prot · GC09114 · 1988-12-31 00:00:00 — Kyrkans frihel alt själv beslula i inomkyrkliga frågor hari stället lillgodosells på annal sätt har enliglövergångsbestämmelserna till regeringsformen möjlighet att i lagen om delegera fill kyrkomötetatt genom kyrklig kungörelse meddela föreskrifter i vissa angivna ämnen. Så harockså skett beiräffande ett antal frågor av inomkyrk-lig karaktär. De regler som jag nu kortfattat har redovisal har varilvägledande för regeringens handlande. Vad beträffar de händelser som AndersSvärd hänvisar lill i sin inlerpellalion vill jag säga följande. Folkbokföringen är inle en inomkyrklig fråga och hör inteheller till de frågor där kyrkomötets yttrande måste inhämtas innan riksdagenbeslular i ämnet. När del gäller den nya lagstiftningen omkulturminnesvården i fräga om kyrkobyggnader och kyrkogårdar övervägdes omkyrkomötets yllrande skulle inhämlas, så som del under utredningsarbelels gånghade slällls i utsikt av rnin förelrädare. Jag vill emellerfid erinra om allkyrkobyggnadsulred-ningens förslag efler en remissbehandling, där de kyrkligaremissorganen i slorl sett hade tillstyrkt förslagen, inarbetades i den meraomfattande proposition om kuliurmiljövården som regeringen på statsrådetGöranssons föredragning lade fram . I den föreslagna lagen omkulturminnen m.m. utgör föreskrifler om kyrkobyggnader och kyrkogårdar bara ettkapitel. Föreskrifterna avser enbarl statens uppsikt över sådana kyrkligaobjekt som bör ålnjula skydd från kulturminnesvårdens synpunkter. De nyabestämmelserna innebar inle nägol principiellt nytt pä det kyrkliga områdetTvärlom innebar de atl statens uppsikt nu avsevärt begränsades i förhållandetill vad som tidigare gällt. De bedömdes inle ha karaktären av sådana grundläggandebeslämmelser om den kyrkliga egendomen atl kyrkomölel behövde höras. Om manändå av hänsyn till kyrkomötet skulle ha berell det tillfälle att ytlra sig,skulle delta med hänsyn lill tiden för kyrkomötets ärliga sammanträden haförsenat lagstiftningsarbetet . Utvärderingen av kyrkomötesreformen är i del närmasteavslutad och kommer all redovisas före årets kyrkomöte. Iulvärderingen behandlas bl.a. frågan om biskoparnas ställning i kyrkomötet.Utvärderingen är inle avsedd all utmynna i utarbetade förslag utan i etlunderlag för initiativ och synpunkler från bl.a. de berörda kyrkliga organen. Vad som förekommit i de fall som har åberopatutgör enligt min uppfattning inte någol avsteg frän respekten för självständighet och frän det berättigade medinflylande som jag ärberedd alt medverka till. 109 (): Försl elt lack till slalsrådel för svarel.Sedan en kommenlar lill nägra delar av svarel: Folkbokföringen är inle en inomkyrklig fråga, ochdärför var del inte nödvändigt atl fräga kyrkomötet Utifrån en myckel hårdragenformalistisk inställning är detta förmodligen korrekt. Men om man i ställetbetraktar kyrkomötesreformen som en uppgörelse mellan staten och kyrkan -vilket ju är vad det handlar om - rimmar handlandel illa. Uppgörelsen omfattar mänga viktiga punkler som har slorbelydelse för svenska folkel. All ändra pä folkbokföringens organisafion, somrnan nu skall göra, innebär all del blir sämre service till människor. formellagrunder skall avslå från att lägga sig i den effekten av folkbokfö- Prot.1988/89:114 ringsreformen, är det dock så alt konsekvenserna även för kyrkanblir slora och kostnadskrävande när ett nyllkyrkobokföringssystem skall utformas. Här hade det verkligen inle varil urvägen alt lyssna på kyrkan före riksdagsbeslutet Det hade säkerl bäde slal ochkyrka tjänat på. Försvaret för underlåtenheten attlåta kyrkan tycka lill när del gällde den nya lagen om kulturminnen m.m. ärinte heller särskill stark. Vikligl är ju att se till att statens mer renodladebevarandeintressen och kyrkans brukarinlressen så långt möjligt kan tillgodosesbåda tvä. Del är oftast bra all överlägga innan frågor är avgjorda. Den lill 1988 utlovaderedovisningen av resullald av den översyn som civildeparlemenld gör averfarenheterna frän de förslå mandalperioderna rned kyrkomölel i dess nya formkommer all redovisas "i god lid före årets kyrkomöte" sägerstatsrådet i sill svar. Ja, så särskill god lid kan del inle längre vara frågaom, om kyrkomölds ledamöler skall ha nägon glädje av rapporten inför årelskyrkomöte. Motionsfiden går nämligen ul . skallmaterialet skickas ut, annars är del inle läll - för aU uUrycka sig mill - allha underlag för inilialiv, motionsvis i varje fall. Eflersom kyrkomölelsammanlräder endasl en gång innebär ett för sent offentliggörande avrapporten all kyrkomötet inte fär en ny chans förrän nästa är. voremyckel beklagligl ur demokratisk synpunkt. Kan slalsrådel lova all rapportenkommer inom de allra närmaste dagarna? Annars blir del fakliski för senl. Aujag begär en mer exakl lidsangivelse beror på all rapporten enligl säker källasenasl var ullovad lill ! Jag vill la upp yllerligare några följdfrågor för atl sevad statsrådet kan tänka sig av förändringar i riktning mot ökadsjälvständighet för kyrkan i inre angelägenheter - när det intelängre handlar sä mycket om all försvara förelrädare. Anlalel präsltjänslerinom , för all la ell exempel, är genom siaismaklsbeslulbegränsal lill 3 500. Stiftens samlade, till centralstyrelsen anmälda behov avpräster är 3 610. Tycker inle Slalsrådel all kyrkan själv borde kunnabeslämma hur mänga präster som behövs, hur många präslljänsler som krävs förall kyrkan skall kunna fungera som en folkkyrka verksam i hela landel? Kyrkansarbele ulförs av präster och andra grupper av anställda somförsamlingsassistenter, diakoner, församlingspedagoger osv. och av frivilligamedarbetare, oflasl oavlönade. Anser inle statsrådet atl kyrkan själv är bäslrustad atl avgöra hur de samlade resurserna skall användas? Det borde snarastbetraktas som en självklarhel all kyrkan lar della ansvar. Jag vill ta etl annat exempel. Regeringen tillsätter enmajorilel av anlalel ledamöter och dessutom ordföranden i kyrkofondensstyrelse. Är det inte dags atl låta kyrkan själv fä utse kyrkofondens styrelse,inte minst med hänsyn lill alt fonden i praktiken har bara kyrkans egnapengar all förvalla? Anser inte statsrådet all del är dags all ålminslonelillmölesgå det gamla kyrkomötesförslaget om atl kyrkomötet skall få lillsallaordföranden och en majoritet av kyrkofondsslyrelsen? Skälel lill all jag släller dessa frågor är atl jag lyckerall del är vikligl all de senasle årens reformer på del kyrkliga områdel fårforlsälia all ulvecklas så all kyrkans del av uppgörelsen med staten kanuppfyllas på bäsla sätt Med en fortsaltökad självständighet växer dessa möjligheler som ansvarsfrågornablir klarare. , jag vill myckel starkt betonaatl man skall visa en mycket slor respekt för vad kyrkomölel och kyrkan självhar för synpunkter på de olika förslag som berör kyrkan och kyrkans inre livoch slällning i samhället. Det ämnar även jag på min post all visa, och jaghoppas atl jag ocksä i praktisk handling skall kunna visa del. Denna interpellationsdebatt har plötsligt utvidgats lillalt gälla en del som jag inte har haft möjlighel all förbereda, men jag skallgärna kommenlera några av följdfrågor. Resultatet av översynen skall skickas till kyrkomötets ledamöter,så atl de har möjlighel att, liksom i fråga om motioner, la del av den. Antalet prästtjänster är en mycket teoretisk fråga,eftersom det inle ens är möjligl all tillsätta så många präster atl man når denuppsatta ramen. Men principiellt känner jag sympati för förslagel alt kyrkansjälv borde beslämma om delta. Men så länge det finns ell bevarat sambandmellan staten och kyrkan är del av inlresse för staten all ha denna möjlighetatl sälta ramar och se hur resurserna i slort fördelas. Del är bakgrunden lilldagens syslem. Frågan om kyrkofondens styrelse gäller egenlligen sammasak. Vi rör oss hela liden i etl gränsland i fråga om svårigheterna altfaktiskl avgränsa uppgifterna och så atl säga få en sådan ulveckling som ärriktig ur både slatens och kyrkans synpunkl. Jag tycker all vi skall gåförsiktigt fram som vi har gjort hiltills, med all respekt för inblandadeparter. Jag vill därför inle utlova något, vare sig åt det ena eller del andrahälld. Jag kan bara framhålla alt regeringen i fråga om lagstiftningen under desenasle åren har försökt överlämna ål kyrkliga myndigheter atl besluta iflertalet förvaltningsärenden som hillills har prövals av regeringen. Detgäller lokal organisation i pastorat och samfällighder, inrätlande avpräsltjänsler i pastorat och stift, prästernas Ijänstebosläder, tillsättning avprästtjänster, m.m. Del är också möjligl all den tillsatta utredningenom ekonomiska och rättsliga förhållanden kan komma all peka utytterligare sakområden där, inom ell alltjämt bevarat samband mellan stat ochkyrka, staten överlåter åt kyrkan att själv beslämma. Som sagt, , svårigheterna med ett bevaratsamband mellan kyrkan och staten gäller bl.a. all klarl kunna urskilja vad somskall vara kyrkans egna angelägenheter och vad den skall ha den fullabeslutanderätten över. Majoriteten kyrkomöte, med slark lillskyndanav parlivänner, röstade för etl sådant bevarat samband. 111ANDERS (): Dd är rikligt atl i storulslräckning har påverkal denna kyrkomötesreform och följande reformer som hargenomförts. Del är egentligen myckel litet av kritik mot statsrådet i dd somjag har framfört. Del är mer fråga om att man måste se framåt,eftersom det trots allt har hänt en del saker . De frågor som jaglar upp i denna debatt är för övrigl inte nya. Jag slår ju inle här och hillarpå nya saker. utan defrågor som jag tar upp är kända, och de är säkert kända även för statsrådet konstruktionen av kyrkofondens styrelse kom fillsköt statsmakten forlfarande till ett icke föraktligt slalsbidrag, bl.a. förall klara av skalieuijämningen inom kyrkan. får kyrkan inle någotstatsbidrag längre, ulan del är fräga om renodlade "kyrkliga pengar"som i och för sig samlas in med slatens hjälp. Därför borde skälen för dennakonslruklion ha blivit färre. Statsrådet säger all staten har behov av alt så att sägaha tummen på ögat. Även om det finns sympati för mina förslag vill staten havisst inflylande. En viklig utgångspunkt, vilket jag tänkte inte skulle varanödvändigl att säga, eflersom vi är ganska överens, är all kyrkan skall hållasin del av avtalet Och den viktiga delen i avtalet är att kyrkan bedriver enrikstäckande verksamhet som är öppen för alla, alt del finns enförsamlingsverksamhet, alt det skall finnas elt skatleuljämningssyslem och altstaten skall samla in skatten. Pä dessa grunder och med de förändringar som har skelt iverkligheten borde det rimligtvis finnas förutsättningar att gå vidare. Jagnolerar med tacksamhet alt statsrådet säger all det finns sympali för sådanatankar. Det statsrådet säger om antalet präster och dagensprästbrist är en blandning av teori och praktik. Jag menar alt kyrkan renlprincipiellt skall kunna bestämma hur den bäsl skall formera styrkorna på dellokala planet, om den vill byla en prästtjänst mot en församlingsassistenteller en församlingspedagog eller om den vill öka antalet prästtjänster. Men finns del ell lak, och jag lycker all del vore bra om detta tak logs borl. Jag skall bara säga några ord om hur jagupplever stämningen. Jag tror alt det har rått en slor samstämmighet om de slegsom har lagits hillills och all del har skett med stor uppslutning kringbeslulen och den ulveckling som vi har kunnat se. Jag känner att man inomkyrkan tycker alt det behövs litet arbetsro. Jag tror atl del kommer att belydaen hel del när vi skall ulvärdera reformen om förändringar av den lokalaorganisationen och när vi kan se resultat av den utredning som jagnyss nämnde och som närmare skall klargöra vad förändringar i relationernamellan kyrka och slal kan belyda ur ekonomisk och rällslig aspekt. När dennautredning är klar tror jag atl det kan vara tid atl ta näsla slora steg. Del är nalurliglvis rikligl alt ingen av dessa frågor ärokänd för mig, utan de lyfts pä olika sätt fram då och då vid uppvaktningarm.m. Men jag menade alt del var nya följdfrågor i denna inlerpellationsdebatt. Jag anser emellertid all det är rikligt all kyrkan självskall beslula om så myckel som möjligl. Så länge del finns ett bevarat sambandmellan kyrka och stal kan det finnas ell inlresse av ell samarbele och atlstaten håller sig informerad om utvecklingen inom kyrkan. Och staten lägger sigfaktiskt inte i kyrkofondens styrelsebeslul, utan del handlar om tillsättningenav kyrkofondens slyrelse. Jag menar att det kan finnas etl inlresse frånstatens sida atl vara med i detta sammanhang så länge det finns etl bevaratsamband. Forlfarandeär frågan om antalet präslljänsler mycket teoretisk. Vi fär hoppas all del sker , sä atl vi inte skall behövauppleva en prästbrist. Men fördelningen gör ju centralstyrelsen. Jagn vidhållermin uppfattning i denna fråga. 113 (); Jag kan hålla med om att kyrkan behöver arbetsro.Del har varit reformer som rört organisation, ekonomi osv. Jag lycker alt delär väldigl viktigt att arbetsron kompletteras med en forlsall utveckling i lugntakt på vissa områden som har principiell belydelse, tex. all faslslällaanlalel Ijänsler och vilka lyper av prästtjänster som det skall vara. Del ärviktigt all kyrkan kan la ställning till frågan. Vad jag är ute efter är all man skulle kunna ta elt vidaresleg mol självständigheten. Majoriteten i kyrkofondsstyrelsen har nalurliglvispå intet sätt sall käppar i hjulet Del är inte del saken handlar om, ulan delär mera en symbolisk fräga. Men med lanke på varifrån pengarna kommer kunde delvara naturiigi atl kyrkan hade majoritet i styrelsen med inslag av slalligaförelrädare. Jag vill la upp yllerligare en sak som jag lycker skullekunna vara ell steg i ökad självständighet. Det handlar om hur man tillsätterbiskopar och domprostar. är del regeringen som utnämner efter förslag påtre länkbara kandidater. Tillsältningen av biskoparna är en av de allravikligasle inre angelägenheterna för ell trossamfund som . Biskoparna är kyrkans främsla företrädare i mängasammanhang. De är andliga ledare för sina stift Det är tveklöst sä attbiskoparnas göranden och låtanden har slor inverkan på hur svenska folketupplever kyrkan, pä vad kyrkan slår för och vad kyrkan belyder för den enskildamänniskan. I vissa internationella sammanhang har biskoparna en ännu större ochmera framträdande position. Det som biskoparna säger belraklas ofta som varandekyrkans mening. Och biskopar och domprostar utnämns av regeringen efterförslag, som jag sade. Statsmakten har alltså sista ordel när det gäller atl utsetrossamfundet andliga ledare. Tycker inle statsrådet atl del nuskulle kunna vara dags all medverka lill en förändring så all kyrkans egelorgan fick sisla ordel i lillsällningsfrägorna? Del menar jag verkligen har medden inre sidan atl göra. Biskoparna har ju det lunga, kanske det allra tyngsta,ansvaret för bl.a. den teologiska ulvecklingen. Man skulle kunna länka sig atlcentralstyrelsen tillsatte biskoparna och stiftsstyrelsen tillsattedomprostarna. Del är egenlligen bara en sak som jag villtillägga. Med de förändringar som görs och den ulveckling som vi upplevi desenasle åren har alltmer av ansvarel lagts över på . Arbetetskall även i fortsättningen ske i nära konlakl med och, hoppas jag, med respekiför varandra. Del länker jag bidra med. Jag skall inle la slällning lill deolika frågorna , utan arbetet och samtalen kommer atl fortsätta och ärendenaall beredas i vanlig ordning. Mer än sä vill jag inle uttala mig om . Tredje vice talmannen anmälde atl anhållilall lill prolokollel få anlecknal all han inle ägde räll till ytterligareinlägg. Överläggningen var härmed avslulad. 19§ Svar på interpellation 1988/89:212 om EG:s likalönedirekliv Chariolte har frågat mig om jagavser alt la EG:s likalönedirekliv lill hjälp för atl förbätlra jämställdhelen. Bakgrunden lill frågan är alt EG :s direktiv om lika lönför män och kvinnor synes vara mer långtgående än del lönediskrimineringsförbudsom finns i den svenska jämslälldhetslagen. EG-direktivet innebär bl.a. allarbetsvärde-ringssyslem mäsle baseras pä samma krilerier för kvinnor och förmän och ulformas så all könsdiskriminering är utesluten. Jag vill börja med all säga all jag uppskallar allChariolte har lagil upp frågan om löner och arbetsvärdering. Denär enligl min mening en av de viktigaste jämslälldhetsfrågorna atl arbeia rnedframöver. har kommit långl jämfört med andra länder när delgäller löneutjämning mellan olika yrkesgrupper. Ändå är löneskillnaderna mellankvinnor och män betydande. Kvinnornas genomsnillslöner varierar över olikaavlalsområden men utgör normalt av männens löner inom sammaområde. sker dessutom en större lönedifferentiering, bäde inom denprivala och inom den offentliga seklorn. Del är vikligl all uppmärksamma vilkaeffekler delta får på kvinnors resp. mäns löner. Del är inle bara i som frågor om skillnader mellankvinnors och mäns löner kommil alllmer i fokus på senare lid. Likalönefrågan ärocksä akluell som del slörsla och vikligasle enskilda projektet i den nyligenanlagna femåriga handlingsplanen för det nordiska jämställdhelssamarbelel.Frågor om lika lön och arbetsvärdering diskuleras även inom ramen församarbetet inom och FN. Arbetsvärderingssyslem är i - lill skillnad frånbl.a. i de - etl förhållandevis outvecklat instrumenl,inle minsl när del gäller all uppnå jämslälldhei. Jag anser all vi nuytterligare mäsle lyfla fram denna fräga. Jag ulgår ocksä frän all parterna päarbelsmarknaden ägnar ökad uppmärksamhet ät del faktum all kvinnodomineradeyrkesområden generelll sell värderas lägre än yrken där männen dominerar. Föregen del kommer jag, som ocksä framgår av årels budgetproposition, atl la vissainitiativ inom det slatliga områdel. Den svenska jämställdhetslagen ulvärderas för närvarande.En särskild utredare arbetar - tillsammans med sakkunniga och experter fränbl.a. arbetsmarknadens parter - med förslag lill förändringar av lagen som kangöra den mer verksam när det gäller alt förhindra könsdiskriminering och skyndapä ulvecklingen mot jämställdhet i arbelslivel. Utredningen skall, liksom allautredningar, beakta EG-aspekter i utredningsverksamheten. Jag har erfarit att utredningen beslulal altsärskill belysa förhällandet mellan det svenska lönediskrimineringsförbudd ochEG:s direkfiv om Prot.1988/89:114 likalön. Utredningen kommer att avsluta sitt arbete under våren1990. alt föregripa utredningens arbete vill jag ändå redan nusäga att jag självfallet kommer att arbeta för atl jämställdhelsarbetet kandrivas ännu effektivare. Jag vill slutligen nämna att konsekvenserna för delsvenska järnslälldhel-sarbeld i stort av ett närmande till EG därutöver skallanalyseras i en särskild sludie. Del kommer atl ske inom ramen för arbetet medEG-frägorna i . 116CHARLOTTE (): Jag skall be all få lacka slalsrådel för ellirevligl och posilivl svar. Statsrådet har säkert de bäsla inlenlioner, men delblev rnesl alt utreda och beakta, till inlel förpliktande, och ingen närmareanalys av likalönedirekliv och arbetsvärdering. Kan en värdering bli objektiv? Avgör inle marknad,efierfrågan och avlalsparler lönerna bällre jusl i vårl land? Frågan kan noginte fä en lillfredsslällande lösning med socialdemokralisk politik. EG:sprogressiva jämslälldhelsdirektiv är nämligen svåra alt förena med vårarbetsmarknads-struktur. En kvinnhgl dominerad ofantlig offenllig sektor och enmanligt dominerad privat kan i längden aldrig förenas med jämställdhet Förstmåste de offentliga monopolen borl! En mängd processer inom arbetsmarknad, polilik ochintresseorganisationer kommer atl påverka kvinnors ekonomiska ställning. Manmåste därför ha ell brell perspektiv och inte stirra sig blind på specifikajämslälldhdsåt-gärder, även om dessa inte saknar betydelse. Statsrådet påpekade atl vi har nätt långl i löneutjämning.Ja, utjämningen av disponibel inkomsl har gått sä långt att arbetsviljanhämmas, lillväxlen ligger i botten och halkar efler. Det är inle sämycket atl skryta rned, eftersom dålig tillväxt drabbar kvinnors ekonomi mer änalll annat. Ekonomisk erfarenhet visar all inget är sä gynnsamt för svagagrupper som hög tillväxt Den dåliga produktivitetstillväxten i offentlig sektordrabbar hela ekonomin och slår mot de svagare. Lönesättningen inom kommun ochlandsting är, trots förändringar . Kompelensoch duglighet ger för lilen lönemässig uldelning. Lön efter kompetens ochminimall utrymme för godtycke vid bedömningen befrämjar jämställdhet. Förövrigt handlar interpellationen inte om löneutjämning utan omkönsdiskriminering, dvs. löneskillnaderna mellan män och kvinnor, och dessaökar! lycks lill skillnad frän andra länder rutscha utför. Arbetsmarknaden är segregerad. Inga påtagligaförbällringar har skell eller synes vara på väg. Lönestrukluren ärsammanpressad, och avkaslningen på uibildningsinvestering är låg. Det gällerlön efter skall och än mer livslön efler skatt. Vår kvinnliga chefsutveckling är ingel all skryta med. Värhöga förvärvsfrekvens innehåller myckel luft och är inle så unik som del sägs.Kvinnors totala arbetstid är skrämmande lång. I EG-frågan har skrämselpropaganda florerat. Men undersenare lid har företagarna och deras organisationer försökl all sakinformera.Del har varit Opinionen har vänt. EG-sympatisörerna blir allt fler. är för medlemskap. Även på den sociala sidan börjar sakinformalionen hävdasig mot desinformationen. exempel finns i lidningen Mdallarbdaren, där densocialdemokraiiska kämpen säger; "är bra pä välfärd,men inle enasläende. Våra pensioner, sjukpenningar och barnbidrag ligger;//3(iergenomsnittet i EG." Vi har helt sonika blivit omkörda pä områdeefter omräde. Vi sackar efler. EG:s jämställdhetslagsliftning ligger före när del gällerlöner, den vikligasle jämslälldhdsfrägan. Syflel med interpellationen är juslalt belysa della. EG-direktiven om jämslälldhei innehåller krav på lika lön,arbdsvärde-ring, likalöneprincipens hävdande i alla legala och administrativaregler i kollektivavtal eller individuella anställningskontrakt, möjlighetenatl driva könsdiskrimineringsärenden ulan repressalier - vilkel är all nolera -förbud mol könsdiskriminering på grund av familjeförhållanden, lika lillgängtill sysselsättning, befordran, ulbildning, arbetsförhållanden, könslikaföräldraledighetsregler och laglig möjlighet att sloppa alla avtal som kaninkräkta på alll della. EG-direktiven ger också räll till "protection ofwomen" - en positiv särbehandling som skyddar den fysiska skillnaden,nägol som sammanhänger med västerländsk kulturuppfattning. harefterlevandeskydd och räll till skydd för gravida kvinnor. Dessulom finns del en lagstiftning om förbud mol indirekloch direkt könsdiskriminering samt lagstiftning och föreskrifler om akiivajämslälld-hetsåtgärder i många länder. EG som sådanl har beslulal om direklajämställdhdsåtgärder. Kvinnogrupper-såsom invandrare, äldre, handikappade,sextrakasserade och många fler - fär särskilda omsorger. Del finns ell slortantal nätverksorganisationer för olika områden, tex. för kvinnliga chefer. I Romiraktaten av lades grunden för EG:slikalönedirekliv. införde lagar mol könsdiskriminering i början av70-talel, alltså före oss. I lönehänseende går dessa längre än den svenskajämställdhetslagen. Vill statsrådet vara vänlig och förklara varför fråganaktualiseras här försl nu? 117CHARLOTTE (): Försl vill jag säga all jag tycker all det ärbra atl nu tycks anslula sig till dem som vill ha enbestämmelse om lika lön för likvärdiga arbetsuppgifter. Både socialdemokralernaoch facket var ju motståndare när vi i försökte driva framjämslälldhdslagen. Återigen vill jag framhålla att del är mycket beklagligtall vi inle fick en pariamenlarisk kommillé vad gäller jämslälldhetslagen.Tydligen har ensamutredaren problem. Arbelel går långsammare än man haderäknat med när del gäller översynen av jämställdhetslagen. Del är bekymmersamlall materialet inte kommer fram . Vad är del man har hakat upp sig på?Tydligen har referensgruppen inte träffats särskill . Det skullevara intressant all få reda på vad som händer i fråga om ensamulredarens