prot · GC0911 · 1988-12-31 00:00:00 — Dettaför att vallöften skall hållas, men också för aft det är ett viktigt led i enlångsikfig skattereform och för aff undvika aff skaffefrycket stiger igen 1989. Likväl är det uppenbart aff en för samhällsekonominriskabel situation kan uppstå om köpkraften sfiger för mycket till följd av afflönerna sfiger snabbt som skatterna sänks. En sådan utveckling kannog inte accepteras. Den skulle riskera aft kraftigt försämra vår utrikeshandeloch vårt sparande. Skulle det inträffa måste en omläggning av polifiken i åtstramanderiktning ske senare . Regeringen avser att ta sitt ansvar förinflationsbekämpningen genom aff introducera fler åtgärder för atf få fillstånd en bättre fungerande ekonomi med effektivare marknader och bättrefillgång på kapital och arbetskraft. Det är den typen av åtgärder, tillsammansmed en stram budgetpolitik, som kommer atf karakterisera den ekonomiskapolifiken . Vi kommer aft vidta en rad åtgärder i dettasyfte. För det första: En stor skattereform bör beslutas underdenna mandatperiod. Det är nu mer nödvändigt än någonsin aft grundligtreformera värt skattesystem. Det räcker, mot bakgrund av vad jag fidigare harsagt, inte med några halvmesyrer. Det måste bli mer lönande än atf arbetaoch spara, och mindre lönande aff låna fill konsumfion och ägna sig ätskatteplanering. Det låter måhända som tulipanaros, men det finns godamöjligheter att nå dithän. Om skattesatserna på arbete sänks rejält, samfidigtsom de avdragsmöjligheter begränsas som framför allt utnyttjas av dem som harde högsta inkomsterna, så har vi nått en bit på väg. Om vi dessutom görkapitalbeskattningen mer enheflig och effekfiv, så beskär vi utrymmet förskatteplanering ordentligt. Därmed blir också skattesystemet mer överskådligtoch rättvist. Det sistnämnda är oerhört väsentligt, I den diskussion somhar förevarit efter valet, har det från vissa håll påståtts aft en skattereformär orättvis därför atf den ökar inkomstklyftorna. Men det behöver vi alls ickeåstadkomma. Vi har en lång tids erfarenheter av en starktprogressiv inkomstbeskattning, med nominellt höga marginalskatter, och dessaerfarenheter är infe goda. De höga marginalskatterna ger infe den rättvisa ochjämlikhet som ursprungligen eftersträvades. Tvärtom har de bidragit till ettkrångligt och kompUcerafskaftesystem med mänga undantag och avdragsmöjlighefer, som har tvingats framjust av de höga marginalskatterna. Detta skapar myriader av kryphål ochmöjligheter till skatteplanering, som kan utnyttjas framför allt av dem med dehögsta inkomsterna och de smartaste skafferädgi-varna, Nollfaxering är något vialla känner fill - samfidigt som vi vet att det ofta kan vara svårt för enfamilj med normala inkomster att förbättra sin standard efter skatt medvanligt, hederiigt arbete. Denhär situationen är enligt vår mening infe hållbar. Det är den som är orättvis -inte aff försöka skapa ett robust och enkelt skattesystem, som innebär att detlönar sig också för vanliga medborgare aff öka sina arbetsinkomster och aftspara, medan nollfaxering och skafteplanering försvåras. Detär också därför det är viktigt aff komplettera sänkningar av marginalskatternamed en skärpt och likformig beskattning av kapital, där målet är att arbete ochkapital skall beskattas lika. Det är den helheten som skall bedömas när vitalar om fördelningspolifik i skaffesammanhang. Det är den helheten som börkunna ge oss både en rättvisare fördelning och ett värdefullt bidrag i vårsträvan att skapa en mer effekfiv ekonomi med lägre pris- ochkostnadsstegringar. Fördet andra: Vi måste försöka bryta upp flaskhalsar och skapa bättre tillgång päknappa resurser, både när det gäller arbetskraft och kapital. råder detbrist pä arbetskraft i åtskilliga branscher och regioner. Här finns fleraåtgärder som bör övervägas. Jagtycker t,ex. aft den diskussion som Landsorganisafionen tagit upp ompensionärernas villkor förtjänar allvarlig eftertanke. Åtskilliga vitala, äldremänniskor kanske skulle vilja fortsätta att arbeta . Härspelar beskattningen återigen en viktig roll, men också flexibiliteten ipensionsreglerna. Det finns också andra viktiga uppgifter - utbildning,rörlighefsstimulerande åtgärder inom arbetsmarknadspolitiken, insatser för atffä flykfingar och invandrare i arbete snabbare. Åtgärder av det slaget skullelätta trycket på arbetsmarknaden, skapa mer tillväxt och faktiskt också ökadvälfärd för mänga människor. Fördet tredje: Kapitalets rörlighet bör kunna ökas genom en reform avföretagsbeskattningen. låses ofta kapital in i företagen, genom attskattesystemet ger extra favörer åt stora, kapifalfunga och historiskt vinstrika företag. Men framtid ligger i hög grad i händerna på de småföretagen, i både industrin och tjänstesektorn. Ett mer neutralt skattesystemskulle sannolikt sfimulera till ökad tillväxt och bättre rörlighet och användningav det kapital som finns i landet. Fördet fjärde: På en rad områden råder dålig konkurrens, som driver upp priser ochkostnader. Avregleringar oeh insatser för aff öka konkurrensen bör kunna pressakostnaderna och gynna konsumenterna. Här har också det nya pris- ochkonkurrensverket alla möjligheter atf visa vad det går för. Jag välkomnar varmtden ökade aktivitet när det gäller aff intensifiera konkurrensen som vi nu kanse därifrån. Fördet femte: Också i den offenfliga sektorn finns utrymme för insatser som ökareffektiviteten och pressar kostnaderna. organisafioner kan decentraliseras och de anställdas egetansvar ökas. Konkurrensen kan öka mellan olika lösningar och alternativ äveninom den offenfliga sektorn. Genom atf förbättra sambandet mellan de offentligtanställdas prestationer och deras arbetsvillkor kan servicen förbättras ochkostnaderna sänkas. För det sjätte: Regionalpolitiken måste spela en störreroll för att svalka av den överhettade ekonomin framför allt istorstadsområdena och i stället stimulera tillväxten i övriga landet. Detgäller i synnerhet byggsektorn, som är kraftigt inflationsdrivande framför allti storstadsområdena. Förutsättningarna för fillväxt måste förbättras i andraområden, bl.a. genom jämnare fördelning av högre utbildning och genom mervarierade arbetsmarknader. Det gäller också atf fortsätta den omfattandesatsningen pä investeringar i kommunikationer och infrastruktur, som bl.a.yttrar sig i moderniseringen och digitaliseringen av värt telenät, något som såsmåningom skall göra det möjligt att använda modern datateknik i alla delar avlandet. För det sjunde: Sparandet måste ökas. är sparandet iSverige för lågt, vilket yttrar sig i ett underskott i våra utrikesaffärer.Nytt sparande mäste till, både i den offentliga sektorn och i den privatasektorn. Hushällens sparande är negativt, dvs. hushällen konsumerar merän de tjänar, och de lånar fill mellanskillnaden. Det är en situafion som pålängre sikt inte är hållbar. Hushållssparändet mäste ökas igen, och det ärockså ett av de viktigaste syftena med den kommande skattereformen. När det gäller sparandet i den offenfliga sektorn harsituationen förbättrats . Vi har efter 1970-talets kriseråterskapat ett överskott i den offentliga sektorns finanser. Det är bra. Ettsådant överskott behövs för aft man skall klara sparandet och trygga välfärden.Därför är det också med viss oro vi nu ser hur kostnaderna snabbt stiger isocialförsäkringssystemen. Det är nödvändigt atf vi bringar dessakostnadsstegringar under kontroll. Det är nödvändigt infe bara för aft klarasparandet och bytesbalansen utan också för aft värna tryggheten i devälfärdsåtaganden som samhället har gjort. För det åttonde: Sist men inte minst måste vi se till atfSverige med all kraft går in i arbetet för ekonomiskt samarbete och integrationi . Jag fick i defta sammanhang tvä ganska olika budskap fränmoderata samlingsparfiet och . krävde i debatten medIngvar att regeringen följer riksdagsbeslutet, dvs. aff frågan ommedlemskap i skjuts pä framfiden medan det nuvarande integrationsarbefetpågår. Ett slags fredspakt skulle slutas i denna fråga så att nationen framstårsom enig i målet och medlen för det arbete som vi nu bedriver når det gälleratt uppnå en samarbetslösning med den Europeiska gemenskapen. att statsministern skulle huta åt kabinettssekreteraresom har haft fräckheten aft uttrycka tvivel på att medlemskap i ochneutralitet är förenliga fing. Ändå känner sig helt oförhindradatf i samma talarstol och i samma debatt propagera för medlemskap i aft borde ta itu med och se till att han hållersig till de spelregler som har fastställt. Per Gahrfon är en något annan figur i detta skådespel. Jaghar lyssnat till två retoriska övningar från miljöpartiefs företrädare ,och jag känner mig tvingad aff något betygsätta Per Gahrfon. Jag tycker atfhans beskrivning av roll i världen är delvis grotesk, delvis barapopulistisk. Jag har varit med ganska länge i internationellt ekonomiskt samarbeteoch i handelspolitiskt samarbete. Och om jag har lärt mig något av detta så ärdet att är oerhört beroende av vad som sker utanför värt lands gränsernär det gäller ekonomi, konjunkturer och handel. Och allt fal om aft vi skulleha en obegränsad suveränitet som gjorde aff vi utan hänsyn fill vår omvärldkunde göra vad vi ville faller som vissna höstlöv fill marken så fort man baratittar ut och ser fillbaka på den ekonomiska historien i vårt land under desenaste 20-30 åren. Man frågar sig: Vad är det miljöparfiet egentligen vill?Per Gahrfon pekar på en rad problem när det gäller integrationen i . Jaghåller med honom om att det finns en rad problem. Men problemet är icke atf viskulle kunna välja fullständig suveränitet. Han säger atf jag skulle ha rättatf bestämma om det är full sysselsättning eller inte i . Den rätten harnågon finansminister i aldrig haft. Det har varit en ständig kamp föraff se fill aff vär exportindustri fungerar, aft vi kan sälja pä världsmarknadenoch att vi kan hälla sysselsättningen uppe genom att vara effektiva och hållanere kostnaderna. Om jag på ett riktigt sätt tolkar Per ochmiljöpartiet, som jag antar att han sprakar för, sä menar han aff vi över huvudtaget inte skall delfa i den integrationsprocess som har inletts i Europa.Jag kan inte säga vad det betyder för förhällande fill resten avvärlden, men låt oss koncentrera oss pä vad det betyder för värt förhållandetill . Om meningen är atf vi skall undvika varje slag av anpassningkan jag bara dra en slutsats, som jag vill formulera i en fråga till PerGahrfon. Är det miljöparfiets mening att vi skall säga upp frihandelsavtaletmed EG? Det är nämligen detta frihandelsavtals framtid det nu handlar om och omdet skall kunna fortsätta att fungera i ett nytt läge. För aft det skall kunnafortsätta aft fungera måste vi på ett antal områden nå både anpassning ochsamarbete med EG. Om vi säger nej till detta bör vi i konsekvensens namn sägaupp frihandelsavtalet och återgå till de tullar och skyddsanordningar som fannstidigare. Om detta är mening - ni visar ju infe något alternativnär det gäller västeuropeiskt samarbete - tala då rakt ut om den saken. PerGahrton har i olika sammanhang berömt sig av aft vara nästan den ende i svenskpolifik som står för sanning och rätt. Ge ett exempel pä hur det förhåller sigmed det i denna fråga! Detta, fru falman, är vårt program för en mer effekfivekonomi, som skall öka möjligheterna atf behälla den fulla sysselsättningen ochsamtidigt pressa tillbaka pris- och kostnadsstegringen. Vi har satt i gång arbetet med detta program, och deförsta konkreta förslagen kommer vi att lägga fram . harvi dragit i gång det ordinarie budgetarbetet. Det måste bli en stram budget medtanke på vad jag har sagt och infe minst med tanke på utvecklingen närdet gäller socialförsäkringssektorn. Jag ser inget behov av att läggafram något särskilt s.k. ätsframningspaket . Men jag vill deklarera atf vi,om lönestegringarna skenar i väg nästa är och om bytesbalansen fortsätter aftförsämras, måste vara beredda atf strama upp finanspolitiken ytterligare ettsnäpp. Det är alltså definitivt ingen lättuppgift vi har framför oss, det har det aldrig varit, och utmaningarna ärmånga. Men vi har kommit sä långt under den gångna mandatperioden att vi är uteur den akuta krisen, och den svenska ekonomin sfär starkare än aftmöta de svåraste hindren åren framöver. Under den kommande mandatperioden äruppgiften aft göra svensk ekonomi mer effekfiv och bättre fungerande, sä aft vikan lägga grunden till en ny epok av tillväxt, full sysselsättning och ökadvälfärd för hela befolkningen. Under detta anförande överfog andrevice falmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Jag får meddela aft anslag nu harsatts upp om aft defta sammanträde skall fortsäfta efter . 26LARS () replik: inledde med aff säga aff jagsvartmålar och aff han har hört samma klagolåt förut. Jag ägnade mig mest ät EGoch energipolitik den här gängen. I den mån jag berörde de ekonomiskautsikterna återgav jag bedömningar från finansministerns eget specialist insfifufkonjunkturinstitutet. Efter aff ha hört kan jag referera honomockså: Ingen dans pä rosor, uppgifterna är svära och utmaningarna är många. Det sägs nu aft ekonomi är överhettad. Är det dåinfe konsfigt att tillväxten inte väntas bli större än ? Inominella termer kan produktionsökningen i jämföras med vad som sker iandra länder, men av denna blir det mindre real tillväxt, mer inflation. Jag tycker aft detta visar aff problemen främst finns påekonomins utbudssida i form av stora skatfekilar och hårda regleringar. Jaghåller med finansministern om aft det infe behövs någon åtstramning, eftersomdefta i socialdemokrafisk uttolkning allfid betyder höjda skatter, och sådanaflyttar främst sparande från hushåll fill det allmänna. Det var intressant atfnotera de ord som finansministern uttalade om vikfen av ett ökathushållssparande. Vad vi behöver göra är atf avreglera och sänka skatterna,något som vi skapar utrymme för genom besparingar. Om jag alltså har noterat vissa uttalanden , som jaginfe känner igen från tidigare debatter, om behovet av avreglering för aft fäolika marknader aft fungera bättre, så måste jag vara besviken över atffinansministern, näsfan i samma andetag som han talar om aft marginalskatternaskall sänkas, säger atf han är beredd aff ta tillbaka pengarna igen nästa är.Hur kan det medverka till en lugnare löneutveckling? Enligt konjunkturinsfifufet stiger lönekostnaderna både iär och nästa är . Det är mer än antagandet i det s.k.kafastrofalternativef från långtidsutredningen och budgetpropositionen. Låt migpåminna om hur han själv beskrev katastrofen i årets finansplan: "Vid den högre löneökningstakfen beräknasprisstegringarna bli både 1988 och 1989. Defta medför enbetydligt sämre BNP-tillväxten kommer därmed att prak fiskt taget avstanna." Ochvidare: "Endast en dämpad kostnadsutveckling kan förhindra att vitvingas in i en inflafionisfisk utveckling, med försämrad sysselsättning ochsjunkande levnadsstandard som oundviklig konsekvens." Min fråga är dä: Vilka åtgärder, mera konkret, avserfinansministern aft nu vidta för atf lindra verkningarna av den utveckling somhan själv bedömt som oundviklig? 27 () replik: Finansministern inledde med att säga aft detvar samma visa som fidigare, och jag måste fä returnera bollen. Det var precissamma visa som tidigare i den första hälften av finansministerns anförande.Särskilt måste jag få reagera mot aff finansministern envisas med aff upprepapåståendet att den borgerliga politiken medvetet skapade arbetslöshet. Jagtycker att det vore dags atf finansministern undvek atf föra fram sådanamedvetet falska påståenden. Finansministern förutspådde också aft det skulle bli sammabild . Det gjorde mig mycket bekymrad, måste jag säga. Vad han dåmedgav var att under tre års framtida socialdemokrafiskt regerande kommer manicke atf kunna göra någonting ät dagiskön för småbarnsföräldrar, man kommericke aff kunna göra någonting åt operationsköerna för många äldre personer, mankommer icke aft göra någonting åt näringsförbudet för kvinnor, man kommer ickeatt göra någonting åt det skattesystem som jag kritiserade och man kommer ickeatf göra någonting åt de alldeles för höga prisökningarna. Det var enutomordentligt bekymmersam beskrivning som finansministern därigenom gav. Inledningen hängde inte riktigt ihop med självaanförandet. För en gängs skull kom senare litet information om vadsocialdemokraterna tänker sig när det gäller det framtida skattesystemet. Detvar ovanligt många ord men tyvärr inga som helst siffror. Det fanns inga beskedom vilka procentsatser socialdemokraterna tänker sig då det gällermarginalskatterna. Jag skulle därför vilja fråga om det fakfiskt är så aftsocialdemokraterna nu är intresserade av att alla alltid skall fä behållahälften av en inkomstökning. Vidare skulle jag vilja höra om finansministern ärintresserad av att ha ett automatiskt skydd mot atf inflationen smyghöjerskatten. Det är ju föga värt aft hålla på och sänka marginalskatten, om denfortgående prisökningen ständigt puttar upp människor igen i högreinkomstklasser och därigenom ger dem högre skattesatser. Om löneutvecklingen skenar i väg, sade finansministern,blir det mera åtstramning sedan. Det är faktiskt redan nu så att utvecklingenhäller på aft skena i väg. Jag skulle därför vilja fråga finansministern: lönekostnadsökning skall det bli för aff finansministern skallanse aft det är hans skyldighet aff reagera för aff dämpa prisutvecklingen ochkostnadsutvecklingen? 8 protokoll 1988/89:10-11 28GUNNAR () repUk: historieskrivning lämnar enhel del övrigt att önska, för han glömmer alltid bort att under deicke-socialistiska regeringsåren bjöd socialdemokraterna över på nästan varjepunkt vid behandlingen av de kriser som då fanns. Slutsatsen är ändå, om manser det hela i ett längre perspekfiv, aft trots den industriella lågkonjunktursom befann sig i under de icke-socialistiska åren klarade sig Sverigebättre än omvärlden. gär det ganska bra för och det gär bra föromvärlden, men klarar sig sämre än omvärlden. Detta bör i varje fallleda till atf infe skall försöka slå sig för bröstet så som hanvill göra. När det gäller sparandet säger finansministern atf detmäste bli bättre möjligheter aft spara och atf det behövs en bättrefördelningspolitisk profil. Det låter ju bra. Vi får se vad det blir av detta.Det krävs aft finansministern inte går emot förslagen om höjt grundavdrag,skatterabatt och sänkt matmoms, om han skall göra trovärdigt aft han tänkerleva upp till vad han säger. Det är intressant att höra nya beskrivningav den fulla sysselsättningen. Före valet var det full sysselsättning överallt.Nu finns det en nyans - atf det inte är full sysselsättning runtom i landet.Nästa steg är väl atf man börjar fala om, vad som förekommer i form av ökadförtidspensionering och ökad indirekt arbetslöshet, förhållanden som i dagleder till att arbetslösheten i många regioner är exakt lika hög som den varunder de icke-socialistiska åren, som av en del beskrivs som det mörkaste avdet mörka. Den socialdemokratiska politiken innebar först devalvering- det var en sådan som genomfördes - och sedan har det varit fråga om högreinflation i än i omvärlden, lägre produktivitetsökning och en försämradbytesbalans. Under debatten här har energifrågor diskuterats. Detfinns anledning aff påminna om effekterna av . Utgår man fränresonemanget atf reaktorn i Tjernobyl skulle ha varit särskilt dåligt skött,skall vi komma ihåg att det har hänt katastrofer även i anläggningar som den i ,som skötts av välutbildade ingenjörer. Det är en myt atf det elände som drabbatSverige genom olyckan i Tjernobyl skulle ha orsakats av en enstaka företeelsebland ryska kärnkraftverk. 29LARS-OVE (vpk) replik: har uppoffringarna skett - uppoffringarnaför den socialdemokrafiska regeringen och för samhället. Ur ettarbefarklassper-spektiv frågar man sig dä: När kommer resultatet? Inte var det något större resultat som finansministern härkunde redovisa. Det främsta budskapet var lägre löner i stort sett. Eftersomman tillämpar ett generellt snitt pä lönerna blir det så, atf regeringensamtidigt satsar på den marknad där löneskillnader verkligen befrämjas. Vad somhar hänt under de senaste avtalsrörelserna är aff klyftorna mellan arbetarnahar ökat, liksom när det gäller mellangrupperna. Det är egentligen enfantastisk utveckling. Hur skall man komma fill rätta meddenna utveckling? Jo, man vill begränsa de vanliga arbetarnas löner hela tiden.Det är alltså budskapet från den socialdemokratiska regeringen efter allauppoffringar, devalveringar och ansträngningar för aff hålla igen. Något svar måste väl ändå regeringen ge. Är det verkligenhuvuduppgiften för den socialdemokrafiska regeringen aff ha västvärldens lägstalöner, dvs. Det måste det ju vara, om man nu vill satsa pådessa marknadskrafter som man så gärna vill satsa på. Vi har också problemet med de skatfeförslag som regeringenlägger fram. Nog tror jag att finansministern måste ta till litet mer av sittpedagogiska kunnande för aft förklara för de svenska arbetarna atf de somtjänar över 200 000 - . får mer i skattesänkningän en vanlig industriarbetare. Det måste vara en stor pedagogisk uppgift förfinansministern aft klara av defta, om det kan ha någonting atf göra medrättvisa och jämlikhet framöver i samhället. Man kan naturligtvis jämställa kapital och arbete ibeskattningshänseende. Men vad hjälper detta, när man följer marknaden ochunderlätfar för de mer väletablerade i samhället ? Man arbetar konsekventi den riktningen. Man säger också atf det går bra för . Man räknarupp allt det som är plustecken . Men baksidan, som också finansministernvar inne pä, är bl.a. socialförsäkringskostnaderna. Den ohämmade tillväxt sommarknaden kräver och som regeringen understödjer skapar nya kostnader i form avutslagna människor och sociala problem - en oändlig karusell hos de vanliga,enkla arbetarna och deras familjer. Detta kosfar samhället pengar. Dä är detväl infe aff undra pä aff resurserna inom vård, omsorg och skola inte räckertill, om vi skall ha ett rättvist och jämlikt samhälle. 30PER () replik; Vi har utkämpat en valrörelse, därmotståndarna fill försökte måla upp nidbilder av vad vi egentligenville, för att pä det sättet skrämma väljarna. Det var ingen särskildframgångsrik takfik. Om jag var rådgivare till socialdemokrafin skulle jag inteförorda taktiken aff försöka raljera bort vår EG-kritik. Den är alltförallvarlig för det. Vi har inte krävt aft man skall säga-uppfrihandelsavtalet. Vi är posifiva till samarbete mellan människor i päannat häll. Vi är positiva fill studieutbyte och forskningssamarbete. Vi ärgivetvis också posifiva till ekonomiskt samarbete pä vanliga, normala ochrimliga villkor. Det vi har motsatt oss är det allmänna principbeslut sominnebär aft i praktiken överför beslutsrätten över större delen av dennationella politiken och ekonomin till EG-organ. Dagens Indusfri rubricerade en intervju med , chef för ;"Ingen ny svensk lag utan aff snegla pä EG". Han säger: "Ipraktiken innebär det atf ingen ny svensk lag kommer atf stiftas, utan aff manförst sneglat pä EG." Detta är - eller hur, - ett sätt affdelvis beröva denna riksdag sin grundlagsfästa lagstiftningsmakt. Det kan dennariksdag givetvis göra - beröva sig själv makten. Men dä skall det ske enligtgällande grundlag. Det är på denna punkt vi reagerar. Depraktiska konsekvenserna av detta gav jag några exempel pä som Kjell-OlofFeldt väljer att vifta bort. Jag tror att det är ett allvarligt fel att göraså. Människor ute på arbetsplatserna, i bostäderna, när de konsumerar, när dehandlar, när de köper maskiner osv., kommer i konkret handUng att uppleva vaddenna EG-anpassning verkligen innebär för dem i form av försämringar. Vad vi reagerar kanske allra mest mot är atf ni smyger ossin i ett medlemskap. Jag vill citera näringsutskottets nye ordförande, : Ett icke osannolikt scenario är att vi exempelvis åt 2010så nära vuxit samman ekonomiskt med att vi på det ena eller detandra sättet organisatoriskt är med i EG. Det är alltså meningen att vi genom dessa hundratals småbeslut mer än skall skapa ett fait accompli.