket. Vi menar att storadelar av domänverkets skogar och jordbruk bör kunna erbjudas brukarna ellertillföras angränsande jordbruk, så att man kan skapa en bättre regionalsysselsättning och få en bättre skötsel av verksamheten. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill reservationerna 1, 2, 4, 6 och 8. 149HÄDAR (): Detta betänkande handlar om det starkasamhället. Vi reservanter företräder dem som i detta sammanhang vill arbeta förett allt starkare samhälle. Detta skall åstadkommas genom att man fördelaruppgifter mellan staten och näringslivet. Vi förordar en linje som innebär attdet som kan skötas bäst av enskilda också skall skötas av dessa. Det innebär enligtvår uppfattning att stora delar av den statliga verksamheten bör säljas ut isyfte att stärka det svenska samhället, göra det mer konkurrenskraftigt och merlämpat att ta upp konkurrensen med omvärlden. Vi noterar att det inom den svenska socialdemokratin finnsen växande förståelse för att den väg vi förespråkar är den riktiga. Ettuttryck för detta är att det i den utredning som Per talade om,som har gjorts av , tidigare utredningschef påMetallindustriarbetareförbundet, föreslås att betydande delar av den statligaaffärssektorn skall säljas ut. I går presenterades också en undersökning av hurfackliga tjänstemän, säkert från olika partier, såg på frågan om privatisering.Den visade också att en betydande majoritet av dem som företräder facket tyckteatt det var riktigt att stat och kommun inte drev verksamhet som enskildapersoner, näringslivet gemenligen kallat, skulle kunna sköta bättre. I det betänkande vi behandlar finns inte mycket idet som framförs av den socialdemokratiska majoriteten i utskottet somåterspeglar den önskan att stärka samhället som vi har från den borgerligasidan. Det beklagar vi. Vi tycker att det skulle vara bra att göra somreservanterna föreslår, också ur den synpunkten att man därigenom skulle skapaett rättvisare samhälle. Prot.1988/89:126 Staten skulle alltså koncentrera sig på sin uppgift, attövervaka och se till att 1 juni1989 det näringslivet sköter sköts pårätt sätt, dvs. enligt lagar och förordningar. ', Z Staten skulle även se till attföretagen fick verka på lika villkor. ' vara så att vissa företag har särskilda relationer till statsmakterna,genom att de harstaten som ägare. Förutsättningen för att staten skall kunna göra en korrektoch konkurrensneutral bedömning är förvisso att staten själv inte är ägare.Staten skall svara för den mycket viktiga uppgiften att stifta lagar och kontrolleraatt de åtlyds av de berörda företagen. Företagen skall vara ägda på ettUkartat sätt, och inget av dem skall stå i särskild närhet till staten genom Jag är övertygad om att vi så småningomkommer att gemensamt gå åt det håll som reservanternas yrkande leder.Socialdemokratin i kammaren kommer att förstå vad en majoritet av svenskafolket önskar och ta den väg som vi reservanter här har förordat. Jag yrkar bifall till de reservationer som stöds avfolkpartiet, och , med undantag för en reservation somfrån den borgerliga sidan stöds av enbart . 150 (): De frågor som tas upp i denna debatt ärfrågor som har diskuterats vid många tidigare tillfällen här i kammaren, bl.a.våren 1988. Det skulle vara ganska frestande för mig att nöja mig med atthänvisa till fidigare anförande, nr 59 i protokoll 126 från den 25 maj 1988.Men jag skall ändå avstå från detta och i stället utnyttja tillfället till altutveckla några synpunkter på detta område. Ett spritt enskilt ägande och en fri konkurrens ärgmndbulten i en vital ekonomi. Där privat decentraliserat ägande ochföretagande finns, där finns också den bästa grunden för ett ökat välstånd. Utan tvivel har samhället två viktiga uppgifter. Den enauppgiften, vilken väl är den främsta, är att ange ramarna och förutsättningarnaför bedrivande av industriell verksamhet. Den andra kan vara att bedrivaverksamhet i egen regi inom områden där det finns ett stort samhälleligtintresse. Staten kan också driva företag genom eget ägande för attuppnå övergripande mål. Om man studerar den fiora av företag som finns på det statliga området finner man att det finns ca 165 statligaföretagsgrupper, som i sin tur äger större eller mindre delar i ytterligare ca 900 olika bolag. Företagen inom den statliga företagssektorn varierar avsevärt när det gäller storlek, och de representerar en mängd olika verksamheter från stål och skog till restaurangrörelse och tillverkning av nyponsoppa, m.m. Det finns affärsverk, kreditinstitut, industriföretag och bolag som har ålagts speciella uppgifter. Exempel på verksamhet med sådana speciella uppgifter, vilken jag inte ifrågasätter, är Systembolaget och . Det finns ett samhällsintresse av att dessa ägs av staten. Men varför skall staten ägna sigåt restaurangrörelse? Varför skall staten driva hamburgerbarer? Varför skall staten tillverka nyponsoppa? Jag skulle gärna vilja ha svar på dessa frågor av . Vilka motiv finns det till att staten skall stå som ägare av sådana företagsgrupper? 106 Självfallet skall det finnasstatliga företag, det är inte detta jag ifrågasätter. skall i första hand verka inom sådana områden där staten harett särskilt ansvar och där staten är väsentligt mycket bättre på att bedrivaföretagsamhet än enskilda och kooperativa företag. Staten har ett ansvar för att upprätthålla likvärdigservice över hela landet. Det gäller t.ex. telenätet, järnvägsnätet,flygplatser och post. Sådana funktioner skall kvarstå i statens ägo. Men detfinns många andra statliga verksamheter som med fördel kan försäljas. I vissa situationer kan det vara nödvändigt att säga attendast staten kan mobilisera resurser för att lösa särskildaomstruktureringsproblem eller genomföra omfattande utvecklingsprogram. Det kanockså finnas beredskapsskäl och regionala skäl till att det är nödvändigt medstatlig företagsamhet. En sak är emellertid viktig, nämligen att statligt ägandeinte får bli ett självändamål. En försäljning av statliga företag eller delarav statliga företag behöver ju inte innebära att statens tillgångar minskar,eftersom intäkterna från en försäljning av statlig verksamhet kan användas tilloffensiva investeringar i infrastruktur, i järnvägar, i tele, i kommunikationereller till skuldsanering. I rapporten från - "Vad skastaten äga?" - som tidigare talare har åberopat finns det en hel delmycket intressanta ställningstaganden och förslag. Det är en rapport som jag ärövertygad om kommer att resultera i förslag från regeringen i ett eller annatavseende. På s. 91 irapporten skriver : "Flera av de gamla statsföretagen fyller inte längrenågot polifiskt ändamål. Därför kan de säljas. I stället skulle staten kunnautveckla ny företagsamhet på andra områden och stärka de befintliga företag somär kvar i statens ägo." Dessa meningar överensstämmer väl med reservationerna frånfolkpartiet, och . De överensstämmer också med dentrepartimotion som bildar underlag för detta betänkande. Jag villockså citera vad som står på s. 87 i rapporten: "Kvarstår staten som ägare bör det vara iminoritetsposition. Då kan staten lättare hävda politiskt bestämda mål avindustri- och sysselsättnings-politisk karaktär och behöver inte ta på sigrollen som företagsledare." Jag hoppas att och andra socialdemokraternoggrant läser denna rapport, eftersom det kan vara en bra förberedelse förkommande debatter som vi kommer att ha i detta ämne. Jag är nämligen övertygadom, vilket antydde, att dessa förslag kommer att återkomma fillriksdagen från socialdemokraterna, åtminstone så länge socialdemokraterna framtill 1991 sitter i regeringsställning. Jag vill erinra om vad som sades valrörelse. Dåriktade , socialdemokraterna en enorm kritik mot , ochmoderaternas förslag om utförsäljning av olika statliga företag. Det som dåvar fel återfinns tryckt i en rapport från . Hur kännsdet, ? våras när vi diskuterade den statligaföretagssektorn yttrade följande: "Attutförsälja de vinstgivande statliga företagen förefaller rent befängt." Jag undrar om de personer på som stårbakom denna rapport hälsade detta uttalande och påstående från mednågon större tillfredsställelse. Jag tror att m.fl.socialdemokrater kommer att få anledning att reviderasina uttalanden från tidigare debatter. Det som kallades befängt finns med i en rapport från , som är högsta visdom i storadelar av de socialdemokratiska leden. Det finns motiv för staten att sälja ut verksamhet. SomPer och har påpekat är det vår bedömning att det underden kommande treårsperioden bör genomföras en försäljning av statlig verksamhettill ett värde i storleksordningen , varav minst 4 miljarderkronor under nästkommande år. Detta skulle innebära att man får en minskadbelastning på statsbudgeten genom att räntekostnaderna minskar och genom kan få en minskad belastning i storleksordningen 400 milj. kr. för ett heltår. I den rapport som jag har hänvisat till handlar det omhelt andra siffror när det gäller företag som kan säljas ut. Det talas om 40miljarder kronor. De förslag som vi har lagt fram och de värderingar som vi hargjort är mycket begränsade i förhållande till de tankegångar som finns påfinansdepartementet enligt den här rapporten. När det gäller försäljning av statlig företagsamhetställer vi vissa krav, och det är nödvändigt att ha riktlinjer förförsäljningen. För det första måste målet vara att åstadkomma storägarspridning. Decentralisering måste väljas före centralisering, och det fårinte heller ske någon diskriminering av småsparare till förmån för störrekapitalplacerare. För det andra är det viktigt att aktier i statliga företagsäljs i så små poster som möjligt för att småsparare skall gynnas. Om för storaaktieposter säljs kommer de små akfiespararna att diskrimineras. För det tredje måste de anställda få möjlighet att blidelägare i företagen. Därigenom får de också ett ökat medinflytande. Dettamarkeras genom ett spritt ägande. För det fjärde är det viktigt att den s.k. allmänheten fårtillfälle att, efter klart fastställda principer, teckna aktier i statligaföretag. Och målet måste vara att åstadkomma största möjliga ägarspridning ochatt prioritera småsparare. För det femte är det viktigt, när kapitalmarknadensordinarie aktörer vill komma in i detta sammanhang, att välja sådana aktöreroch institutioner som ägs av många - aktiefonder och pensionsstiftelser istället för löntagarfonder. Detta har också till syfte att motverka ettkoncentrerat ägande. Jag vill fråga om han ställer sig bakom defem principer som jag har angett. Det finns också skäl att hänvisa till deinternationella erfarenheter som finns då det gäller försäljning av statligaföretag. Det har i andra länder visat sig att det går att åstadkomma enförmögenhetsuppbyggnad i hushållssparandet. Det går att stimulerahushållssparandet genom försäljning av statliga företag. Det vore önskvärt äveni det här landet, eftersom vi har ett mycket negativt sparande. Med detta ber jag att få yrka bifall till de reservationer som Jag gör det i förvissning om att de reservafionema efternågot år kommer att omfattas av dem som utgör utskottsmajoriteten i dethär betänkandet. 151 (vpk): Jag vill först yrka bifall till de trereservationer som vpk har ensamma eller tillsammans med andra partier och somär fogade till detta betänkande. Jag skall ägna detta anförande åt den mera principiellaoch ideella frågan angående statligt ägande av företag. Framför allt gäller detde stadiga företagen i , där de statliga företagen dominerar på ett ijämförelse med andra län mycket starkt sätt. När man en gång beslutat sig för att bryta malm i Kirunavar det i första hand ett utländskt bolag som påbörjade denna verksamhet. Sedankom trafikaktiebolaget med i bilden. Så småningomfattades det ett beslut i om ett helägande av , ochtrafikaktiebolaget löstes ut, När anlades var det på basis av ettstort behov av stål . Det var alltså en strategiskinvestering i ett läge då man trodde att det fanns en säker och bra marknad.Det ansågs vara ett förädlingskomplement till den egna gruvdriften. Efter kriget förelåg det en underinvestering, dvs. ettunderskott på skogsindustrikapacitet i det här landet inom massaindustrinjämfört med de virkestillgångar som fanns. Detta fick bönder att investera inya skogsindustrier, och det fick staten att investera i nya skogsindustrier.Det kom också andra investeringsbeslut av liknande art. Mot bakgrund av attstaten är en jättestor skogsägare i och en mycket stor skogsägare iVästerbotten kom investeringsbeslutet för . Det var ett behov avatt förädla den skog som staten själv disponerar över som ledde fram till dedåtida besluten. Om man fittar på utvecklingen i och denutveckling som nödvändiggjorde det första Norrbottenspaketet, förstår man attmed en annan ägarkonstellation av de statliga företagen skulle det ha kunnat varaförödande för folk och möjligheterna att fortsätta att försörja sigi . Det hade kunnat bli så om inte omfattande ägartillskott hadegenomförts, omfattande omstruktureringar och omfattande insatser.