prot · GC0925 · 1988-12-31 00:00:00 — Trots att höjde arbetsskadeavgiflen från till 0,har arbetsskadefonden nu ett underskott på ca 2 miljarderkronor, och förordar en ökning av arbetsskadeavgiftentill för . Detta,fru talman, var några av de trista fakta, som är skälet till att allt flerinsett att något måste göras åt arbelsskadeförsäkringen. Jag övergår nu fillalt redogöra för våra reservationer. 1reservation nr 1 upprepar vi vårt krav på utredning om ändrade former förersättning vid arbetsskada. Vi anser i likhet med ochriksrevisionsverket att något radikalt måste göras åt försäkringen och anseralt möjligheten till en kombinafion av sjukförsäkringen och någon form avobligatorisk ansvarighetsförsäkring för arbetsgivare bör utredas. I dettautredningsarbete bör även ingå möjligheten till ersättning för de grupper som står utanför försäkringen, t.ex. studerande under rehabilitering. Storagrupper löntagare har , vilket bl.a. påtalas i den socialdemokrafiskamotionen, redan fillförsäkrats full ersättning för inkomstbortfall vid sjukdom,och inte minst detta påkallar en utredning om arbetsskadeförsäkringen. Vårtförslag om att olika försäkringsbolag kunde konkurrera med varandra, t.ex. AMFoch privata försäkringsbolag, liksom , ligger för övrigthelt i linje med de förslag som framfördes i en artikel av sektionschefen vidförsäkringskassan i , , i en artikel i . Enförsäkring enligt denna modell kunde friställa kassapersonal till långtvikfigare uppgifter än att administrera en försäkring som ger ersättningutöver sjukpenningen, märk väl/öre skatt, - nämligen för all arbeta med denrehabilileringsverksamhel, som ligger mer eller mindre nere vid kassorna.Kostnaderna för den allmänna försäkringen skulle då kunna hållas nere genom attsjukskrivningstiderna kunde förkortas och antalet förtidspensioneringarminskas. Vi vet ju att en enda dags ökning av det s.k. sjuktalet ökarsamhällets kostnader med ! Jag yrkar således, frutalman, bifall till den moderata reservationen nr 1. Ireservafion nr 4 anser ledamöterna från moderata samlingspartiet, folkpartietoch miljöparfiet att regeringen bör förordna att AMF skall betala den verkligakostnaden för de utredningar, som initieras hos kassorna. Det är ett stortadministrativt arbete som kassorna lägger ned på detta utredningsarbete, därsjälvkoslnaden enbart för kassornas service uppgår till 3 milj. kr. Eftersomkassornas utredning i regel är själva nyckeln till ersättning från AMF anser viatt AMF också skall betala fulla kostnaden för de ärenden som initieras. Jag yrkar därmed bifalltill reservation nr 4. Reservationnr 5 slutligen, som upptar förslag från centerparfiet om en rättvis behandlingav egenföretagäre inom arbetsskadeförsäkringen, trycker på en öm punkt,nämligen att man helst skall vara löntagare för att få en rättvis bedömning inuvarande arbetsskadelag. Egenföretagäre, bl.a. skogsägare och jordbrukare, får kanske ingen minskning av den taxerade 1988/89:25nettointäkten t.ex. genom att man gör uttag av medel från skogskonto, men 16november 1988 den egentliga inkomsten av eget arbete kan ju vara mycketnedsatt. därför att en översyn bör göras av reglerna, så atten rättvis bedömning sker. Jag yrkar slutligen bifall till reservation nr 5 ochi övrigt bifall till de delar avhemställan där vi är ense med majoriteten. AnL 34 (): Under en följd av år har det blivit alltmer uppenbart attarbetsskadeförsäkringen har stora brister. Det handlar bl.a. om långahandläggningstider och om svårigheter när del gäller att avgöra vad som skallräknas som arbetsskada. Ett stort underskott i arbetsskadefonden bekräftarockså detta. Vifrån sida anser att de stora problem som arbetsskadeförsäkringenär behäftad med måste lösas. var ju också enigt om att en analys var nödvändig både för att kartlägga orsakerna till detökade antalet anmälningar om arbetsskada och för att kartlägga vilka åtgärdersom måste vidtas för att förkorta de orimligt långa handläggningstiderna. Vi ifolkpartiet anser dock inte att det är tillräckligt med den insatsen. Trotsatt antalet handläggare på försäkringskassorna ökar med 220 plus 100 årsarbetare,kräver nu ytterligare 500 årsarbetare. Jag kan instämma ivad sade - dvs. att den här ökningen behövs, men inte därföratt handläggarna gör ett dåligt jobb, utan därför att ärendemängden är såbetungande. Samtidigtsäger man från att om ärendena ökar i samma takt somhittills, räcker dessa handläggare enbart till att förhindra ännu längreväntetider. Jagvill fråga utskottets talesman : Anser majoriteten att denhär insatsen är till fyllest? Bl.a.har hävdat att det inte går att göra ytterligareförenklingar och rationaliseringar med nuvarande regler. Trots att expertisensäger att systemet inte tillåter ytterligare rationaliseringar, sägerutskottsmajoriteten att man måste avvakta resultatet av de åtgärder som harvidtagits. Min fråga blir därför: År det försvarbart i det här läget att barasitta med armarna i kors och vänta? Trots att åtgärder vidtagits för att rationalisera handläggningen, trotsatt försäkringskassorna har fått kraftiga personalförstärkningar under fleraår, trots att antalet arbetsskadeärenden ökar kraftigt och trots att riksdagenhar höjt arbetsskadeavgiften från 0,6 till av avgiftsunderlaget, kommerutgifterna att överstiga inkomsterna. Därmed medverkar inte utskoltsmajoritetentill en förutsättningslös översyn av arbetsskadeförsäkringen. Därtillkommer allt del lidande som de långa handläggningstiderna förorsakar. De långaväntetiderna och den oro som följer av dessa gör ju att människor snarare blirsjukare. Detta anser vi i är helt oacceptabelt. Jagvill fråga , som har mycket lång erfarenhet dels frånfackföreningsarbete, dels från arbetslivet: Är del acceptabelt all inte göra någontingåt de långa handläggningstiderna? Borde vi ändå inte tillsammans kunna finnaformer för delta och borde vi inte kunna se över verksamheten och vidtaerforderliga åtgärder, sä att människor åtminstone slipper lida? Vii kräver i reservation 3 i detta betänkande att, med hänsyn filldet utomordentligt allvarliga läget, en förutsättningslös översyn görs.Utredningen bör få i uppdrag att behandla dels samordningstidens längd - tillden frågan vill jag återkomma -, dels arbetsskadeförsäkringens effekter påarbetsmiljölagen. Arbetsskadeförsäkringen utgör inte ett incitament föratt förbättra arbetsmiljön, vilket den dock borde göra. Vidare anser vi ifolkpartiet att frågan om försäkringskassornas möjligheter att göra reellarehabiUteringsinsatser bör utredas. Vi anser också att utredningen bör behandlafrågan om huruvida personer som genomgår rehabilitering skall ha rätt tillarbetsskadeersättning vid olycksfall under färd till eller frånrehabiUteringsställel. Flerafrågor är alltså akuta och olösta. Det finns därför starka skäl att se överhela arbetsskadeförsäkringen. Åter till detta med samordningsfiden. hardiskuterat en förlängd samordningsfid, från 90 fill . Man fann att ensådan åtgärd skulle vara effektiv för att begränsa ärendefillströmning-en.Utredningen har också visat alt med en samordningstid kanärendemängden sammantaget minskas med . Vidare visar utredningen alt ensådan samordning inte leder tUl några nämnvärda försämringar för den enskilde. Vii anser alt ärendemängden vid försäkringskassorna är alarmerande.Situationen kommer att bli ohållbar, om inte ärendemängden begränsas. Viföreslår därför att samordningsfiden förlängs från 90 . Ireservation 4 konstaterar vi i samt och miljöpartietatt AMF inte täcker administrationskostnaderna för de ärenden somförsäkringskassan utreder åt AMF. Utskottet konstaterar att arbetsskadeärendenaåsamkar försäkringskassorna stora administrativa kostnader. Många av dessaärenden är AMF-ärenden och skall enligt kungörelsen betalas av AMF. Vi tycker därför att det är självklart att regeringen förordar attAMF skall betala den verkliga kostnaden för -.utredningarna. Min fråga tillutskottets talesman blir: Varför tycker ni i majoriteten att delta inte ärnödvändigt? Försäkringskassornalider brist, som del har sagts här, pä både pengar och handläggare. Det ärdärför viktigt alt de får ersättning för de utredningar som de utför åt andra. Meddetta, fru talman, yrkar jag som representant för bifall tillreservationerna 3 och 4 i socialförsäkringsutskottets betänkande 2. AnL 35 (vpk): Trots ökade resurser för alt komma till rätta med det ökande antaletarbetsskadeärenden har man misslyckats med att bryta den uppåtgående kurvan.Inle heller samarbetet meUan försäkringskassorna, företagshälsovården ochförelagens skyddsorganisationer har varit till hjälp. Detta kan man ifortsättningen inte acceptera. Enda möjligheten att komma tiU Prot.1988/89:25 rätta med del ökande antalet arbetsskador är att geförsäkringskassorna bättre resurser. När arbelsskadeförsäkringen diskuteras bör man ha i åtankeatt denna skaU fillvarata de skadades intressen. Det handlar om deras behov aversättning. Arbetsskadeförsäkringen skall också medverka till att skaderiskeri arbetsmiljön upptäcks. Enligt arbetsskadeförsäkringen skall den som orsakarskador ta konsekvenserna i ekonomiskt hänseende. Därför kan man inte accepterade långa väntetiderna. Det är inte ovanligt att en skadad arbetstagare fårvänta på att få ersättning. Hur många är del då som är borta från arbetet på grund avskada eller sjukdom? Om del hade gällt arbetslöshetssiffrorna,skulle man ha tagit till alla fill buds slående medel för alt komma fill rättamed dessa. Men så är det alltså inte när det gäller dem som skadats i arbetet.Den situationen tycker jag är något egendomlig. Därför skulle jag vilja ställanågra frågor till : Regeringen har ju fåll i uppdrag att göra en analys av detstora antalet arbetsskadeanmälningar. Men vad har hänt med den analysen? Det ärnu beslut härom fattades. Har man kommit i gång med detta arbeteoch vad skall det i så fall leda fill? I betänkandet framhålls, och detta kom också fram ivalrörelsen, att man skall kartlägga de 400 000 mest utsatta arbetena. Dettalet har vi dock hört i andra sammanhang. Andra statsministrar har ju nämntsiffran 400 000 - men då gällde det någonting annat. Siffran i sig är kanskebättre underbyggd nu än då. Hur skall alltså det här gå till? I betänkandet sägs detingenting om tidsperioden eller om hur kartiäggningen skall gå till. Är detfackförbunden som skall komma med uppgifter eller är del de lokalaskyddskommittéerna som skall ta fram uppgifterna? Någonting borde man ha sagtom samordningen i det betänkande som behandlas. Räcker det med 400 000? Omman kommer fram till att man skulle behöva kartlägga många fler än dessa 400000 arbeten, kommer man då att gå vidare? Det kanske finns 700 000 farligaarbeten. Gäller detta bara på LO-området eller skall man undersöka hela denfackliga sfären? Ingenting om detta nämns i betänkandet. Inte heller framgickdet av regeringsförklaringen. Det tycker jag är synd. Med detta vill jag yrka bifall tillreservation 2 i detta betänkande. AnL 36 (): Arbetsskadeförsäkringen ärsocialförsäkringsområdets administrativa sorgebarn. Vi kan när vi läserutskottsbetänkandet notera att den genomsnittliga handläggningstiden hosförsäkringskassorna har ökat med en månad och att vi äruppe på elva månaders genomsnittlig handläggningstid. Det har spekulerats enhel del om orsakerna till att vi fått en kraftig höjningav antalet anmälningar till arbelskadeförsäkringen. Det har formligen skett enexplosion när det gäller anhopningen av ärenden. Vi har från sidamotionerat om att man skulle genomföra en analys. Del har också blivitriksdagens beslut att en sådan skall göras i departementet. Bland de orsaker som har nämnts återfinns förändringar iarbetsmiljön och hårdare arbetstempo. Men också det förhållandet alt det i dagär fler som känner fill arbetsskadeförsäkringens innehåll har nämnts blandorsakerna. Försäkringen har blivit mer omskriven. Fler har valt att utnyttja enmöjlighet som funnits. Naturligtvis påverkas också situationen av alt detkommit ett antal rättsfall där man godkänt arbetsskador inom områden somtidigare inte varit aktuella i detta sammanhang. I utskotlsbetänkandel hänvisas på ett par punkter delsfill den översyn som skall ske i departementet, dels till den kommission somskall arbeta med arbetsmiljön när det gäller de 400 000 farligaste jobben. Jagtycker att utskottets talesman gott kunde redovisa införkammaren hur långt man nu har kommit med det arbete som pågår i departementet.Sedan vi fattade beslutet här i har del varittyst om vad man har kommit fram till i analysarbetet och vilken tidsplan manhar för del fortsatta arbetet. Det är viktigt för oss i utskottet att veta vadman nu planerar och vilka eventuella avrapporteringar som kan komma och som geross möjlighet att ta ställning till eventuella förändringar när det gällerarbetsskadeförsäkringen och till vilka resurser som behövs till försäkringskassornapå lång sikt. Del brådskar på denna punkt. Det finns nämligen ytterligare enbaksida i detta ärende: kostnadsutvecklingen när det gällerarbetsskadeförsäkringen. Problemet ligger inte bara hos försäkringskassorna,utan det gäller den totala kostnadsbilden. Vi kan notera att man från riksförsäkringsverkethar skrivit till regeringen och begärt en höjning av socialavgiften till 2,. Detta innebär i det närmaste en tredubbling av dagens avgift på . Detär en myckel kraffig höjning som vi från sida upplever som oacceptabelmed tanke på alt socialavgifterna är mycket höga. Jag hoppas attNils-Olof kan ge oss åtminstone en fingervisning om hur arbetet idepartementet ligger till och när vi kan förväntas få besked om analysgruppensarbete. Vi har ett återkommande problem inomsocialförsäkringsområdet. Det gäller tillämpningen av olika socialförsäkringarför egenföretagarna. Det är bara att konstatera att reglerna för de flesta avvåra socialförsäkringar är skrivna med utgångspunkt i ett anställningsförhållande.När reglerna skall tillämpas på egenföretagäre uppstår ofta knöligheter. Vi harfrån sida vid ett antal tillfällen påtalat en del sådana knöligheterbåde när det gäller sjukförsäkringen, pensionsreglerna och arbetsskadeförsäkringen.Vi tar i reservation 5 tillsammans med och miljöparfiet upp fråganom livräntor. I motion Sf307 av m.fl. påvisas i ettexempel med en jord-eller skogsbrukare som tar ut pengar från skogskonto vilkakonsekvenser det får för bedömningen av livränta. Utskoltsmajoriteten hänvisarhär till att en översyn pågår inom när del gällerinkomstbegreppet i sjukförsäkringen. Denna skulle så att säga täcka in ävendetta område, menar man, eftersom det finns en närhet mellan livränteprövningenoch reglerna för sjukpenninggrundande inkomst. Vi tycker att man borde ha varitklarare på denna punkt och också tagit med livräntorna i ett översynsarbete.Det kanske inte är så många individer som berörs av delta, men för dem som gör dethar det stor ekonomisk betydelse. Vi menar att man borde ha en högre ambifionatt försöka komma till rätta med sådana knöligheter. Vi har därför valt attreservera oss. Jag yrkar bifall till reservation 5. AnL 37 (): Vi har i tidigare anföranden hört att arbelsskadeförsäkringen och inteminst handläggningen av den utgör bekymmer. Så är det också, åtminstone tillviss del. Men vad man inte får glömma, vilket jag tycker att många gör, är attförsäkringen dock gett många som skadat sig i arbetet och som på gmnd av hårtoch hälsofarligt arbete blivit mer eller mindre arbetsoförmögna en godekonomisk gottgörelse. Vi glömmer ofta bort det i diskussionen om bekymmer. debatt som förs hävdas från olika håll att arbetsskadeförsäkringen tjänatut, att den borde bakas in i den allmänna försäkringen och/eller ersättas medavtal. Det finns en hel del idéer om hur arbetsskadeförsäkringen bordeförändras. Alla förslag som jag har tagit del av syftar dock till att försämraförsäkringens värde, något som vi socialdemokrater inte kan vara med på. Vianser fortfarande att skador och arbetssjukdomar ådragna under förvärvsarbeteskall kompenseras med högre ersättning än skador och sjukdomar i allmänhet. Vianser också fortfarande att det finns en stark och vikfig koppling mellanarbetsskadeförsäkringen och det förebyggande arbetarskyddet. Vi har, somGullan antydde, diskuterat dessa frågor vid ett antal fillfällen här ikammaren. Vi har då försökt påvisa arbetsskadeförsäkringens stora ochspeciella betydelse i vårt försäkringssystem. Våra synpunkter finns väldokumenterade i utskottsbetänkanden och kammarens protokoll, varför det inlekänns särskilt meningsfullt att nu upprepa vad vi sagt. Jag avser istället all kommentera de fem reservationer som finns fogade till betänkandet. Ireservation 1 som utskottets moderata ledamöter stär bakom krävs en nyutredning av arbetsskadeförsäkringen. Motivet är - enligt reservanterna - attnuvarande försäkring är mycket svårhanterlig och alltför kostnadskrävande. Mananser att utredningen borde få i uppdrag att undersöka om behovet avarbetsskadeförsäkring kan tillgodoses genom den allmänna försäkringen,kombinerad med en obligatorisk ansvarighetsförsäkring för arbetsgivare. Iavvaktan på en sådan utredning och förslag vill reservanterna att liden församordning mellan sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen förlängs från 90till . I reservation 3 somutskottets folkpartistiska ledamöter slår bakom krävs också en utredning avarbetsskadeförsäkringen - en förutsättningslös sådan. Utredningen bör behandlabl.a. samordningstidens längd, arbetsskadeförsäkringens effekter påarbetsmiljölagen och kassornas möjligheter till rehabiliteringsinsatser. Ocksåi denna reservation krävs alt samordningstiden, i avvaktan på utredning och förslag,skall förlängas från 90 .. I reservation 2 - en vpk-reservation -pekas på del otillfredsställande i den stora ärendeanhopningen vidförsäkringskassor och överklagningsinstanser. Reservanterna anser att deåtgärder som vidtagits inte har varit tillräckliga och kräver att ytterligareåtgärder omgående vidtas. Detta har framfört i sitt inlägg. Detgemensamma motivet bakom kraven i dessa tre reservationer är missnöje med delånga handläggningstiderna och de ökade ärendebalanserna. Jag förstårnaturiigtvis detta missnöje. En genomsniltiig handläggningstid på elva månaderär givetvis oacceptabel. Detta sägs också i ulskottsbetän-kandet. Där är viöverens med reservanterna. Men när och folkpartisterna vill kommatill rätta med problemet genom att försämra försäkringen är vi inte överenslängre. Det är säkert en riktig beräkning, men jag har ingen möjlighet attkontrollera den. Årendemängden skulle alltså, om samordningstiden fördubblas,minska . Antalet arbetsskador och arbetssjukdomar minskaremellertid inle, men av de arbetsskadade skulle riskera att få en sämreersättning. Jagvill erinra om att det gjorts en hel del i syfte att minska handläggningsli-dema.Riksförsäkringsverket har vidtagit flera åtgärder i metodutvecklande ochrationaliserande syfte. Vidare har försäkringskassorna fåttmedel för en ganska kraftig utökning av antalet arbetsskadehandläggare. En delav dessa åtgärder har inte fått full effekt . När del gäller handläggarna harju den långa utbildnings- och inlärningstiden medfört att del har tagit tidinnan tillskottet kommit att utgöra någon förstärkning. Det har jag fått redapå genom på min hemort. först börjar antalet avgjordaärenden all öka, och vi bör avvakta utveckUngen innan vi vidtar ytterligareåtgärder. Utskottsmajoritetenanser att vi inte skall försöka komma till rätta med de långahandläggningstiderna genom att försämra försäkringen. Jag upprepar det. Vianser det i stället vara självklart att man med olika åtgärder försöker minskaantalet anmälda arbetsskador och arbetssjukdomar. Det är dåliga arbetsmiljöersom är gmnden till den negativa utvecklingen, och det är därför som insatsernamåste sättas in på detta område. Därför begärde vi hos regeringen en analys omanledningen till att arbetsskadeanmälningarnas antal ökar. Jag har inget annatbesked att ge än att detta analysarbete pågår och att man serdenna analys som en mycket angelägen uppgift. Det är den, del håller jag medhonom om, och det är den för utskottet också. Jag är beredd att ta ettinitiativ till att vi i utskottet får en redovisning om hur långtdetta arbete har framskridit och vad man ser framför sig. Vihar med tillfredsställelse noterat alt arbetsmiljöfonden satsar 60 miljoner påett program mot belastningsskador och att regeringen nu tillsätter enkommission som skall kartlägga de 400 000 mest utsatta jobben och föreslååtgärder för att få bort sådana arbetsmiljöer som sliter ut människor iförtid. Vi avvaktar också med stort intresse de förslag somrehabilileringsberedningen kommer all lämna . Med förbättradearbetsmiljöer och bättre rehabiliteringsförulsällningar villutskotlsmajorite-ten minska antalet arbetsskador och arbetssjukdomar och därmedminska handläggningstider och kostnader. Att försämra försäkringen anser vi ärfel väg. Jag yrkar mot denna bakgrund avslag på reservationerna 1, 2 och 3. Ireservation 4 tar utskottets moderater, folkpartister och miljöpartist uppfrågan om ersättning för de tjänster som försäkringskassorna utför åt AMF.Reservanterna anser att regeringen bör förorda att AMF skall betala denverkliga kostnaden för dessa tjänster. Det här samarbetet regleras i en 1988/89:25kungörelse, RFFS 1979:20. Enligt kungörelsen skall kostnaden för denna 16 november1988 verksamhet ersättas enUgt grunder som överenskommes mellan riksförsäkringsverketoch AMF. Det är alltså en förhandlingsfråga för dessa parter, en fråga somriksdagen inte har någon större anledning att lägga sig i. Jag yrkar därföravslag på reservation 4. Ireservation 5 tas frågan om egenföretagarnas livränta upp. Som kanske det inte rör sig om så många fall, men frågan är viktig nogändå. Reservanterna pekar på de problem som kan uppstå om en lantbrukare tar utmedel ur skogskonto i nära anslutning till livränteprövning. Reservanternabegär att regeringen gör en översyn av reglerna. Nupågår, som sade, på en översyn av reglernaom egenföretagarnas sjukpenninggrundande inkomst. Såvitt jag förstår kommer manvid denna översyn även alt ta upp frågor som rör livränteprövningen. Eftersomdenna översyn nu pågår och resultatet kommer att läggas fram ganska snabbt,tycker jag att vi kan avvakta denna översyn och se vad man där kommer fram till.Sedan får vi se om vi behöver gå vidare. Med anledning av del anförda yrkar jagavslag på reservation 5 och bifall till utskottets HemstäUan. AnL 38 (): Jag konstaterar att refererade våra olikareservationer, men jag fann inte några särskilt bärande argument mot dem. Vivill inte försämra försäkringen, säger . Men det äringenting som säger alt en försämring behöver ske, tvärtom. Vi kan i ställetsatsa våra resurser på dem som bäst behöver dem - nämligen de långvarigaskadefallen, jag tänker då på dem som blir livsfarligt skadade - genom att höjalivräntorna, genom att förslagsvis öka samordningstiden eller genom att haavtal som ändå uppgår till i övrigt. Det skulle kanske innebära enväsentlig förbättring av försäkringen. Kan det inte föresväva Nils-OlofGustafsson att del vore rikligare att satsa pä dem som bäst behöver denekonomiska hjälpen i stället för att strö ut de före skatt, som dethandlar om, utöver sjukpenningen ? Jagnämnde inte samordningsliden i mitt förra inlägg. Men det som vi föreslår ärdetsamma som det som den föregående arbetsskadeutredningen kom fram tiO men somutredningen inte fick lägga fram. 1 den utredningen sades det, att om manskulle handla i överenslämmelse med det förslaget, skulle man under de förstamånaderna få bort de flesta fallen, eftersom det i de flesta fall sker enläkningsprocess. Detta förslag fick alltså inte läggas fram, men del skulle hainneburit alt ärendemängden hade minskat . Det vore bättre allanvända de resurser vi har på dem som bäst behöver hjälp. säger att en del åtgärder har vidtagits. Ja, sannerligen. Man harpumpat in mer pengar, inte mindre än 90 miljoner på bara , ochantalet anställda har ökat från 800 till 1 100. Och kräverriksförsäkringsverket ytterligare 500 årsarbetare. Bekymrar inte den ekonomiskautvecklingen ? Beträffande den häranalysen vill jag säga följande. börja se över vad man därhar kommit fram fill.