prot · GC0976 · 1988-12-31 00:00:00 — Den höga arbetslöshetenpermanentar sig själv -det är den lärdom som den moderna nationalekonomindragit. I politisk klartext innebär den just detta - att den konservativaåtstramningspolitiken systematiskt vältrat över krisens kostnader på dem som ärsvagast på arbetsmarknaden, och att de har fått bära de kostnaderna år efterår, år ut och är in. Mot den bakgrunden kan vi i vara stolta över denekonomiska politik som gjort det möjligt att bevara den fulla sysselsättningen.Vi gav aldrig vika för de nyliberala teorierna. Vi stod fast vid kravet påarbete ät alla - och vi stod fast vid en ambitiös arbetsmarknadpolitik, mot demsom menade att den kunde skäras ned. ser vi resultatet. Medan arbetslösheten i liggerkvar pä en högre nivä än den gjorde massarbetskris, har vi iSverige i praktiken full sysselsättning - även om det finns enskilda människorsom fortfarande behöver arbetsmarknadspolitikens och den ekonomiska polifikensstöd och även om vi har regioner där vi vet att problemen inte är lösta. Om vihade haft samma arbetslöshet som i , skulle 500 000 människor ha varitarbetslösa - nu är siffran 80 000. Det är ett mätt på den tredje vägensframgångar. Det är ocksä ett mått på hur fördelningspolitiken drivs.Vpk, och ibland ocksä , kritiserar vår fördelningspolitik - men"glömmer" att full sysselsättning är det främsta redskap vi har förjämlikhet och rättvisa. Full sysselsättning ger en jämnare fördelning avinkomster och livschanser än en situation med hög arbetslöshet. Fullsysselsättning ger också löntagarna mod och styrka att sätta kraft bakom sinaord när det gäller arbetsmiljön. Full sysselsättning bevarar facket starkt. Pådessa områden är långt före andra länder i . En annanförutsättning för en rättvis fördelning är sunda statsfinanser. Storaunderskott i statens budget - som vi hade under de borgerliga åren - är ettsäkert sätt all underminera trygghet och välfärd för folkflertalet. Storabudgetunderskott sätter staten i skuld och tvingar den att låna pengar frånbanker och välbärgade hushåll, som därigenom bygger upp fordringar på dengemensamma sektorn. Så sker en väldig förmögenhetsomfördelning frän detgemensamma till det privata, en förmögenhetsomfördelning som efter etl tagockså för med sig jättelika räntebetalningar till de nyrika fordringsägarna.Räntorna växer och växer och tränger sä småningom ut fördéiningspolitiskarällviseätgärder som pensioner, sjukförsäkring och barnomsorg. Det var ocksådärför de borgerliga föreslog karensdagar, urholkade pensioner ochsänkt delpension. har vi satt stopp för det. Statsfinanserna är starkaigen. För första gängen på redovisar budgetförslaget ettöverskott. Staten behöver inte läna mer. Förmögenhelsöverföringen har stoppats.Det är en stor seger för en rättvis fördelning - inte minst när man betänkeratt detta har kunnat ske med alt pensionerna värdesäkrats,delpensionen höjts, ersättningen till de arbetslösa förbättrats, barnbidragenfördubblats och sjukförsäkringen reformerats. När den ekonomiska politiken kan visa upp så mångaframgångar är det kanske inte så konstigt att oppositionen är oförmögen attsamla sig kring någon alternativ politik. Till finansutskottets betänkande harfogats 46 reservationer. Alla partier har vart och ett sina riktlinjer för denekonomiska politiken, vart och ett sina riktlinjer för budgetpolitiken. En mersplittrad borgerlighet än den som framträder har vi inte sett på mycketlänge i . Bland de få saker man lyckats ena sig om finns naturligtvisavvecklingen av löntagarfonderna. Men om samlingen mellan de tre borgerliga partierna tyckssvårare och svårare att uppnå, verkar det som om moderater och folkpartisterhar allt lättare att finna varandra. Sju gemensamma reservationer har de. Bl.a.gäller det inriktningen av kreditpolitiken och valutaregleringen. På den sistapunkten fär man intrycket atl och inte vill ta sig tidatt fä en fullgod skattekontroll i samband med att valutaregleringen avskaffas.Propositionen och utskottsmajoriteten anger det som en självklar förutsättning. Fem oppositionspartier och fem allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken. handlar ju egentligen om deteftersträvansvärda systemskiftet. På kan det vara värt atl citeraföljande ur den moderata reservationen: "alternativinnefattar strukturpolitisk omvandling genom skattelättnader och avregleringsamt en icke-interventionistisk, normbaserad uppläggning avstabiliseringspolitiken." En som inte är så skolad i den ekonomiska terminologinskulle kunna översätta detta till: "Fritt fram för marknadskrafterna.Politikerna skall hälla sig borta." Och borta skall de naturligtvis hållasig, även om kvinnornas arbetslöshet stiger osv. Vi är överens - alla partier - om att detsvenska skattesystemet mäste stöpas om. Vi behöver ett system som är enklare,mer effektivt och mer rättvist än det som vi nu har. Men nularmas det från olika håll. En skattereform kräver, säger ,att skattetrycket sänks. Men det är fel att ställa den typen av villkor.Moderaterna tar pä sig ett tungt ansvar, om de försöker blockera skattereformenmed den typen av argument. För det första: man måste ju kunna hälla isär frågan omskattetryck och frågan om skattesystem. Skattetrycket avgörs av de offentHgautgifternas storlek. Den uppgift som skattereformen skall lösa är däremot attfå till stånd ett sä effektivt och rättvist skattesystem som möjligt. Det är enuppgift som man bör kunna diskutera, oavsett hur stor man anser att den offentligasektorn skall vara. Om låter sitt ogillande av det högaskattetrycket blockera en skattereform, blandar han alltså ihop två olikafrågor och låter sin uppfattning om den ena förhindra en lösning av den andra.Det förefaller inte särskilt konstruktivt. För det andra: Ett argument, som ibland förfram, är att någon finansiering inte behövs. Sänkningen av marginalskatternaskulle nämligen, påstår man, ge sä oerhört stora "dynamiska effekter"alt skattesänkningen mer eller mindre betalar sig själv. verkar det somom värsta optimister tror att dessa dynamiska effekter ocksåinträder . Om det vore så enkelt, skulle vi ha mindre att tvista om.Men vi måste ändå helt lugnt konstatera, att det inte finns några säkra beläggför hur stora de dynamiska effekterna är. harpublicerat två expertrapporter, av de kanske bäst meriterade forskare som finnspå det här området. De har - tyvärr - kommit till olika slutsatser. ProfessorSören är mer optimistisk, professor är merpessimistisk. När det gäller frågan om hur det dröjer innan dedynamiska effekterna uppträder vel vi ännu mindre. Men har tydligen sina egna, pålitligaberäkningar. Det vore naturligtvis en fördel om han kunde redovisa dem förkammarens ledamöter. För det tredje: Vi vet också väl, av egen bittererfarenhet i det här landet, vad som kan hända om statsfinanserna inte är iordning. Vi minns - eller borde åtminstone minnas - vilka problem som orsakadesav de stora budgetunderskott som partikamrater släppte fram däde var i regeringsställning. De erfarenheterna borde varna oss för ofinansieradeskatteomläggningar som medför stora underskott. Avvecklingen avvalutaregleringen innebär dessutom att de internationella finansiellamarknaderna reagerar ännu snabbare på en slapp finanspolitik. Kraven kommer attskärpas - inte att försvagas - på en trovärdig budgetpolitik. För det fjärde: Kravet på finanspolitisk stramhet - ochdärmed på totalfinansiering av reformen - blir ännu viktigare i detkonjunkturläge som vi har , med överhettning och brist pä arbetskraft. Enofinansierad skattesänkning skulle ytterligare späda på inflationen. För det femte, och kanske det allra viktigaste: Närmoderaterna hävdar att skattereformen inte behöver finansieras, innebär det attde vill undanta kapitalägarna frän finansieringen av reformen. De som gynnas avdet är ofta desamma som de som fär de största marginalskattesänkningarna. Vad får det för effekter på inkomst- ochförmögenhetsfördelningen? Är det inte i själva verket detta, , somär kärnan i er kritik av socialdemokraternas förslag fill skattereform? Ni villinte att kapitalägarna skall vara med och betala sänkningen av skatten päarbete. Ni vill inte ha en jämnare fördelning av inkomsterna - utan enojämnare. Det må ni väl tycka, och de må ni välvilja. Men hymla inte! Sägrakt utvaddel ärdet handlar om! Dölj er inte bakom tekniska resonemang! Elt av käraste hatobjekt underårens lopp har varit arbetslöshetsförsäkringen. Ocksä upprepar man sinakrav pä högre egenavgifter och att arbetslöshetsförsäkringen skall kunnaanvändas för att finansiera en större del av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna. har tidigare avvisat de folkpartistiskaförslagen och värnat den svenska arbetsmarknadspolitiken. Del förhållandet attarbetslösheten nu är mycket läg ger inte anledning att frångå tidigarebedömning. söker mala sig ur den borgerligagemenskapen, men partiet har svårt att finna en egen plattform. Man vill såväl, men hamnar oftast fel. föreslår ökade överföringar till kommunernaunder , som man lägger fram förslag som medför att kommunernaunder innevarande år drabbas av nedskärningar pä sammanlagt 675 milj. kr.Frågan är om ens de egna centerpartistiska kommunalråden hänger med i svängarna. Vpk:s motioner och reservationer skiljer sig frän tidigareår egentligen mest i fräga om tonläget. Vpk tycks ta den låga arbetslöshetenför given i och förbigår sysselsättningens effekter påfördelningspolitiken alltför lätt. förordar i sin reservation om den ekonomiskapolitiken, precis som , ett systemskifte. Även om förtecknen ochmotiven är annorlunda, tror jag faktiskt att det skulle bli ett likahögerbetonat samhälle. När jag läste mofion om den ekonomiska politikenblev jag ganska upprörd. Inom arbetarrörelsen läser vi ofta dikter. Citerar vien rad talar vi om var den kommer ifrån - i vilket sammanhang den hör hemma. Så gjorde inte heller här i kammarenstalarstol alldeles . "Baragenom att blunda---- Bara genom att inte blunda." funnaformuleringar, men de är inte utan handlar om fred och frihet. miljöengagemanggår säkert inte att ta miste på, men dikten skall brukas rätt. Även om tiden går är det faktiskt deninternationella . Den handlar inte bara om jämställdhet mellan mänoch kvinnor, utan också om fred. Därför tänkte jag ta mig friheten att läsa detvå första verserna av denna dikt, vars ord använder sig av utanatt tala omvar de kommer ifrån. Dikten heter "Bara genom att inte blunda" avBernt . Bara genom att blunda kan vi troatt fred råder Bara genomatt inle blunda kan vi setill att fred kommer attråda och att frihet Det finnsen nödvändig sorts galenskap:att tro att just du Du kan detoch du gör det Lät mig säga några ord omutgiftsramen för lönekostnadsökningar. Regeringen lade i finansplanen framförslag om en sådan ram. Den förutsatte alt tidigare beslut om enutgiftsram stod fast också i den praktiska tillämpningen. tidigare beslut innebar atl det inte fannsutrymme för undantag för vissa områden utom för försvarets myndigheter och förstatsbidragen till arbetsmarknadspolitiska åtgärder. När det stod klart att enriksdagsmajoritet inte ville stä fast vid detta - inte ville stå fast vid sittegna tidigare beslut - blev det självklart för regeringen och finansministernatl dra konsekvenserna och konstatera alt det inle fanns förutsättningar attlägga fast en utgiftsram för lönekostnadsökningar . Utskottet delardenna uppfattning. Bara har en annan mening, trots att moderaternai praktiken inte stod pall för det tidigare beslutet. Efter att ha flytt frände praktiska konsekvenserna av de egna förslagen försöker ochmoderaterna nu att lägga ut dimridåer. Socialdemokraterna i utskottet föreslår att ett nyttsystem med ramstyrning för statligt finansierad verksamhet utvecklas. Det börgälla inte bara lönekostnader utan även de samlade förvaltningsutgifterna.Syftet med detta är att få mer långsiktig planering och mindre avdetaljstyrning. Verksamheten skall styras genom att de valda politikerna angerklara mål för verksamheten. Om beslutanderätt och ansvar sedan läggs ut påmyndigheterna inom de ramarna, kan de anställdas kunskaper och engagemang ihögre utsträckning än komma till sin rätt. Om detta tycks det nu finnasen ganska bred enighet i utskottet. Varför centerpartisterna ansåg det nödvändigtatt reservera sig är för mig fortfarande höljt i dunkel. däremot fanndet angeläget alt också i delta sammanhang betona de privata, de enskilda,alternativens fördelar. Vi socialdemokrater tror inte att de offentliganställdaskulle vara en särskild sorts människor, mindre förmögna och benägna till nytänkande än privatanställda. Enannorlunda budgetstyrning än dagens detaljreglering kan frigöra ett nytänkandetill gagn både för de offentliganställda och för verksamheten. Jag yrkar bifall till utskottets hemställanoch avslag pä samtliga reservationer. 13 () replik: började med att tala omjämställdhet. Det finns konkreta förslag att stödja för den somverkligen värnar om jämställdhetsåtgärder. går det bra attrösta på två folkpartireservationer när det gäller arbetsmarknadsutskottetsbetänkande 9 för ytterligare 5 milj. kr. till jämställdhetsombudsmannen ochsärskilda jämställdhetsprojekt. Jag föreslär att socialdemokraterna gör det. Det fördes sedan ett långt resonemang om nyliberalism ochannat som, såvitt jag förstår, är fullständigt irrelevant för . Därförtänkte jag inte ta upp det. skröt ganska rejält medsocialförsäkringssystemet och de reformer som har genomförts. Men sanningen ärju att utvecklingen är fullständigt katastrofal. Kostnaderna ökade förra åretmed . Ersättningen t.ex. inom sjukförsäkringen varierar frän60-70 % till långt , trots att regeln i sjukförsäkringen är . Den här exploderande kostnadsutvecklingen inomsocialförsäkringssystemet är sannerligen inget att skryta över. Det är ettseriöst och allvarligt problem som socialdemokraterna inte pä nägot sätt harbörjat hantera. Som jag tog upp i mitt anförande blir ju effekten av dennaoförmåga en snålhet mot angelägna sociala verksamheter. Det är anmärkningsvärt att inte vågadesvara på någon av de frågor jag ställde om det verkligen är solidariskt attföra en sådan budgetpolifik som regeringen och finansutskottets majoritetförespråkar. Är detta verkligen vad menar med solidaritet,dvs. att från till sista kronan slå vakt exakt om dagenssjukförsäkringar, när man inte får råd att bedriva vettig sjukvård, när barnstär i kö för plats på dagis, när handikappade barn blir utan tillräckligtstöd? Är detta verkligen vad socialdemokraterna menar med solidaritet? Jag ärmycket glad att jag inte är socialdemokrat. 14LARS () replik: tog inte upp mittresonemang om avvägningen mellan finans- och penningpolitik - detta medhänvisning till att det är . Det är klart attdetta är rätt svåra saker, men det finns olika sätt att hantera dem. I betänkandet polemiserar socialdemokraterna mot sådantsom vi moderater inte har föreslagit. Om inte annat sä för att tjänstemännenpä finansutskottets kansli skall kunna höra pä och därmed undvika dylikaskrivningar i fortsättningen, känner jag ett behov av alt rätta till vissasaker. Jag har redan nämnt det felaktiga påståendet att vimoderater utesluter finanspolitiska åtgärder vid allvarliga efterfrågestörningar.Vidare sägs det att skattesänkning endast till en mindre delmotsvaras av minskadoffentlig konsumtion - i själva verket stärker ju vi budgeten. Man återgerkorrekt att vi har sagt atl t.ex värden skall öppnas för privata alternativ,men påstår man att detta betyder en långtgående privatisering, vilketman bestämt avvisar. Jag ser inte framför mig någon privatisering i mening avutförsäljning av befintliga offentliga värdinrättningar. Vad jag vill göra äratt skapa bättre möjligheter till vård genom att också tillåta privataalternativ. Andra häpnadsväckande argument är att enmarginalskattereform inte av avtalsparterna skulle ses som en god utgångspunktför att godkänna ett lågt löneavtal. Det här kommer väl som en överraskning förfinansminister som just har gått in för denna linje, dock- enligt vårmening- för litet och . Vidare tvivlar man på att arbetsutbudet skulle öka med 0,- en siffra som Hgger till grund för vår försörjningsbalans. Det är , och det är inte fråga om att man skallbehöva övertidsarbeta för att uppnå detta. I stället för att som ta ut kompledigt,tar man ut ersättningen i pengar, vilket faktiskt ger den här effekten. Trorman inte att en marginalskattesänkning får dynamiska effekter av dettaslag-vilket betvivlade - förstår jag inte varför man allsskall genomföra en sädan reform. Jag fär väl trösta mig med att Anna-GretaLeijon inte beskyller mig för att vilja föra en sådan konservativ åtstramningspolitiksom annorstädes har skapat arbetslöshet. Sä till utgiftsramen. Vi moderater har föreslagit likamycket i besparing pä skolans område som regeringen, 170 milj. kr. Hur dettaskall gå lill följer inte av beslutet om ram. Utbildningsministern skriver:"Den metodik som jag förordar är att veckotimspriserna för grundskolanminskas ". Vi har gått in för en annan teknik som inte går ut överdet centrala i skolans verksamhet, nämligen undervisningen. Men här kom då enstorm som fick finansministern att i vredesmod återkalla förslaget, vilket inteframgick av den motion som väckte. Meningen var väl att manskulle kunna stryka etl streck över det hela. Men faktum kvarstår: Vi moderaterhar givit vän stöd lill såväl förslaget i finansplanen om en 5-procenlsram somförslaget i motion. Vad är det i socialdemokraternas politik som gäller? Är detregeringens förslag eller är det den motion som har avgivit?Vi moderater kan ställa upp för bådadera, i förening. 15HANS (vpk) replik: Jag vill anknyta till det som i sitt anförande i fråga om löneramen. vill jag så här päinternationella nämna ett annat namn: , eftersom det -såvitt jag förstår - var hon som uppfann systemet med cash limit. Det är juinte alltid sagl att kvinnor för en politik som gynnar arbetarklassen. Det är mycket fagert tal om utvecklingen av den offentligasektorn, om delegering och om ansvar för dem som har ansvar och befinner sigute i verkligheten. Jag menar att den totalram som man nu har skapat för att pänägot sätt ersätta lönetaket innebär precis detsamma, eftersom man i verksamhetsanslagenvill baka in löneanslagen. Då är man kvar vid problemet att man måste väljamellan lön och verksamhet. Någon förändring i sak har således inte skett. hänvisade lill och de borgerligasideologiska hemvist. I det sammanhanget vill jag hänvisa till ochsocialdemokratins hemvist. Det förhåller sig så att också socialdemokratin fårmycket beröm ute i världen av nyliberaler för att man lämnar traditionellfördelnings- och rättvisepolitik och på olika områden övergår mer tillmarknadsliberalism, inte minst när det gäller den offentliga sektorn. Det står skrivet att den tredje vägens politik innehålleroundvikliga fördelningsproblem. Jag anser inte alls att de är oundvikliga. Dentredje vägens politik har alstrat enorma fördelningsproblem, men med en aktivekonomisk politik kan man ju rätta till förhållandena, lindra dessa problem ochskapa större rättvisa, om man vägar göra ingrepp mot kapitalmakten. , jag häller med om att när det gäller den 8mars och jämställdheten återstår det oerhört mycket att göra för att åstadkommajämlikhet och jämställdhet mellan män och kvinnor. Men det återstår ävenoerhört mycket att göra för att åstadkomma jämställdhet och jämlikhet mellansamhällets klasser. talade om utslagningen i arbetslivet, iindustrin. Jag talade om problem för kvinnor i glesbygd såsom Bergslagen ochNorrbotten, om effekterna av matpriser och bostadspriser som i första hand oftadrabbar kvinnor, eftersom de genom sin kvinnoroll har ett stort ekonomisktansvar för sådant. Detta är i själva verket ett klassproblem, arbetarklassensproblem. Jag tror inte att de av arbetarklassens kvinnor som slås ut i denmekaniska industrin har sä särskilt mycket gemensamt med kvinnorna pä övreÖstermalm och överklassens kvinnor. Det går alltså inte att se den ekonomiska politiken ur ettkönsperspektiv pä det förenklade sätt som gjorde. Genomsocialdemokraternas ekonomiska politik, som slår mot den offentliga sektorn ochbibehåller storfinansens makt, skapar ni ännu större problem, också förkvinnorna. 16GUNNAR () replik: tog upp krav pådel kommunala området. Del är kanske viktigt att vara något försiktig medorden, särskilt med tanke på vad som ligger lill grund för krav. Majoriteten hävdar att en nedskärning på 675 milj. kr. somcentern föreslär skulle vara väldigt drastisk. Sanningen är den att man underde socialdemokratiska tio åren drog in ca 10 miljarder från kommunerna, men jagkan inte se att detta har drabbat kommunernas likviditet. Som vi skriver i vårreservation beror ju skillnaden pä förskjutningen i utbetalningen av detutökade skatteutjämningsbidrag som föreslås. Obalansen uppstår genom attcenterns tidigare förslag om förstärkt skatteutjämningsbidrag har avslagits.Del är alltså andra än vi som är ansvariga för detta. Det är ungefär som att enkommun väntar på statsbidrag och inte får ul detta. Det rör sig således om ettbudgetårsresonemang och är följaktligen en mer optisk-teknisk synvilla.Anna-Greta , det är väl ändå så att ni säger nej till de 850 milj. kr.som vi i vill ge i extra skatteutjämningsbidrag och som ger 1 700 milj.kr. Det kanske är skäl nog att vara litet mer försiktig med orden på denpunkten. Ett skäl till att inte kunde stödja motionen ombudgetramarna var att vi aldrig riktigt lyckades förstå vad som var densocialdemokratiska riksdagsgruppens åsikt.Vi fick inget klart besked om hurförslaget skulle drabba eller gynna olika myndigheter. Socialdemokraternaavstod från att redovisa detta. De gånger vi behandlade förslaget spredsdessutom en oklar bild av vad syftet med motionen var och framför allt vad denskulle få för konsekvenser. Vi får höra om finansministern kommer atttala för regeringen eller om han talar för det samlade socialdemokratiskapartiet. Det är intressant att tänka tillbaka i tiden.Finansutskottets ordförande hette ju då , och han stod vid dentidpunkten och läste högt ur , där det hette att densocialdemokratiska regeringen var bäst i världen på att föra ekonomisk politik.Nu kan vi konstatera att inte gör på detta sätt. Hade hongått tillbaka ett antal nummer och hämtat material ur samma tidning, skulle honha funnit att inte alls har skött sig särskilt bra pä detekonomisk-politiska området. tystnad på denna punkt ärganska talande. När det gäller det borgerliga alternativet är det viktigtatt tänka på att det finns en rad reservationer om löntagarfonderna liksom omvinstandelssystem, ekonomisk demokrati, främjande av högteknologi och framtidafinansiering av socialförsäkringssystemet. På en rad områden har vi alltså engemensam åsikt. man tillbaka i tiden, vilket numera är detenda sättet för socialdemokraterna att finna tröst, kan man säga att det finnsen klar skillnad, nämligen att nu har i varjefall en ganskaansvarsfull och ansvarsmedveten opposition. 17 () replik: Jag vill först be om ursäktför att jag gjorde henne upprörd. Jag är ledsen över att jag citerade frittfrån dikt, som jag själv läst med stort nöje. Jaghoppas att upprördhet nu har minskat. Visst fordras det någon form avsystemskifte för att vi skall kunna komma bort från de oändliga miljöproblemsom vi står inför-vi ser ju framför oss hur dessa problem ökar. Det behöver päinget sätt innebära nägon form av högerpolitik, för vär strävan är att en bramiljöpolitik skall vara till fromma för de stora folkflertalet. De flestamänniskor som drabbas av miljöförstöringen kan inte komma ifrån denna, utandet kan egentligen bara de som har det väldigt gott ställt i samhället. Denfördelningspolitik som vi förespråkar är av en helt annan karaktär änhögerpolitiken. 18 ANNA-GRETALEHON (s) replik: Det finns kanske en och annan socialdemokratsom delar glädje över att hon inte är socialdemokrat - jag kantänka mig det. för en konstig argumentation. Det är alldelesriktigt att vi har allvarliga frågor inom socialförsäkringssystemets ram som vimåste diskute- ra, att vihar en mycket kraftig ökning av kostnaderna för sjukförsäkringen, förarbetsskadeförsäkringen osv.