prot · GC09130 · 1988-12-31 00:00:00 — Jag vänfar också påbesked om hur vård- och omsorgssektorn skall kunna möta förväntningarna frånsåväl personalen som från alla dem som är hänvisade till dess tjänster omlönekostnaderna och skatterna ökar. Hur skall kommunerna klara detta utan ytterligareskattehöjningar? En orsak fill de åtgärder som föreslås är, enligtfinansministern, att tillväxten av den privata tjänstesektorn drar undanresurser från den offentliga vården och omsorgen. Således skall efterfrågan påarbetskraft dämpas och arbetskraft överföras från den privata fill denoffentliga tjänstesektorn. De omställningsproblem som förutses skall mötas medarbefsmarknadspolitiska åtgärder. Utöver de 25 miljarder som redan haranslagits, skall finansfullmakten komma fill användning. Detta ärett bakvänt och uppseendeväckande resonemang. ju atttillskottet pä arbetsmarknaden har tillförtsjust den offentliga sektorn. Det är industrisektorn som har minskat. Vi är allaense om att det är tjänstesektorn som är framtiden. Det är den som utvecklasoch som fillsammans med industrisektorn skall bära upp vår internationellakonkurrenskraft. Delar av tjänstesektorn, de som inte är monopoliserade avstat, kommuner och landsting, har visat utvecklingskraft. En mängd småföretagsom utgör embryon fill framtidens storföretag har växt upp inom tjänstesektorn.De har uppstått trots en småförefagarfientlig politik. har de fått besked omhur socialdemokraterna ser på dem - de undandrar arbetskraft från denoffentliga vården och omsorgen. Jag är infe överraskad, herr talman, över dennasocialdemokrafiska bekännelse. Däremot är jag ytterligt förvånad över attcentern ställer upp på denna politik. är avsikten uppenbarligen att arbetsplatser skall slåsut och att de anställda via arbefsmarknadspolitiska åtgärder skall slussas överfill den offentliga vården och omsorgen. Vad som föreslås år ingenting mindreän att inflationstrycket skall lättas med hjälp av arbetslöshet - visserligenmildrad av arbetsmarknadspolitiska åtgärder, men ändå. Jag vänder mig fortfarande till som saknas ikammaren. Vilka är det som skall slås ut och slussas över till den offentligavården? Skall lastbilschaufförer omskolas till sjuksköterskor? Jag skulle troatt man betackar sig på våra sjukhus. Och hur skall detta kunna ske på kortsikt? Det krävs faktiskt utbildning och kunskaper också inom vård och omsorg,och det tar tid. Eller är det som så ofta tidigare att det är kvinnorna somär arbetskraftsreserven? De kvinnor som arbetar inom handel och andraprivata tjänster skall bli vårdbiträden och lokalvårdare i kommun ochlandsting. Är det så det är tänkt? Statliga åtgärder skall kompensera för förhållandet attden offenfiiga sektorn inte erbjuder attraktiva arbeten. De som arbetar inomvård och omsorg, och alla de som är beroende av deras arbete skulle, herrtalman, vara mycket mer betjänta av att de offentliga monopolen öppnades förkonkurrens. Då skulle de som arbetar få möjligheter att välja arbetsgivare ochfå utrymme för egen utveckling och egna idéer. En ny skatt på arbete, den s.k. arbetsmiljöavgiften,införs. Den motiveras med den omfattande utslagningen från arbetsmarknaden.Långtidssjukskrivna och förtidspensionärer skall rehabiliteras och återföras iarbete. Det är en hedervärd ambition. Vi moderater har länge framhållit vådornamed den omfattande utslagningen såväl för dem som drabbas som för socialförsäkringssystemet.Då har socialdemokraterna inte varit intresserade av att diskutera hur manskall åstadkomma rehabilitering och minska utslagningen. Det finns mycket att säga om detta. Låt mig återge vadarbetsmarknadsstyrelsen säger i sitt remissvar på rehabiliteringsutredningen.AMS är ytterligt kritiskt fill avvägningen mellan inkomststöd ochrehabilitering och de snedvridande effekterna av det sätt på vilketbudgetarbetet bedrivs. In-komstsföden, dvs. arbetslöshetsförsäkring,arbetsskadeersättning, sjukförsäkring och förtidspensioner, uppgår till 63miljarder kronor under innevarande budgetår. Enligt AMS har statsmakternaeftersatt uppbyggnaden av de förebyggande rehabiliterande och arbefsskapandeåtgärderna och därige- Den ekonomiska politiken, m.tn. Prot.1988/89:130 nom tvingats till en mycket mer kostsam socialpolitik än vad somhade behövt bli fallet. Den ekonomiska poli tiken, m.m. Erfarenheterna från den nuvarande med arbetsgivaravgifterfinansierade arbefsskadeförsäkringen är dåliga. Kostnaderna för försäkringenvisar en dramatisk ökning och uppgick till 6 miljarder kronor.Enligt den utvärdering som revisorer har utfört motverkarförsäkringen rehabilitering. Kostnaderna för sjukförsäkringen ökade med 35 %till . Därav svarade sjukfallen med långasjukskrivningsfider för ungefär hälften. förtidspensioneras 50 000personer. Antalet förtidspensionärer uppgår till ca 350 000 personer. Kostnadenår var ca . Det finns således oerhört mycket att göra på det härområdet, och det finns åtskilliga att använda på etteffektivare sätt än . Det är infe nya skatter och nya fonder sombehövs. Det är infe ett nytt system med avgifter och fonder där småföretag, somKari-Gösta sade fidigare i debatten, skall gå med mössan i hand tilldem som beslutar över pengarna och begära att få tillbaka något litet av vad desjälva har betalat, föratt göra de insatser för arbetsmiljön som de kanske ändåhade genomfört. Det är inte heller ett sätt att avhjälpa den nuvarande akutabristen på arbetskraft. Det krävs ett helt annat genomtänkt långsiktigt system,och det behövs ett effektivare utnyttjande av de rikliga resurser som redanfinns för att långsiktigt förhindra fortsatt utslagning. Den av den röd-grönakoalitionen föreslagna nya skaften på arbetskraft kommer snarare att förhindrade satsningar på förbättrad arbetsmiljö ute på arbetsplatserna som annarsskulle ha kunnat komma till stånd. Avgiften är, som alla skatter,kontraproduktiv. Jag skulle av dem som står bakom det förslagsom ligger på bord vilja ha svar på följande frågor: På vilket sätt kommer detsammelsurium av åtgärder som ni föreslår att bidra till ökad produktions- ochproduktivitetstillväxt? På vilket sätt kommer de att verka återhållande på pris-och löneökningsfakten och öka konkurrenskraften? På vilketsätt kommer de att öka tillgången på arbetskraft? På vilket sätt kommer ökade energiskatter och löneskatteratt underlätta arbetsmarknadssituationen inom t.ex. inre stödområdet? När nu situationen påarbetsmarknaden med brist på arbetskraft är så alarmerande att den föranlederett panikpaket och en hafsigt hopkommen uppgörelse mellan socialdemokrater ochcenterpartister, kommer vi då fortfarande att få se ett förslagtill en sjätte semestervecka som ytterligare skall begränsa utbudet av arbetskraft? Jag inser att jag inte kommer att få svar påmina frågor. De kommer att hänga kvar . Vi får rikliga tillfällenatt komma tillbaka i debatten . 78KJELL-ARNE (): Jag skall i mitt anförande koncentrera mig påarbetsmiljön och den arbetsmiljöavgift som man nu från socialdemokratiskt ochcenter-partistiskt håll har bestämt sig för att införa. Jag skulle vilja göraen kort historisk återblick och fitta på vad som har hänt under de senaste 12fill 15 åren. 1977 trädde som bekant den arbetsmiljölagstiffning i kraftsom fortfarande gäller. Denna lagstiftning infördes av den borgerligaregeringen, där en folkpartist var arbetsmarknadsminister. För att en arbetsmiljö skall fungera bra krävs det att manhela tiden har arbetsmiljön under uppsikt och att man gör uppföljningar. Från1982 fram till valet har egentligen ingenfing gjorts för att kontrolleraoch se hur den reform som infördes har fungerat i praktiken förarbetsmiljön. När jag kom in i 1985 och började fitta på dessafrågor, förvånade det mig mycket att man var så fullständigt och totaltointresserad av hur arbetsmiljöarbefet fortlever ute i landet. 1 en av de första motionerna som jag väckte yrkade jag attgravida kvinnor lagstiftningsvägen skulle ha rätt till omplacering. Det tyckerjag är ett mycket rimligt krav, och det borde vara relafivt lätt att genomföra.Men fortfarande finns ingen sådan lagstiftning, och jag tycker att det ärmycket beklagligt. Men trots att ingenfing hände de första sju till åtta årenstartade en arbetsmiljödebatf . Precis före valet, manskulle kunna säga så sent som fem i tolv, insåg socialdemokraterna att detpågick en debatt angående ett område som de ansåg vara deras eget när detgäller arbetsmiljön. Då fick de naturligtvis brått att försöka komma med i dendebatten. I valrörelsens slutskede lovade man att tillsätta en kommission somskulle kartlägga vilka de 400 000 farligaste jobben var. Redan när de första beskeden om detta kom, tyckte vi ifolkpartiet att det var märkligt att målet skulle vara att kartlägga just de400 000 farligaste jobben. Om en kommission skulle tillsättas, skulle dennaturligtvis få arbeta förutsättningslöst. Jag tillåter mig att citera ur den kommittémofion somfolkpartiet väckte under den allmänna mofionsfiden . Vi ställer två kravvad gäller arbetsmiljökommissionen: "För det första har inga sakskäl redovisats förbegränsningen till siffran 400 000. Vi har redan kunnat notera skilda meningarinom kommissionen rörande vilka dessa 400 000 jobb skulle vara. Därmed riskerarutredningsarbetet låsas på ett onödigt sätt. bördärför inte låta sitt arbete begränsas till att föreslå åtgärder för ett visstantal jobb. Utgångspunkten bör vara bredare än så, och innefatta den allmännautvecklingen av arbetsmiljön. För det andra ställer vi oss tveksamma till om det ärarbetenas rangordning vad gäller fariighet som skall vara den överskuggandehänsynen för kommissionen. Det borde vara av minst lika stort intresse attspeciellt studera de arbeten och sektorer där vi kunnat notera störreförändringar - oavsett omdessa arbeten tillhör"farligaste" eller ej. Som påpekats i utredningen skedde 1982 ettbrott i stafistiken både vad gäller sjukdomar och olyckor. Det borde vara enuppgift för kommissionen att analysera detta brott i syfte att finna orsaker. Den ekonomiska politiken, m.m. Den ekonomiska politiken, m.m. 1 vilken grad bristande arbetarskyddsverksamhet är enorsak fill det ökade antalet arbetssjukdomar eller om orsakerna skall sökas påannat håll måste med andra ord vara en vikfig fråga för kommissionen. LO:s sida har man påpekat att den ökning vi sett skulle till viss delbero på ändrad praxis från försäkringskassorna. Denna fråga - om en reform äreffekfiv eller inte -besvaras genom att studera förändringar efter dessgenomförande, inte genom att koncentrera sig på de 400 000 farligaste jobben. Tillkomsten av arbefsmiljökommissionen kan tolkas som ettuttryck för krifik mot den verksamhet som bedrivs inom bl.a. arbetarskyddsstyrelsen.Om så är fallet förutsätter vi att bakgrunden till denna redovisas. Vi villunderstryka att skapandet av arbefsmiljökommissionen inte får innebära attdubbelarbete utförs inom arbetsmiljöområdet." När man studerar statistiken vad gäller arbetsskadeförsäkringenför , kan man mycket lätt se att antalet arbetsskador harsjunkit. Inom tillverkningsindustrin har det sjunkit mycket snabbt och medmycket stora tal. Inom byggnadsindustrin sjunker det inte lika snabbt, mentendensen är fullständigt klar - att arbetsolyckorna minskat i antal underdenna tidsperiod. Samma tendens ser man inom varu- och servicesektorn. Där ärdet en mycket mindre minskning, men den är också helt klar. Däremot har man iden offentliga sektorn haft en mycket kraffig ökning av antalet arbetsolyckor. Vi i folkparfiet tycker att det vore på sin plats att gåin och titta på varför man har denna tendens inom tillverknings-, byggnads-,varu- och servicesektorerna, medan man inom den offenfiiga sektorn har motsatttendens. Vill man göra det lätt för sig, skulle man naturligtvis kunna säga attdet bedrivs ett bättre arbetsmiljöarbete inom den privata än inom denoffentliga verksamheten, men det tror jag inte är hela sanningen. Folkparfiet har också förordat att ekonomiska incitamentskall användas för att man skall få framgång i arbetsmiljöarbetet. Vi harlämnat förslag på sådana, men framför allt tror jag det är viktigt att gå utoch se vilka erfarenheter som finns från andra länder och utifrån dessaerfarenheter försöka skapa ett system i , som skulle kunna vara lämpligtför det svenska arbetslivet. får vi ta del av att ochsocialdemokraterna tillsammans föreslår en arbetsmiljöavgift - som juegentligen infe är någon arbefsmiljöavgift, men eftersom den kallas så skallden behandlas som en sådan - som går ut på att alla företag och arbetsgivare iprincip skall betala lika mycket till en arbetsmiljöfond och att pengarna skallanvändas på olika sätt, bl.a. för att förbättra arbetsmiljöerna ute i företagen. Detta är egentligen ett ekonomiskt incitament som ärmotsatt det som vi vill ha. Såsom det nu blir, kommer ju de som har eneftersatt arbetsmiljö att kunna få del av de pengar som fonderas, när allabetalar lika. Det borde ju vara tvärtom. De företag som har skött sinarbetsmiljö och som ligger långt framme och verkligen är intresserade av de härsakerna borde få en lägre avgift eller på något annat sätt få ekonomiskafördelar. Med det förslag som föreligger kommer det att löna sigatt inte syssla med arbefsmil-jöfrågorna, för om man bara låter förfallet gåtillräckligt långt så kommer man ju att kunna ta del av dessa fondmedel. Vi anser att det är ett synnerligen dåligt förslag och attdet på intet sätt kommer att stimulera företagen i att skapa enarbetsmiljö, som skulle vara till gagn för arbetskraften och kanske förföretagen själva, som ju kan komma att inbilla sig att de skallkunna få pengar ändå. Som jag sade har arbetsolyckorna på den offentliga sektornökat, i motsats till andra branscher och sektorer. Jag tror att dessa olyckorinte sällan beror på en dålig arbetssituation och psykosociala faktorer. Denoffenfiiga sektorn är utomordentligt viktig för oss alla - den har vi allaglädje av när vi så behöver. Men på den offentliga sektorn krävs det mera. Denmåste bli mer levande. De som jobbar i den offentliga sektorn måste få rätt ochmöjlighet att själva besluta om och skapa förutsättningarna på sin egen arbetsplatspå ett helt annat sätt än vad de har . Det krävs en mycket kraftigdecentralisering av beslutsordningen. Det krävs att de som befinner sig iverksamheterna direkt skall kunna få påverka verksamhetens utförande och denbeslutsordning som skall gälla för den. Inte minst krävs det, såsom fidigaretalare har varit inne på, för att vi skall klara vård och omsorg inte allt förlångt in i framfiden, att vi snabbt begriper att det behövs ett ordentligtreformarbete på hela den offenfiiga sidan och att det måste inledas ganskasnart för att infe allt skall sluta fungera inom en inte alltför avlägsenframtid. När socialdemokraterna nu kastar fram förslag tillåtgärder av arbetsmiljö-politisk karaktär, är dessa inte speciellt genomtänkta.Snarare kan de uppfatfas som hugskott, som kastas fram bara för att man skallfå vara med i debatten. Ofta saknas fillräckliga kunskaper om bakgrunden föratt man skall kunna fatta beslut. Därför vill jag och folkparfiet att man skall se till på arbetsmiljöområdet får ordentliga beslutsunderlag, att man ger förslagtill konkreta åtgärder och att man har en kontinuerlig uppföljning av helaarbetsmiljöområdet i framfiden, avseende såväl en ganska somlångt in . Det är nödvändigt för att vi skall kunna förbättraarbetsmiljösitu-ationen i . Den ekonomiska politiken, m.m. 79ANITA (); Den svenska ekonomin utmärks av ett starktefterfrågetryck, brist på arbetskraft och hög inflationstakt. En åtstramningmåste genomföras för att vi skall få en god ekonomisk utveckling under deförsta åren av . Om en åtstramning infe äger rum, kommerinflationstakten i att vara väsentligt högre än i våra vikfigastekonkurrentländer. Inflationen ökar mer än vad som förutsågs i den revideradefinansplanen. Detta innebär påfrestningar på utrikeshandeln och hotarmöjligheterna att bereda arbete åt alla. En hög sysselsättningsnivå är heltavgörande för en jämn fördelning av levnadsvillkoren. En hög inflation däremotomfördelar välfärden, ofta på småspararnas och låginkomsttagarnas beko.sfnad. En åtstramning av ekonomin pressar ökningen av prisernaoch de nominella lönerna nedåt och bidrar därigenom till att skapa väsentligtbättre förutsättningar för en god ekonomisk utveckling. En del i detåtstramningspaket som förslås är införandet av arbetsmiljöavgiften. Enarbetsmiljöavgift som införs snabbt bidrar till att dämpa överhettningen iekonomin. ståröver en halv miljon människor utanför arbetsmarknaden på Den ekonomiska politiken, m.m. grund avarbetsskador, förtidspension och långvarig sjukskrivning. Det medför storamänskliga problem och ett stort lidande för alla som drabbas. Samhälletskostnader är också mycket betydande. De här skälen gjorde attsocialdemokraterna i valrörelsen utlovade en intensiv kamp för en bättrearbetsmiljö. Vi lovade att kartlägga och förbättra arbetsmiljön i första handför dem med de 400 000 mest utsatta jobben. Vi lovade även att arbeta för attförbättra rehabiliteringen för dem som skadats i arbetslivet. Arbetsmiljöavgiften, som ochsocialdemokraterna nu står bakom, införs för perioden 1 september 1989-31december 1990, och avgiften skall utgöra på lönesumman. Totalt väntasdetta ge fill arbetsmiljöavgiftsfonden. Medlenskall tillföras denna särskilda fond som skall vara helt skild frånstatsbudgeten. Genom de här medlen skapas goda förutsättningar attförbättra den yrkesinriktade rehabiliteringen samt avveckla dåligaarbetsmiljöer och därigenom minska antalet förtidspensionärer och långtidssjukskrivna.Förutom att det ger förutsättningar för ett rikare liv för dem som drabbats ärdet också ur samhällets synvinkel viktigt att kunna fa till vara detyrkeskunnande och den arbetslivserfarenhet som finns hos dessa människor. Arbetsmiljöavgiften gör det också möjligt förarbetsmiljökommissionen att lägga fram förslag som kräver investeringar.Samtidigt som arbetsmiljöavgiften verkar dämpande på den överhettade ekonominbidrar den till att kraftfulla insatser kan göras för att få till stånd förbättringarpå arbetsmiljöns område. Det är absolut nödvändigt att få bort de dåligaarbetsmiljöerna. Arbetsplatserna måste anpassas till människorna och infetvärtom. Det är också nödvändigt att de människor som har drabbats av en dåligarbetsmiljö får en rikfig chans att komma tillbaka till arbetslivet. Fondens tillgångar skall främst användas för olikarehabiliteringsinsatser och arbetsmiljöförbättrande åtgärder. Fonden skallockså stimulera till insatser som annars inte skulle komma till stånd.Regeringen skall senare återkomma med detaljerade förslag om hur de fonderademedlen skall användas. Detta innebär en unik möjlighet att hjälpa människor somskadats i arbetslivet och också att förebygga skador . Det här ärnågonfing som vi måste ta väl vara på. , herr talman, ansluter jag mig fill det yrkandesom har ställt . Idetta anförande instämde (). 80KJELL-ARNE () replik: Socialdemokraterna anser att arbetsplatsernaskall anpassas till arbetstagarna, och det är en uppfattning som de delar ivarje fall med oss i och, tror jag, med de andra partierna också.Jag försökte säga i mitt huvudanförande att om man relafivt snabbt vill anpassaarbetsplatserna till arbetstagarna, är det lämpligt att genomföra reformer somsfimulerar detta. Det kan man göra genom att premiera goda arbetsmiljöer medekonomiska incitament. Man bordekomma med sådana förslag, och det har vi i efterlyst underflera år, men det är det man inte gör. Man inför en arbefsmiljöavgift som ärgenerell, och pengarna kommer egentligen bara dem till del som har misskött sinarbetsmiljö på ett väsentligt sätt. Enligt är socialdemokraternamedvetna om den situation som råder på väldigt många ställen, men de föreslårinte åtgärder för att få till stånd förändringar, och det tycker jag är ganskamärkligt. Vad gäller förtidspensionerade och långtidssjukskrivnatror jag att åtgärder av den typ som föreslås här är alldeles felaktiga ochatt man i stället skall söka lösningar inom socialförsäkringssystemet. Det kaninte vara okänt för socialdemokraterna att det har pågått ettomfattande arbete och försöksverksamheter som har visat sig mycket lyckosammaoch ekonomiskt fördelaktiga. Jag tänker bl.a. på Trelleborgsprojekfet. snabbt nå effekter som är bra för den enskilde, bör man naturligtvis setill att använda socialförsäkringssystemet på ett sådant sätt att människorinfe slås ut från arbetsmarknaden så som sker . säger också att arbefsmiljöavgiften verkardämpande på en överhettad ekonomi. säger hon att de pengar somfonderas ganska snabbt skall användas för åtgärder. Även det är ju en typ avkonsumtion, och om man tar in pengar och använder dem ganska ,försfår jag inte att det skulle fungera dämpande på en överhettad ekonomi. Så jag tycker att hela förslaget om arbetsmiljöavgifferegentligen är mycket dåligt, såväl för arbetsmiljön som enligt vad jag kanbedöma även för ekonomi. Den ekonomiska politiken, m.m. 81SONJA REMBO (m) replik: Det var ju trevligt att det finns någonsocialdemokrat närvarande som vill diskutera de här frågorna, som ju äravgörande för hur vi ser på den ekonomiska politiken och de problem som harlegat till grund för regeringens panikpaket. Hög inflation drabbar de små i samhället, säger . Ja, det är alldeles riktigt. Det är därför vi skall förhindrainflationen. Det är klart att skatter driver på inflafionen. Det var därförfinansministern så klart sade ifrån att skattetrycket inte bör stigaytterligare och att höga skattesatser orsakar störningar i ekonomin ochförsvårar möjligheterna att få ner pris- och löneökningsfakten, dvs.inflafionen. Det är därför förslaget till ökade skatter i form av såvälarbefsmiljöavgift som de andra .skafteökningar som föreslås är så förödande förden svenska ekonomin och för inte minst de små i samhället som drabbas hårt avinflationstrycket. Vi har brist på arbetskraft, trots att vi har den högstasysselsättningen någonsin, räknat i antal sysselsatta. Det beror, ju på att vihar låg produktivitet i den svenska ekonomin. Vi får i arbetstimmar räknat inteut mer än vad vi fick med betydligt lägre antal sysselsatta påarbetsmarknaden. talar om arbetsmiljöavgiften som om det icketidigare hade hänt någonfing på arbefsmiljöomrädet, och det är ju inte riktigt.Vi har en lagstiftning, och vi har en arbetsskadeförsäkring som finansieras medarbetsgivaravgifter. Vi har, som AMS framhöll i sitt remissvar på rehabilite- PrOti1988/89:130 ringsutredningen, kostnader som AMS uppskattar till 63miljarder kronor på , pengar som skulle kunnaanvändas på ett bättre sätt, för rehabilitering Den ekonomiska poU tiken, m.m. avmänniskor och för att förhindra utslagning från arbetsmarknaden. Det finns ingenfing, , som säger att de 11miljarder som regeringen och nu räknar med att få in påarbefsmiljöavgiften kommer att få någon bättre effekt än de 63 miljarder somredan spenderas på det här området. Det skulle vara intressant att höra omAnita har någon förklaring fill att just de här 11 miljarderna skullevara så oerhört mycket effektivare än alla de pengar som redan satsas påområdet. Jag kan i stort hålla med om vad sade isin replik till . Förslaget om arbetsmiljöavgift är olyckligt. Detborde aldrig ha lagts på bord. 82 () replik: Visst har det hänt saker på arbetsmiljönsområde, men det har inte hänt tillräckligt mycket; det bevisas ju av alla deutslagna människor som finns. Om det hade varit god miljö på allaarbetsplatser, hade ju inte en sådan här arbefsmiljöavgift behövt finnas. Nukan man rikta insatserna för att få hjälp till exempelvis investeringar, somman kanske infe annars hade haft pengar till, och på det sättet hjälpamänniskor. Vi behöver ha alla de arbefsskadade människor som finns med i produktionen igen, både för deras skull och för vår egen. Det är baraatt beklaga att de borgerliga partierna, som har så nära fill arbetsgivarsidan,infe har kunnat påverka den så att vi hade fått en väsentligt bättrearbetsmiljö än den vi har . 83 () replik: