prot · GC0982 · 1988-12-31 00:00:00 — I det arbetet är det självklart att vi här i , i riksdagenoch på annat håll, tar ställning pä en läng rad områden. Jag vill ändåframhålla att många bedömer att EG i vissa avseenden har kommit ganska långt päarbetsmiljöomrädel. Det arbetsmaterial som finns i olika grupper är just ettarbetsmaterial och är inte offentlig handling förrän rapporten är klar. Denrapporten är offentlig handling, och den skall tillställas allmänhet ochriksdag. 46 PER (): Det är ändå så, som sade, att vifick tillgång till en del material genom försorg ijanuari . Efter det skrev vi våra motioner, och jag publicerade en artikeli . Sedan har vi inte fält och fär inte tillgäng till någotmaterial över huvud taget. Det är helt uppenbart för var och en att detmaterial som kom ut var obekvämt. Del var inte vad man ville ha, och man villepresentera det i en speciellt förpackad form. Därförupprepar jag frågan: Får vi nu liknande material? 47 Arbetsmarknadsminister : Fru talman!Det är inte fråga om huruvida material är bekvämt eller inte. Det finns ingensom helst anledning till atl material som är obekvämt skall hållas inne förundvikande av debatt. Men det är väl ändå så, oavsett om materialet är bekvämteller obekvämt, att det skall vara granskat, säkrat och utsatt för diskussionav opponenter bland dem som arbetar med del. Del är så man tar fram rapporteroch material. Det arbetsmaterial som ingår i integralionsarbetsgruppernasstudier är föremål för denna process. När den är färdig kommer en rapport, ochdenna kommer att vara både översiktlig och tydlig. 48 PER (): "Granskat",säger . Det är inte sä att hon menar alt det skall vara tvättatoch anpassat så atl det låter sig fogas in i ett sammanhang där del inte blirså störande? Vore det inte enklare att nu ge etl löfte till oss som trots alltsitter här i och har förtroende, att vi fär ta del av detgrundläggande material som regeringens egna kanslier tar fram innan detpoHtiskt har anpassats för att det bättre skall kunna marknadsföras? Ge oss härdet klara löftet att allt det faktamaterial som ni har pä departementet ärfritt tillgängligt för folkvalda! Kan inte ge detbeskedet? 49Arbetsmarknadsminister : Fru talman! Det faktamaterial som kommeratl utarbetas skall tas fram i samlat skick, och i det kommer all redovisasvilka möjligheter och hinder som finns när det gäller att bedöma arbetet medintegrationen i . Jag tycker nog att Per tar till det vanligatorgmötesknepet atl vända pä saker och ting. Han säger: Om ni inte gör som vivill, undanhåller ni material. Per är gammal på den politiska gårdenoch definitivt ingen duvunge. Han vet mycket väl, att oavsett om det gäller enpartigrupp, etl departement eller andra utredningskanslier, pågår detdiskussioner, görs utkast, debatteras fram och tillbaka innan man kommer framtill det som är etl säkerställt fakta- och jämförelsematerial. Därefter lämnarman sina rapporter. I övrigt bortser jag från de slängar som Per ivanlig ordning utdelar. Jag tycker inte att de hör hemma i den här debatten. Om EG-anpassningen och svensk arbetsmiljö-politik 50 PER (): Nej, jag är ingen duvunge, och jag begriperprecis vad ni håller pä med. Jag förstår att ni är i färd med att se till attdet här materialet kommer ut i den form som ni vill ge det. Ni vill inte ha deti den raka och konkreta form som ärliga, hederliga och neutrala svenskatjänstemän ger det - den form i vilken det tydligen av misstag slank ut ijanuari. är locket påskruvat med alla möjliga bultar. Men jag är inte ensam. skriver att det är fräga om mörkläggning pä departement. Det är inte såatt jag här stär ensam i nägol slags show, som tycks tro. Det här är djupt allvarligt. Del handlar om svenskalöntagares rätt att fä uppgifter för att kunna debattera vad ni håller päatt koka ihop till dem. Har arbetarskyddsstyrelsens egen tidning fel när dentalar om mörkläggning pä departement? 51 Arbetsmarknadsminister : Fru talman!I artikeln i talas det om en hemlig rapport. Det finns ingenhemlig rapport. Det är fräga om ett arbetsmaterial som är framtaget inomarbetsmarknadsdepartementet som ett underlag för den arbetsgrupp som arbetarmed atl göra jämförelser i integrationsdiskussionerna på arbetsmiljöområdet.Det finns liknande diskussioner i frågor om personers rörlighet och i frågorsom rör den regionala diskussionen och EG-anpassningen. Det är inte fräga omnågon mörkläggning av hemliga rapporter, för det finns inga sådana. Det kommer en samlad rapport omEG-frågorna . I den rapporten kommer att finnas det material sombehövs som ett underlag för en bred, öppen och rak diskussion om EG, utanmörker, vinklingar och specialanpassningar. Kanske upplever Per Gahrtonbeklagligtvis att det är så - jag är ledsen för det. Men det kommer en sådanredovisning. 52PER (): Det är litet synd pä , som viöver lag har sett -och jag vill säga att vi fortfarande gör det - som ett av depositiva inslagen i en regering som inte är alltför välbesatt med sädana. Honpratar här in sig i ett hörn med hjälp av det vanliga politikerspråkel: Det ärinte fråga om någon hemlig rapport utan om internt arbetsmaterial, som vi inteskall få tillgäng lill. Del är fråga om papper som vi inte får se, men det äringen hemlig rapport. Är det inle ändå en lek med ord? Om EG-anpassningen och svensk arbetsmiljö-polittk Varför inte ge riksdag ett klart löfte: Allt somni vet skall också vi få veta omgående, utan krusiduller! 53 Arbetsmarknadsminister : Fru talman!Den svenska kommer att få ett fullständigt och fullödigtbedömningsunderlag för att kunna diskutera och EG. Del materialetkommer att finnas i en rapport som berör alla områden som ingår iEG-diskussionen. Den rapporten kommer , Per . Jag hoppas att Per läser den rapporten med sammaöppna, raka och intresserade blick som han har när han deltar med öppen, rakoch klar stämma i den här debatten. 54PER (): Varför får vi inte papperen nu? Varför färinte löntagarna och fackföreningarna papperen nu? Vad är det ni vill dölja?Varför skall ni sitta och peta i de papperen utan att vi får en möjlighet attse dem? Jo, därför att de 25 ä 28 arbetsgrupper som består av ett antal tjänstemänsitter och producerar den rapport som Per kommer att ha somunderlag för diskussionen om EG-integrationsarbetet . Därförfinns inte de papperen här just . De finns hos de arbetsgrupper som 56 PER (): Har ni inga kopieringsapparater på erakanslier, sä att ni möjligen kunde dra upp några kopior lill oss? 57 Arbetsmarknadsminister : Fru talman!Jo, det finns kopieringsapparater och kopior till dem som deltar i dearbetsgrupperna. 58 PER (): Just det - det finns kopior fill PehrGyllenhammar, och alla dem som sitter i det hemliga . Mentill svenska riksdagsledamöter och svenska fackföreningar finns detuppenbarligen inte tillräckligt med kopior. fanns det en möjlighet påkonferenser och kurser att anmäla till mötesledningen att vissa ord aldrigborde ha blivit sagda. Överläggningen var härmed avslutad. 18 §Svar på fråga 1988/89:518 om utrymning av arbetslokaler vid bombhot har frågat mig om regeringenavser att vidta några åtgärder med anledning av att ett företag som bombhotatsbeslutat att inte utrymma lokalerna i avvaktan på undersökning. Arbetsgivaren har naturligtvis, även i en situation medett bombhot mot verksamheten, sitt ansvar enligt arbetsmiljölagen för atterforderliga skyddsåtgärder vidtas. Vilka åtgärder som faktiskt bör vidtas beror självfalletpä den aktuella situafionen, bl.a. bedömningen av hotets allvar. En sådanbedömning görs oftast i samråd med poHsen. Om ett skyddsombud, i motsats till arbetsgivaren, bedömeratt hotet innebär omedelbar och allvarlig fara för liv eller hälsa kanskyddsombudet avbryta arbetet med stöd av arbetsmiljölagen. De enskildaarbetstagarna kan även före ett skyddsombudsstopp upphöra med ett arbete om demed fog upplever att det innebär sådan fara. Av vad jag sagt framgår att arbetmiljölagstiftningen gertillräckliga lagliga förutsättningar för att arbetstagarna skall kunna skyddasvid ett bombhot. Jag har därför inte för avsikt att nu föreslå regeringen någraåtgärder med anledning av vad som tas upp i denna fråga. Frågor om efterlevnaden av arbetsmiljölagsfiftningen ienskilda fall handläggs av yrkesinspektionen och arbetarskyddsstyrelsen. 61 (vpk): Ett företag i , Kungsörnen, blev bombhotat,men medan undersökningen pågick avbröt man inte produktionen och utrymde intelokalerna. Det är den konkreta händelse som har utlöst min fräga, men frågan ärsjälvfallet av principiell karaktär. Arbetsgivaren har alltid ansvaret för arbetsmiljön även ifall som detta då polis har tillkallats, precis som arbetsmarknadsministernsade i sitt svar. Enligt min mening borde del vara självklart alt ett företagavbryter berörd produktion, utrymmer lokalerna och genast underrättarfackstyrelse och skyddsombud. Det skedde inle i det här fallet. Det är alltsåuppenbarligen så, atl det som jag tyckte var självklart inte är självklart föralla. Det är därför jag har ställt frågan om regeringen anser att det behövs enskärpning av lagsfiftningen eller av föreskrifterna i det här fallet. svarar arbetsmarknadsministern attarbetsmiljölagstiftningen i sig ger tillräckligt med utrymme för åtgärder i ettsådant här fall, och det är riktigt. Arbetsmiljölagstiftningen är ju en vidramlag, och en sådan konstruktion förutsätter atl lagen kompletteras meddetaljerade föreskrifter. Jag vill därför fråga: Delar arbetsmarknadsministernmin uppfattning att del behövs föreskrifter när det gäller den här typen avhändelser? Om utrymning av arbetslokaler vid bombhot 62Arbetsmarknadsminister : Fru talman! När det gäller det härenskilda fallet var det enligt vad som framkommit till mig så, att man fränarbetsgivarsidan tog kontakt med polisen, som gav rädet att man inle skullegöra någonting förrän polisen kom Om utrymning av arbetslokaler vid bombhot Närpolisen var pä plats samlade man både arbetsledning och representanter förpersonalen och gick igenom situationen. Därefter gick man ut i lokalerna tillden anställda personalen. Polisen gjorde alliså den bedömningen att man skulleavvakta tills polisen kom på plats. Det rådel följde man från arbetsledningenssida. Företrädare för personalen, fackklubben, skyddsombuden och polisentillsammans med arbetsledningen hade elt samråd när polisen hade kommit tillplatsen. Efter denna händelse har företaget utfärdat instruktioner för hurmanskall hantera liknande situationer . Jag vet också att man medberörda fackförbund har gäll igenom just hur de skall handla i sådana härsituationer. Det tycker jag är fullgott i detta sammanhang. I anslutning tillarbetsmiljölagen finns det också allmänna råd på det här området. 63ANNIKA (vpk): Jag får väl tolka arbetsmarknadsministernssvar så att hon inte anser att det behövs föreskrifter när det gäller den härtypen av händelser. Och jag får väl då säga att jag är av en annan mening. Tack och lov är detta en mycket udda händelse - både attett förelag blir bombhotat och att ett företag som blir bombhotat inte avbryterproduktionen och utrymmer lokalerna. Jag tycker ändå att del inträffade ger enskrämmande bild av en människosyn som faktiskt är ganska vanlig i vårtsamhälle , där produktionen och vinsten sätts före människors säkerhet ochhälsa. 64 Arbetsmarknadsminister : Fru talman!I de allmänna rådsom arbetarskyddsstyrelsen ger ut tas upp bl.a. justvåldsriskerna i arbetsmiljön. Där tas också upp frågor om säkerhetsbestämmelseroch frågor som berör personalvårdsätgärder. 1 del enskilda fallet fick deberörda t.ex. möjlighet att lämna arbetet, om de tyckte att det i det härfallet kändes obehagligt. Det är arbetarskyddsstyrelsen som gör bedömningen om detbehövs några speciella föreskrifter utöver de föreskrifter som finns i deallmänna räd som redan är utfärdade just i den här frågan. 65 (vpk): Jag tror inte att arbetsmarknadsministernegentligen menar att man i ett sådant här fall skall lägga ansvaret på denenskilde arbetstagaren på det sättet att hon eller han fär lämna lokalen, omvederbörande tycker att arbetet är obehagligt. Jag tycker inte att det innebäratt arbetsgivaren tar sitt ansvar när det gäller arbetsmiljön. Att ta sittansvar i det fallet måste ju vara att göra bedömningen om man skall avbrytaproduktionen och utrymma lokalen. Då skall det beslutet gälla alla. Man kanalltså inte vara nöjd med den typen av räd, som är sä vaga och otydliga. Problemet är över huvud taget: Vad finns det försanktionsmöjligheter? Om ett företag inte följer de allmänna och diffusa rådsom arbetarskyddsstyrelsen har totat ihop - vilka sanktionsmöjligheter finnsdet dä? Enligt min mening finns det inte några sankiionsmöjligheter alls. Ettföretag som gör pä del här sättet, alltså inte avbryter produktionen, löperinte nägon som helst risk att drabbas av en sanktion - utom i det här falletden skam man drabbas av, närdet blir offentligt känt att man belett sig pä det här sättet. Man får hoppasatt det väger tungt. 66 Arbetsmarknadsminister : Fru talman!Först och främst skall man komma ihåg atl vad man gjorde frän företagets sidavar att söka räd hos polisen om vilken bedömning man där gjorde. Polisen är ensådan instans där man kan få kvalificerade räd om sådana saker som bombhot. Det var inte så atl arbetstagaren själv skulle få avgöraom han eller hon skulle få lämna arbetsplatsen eller inte vid etl bombhot. Jagsade däremot att när det gällde personalvårdande åtgärder fick arbetstagarna,efter del att så att säga faran var undanröjd, möjlighet att lämnaarbetsplatsen, om de tyckte att de behövde komma ifrån arbetsplatsen därför attsituationen hade varit besvärlig. Det var alltså tvä olika saker. 67 (vpk): Arbetsmarknadsministern för ju delvis över denhär frågan till en annan mycket viktig fråga: Vem har ansvaret i den härsituationen -arbetsgivaren eller polisen? Jag tror att även om arbetsgivaren kan få kvalificeraderäd av polisen, så mäste arbetsgivaren ta ansvaret. Detta har arbetsmarknadsministernockså sagt i sitt skriftliga svar. Arbetsgivaren kan allså inte hänvisa tillpolisen och säga att man fått råd av polisen, om det inte i sådana härsituationer är sä att polisen skall överta ansvaret. Det kanske är detarbetsmarknadsministern menar? Det är naturligtvis inte alls sä att polisentar över ansvaret frän arbetsgivaren. Arbetsgivaren har det yttersta ansvaret,men i sådana här situationer med ett bombhot mot en arbetsplats kan det oftavara - och är ofta - mycket svårt för en arbetsgivare och en arbetsledare atlavgöra "kvalifikationen" i etl sådant hot. Då bör man ta råd av denkunskap som finns hos polisen. Det gjorde man vid detta enskilda tillfälle. Allmänt sett är del alllid arbetsgivaren som har ansvaret.Skyddsombudet kan stoppa produktionen, om man är oenig med arbetsledningen. När det gäller sanktionsarbetet vill jag säga att det äryrkesinspektionen som gär in och utövar detta. Det finns alltså en organisationockså pä det här området. Om utrymning av arbetslokaler vid bombhot 69 (vpk): Självfallet är det mycket svårt att bedöma hurpass allvarligt ett bombhot är, men just därför att det är så svårt att bedömadetta är det skrämmande att man som arbetsgivare sä lättvindigt kan göra denbedömningen att det inte är nägon fara och att här fortsätter vi produktionenmedan undersökningen pägår. Just därför anser jag att det behövs skärptaföreskrifter pä det här området, så att den här typen av förfarande bliromöjligt. Överläggningen var härmed avslutad. Om persontrafiken på järnväg i 19 § Svar på fråga 1988/89:511 om persontrafiken påjärnvägi har frågat mig om regeringen är beredd alt setill så att persontrafiken på järnväg i utvecklas och förbättras, ochi så fall hur. Frågan är ställd mot bakgrund av att viss persontrafik påjärnväg dras in vid tidtabellsskiftel . beslöt att regionalpolitiskt viktiginterregional trafik skulle upphandlas från SJ genom transporträdets försorg.För ändamålet anvisades 274 milj. kr. omkring 550 milj.kr. har genomfört sin upphandling /90. Upphandlingen innebär bl.a. att sovvagnstrafiken pä övreNorrland tryggas. Vissa rationaliseringar har visserligen genomförts för att fäut maximall av de anvisade pengarna, men det av fastlagda målet atltrygga sovvagnstrafiken har uppnåtts. Regeringen vill att järnvägstrafiken inte bara i Norrlandutan i hela landet skall utvecklas och förbättras. Målet skall nås genom att SJutvecklas till ett modernt och effektivt tågtrafikföretag som kan konkurreramed privatbilen och inrikesflyget. Enligt min uppfattning skall persontrafikenpä järnväg utvecklas genom att det reformutrymme som kan avsättas tilljärnvägen används för att förbättra infrastrukturen. Bl.a. görs nu omfattandeförbättringar av norra stambanan. Järnvägstrafiken bör sä långt som möjligtbetalas av dem som använder den. Under delta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 71 (): Jag ber atl fälacka för svaret. Del är först nu som vi har kunnat se konsekvenserna av delhär trafikpolitiska beslutet. Det är nämligen först nu som vi fåll den nyatidtabellen, eller rallare sagt de första utdragen av det som skall bli den nyatidtabellen. Av dessa framgår alt det blir en lång rad indragningarredan nu . Lapplandspilen kommer att försvinna, trafiken påSundsvall-Östersund kommer att försämras och, som det ser ut just , sannoliktersättas av busstrafik. Förbindelsen till Ö-vik kan komma att försvinna ochäven till över osv., osv. Listan kan göras läng. När man ser detta blir man naturligtvis litet förvånad.Det nya trafikpolitiska greppet innebar ju att staten skulle gä in och köpaden trafik som är samhällsekonomiskt motiverad, regionalpolitiskt motiveradeller miljömässigt motiverad men som inte är företagsekonomiskt bärkraftig ochsom SJ därför inte kan bedriva med de premisser som SJ nu för liden skallarbeta på. .Meningen är alltså att staten då skall gå in och köpa den trafiken.Det är uppläggningen. /89 anslogs det, som kommunikationsminislernsade,274 miljoner till köp av interregional trafik. Men dessutom gick 655 miljonertill tågtrafik pä det ersättningsberättigade nätet. Del är alltså ungefärsamma sak. Tillsammans blir det 929 miljoner. För i är anslog mansedan enligt budgeten . Det betyder att man dragit ned anslagenmed ungefär 300 miljoner. Vi vet ju all SJ har lånat staten ungefär 200 milj. kr.för att få ihop del här någorlunda, men det fallas alltså pengar. Såvitt jagkan bedöma har regeringen svikit sill eget förslag från . Del ärdärför jag har ställt frågan. Om persontrafiken på järnväg i Staten har åtagit sig atl trygga sovvagnstrafiken på övreNorrland. Staten har anvisat ett visst angivet belopp för att köpa trafik sominle är lönsam, men det är inte etl obegränsat belopp. Man kan naturligtvis då säga - det tycks mena- all staten skall gä in och betala allt underskott; SJ skall köra och statenskall betala. Men det var ju för att komma bort frän den sortens lät-gä-politiksom vär utformade en ny trafikpolitik, där man anger ramar ochdär man vet vad man betalar för. Sedan är det SJ:s ansvar all bedriva dennatrafik rationellt och effektivt, kundanpassat. SJ kan inle bara räkna med attstaten betalar underskott, utan SJ mäste naturligtvis sä långt det är möjligtaktivera sig för atl bli konkurrenskraftigt inom de ramar som har gällt. Som jag har sagt tidigare mänga gånger här i kammarentycker jag alt det är för tidigt att nu utfärda slutbetyget för dentrafikpolitik som utformades . 73 (): Det är inte fråga om att utfärda slutbetyget, utan det ärfråga om atl se hur den nya uppläggningen fungerar. Del är inte, som kommunikationsministernhär sade, nägol underskoll som man skulle gå in och betala, utan det är frågaom att staten skäll gä in och pä närmast affärsmässiga grunder köpa den trafiksom är motiverad av samhällsekonomiska, miljömässiga eller regionalpolitiskaskäl. Man kan göra en samhällsekonomisk bedömning och se hur myckel man behöverköpa. Jag konstaterade atl man nu i praktiken köper för 300milj. mindre än tidigare och att det är därför som det sker neddragningar itrafiken. Neddragningarna i leder till atl trafiken där utarmas, säatt det blir nästan omöjligt alt ha kvar ocksä den trafik som är kvar. Delbehövs en viss trafik för att folk skall kunna använda läg när man behöver äka. Är man intresserad av att klara centrala miljömål, är manintresserad av att föra över sä mycket som möjligt av trafiken till järnväg, måsteman gä in här och arbeta mer aktivt. Jag vidhåller därför att regeringen nusviker sin trafikpolitik. Överläggningen var härmed avslutad. Prot.1988/89:82 20 § Svar på fråga 1988/89:512 om tunga lastbilstransporter har frågat mig om regeringen ärberedd att inta en mer restriktiv hållning vad gäller dispensgivning för 60tons fordon. Frågeställaren gör gällande att dispenser blivit vanligareoch att dispenstransporterna sliter hart pä vägnätet. De dispenser som givits mer generellt avser transporter avrundvirke i skogslänen. Dessa transporter skall ske pä vissa vägar och underden period då vägarna är tjälade. Till följd härav uppstår på grund avdispenserna ingen nämnvärd ökning av vägslitagel. Övriga dispensansökningar för transporter av delbart godsbehandlas restriktivt av både centralt och regionalt. Dispenser för transporter av icke delbart gods och förlunga arbetsfordon etc. behandlas inte annorlunda än tidigare, dvs. kraven iväglrafikkungörel-sen skall vara uppfyllda. Jag finner ingen anledning alt föreslå regeringen andraregler för dispensgivning än de som gäller. 75 (): Jag tackar försvaret. Kommunikationsministern förnekar alltså att det skulle gesfler dispenser . Det stämmer inte alls med de uppgifter jag harfått fram. Tyvärr finns del ingen officiell statistik över detta, sä jag kaninte bevisa det. Man häller pä med ell bärighetsprogramenligt vilket gränsen generellt skall höjas till pä våra vägar. Manförstärker broarna så att de klarar . Vad händer då med vägarna emellan?Jo, de slits ned mycket fort. Det har skett framför allt i skogslänen. En 60lons lastbil sliter mycket mer än en 50 lons eller en 40 tons - det är alldelesuppenbart. Det märkliga är att motivet till detta är atl man skallanpassa boggitrycket lill EG. Det är bara det atl inom EG är det inte tillåtetatl köra med 60 tons lastbilar. Det betyder att när denna anpassning ärgenomförd kan EG-lastbilarna komma in i och fä köra här, men de svenskalastbilar som väger totalt kan inte köra inom EG - där fär man inte köramed totalt sett så tunga fordon. Boggitrycket blir däremot detsamma, och på delsättet kommer EG-lastbilarna in i . Delta är en myckel märklig anpassning. I praktiken kommer den enligt min mening ökadedispensgivningen för 60 lons lastbilar - jag tror att kommunikationsministernskall kunna konstatera att det finns belägg för en sädan ökning, om han litlarlitet närmare pä delta -alt leda till att järnvägen fär släppa ifrän sig mycketav godstrafiken. Det har redan börjat ske. släpper en helgodstransportmarknad på de medellänga avstånden till vägtrafiken. Därigenomsaboteras, menar jag, centrala miljömål och trafikpolitiska mål, nämligen attföra över så mycket gods som möjligt till järnvägen. Del finns därför allanledning för regeringen all se över del här. -2 Överläggningen var härmed avslutad. 21 §Svar på fråga 1988/89:515 om planeringen för en ny sträckning av väg E 4 genomStockholm har frågat mig om jag är beredd atl verkaför ökad miljöhänsyn i vägplaneringen. Frågeställaren har som exempel anfört atl vägverketplanerar en ny sträckning av väg E4 som innebär betydande ingrepp i Hagaparkeni och kommuner. Generellt gäller att skall ta miljöhänsyn vidplaneringen av allmänna vägar i enlighet med bestämmelserna i väglagen ochvägkungörel-sen. När naturresurslagen kom till ändrades väglagen. Denna ändringinnebär att en miljökonsekvensbeskrivning alltid skall ingå i en vägarbets-planoch redovisa såväl väntade miljöeffekter som förslag till åtgärder som behövsför att förebygga störningar eller andra olägenheter från trafiken. Dessutomskall alltid samråd om en vägarbelsplan ske med de naturvårds-myndigheter somberörs.