prot · GC0991 · 1988-12-31 00:00:00 — Sä visst tar regeringen lärdom av den kritik som kommerfram. Jag är hell övertygad om, eftersom man har anammat moderata samlingspartietsförslag i så mänga avseenden tidigare, att man så småningom- men det tar litettid-kommer att acceptera de andra ocksä. Men, , när vi nu kräver enparlamentarisk utredning sä är det därför all så många frågor är obesvarade.Jag angav lio centrala problemkomplex där vi hade väntat oss alt regeringenskulle räta ul frågetecknen - i all synnerhet som man har hafl päsig sedan man aviserade översynen. Jag vill ocksä understryka vad vi harpåpekat i reservation 1, nämligen atl delta på intet sätt försenarikraftträdandet till 1993/94, utan borde gott och väl kunna hinnas med på enbegränsad tidsrymd. För litet och för sent - sä sammanfattade BengtSilfverstrand den kritik vi har riktat mot propositionen. Ja, det är för litet,och det är . Det steg man har tagil mot decentralisering är etl fasligtkort steg, som skulle kunna varit betydligt längre. Del är rikligt atl man har lagit fasta pä myckel av denkritik som har kommit fram, men det är fortfarande stora saker som återstår. Språkutbildningen är inle fillräcklig. riktadesstark kritik mol della. Man talar om en likvärdig utbildning i landet. Ja, men vivet ju all utbildningen inte är likvärdig! utredning visar atldet inle finns förutsättningar för någon likvärdig utbildning under dennärmaste framtiden,om man inte vidtar alldeles exceptionella älgärder för alt komma till rätta medde mindre och medelstora högskolornas problem. Vi vel att lärartjänstreformen inte har lett därhän som vihade hoppats att den skulle göra. Vi har krävt forskning i tjänsten. Jag ärhell övertygad om atl senast om fem lio år kommer all ståupp och säga: Del är rikligt, detta är någonting som vi måste genomföra. Kort sagt: Del finns åtskilligt kvar att rätla till. Viskall nu försöka ge tips lill den socialdemokratiska regeringen, och efternästa val får vi väl ta itu med problemen själva. Högskolans styr- och anslagssystem, m.m. 82LARS () replik: inledde med att teckna enmycket ljus bild av siluationen i högskolan . Tyvärr måste jag säga verklighetsbild är att det finns etl antal inslag som är betydligt merbekymmersamma. tecknar en bild av frid och fröjd, där dereala resurserna växer är och optimismen spirar. De som tar kontakt medmig och de som jag träffar vid mina besök på högskolorna är betydligt merbekymrade över verkligheten. Etl skäl är alt de känner sig ganska bundna av cenlraladirektiv. Del hade varil elt sätt alt öka arbetsglädjen och optimismen alt nuta ett betydligt bestämdare steg mol autonomi för de olika högskoleenheterna. För mig är detta det viktigaste argumentet, att det skulleskapa en bättre arbetsalmosfär i högskolan om man decentraliserade mer. Jagtror ocksä atl det finns ekonomiska motiv för att gå den vägen. 1 den skrivelse från UHÄ som jag åberopade i mitt förstainlägg framgår det alt av de platser som i sin visdom bestämmer skallinrättas blir obesatta. För, som jag skämtsamt noterade, i värtsamhällssystem är del ju omöjligt för staten att tvinga några elever alt gå päde utbildningar som inrättas. Resultatet av atl av platserna är obesatta ärinte all man kan spara nägra , utan i själva verket är del bara nägonenstaka promille av det vi har anslagit till dessa platser som man lyckasspara. Jag är rätl övertygad om att en förklaring lill detta är att systemet ärför oflexibelt: vi litar för litet pä atl man på den lokala nivån kan fallabeslut om en klok omfördelning av resurser. Jag tycker att de treåriga budgetramarna är myckel bra. Vihar varil myckel noga med att klargöra alt vårt avslagsyrkande beträffandepropositionen icke omfattar övergängen till treåriga budgetramar. 1 självaverket tycker jag atl regeringens högskolepolilik präglas av alldeles för storryckighet. Alt man i budgetpropositionen plötsligt föreslog all tre sektorer avhögskolan utöver sedvanlig ralionaliseringsverksamhet skulle dra ned ytterligare2 % på sin verksamhet är elt exempel på sådant som skadar verksamheten och somvi förhoppningsvis kommer bort ifrån med treåriga budgetramar. Tillsammans kan vi göra den svenska högskolan bättre.Utbildningsulskot-lel har anvisat ytterligare över 40 milj. kr. för näslabudgetär för alt högskolan skall bli bättre. Men del är också viktigt vilkelbeslutssystem vi har, och här hade vi kunnat komma myckel längre. Högskolans styr-och anslagssystem ,m.m. 83 () replik: Ja, del togs elt beslut omatl ändra högskolornas sammansättning. Men vad är det för fel atl ändra på ettbeslut om del inte är bra? Jag frågar mig: Vad är det för fel på miljöpartietsförslag atl ha lika mänga representanter för de kategorier som är direktberörda som allmänföreträdare? Vad är del för fel alt ullalar att man bör sökafolk frän de mjuka sektorerna atl ingå i styrelserna? Jag kan på ena handensfingrar räkna dem som kommer frän de mjuka sektorerna, och jag har gått igenomvarenda styrelse. Vidare frågar jag mig hur UHÄ:s utvärdering ochresultatredovisning skall ske. Hur mäts högskolans förändrandekraft i samhället, kreativitet, kritiskt tänkande? Jag ser en risk för altenbart genomsiröm-ningshastighelen och antalet examinationer mäts, eftersomdetta kan kvantifieras, medan kvalitet och utveckling av individen kommer iskymundan. Sedan till lokalkostnadsanslaget. Vilkakonsekvenser fär det om man inför della /91 ? Det har ju gjorts en sågrundlig utredning, så jag borde kunna få svar. Jag vet att kommer atl la upp detta senare, så jag skall inte stanna för länge viddet. Ja, delvar några frågor jag har. 84 () replik: Del är mycket intressant atl höra debetydligt mera och återhållsamma replikerna än de våldsamma anlopp sombäde Hagård och utförde i sina inledningsanföranden. sade visserligen alt det skulle bli ordningoch reda efter näsla val. Han antydde därmed att del då skulle vara en annanregering. Men universitet- och högskolämbetet hänvisar lill del trendbrott somuppstod när del kom en socialdemokratisk regering. Man säger visserligen inlesä, men del var just vid skiftet. Men efter atl ha avslutat inlägget pä deltahalsbrytande sätt, och om vi ser pä innehållet i övrigt i inlägget, sätterHagärd först och främst sin förhoppning till utredning omlikvärdig utbildning. Därefter avslutar Hagård med atl hoppas all jag skallvara kvar i fem lill lio är lill. Det är mycket intressant all det ärtydligen socialdemokraterna som skall vara kvar. ställer elt anlal frågor och hävdar helaliden all del här är elt stelt och byråkratiskt system. Lärare är bundna ochhela skolan är bunden. I vilka avseenden, ? i vissa sammanhang ha en något studentikos framtoning. Jag undrar varförhan inle har lyssnal mer pä . De sätter ju en delfrågetecken i kanten när del gäller en alltför långtgående decentralisering. Slutligen när det gäller kopplingen mellan forskning ochgrundutbildning tycker jag atl står pä något säkrare mark änför övrigl i inläggel. Jag kan bara konstalera atl han fick svar pä den fråganredan i fjol, , dä sade: "Etttreårsprogram för grundutbildningen kommer atl föreläggas riksda- gen samtidigtmed alt etl treärsprogram för forskningen presenteras. De tvä delarna knytsdärigenom ihop." Även på denna punkt har en socialdemokrafisk regeringlillmötesgåtl de seriösa krav som också och då och dåkan komma med. 85 () repHk: Jag ber alt få tacka förde erkännsamma ord han kostade pä sig på slutet. Det är roligt atl ocksä enofficiell företrädare för socialdemokraterna kan bestyrka vad vi i övrigt kanläsa oss till, nämligen att man dä och då rättar sig efter den kritik somkommer fram. Jag vill i detta avslutande inlägg konstatera alt BengtSilfverstrand inte skall tro att man nu har löst problemen. Det finns många ochsvåra problem pä högskolans område. Decentraliseringen är nalurligtvis alltidelt besvärligt problem. Pä högskolans område har vi ändå möjligheter atl delsse frågorna i etl internationellt perspektiv, dels på inomvetenskapliga grunderkunna ta ställning till och lösa diverse olika problem. Det som lycks prägla socialdemokratin och densocialdemokratiska högskolepolitiken aren övertro på den nationellaplaneringens betydelse. Man har ju svårt atl i förväg kunna vela vad som skallhända. Vi har sett mänga exempel pä detta. När det gäller lärartäthetenställdes utskottet bara inför att de beräkningar som hadegjorts för lärarbehovel i framliden var alldeles galna. Alllsä fick utskottetrycka in och försöka rätla till det. När det gäller läkarutbildningen har detgått ryckigt fram och tillbaka. Delsamma gäller tandläkarutbildningen, och därfinns det en utredning . Delta är bara några exempel. Jag skullekunna nämna många fler. Men del slora problemet gäller just detinternationella perspektivet. Del är där jag menar atl de enskildauniversiteten och högskolorna har större förutsättningar att lösa problemen änalla ämbetsverk i världen. finns det kontakter med andra utländskauniversitet och högskolor. Pä den vägen kan man mäta och se var man liggernågonstans i konkurrensen. Det är ell sätt som är överlägset vad ettbyråkratiskt ämbetsverk någonsin kan åstadkomma. Därför är del angeläget att geuniversiteten och högskolorna största möjliga autonomi. Sedan är del givet i vissa fall får föra fram önskemål och se lill atl behov kan blitillgodosedda. Men i det stora hela finns kompetensen när det gäller högskolansframtid framför allt pä högskolorna och universiteten. 86 () replik: Del nuvarande högskolesystemet ärcentraliserat bl.a. i betydelsen alt det är riksdag och regering som fattarbeslut om hur mänga platser när det gäller de allmänna utbildningslinjerna somskall inrättas pä varje utbildning i landet och vilka resurser som skall ståtill förfogande för lokala linjer och fristående kurser. På den punkten ipropositionen föresläs inga förändringar. I den skrivelse från UHÄ som jag har åberopatkonstaterar man i inledningen - jag har lyvärr inte med mig skrivelsen - attdelta system 1988/89:916 april 1989 Högskolans styr- och anslagssystem, m.m. Högskolans styr- och anslagssystem, m.m. I mina inlägg har jag också tagil upp ell annat exempel,nämligen att det är på den centrala nivån, riksdag och regering, som detbestäms vilken avvägning man på varje ort skall göra mellan hur myckel manskall forska och hur mycket man skall utbilda. Att sade tillmig att propositionerna kommer samordnade innebär bara atl riksnivån vid sammatillfälle utformar sin syn på hur verksamheterna skall bedrivas. Det innebärbibehållande av elt syslem där man i bestämmer vilken avvägning manskall göra i och pä alla andra orter där dessa verksamheter bedrivs. När jag är ute och reser fär jag se många exempel pä hurdetta leder lill etl dåligt utnyttjande av resurserna. Man anpassar sig till deregler som gäller, och det innebär atl del är etl fasligt krånglande med hurman skall bokföra kostnader av olika slag för att de skall passa delanslagssystem som finns. Man vet atl del mest optimala naturligtvis är alt sedessa resurser tillsammans, dvs. Men anslagssystemet uppmuntrar inle detta. Tvärtomuppmuntrar del till en rad konstigheter i systemet. sade atl jag var mera modest i minkritik i repliken än i milt huvudanförande. Del kan möjligen bero på alt manhar litet mindre lid till sitt förfogande i en replik. Jag hoppas atl jag idelta inlägg varken har varit modest i min kritik eller studentikos. 87 () replik: Jag fick inget svarfrån . Jag lolkar delta som att han instämmer i att det ärbra att man inför en annan högskolesam-mansältning och i all del är ett misstagall man kan få ändra sig. Dessutom: Om man skall mäta och kvantifiera nägot såär del genomströmningshastigheten. Lokalkostnaderna spelar ingen roll. Manskall alllsä förhasta det hela. Jag vill ha svar på de här punkterna. 88BENGT SILFVERSTRAND (s) replik: Hell kort ett svar till . Del är baraatt studera utbildningsutskottets betänkande 1987/88:1 där utskottet togställning till högskolestyrelsernas sammansättning. Där stär bl.a.: "Därutöver bör också kunna komma ifråga l.ex.personer med förankring inom kulturlivet i vid mening. Utskottet vill slutligenuttala att det inte bör förekomma att företrädarna för allmänna intressen i enhögskolestyrelse utses på andra grunder än dem som utskottet ovan redogjortför. För att skapa garantier för delta bör regeringen vid utseendet avledamöter inle vara bunden alt utse representanter för skilda intressegruppersom kan komma atl kräva att få elt inflytande över högskolan." Del är alltså en ganska väl gjord avvägning också i detstycket som inle utesluter de synpunkter och den bredd som här hartagit upp. Svaret är redan avgivet - jag gav det faktiskt redan i mininledning. Jag konstaterar att och intepreciserar sin kritik. Den är fortfarande allmänt svepande, dvs .inriktad motcentralism och byråkrati och mol att resurser inle utnyttjas. har niuppenbarligen inte någon mer replikräll. Men jag slår fast, herr lalman, attdet inte har kommit Man har inte fört fram synpunkterna och sagt vari det egentligenbrister. Vi erkänner nalurligtvis att det fortfarande finns brister. Ihögskolan som pä alla samhällsområden får man gå fram stegvis. Det är det vihar gjorl. Jag försökte i min inledning spegla delta genom att visa på en radreformer som gär i en och samma riktning, nämligen mot en ökad decentralisering. Högskolorna skall precis som andra myndigheter fåfleråriga ekonomiska ramar. Det måste väl ändå innebära alt man får störremöjligheter lill all bättre och mera flexibelt utnyttja resurserna. Samfidigtskall regering och riksdag koncentrera sig på de mera övergripande frågorna omomfattning och inriktning. Jag konstaterar ändå, herr talman, efter denna debatt, attvi fått vissa erkännanden. Jag lycker atl det på det stora hela varit ennyanserad diskussion. Jag förstår att moderaierna och folkpartisterna inte ärriktigt nöjda, men del finns som sagt ingen borgerlig enighet, utan en storuppslutning bakom della regeringsförslag. Högskolans styr- och anslagssystem, m.m. Tredje vice talmannen anmälde atl , och anhållit att till protokollet få antecknat alt deinte ägde rätt lill ytterligare repliker. 89 (): och jag har i motion Ubl4 tagilupp två frågeställningar: dels lokala och individuella linjer samt friståendekurser, dels högskolans lokaler. 1 del första fallet framhåller vi atl regeringen myckelkortfattat berör de övergripande målen för utbildningen, och knappasl sägernågot om samhällets behov av bildning. Propositionen fastslår endast atl"den grundläggande högskoleutbildningen skall tillgodose bäde samhälletsbehov av kvalificerad arbetskraft och individernas efterfrågan pä utbildning.De avvägningar i fräga om utbildningens omfattning och inriktning, som måstegöras med hänsyn till bl.a. de begränsade samhälleliga resurserna måste ankommapå regering och riksdag". Hur detta skall gå lill diskuteras inte alls. har i sitt anförande gett uttryck förkritik mol atl man inle tar upp dessa övergripande mål. Han har också berörtfolkpartiets syn på hur den statliga styrningen av utbildningens innehåll börgå till. Jag instämmer i del avsnittet. I vår motion tar vi inte ställning till hur myckelresurser som skall anslås för lokala och individuella linjer samt friståendekurser. Däremot anser vi att de lokala universiteten och politikerna måsteskapa rejäla utrymmen för denna typ av utbildning. Vår andra punkt gäller lokalförsörjningen. I propositionenföresläs alt etl anslag för lokalkostnad för varje högskoleenhet skall införasredan fr.o.m. /91. Propositionen utgår ifrån atlbyggnadsstyrelsen även i fortsättningen är lokalhållare för högskolan ochdebiterar marknadsanpassa-de hyror. Det kanifrågasättas om hyrorna verkligen är marknadsanpassade, efier- Prot.1988/89:91 som knappast utsatts för konkurrens. När det gäller universitet ochhögskolor bör man enligt vär mening Planering och anslag för totalförsvarets civi la del, m.m. övervägaatt överföra fastigheterna till deras regi. är det svårt att påverkabyggnadsstyrelsens hyressättning. Även detta talar för alt förslaget om anslagtill lokalkostnad införs först /94. BengtSilfverstrand efterlyste konkreta förslag när del gäller minskad byråkrati ochdecentralisering. Detta är just elt sådant förslag. Jag yrkar bifall tillreservation 5. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1988/89:FöU12 Planering och anslagför totalförsvarets civila del, m.m. (prop. 1988/89:100 delvis.) Planering och anslag för totalförsvarets civila del, m.m. 90 (): Talmannen angav rubriken för detta betänkanderätt, men under "m.m." döljer sig säkerhetspolitiken. Del är lilelavigt atl vi i diskuterar olika delar av säkerhetspolitiken,totalförsvaret, totalförsvarets civila del och den militära delen styckevisoch dell. 1 della betänkande behandlar vi alltså säkerhetspolitiken och dencivila delen av totalförsvaret. Jag skall uppehålla mig främst vid de säkerhetspolitiskafrågorna, eftersom moderata samlingspartiet har en reservation lill belänkandetpä denna punkt. Jag vill understryka att del råder stor enighel iriksdagen om den svenska säkerhetspolitiska linjen. Det är inte denreservationen avser. Det handlar om konsekvenserna av den linje som vi i storenighet vall. har en gång i en välfunnen formulering omvår säkerhetspolifik sagt att inte får genom sitt agerande väcka varesig farhågor eller förväntningar om alt vårt land ens under mycket starkt yttretryck skulle överge sin säkerhetspolitiska linje. är elt viktigt konstaterande - inle vare sigfarhågor eller förväntningar. All döma av uttalanden som kommit från vår näraomvärld för inte så länge sedan, har uppenbarligen farhågor börjat väckas, inteom atl vi vill överge vår linje, men att vi under starkt yttre tryck inteförmår hålla den. Viktiga svenska principer för totalförsvarels uppbyggnadoch styrka är bl.a. alt hela landet skall försvaras, atl vi bygger vårt försvar pä allmän värnplikt, alt vi har ett svenskt försvar som fillgodoses med kvalificerad materiel av en inhemsk försvarsindustri, att vi har ett omfattande civilt totalförsvar, som bygger upp olika metoder, materiel och resurser för atl skydda civilbefolkningen och se lill all vi blir försörjda. Alla dessa principer 92 är välkända. är del elt känt förhållande att det svenskaförsvaret nu under kraftigt försvagats under en lid då såväl stormakternasom våra grannländer stärkt sina försvarsorganisationer. Försvarels minskadeandel av samhällets resurser sedan 1968 års försvarsbeslut motsvarar nära 80miljarder kronor. ÖB konstaterar nu i FÖ 88 och FMI 2000 att verksamhet förnära har utgått ur planerna fram lill 1997 jämfört medintentionerna i 1987 ärs försvarsbeslut. slår nu alldeles tydligt inför en mycket allvarligförsvarspolitisk kris med långsiktiga säkerhetspolitiska konsekvenser. Vårsäkerhetspolitiska linje, alliansfrihet i fred syftande lill neutralitet ikrig, är inle en språklig formel varmed vi kan besvärja omvärlden. Den innebäruppenbara och lydliga förpliktelser för oss i hela vårt försvarspolitiskahandlande. Totalförsvarets sammansättning och styrka måste stå i etttrovärdigt förhållande till de uppgifter del skall lösa. De uppgifterna bestämsav hotbilden och geografin, och vi kan lösa dessa uppgifter om vi pä ettriktigt sätt tar lill vara våra personella, industriella och geografiskatillgångar. Överbefälhavarens underlag visar alt en utveckling avekonomin enligt försvarsbeslut leder till atl försvarsmakten inletrovärdigt klarar sin neutralitetsvakt, atl tröskeln mot överraskande angreppblir sä läg att denna angreppsform i en krissitaution kan bli alltmertilltalande för en angripare, atl försvarsmakten inle med någon rimlig grad avsäkerhet kan avvärja invasion i någon del av landet, atl de grundläggandeprinciperna för den allmänna värnplikten måste omprövas. Vidare är det så allnedrustning av kvalitet och minskning av antalet krigsförband, bl.a. i armén,framtvingar en nedläggning av nästan en fjärdedel av våra fredsregementen, atttillförsel av ny och modern materiel lill försvarsmakten blir så krympande allsvensk försvarsindustri i vikliga delar måste läggas ned och all utlandsberoendelkommer att öka. Det visar sig ocksä atl det civila totalförsvaret tvingastill nästan fullständig omplanering av all verksamhet i mellersta och södraSverige, och att civilbefolkningen i händelse av krig kommer alt drabbas avförluster, skador och förstörelse i oförutsebar omfattning. Del är klarl att de samlade försvarspolitiskaoch säkerhelpo-litiska konsekvenserna av en utveckling i den riktning som nuangivits är sådan alt tar på sig ansvaret för atl förtroendet för vårsäkerhetspolitik rubbas. Mälel för den svenska säkerhetspolitiken har under långtid slagits fasl av . Som jag sade, om dessa mål råder bred enighel iSveriges riksdag. De olika element som sammantagna bygger upp Sverigessäkerhetspolitik brukar ofta betecknas som alliansfrihet i fred syftande tillneutralitet i krigen politik som skall stödjas av ell allsidigt sammansatt ochstarkt totalförsvar. Hur dessa olika element beskrivs från vår sida och hur destöds av totalförsvarets olika komponenter är naturligtvis av grundläggandebetydelse för trovärdigheten i vår säkerhetspolitik pä sikt. Mälet för säkerhetspolitiken är kort uttryckt Sverigesöverlevnad som en fri och självständig nation. Detta mål under demilitärpolifiska förhållanden som råder och som kan förutses råda länge i våromvärld kan bara näs med Planering och anslag för totalförsvarets civiladel, m.m. 1988/89:91 . Planering och anslag för totalförsvarets civiladel, m.m. denuttalade avsikten att vi skall stå folkrättsligt neutrala i en konflikt mellanmaktblocken. Kan vi skapa en genuin trovärdighet i vår omvärld kringdenna neutrali-lelsavsikl, är en vikfig förutsättning för att uppnå målen medsäkerhetspolitiken grundlagd. Neutralitetsavsikten måste emellertid ävenbyggas upp på en militärpolilisk alliansfrihet. En paktanslutning inskränkernämligen en nations handlingsfrihet i sådan grad att nationen med automatik kanbefinna sig i krigstillstånd utan alt ha någon möjlighel att själv påverka etlsådant beslut. Den svenska alliansfriheten, som är helt självvald ochvars innebörd vi själva beslutar om, saknar varje form av folkrättsligbindning. De grundläggande funktionerna i alliansfriheten är att skapaförutsättningar för alt stå utanför den militärpolitiska paktens förpliktelseroch automatik och alt lägga grunden för en folkrättsligt starkt krävandeneutralitelsposition i händelse av konflikt mellan maktblocken. Alt inta en neutraliletsposition vid en konflikt åläggerdäremot värt land ett flertal förpliktelser enligt folkrätten. Alltför oftaundervärderas dessa förpliktelser i den svenska diskussionen. Bland de meratydliga och omfattande åtaganden som folkrättsligt följer med en neutral statsposition är kravet atl staten skall kunna övervaka och kontrollera hela sittterritorium och kunna ingripa mot kränkningar eller försök atl utnyttjaterritoriet. Redan i dessa folkrättsligt grundande krav ligger alt en obeväpnadneutralitet för vår del är en orimlighet. Med hänsyn till omfattningen av vårtlands sjö-, lufl- och landterritorium krävs en allsidigt sammansattförsvarsmakt som besitter sådan effektivitet, kvalitet och kvantitet att helavårt territorium verkligen kan omfattas av en neutralitetsvakl. Enbart entrovärdig avsikt att inta neutralitet vid konflikt kräver alltså en betydandeomfattning av det militära försvaret och totalförsvaret. Denna trovärdighetmåste långsiktigt byggas upp och vidmakthållas under fredstid. En viktig punktär naturligtvis alt det sätt på vilket vårt land under fredstid reagerar ochkan reagera på kränkningar är av avgörande betydelse för hur denna trovärdighetbyggs upp långsiktigt. Skulle vårt land trots allt bli angripet har den påalliansfrihet och neutralitet stödda politiken misslyckats. I den situationenkvarstår självfallet målet för säkerhetspolitiken, nämligen överlevnadsom en fri och självständig nation.