prot · GC0971 · 1988-12-31 00:00:00 — Varje regionoch ort skall koncentrera sig på den fillverkning man har de bästa förutsättningarnaför. Det betyder masstransporter kors och tvärs av både råvaror, s.k.insatsvaror, och färdiga varor. Det betyder ökade lastbilstransporter, ökade avgasutsläpp,fortsatt nedbrytning av ozonskiktet, ökad försurning och ökad växthuseffekt.Det betyder ocksä ensidiga arbetsuppgifter, ett uttunnat lokalt näringsliv, enensidig lokal arbetsmarknad och ökad risk för utslagning av människor utanomplaceringsmöjligheter. Detta kan väl aldrig vara ökad välfärd? EG:s inre marknad, som skall anpassas till, kommeratt leda till lägre priser för konsumenterna, säger man. Ja, i alla fall början. kommer hundratusentals västeuropeiska företag som inteklarar dessa prissänkningar att gå omkull. Det medger man i sina egnarapporter. Mångdubbelt fler människor kommer att bli arbetslösa i ettVästeuropa som redan har mycket hög arbetslöshet. Till en början, säger man. Jag vill allvarligt varna både småföretag och deras ägareoch anställda i för att många kommer att slås ut även här i en alltmerstorskalig och prispressad konkurrens vid en fullständig och osjälvständigsvensk anpassning till EG:s inre marknad. Det kommer nämligen att bli följden. Eftersom myndigheterna knappast kan se dessa människor gåunder, kommer de sociala kostnaderna att öka i och i Sverige.Miljöskadorna kommer ocksä att öka, och det kommer att bli allt dyrare attkompensera dem och att ta hand om de sjuka och de sjukdomar som en allt sämremiljö ger. Lokal omplacering till andra arbetsuppgifter blir svårt med denutarmning av det lokala småskaliga näringslivet som blir följden av ettstorskaligt utnyttjande av s.k. komparativa fördelar. Så livet blir nog intebilligare för konsumenterna efter 1992, bara ohälsosammare och kortare, omEG-politiken får fortsätta att breda ut sig. Nej, herr talman, låt oss önska folken i och iEuropa en mer miljövänlig och solidarisk framtid, med ökad demokrati ochvälfärd i ett ökat kulturellt, ekologiskt och ekonomiskt, socialt och teknisktsamarbete inom och med hela världen. Våra krav pä den svenska handelspolitiken är att vi skallbredda och fördjupa det nordiska samarbetet och göra till enhemmamarknad med hög självförsörjning och stor självtillit. Förbättrasamarbetet mellan EFTA-länderna, och förhandla fram rimliga villkor för detfortsatta samarbetet mellan EFTA-länderna och EG! 33INGELA (): Den utrikespolitiska debatten har pågått och väl det. Det hade varit bra, tycker jag, om man litet mer hadebelyst barnens situation ute i världen. Det är mycket fä talare som har tagitupp den - det är framför allt , som belyste hur svårtbarnen har det. Det är inte oväsentligt att vi diskuterar barnens villkor - detär av stor betydelse för vilken värld vi får . I är är det deklarationen om barnetsrättigheter antogs och det var internationella barnåret. Under detinternationella barnåret tog FN initiativ till en arbetsgrupp som skulleutarbeta en konvention om barnens rättigheter, bl.a. deras rätt till liv, hälsaoch utveckling. Detta arbete är nu inne i sin slutfas. Det är framför allt påen punkt som det råder delade meningar, och den gäller rekryteringen av barnvid väpnade konflikter. Men medan diskussionerna om en barnkonvention pägärlider barn världen över. Vi har sett hur de sovjetiskasoldaterna lämnat . Men det som bränt sig fast på mina näthinnor ärtre afghanska barn med gevär pä axeln och sorgsen blick.Reporten sade att han inte sett de barnen vare sig skratta eller le. Det finnsinget utrymme för lek i barnens tillvaro; den består mest av blodigt allvar. Omde överlever -hur kommer de att fungera som vuxna, när de socialiserats till attdöda och lösa konflikter med våld? En av de mest kontroversiella artiklarna ibarnkonventionen rör som sagt barn i väpnade konflikter. Den nedre gränsen förrekrytering till väpnade styrkor har satts till 15 är, medan harföreslagit . har haft svårt att få genomslag för den synpunkten.Faktum är att barn i betydligt lägre åldrar utnyttjas i krig. Det måste vi medkraft reagera mot. I har barn tvingats delta. Därför harmänga barn också tvingats fly. Desperata föräldrar har skickat iväg sina barntill främmande länder på andra sidan jordklotet. En del av barnen har kommittill för att söka trygghet här. Och vad har de då mött? Vi har låtit dem vänta och vänta på besked, om de får stanna här. Fortfarandeär det många som väntat pä att fä det beskedet. Det är enångestfull tillvaro. när kriget anses vara över har invandrarverket i vissafall tagit ställning för att barnen skall skickas tillbaka till . Inteminst kan man ifrågasätta om det är rätt att skicka tillbaka debarnen till . Vad kommer att hända dem när de kommer dit? Kommer de attbehandlas som krigsförbrytare därför att de flytt undan kriget? Det är enmycket osäker tillvaro. Därför tycker jag inte att man kan skicka tillbaka debarnen. Barnen på kämpar för sina liv och sin framtid.Men har stängt deras skolor, och därmed berövas de en del av sinframtid. måste aktivt agera för de palestinska ungdomarnas självklararätt till utbildning. gör mycket värdefulla insatser för depalestinska barnen i flyktinglägren. Tack vare dessa insatser har de barnenfått möjlighet att gå i skola. Vi i vill att ökar sittbidrag till UNWRA med 15 miljoner utöver vad regeringen föreslår. Barnen pä liksom barn i beskjuts medplastkulor. Avsikten är inte att döda, påstås det, men faktum är att mänga barnhar dött av sådana projektiler. bör i olika sammanhang ta upp denfrågan och verka för att plastkulor förbjuds. Jag har i mitt anförande givit några exempel på hurbarn far illa. Det finns med säkerhet många fler exempel - det hörde vi inteminst när berättade om de kurdiska barnen. Om vi skall få en mindre våldsam värld är detnödvändigt att vi uppmärksammar barnens situation i samband med konflikter. Detär nog barnen som får lida mest i krigen. Många barn tappar tron påvuxenvärlden. De tror att man skall lösa konflikter med våld, genom att dödasin fiende. Vad bygger vi med detta inte in i vär framtid? I debatten om nedrustning och upprustning, om fred ivärlden, talas det alldeles för litet om barnen och de insatser som där börgöras. Att satsa på barnen är också en insats för framtiden. Men barnen är, precissom kvinnorna mänga gånger, osynliga i den diskussionen. 1988/89:71 är pågår det en upprustning på det mänskligaplanet genom att barnen tvingas delta i krig. Därför mäste detske en nedrustning även på det området. Barnen måste göras synHga, och Sverigehar ett stort ansvar för att det sker. 34HANS (): Den internationella avspänningen är djupareoch mer långtgående . Avspänningsprocessen har av allt att döma intenågon fillfällig karaktär. En rad länder har, vid sidan av de ingångna avtalen,bl.a. om medeldistansvapen och kemiska vapen, uttryckt vilja att ta ensidigainitiativ för att ytterligare driva på och stödja strävandena till avspänningoch nedrustning i världen. En del länder har fattat beslut om detta. Några exempel på sådana initiativ är Sovjetunionensställningstagande att dra tillbaka stora konventionella styrkor frän ,den förre finske utrikesministerns uttalande om att bör följa med iomvärldens nedrustning, den norske utrikesministerns framställning om attnedrustningsdiskussionerna inte bara skall fä beröra centrala utan ävenNordeuropa. beslut att väsentligt skära ned militärutgifternaär ett annat exempel. och DDR har fattat likartade beslut eller är på vägatt göra det. Jag besökte för sedan ; jag är mycket kritisktill åtskilligt av vad som försiggår i , men det tänker jag inte gä inpå just . Jag observerade under mitt besök att , som haft enmilitärregering under åtskilliga år , nu minskar sinamilitärutgifter . Den som följer diskussionen i vet att en minskning avde amerikanska militärutgifterna kommer att äga rum, dels av ekonomiska skäl,dels pä grund av den sammansättning som kongressen nu har. Det finns åtskilligaandra exempel som skulle kunna belysa denna tendens. Jag anser att bör följa de aktiva ländernasexempel. Vi mäste väga visa samma djärvhet när det gäller att drivanedrustningsfrågorna framåt pä ett konstruktivt sätt, inte bara pä detinternationella planet utan ocksä för egen del. De traditionella hotbilderna mot har också kommitatt förändras. Det som var en sanning på 1950-, 1960- eller 1970-talel ägerinte längre giltighet. Det är angeläget att bedriva noggranna studier av dessafrågor och att följa upp utvecklingen i vär omvärld. Jag menar att det i daginte finns skäl att reellt sett upprusta militärt. Det vore beklagligt och felaktigt, om i dettaläge, i én situation där avspänning och nedrustning är det dominerande draget,skulle gä upprustningens väg. Det skulle skada den traditionellt svenskafreds- och neutralitetsprofilen. bör sålunda inte bara aktivt medverkai de internationella nedrustningssträvandena utan även ta egna unilateralainitiativ för att stödja avspänningen och fredssträvandena i , i övrigaEuropa och i världen. Regeringen bör driva den nordiska regionala frågan mycketaktivt. Det framgår av regeringsdeklarationen att det är ett svenskt intresseatt minskade rustningar och ökat förtroende i ocksä kommer att gälla detnordeuropeiska och nordatlantiska området. Men nämns det att avspänningeni ännu inte har lett till någon förändring av alliansernas militäradispositioner i vårt närområde. Men länderna söder om oss bör väl tillhöra värtnäromräde, och gör det förvisso också. bör kräva förhandlingar med stormakterna och deandra nordiska länderna om rustningsbegränsningar i norra , om kärnvapenfrizon, om begränsning av militära övningar m.m. En annan fråga är den om kärnvapenbärande fartygsbesök isvenska hamnar. Den bör förstärka sina ansträngningar attåstadkomma ett gemensamt nordiskt agerande i frågan och i övrigt ta upp den iandra internationella sammanhang, t.ex. i det s.k. sexnationsinitiativet. Jaganser att detta viktiga arbete på del internationella planet bör fortsätta ochintensifieras. Men det hindrar inte att nu ytterligare skärper sin egenhållning och praxis i fråga om besked och försäkringar om att svensk lagrespekteras vid örlogsbesök av kärnvapenmakter. En sädan skärpning skulle kunnamarkera våra avsikter och skärpa vårt agerande i internationella sammanhang. Vapenhandeln är ett inhemskt men ocksä ett stortinternafionellt problem. Jag har den uppfattningen att bör skärparestriktiviteten i fråga om vapenhandeln, för att kunna avveckla dennahandel. Men ett initiativ som jag anser att den svenska regeringenbör ta - och där det finns ökade förutsättningar på grund av det förbättradeinternationella klimatet - är att i olika sammanhang framlägga förslag ominternationell registrering och begränsning av den internationella vapenhandelnsamt att stödja det förslag som finns om avgiftsbeläggning av internationellvapenhandel. är, som det sägs i regeringsdeklarationen, fr.o.m.i år pä nytt medlem i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. När vidiskuterar de mänskliga rättigheterna, och så har det ocksä varit här , ärdet huvudsakligen fräga om de grundläggande mänskliga rättigheterna. Det ärfrågor om åsiktsfrihet, om organisationsfrihet, om förbud mot tortyr och omdödsstraffet. Men det är få talare som tar upp andra viktiga aspekter när detgäller de mänskliga rättigheterna, nämligen de kulturella, sociala ochekonomiska rättigheterna, som det också finns en konvention om. Det är nu hög tid att agerar mycket merakraftfullt när det gäller de rättigheterna. Det är väl ingen hemlighet att detfinns andra länder, också i vårt näromräde, som är mycket mera aktiva änSverige när det gäller de sociala, ekonomiska och kulturella rättigheterna, ochjag tänker särskilt på . Jag anser att , som har fatt plats ikommissionen, bör aktivera sig pä det här området. Det har talats en hel del här om tortyr. Jag vill erinraom att .hade besök av . På tal om huroliktänkande bekämpas i hennes hemland sade hon: "'Det går intetill de ytterligheter som det gör i t.ex. . Men när irländare påNordirland häktas och förhörs förekommer det både fysisk misshandel i form avslag och psykisk misshandel. Tortyren som princip är tilläten."" Honberättade ocksä om att man blir dömd för, som hon sade, ""undanhållandeav information". Det är alltid lättare att framföra kritik mot förhållandeni ett land som ligger långt borta. Det är svårare, ju närmare det befinner sigvårt eget land. Det är också svårt, hardet visat sig, att åstadkomma förändringar i , som tillhör . Dendubbelstandard som finns när det gäller respekten för de mänskligarättigheterna, såvitt avser och , är inte acceptabel. Det ärangeläget att skärper sin hållning mot de här allvarliga avvikelsernafrån inte bara FN-deklarationen om mänskliga rättigheter utan ocksåEuropakonventionen om de mänskliga rättigheterna. Tillslut vill jag säga att den bästa insatsen vi kan göra mot dödsstraffet äratt instämma i den starka opinionsrörelse som har satt igång för att förmå att avskaffa dödsstraffet. Skulle avskaffadödsstraffet, skulle det få en väldigt stor betydelse över hela världen. 35 (): Först vill jag tillrättalägga en sak. sade i sitt talatt Per var isolerad i . Detta är inte sant. Vi står heltoch fullt bakom honom i det han har sagt . Jag tyckte det var viktigt attpåpeka detta i debatten. Föratt ett lands utrikespolitik skall kunna fungera bra, måste landet ha godhandlingsfrihet. För att handlingsfriheten skall kunna vara stor, måste man haen trovärdig säkerhetspolifik. Och en trovärdig säkerhetspolifik beror intebara på hur mycket kulor och krut och kanoner och vingliga flygmaskiner man hartill sitt förfogande utan i mycket hög grad på vilka förutsättningar landetsbefolkning har att överleva krig och avspärrning. För att kunna göra det måsteman föra en politik, som gör det möjligt för människorna i landet att överlevasädana vidriga omständigheter. Sverigeär inte ett sådant land. Därför har ingen större trovärdighet i sinsäkerhetspolitik, och därför kan vi heller inte ha den handlingsfrihet i värutrikespolitik som vi borde ha. Anledningentill denna dystra situation är det totala internafionella beroende som vi harförsatt oss i . Vi är prakfiskt taget helt beroendeav utlandet för vår energiförsörjning och förvar matförsörjning. Grunden tilldetta är den politik som har förts med instämmande från huvuddelen av depolitiska partierna i . Pådetta sätt har vi förlorat makten dels över vär vardag, dels över framtiden.Och hur skall man dä kunna föra en trovärdig säkerhetspolitik? Det är en gåta. Samfidigtmed den här processen har den förda polifiken lett till en otroligstorskalighet i den industriella produktionen, parad med en enorm ökning av denmateriella förbrukningen. Följdenhärav är en utomordentligt accelererande miljöförstöring. Vi kan läsa om den,och vi kan se den omkring oss. Vi kan se de döende träden, och vi kan läsa omde döende fiskehaven och mördaralgerna. Vi vet att vi har gifter i vårt grundvattenoch i vårt dricksvatten. Vi vet att luften i mänga områden inte alls är av denkvalitet den skulle ha, och vi vet att vi har gifter i vär mat. Det är enganska skrämmande utveckling som vi själva medvetet har ordnat i ett demateriella omständigheternas tyranni. Vi har varit sä glada i att ständigtkunna öka BNP, att vi har glömt bort att den har en baksida. En av de störstauppgifterna mäste vara att vända denna utveckling. sammautveckling i alla industrialiserade länder, runt om i världen och vi arbetarfaktiskt ganska träget på att sprida den utvecklingen till andra länder, somlänge har varit skyddade för den - jag tänker på det vi kallar för . Om vi inte gör någonting åt detta, kan man se två ganskatydliga scenarier framöver. Om det finns en gnutta solidaritet, kommer det attleda till olika former av planhushållning och ransoneringar för att geflertalet del av den ständigt minskande produktionen frän de förnybara resursersom vi med en sådan kraft och med en sädan vilja förstör. Det är just deproduktiva åkermarkerna, de produktiva haven och de produktiva skogarna som viförstör, och om de inte är vitala har vi oerhört svårt att försörja oss själva,kommande generationer och de fattiga människorna i andra länder. Om det inte skulle gä med planhushållning återstår tyvärrbara ett resurskrig, där det starkas dominans blir mycket påtaglig. Det är juklart att de starka staterna och de starka människorna kommer att sträva efteratt se till att åtminstone de får vad de anser vara sin beskärda del av denkrympande produktionen frän de förnybara resurser som vi förstör. Vi sitterverkligen fast i de materiella omständigheternas tyranni! Pä del sättet är det också stor risk för attmänniskovärdet går föriorat. Om det blir en sådan kamp om de sista resurserna,är det klart att det är de smä människorna som kommer i kläm. Det som vi kallardemokrati och den UtveckHng som vi har varit så stolta över är allvarligthotade av de starka processer som pågår. Det är bl.a. därför som vi i säger nej tillEG, den Västeuropeiska s.k. ekonomiska gemenskapen - eller som man nu harbörjat kalla den med ett känt uttryck från : "FestungEuropa". Amerikanarna, som inte är sä språkligt begåvade, säger "theEuropean Fortress", men det går ut på samma sak, nämligen att man iVästeuropa är på väg att ordna en ekonomisk och militär stormakt medöverstatliga drag, som har till syfte att göra stort, starkt ochtryggt och inom dess gränser ha en ohämmad - eller dynamisk, som man säger -industriell utveckling, som kommer att fortsätta att leda till enormresursförbrukning till ytterst fä människors glädje på läng sikt men kansketill ett fåtals glädje pä kort sikt. Den här utvecklingen kan vi i miljöpartietöver huvud taget inte ställa oss bakom. Vi anser att är långt mer änVästeuropa - det är det som finns mellan och . Vi vill heller intebegränsa oss till bara en världsdel. Vi säger faktiskt ja till hela väriden! Det är en viktig uppgift för oss att arbeta och verka påett sådant sätt att åtminstone inte vi förstör mer av de förnybara resurserna.Vi måste alltså själva skaffa oss en ekonomisk strategi och en ekonomiskpolitik som minskar den materiella förbrukningen i vårt land, så att vi kanföregå såsom ett anständigt och hyggligt exempel på att man faktiskt kan vändadenna vansinniga utveckling. Det skulle kunna vara ett utomordentligt bidragtill världsfreden genom att minska riskerna för ett resurskrig. Tyvärr verkar inte viljan vara speciellt påtaglig för ensvensk politik i den riktningen. Vi kan ju läsa de närmast panegyriskaskildringarna av ekonomiska triumfer. Man hyllar tillväxt,man hyllar en blind tillväxt och bryr sig ingenting om dess innehåll. Vi imiljöpartiet är inte på något sätt ensidigtemot ekonomisk tillväxt, men vi vill gärna se vad den innehåller. Det finnsformer av ekonomisk tillväxt som vi tycker är utomordentliga, och det är sådantillväxt som ser till att vi minskar förslitningen av våra förnybara resurserså att både vi och våra barnbarn kan leva drägliga liv. Jag tror att det är utomordentligt viktigt att vi här iSverige tar vär del av världsansvaret genom att föra en politik som leder mindre förslitning av natur, resurser och människor. Det är med all säkerhetden enda hållbara vägen till någonting som kan likna fred på lång sikt. De alltöverskuggande problemen i vår omvärld är nämligen inte maktkampen mellan olikablock eller en ekonomisk kamp mellan blocken , och , utankampen för vär överlevnad. Där tycker jag att har en utomordentligtstor uppgift. Den borde vi ta tag i! 36RAGNHILD POHANKA (mp): I mitt anförande hann jag inte avsluta vadjag hade att säga, varför jag tar chansen att göra det . 1 Palestinafrägan har spelat en aktiv roll, nägotsom efterlyser att utrikespolitiskt skall göra även iandra länder där mänskliga rättigheter kränks och människor förtrycks. Det gällerRumänien, där hela byar jämnas med marken och hundratusentals människor rycksupp med rötterna samt en hel kultur utplånas. Det gäller , där tortyr ärsatt i system som förhörsmetod och där kurderna förtrycks samt fråntasmänskliga rättigheter och möjligheter till samma försörjning som människor iandra delar av landet. Det gäller också med folkförflyttningar,skogsskövling och förtryck av tibetaner. Lät mig ge ett konkret exempel från . Där togs enordförande i , LRF, och hans 15-ärige sonRafael Artola Laguna till fånga av 60 contrastillhörande FDN pä Garden Chokolada i byn nära Matagalpa. bordeuttala en reprimand till , dä stöder en organisation somfängslar människor vilka deltar i ett svenskt biståndsprojekt. Vad gäller flyktingpolitiken kan vi också agera aktivt.Ett mottagande av flyktingar från ett visst land, dvs. att vi ger dem politiskasyl, är ett ställningstagande mot deras hemland. Vi anser det således befogatatt rädda dem undan förföljelser där. Det är diplomati och en reprimand mot denstat det gäller för att den inte ger sina medborgare möjligheter att leva fritti det egna landet. Lät oss aktivt ta ställning genom att ge dem som kommer hitfrån , , , och vissa sydamerikanska och afrikanskaländer för att undgå förföljelse och förtryck en i värt land. Vi skallföra en generös flyktingpolitik. Låt oss göra det utan att snegla påhandelsförbindelserna. Vi kan ocksä aktivt verka för miljöhjälp till exempelvisPolen. Det är något som också hjälper oss själva. var den dåvarandemiljöministern i och tillfrågades om inte Sverigekunde stödja genom ett bistånd. Men det landet ingick inte i direktivenför bistånd enligt . Det gör det . Låt oss därför stödjaPolen av solidariska skäl och av ren självbevarelsedrift. kräver att för en ekologisk-socialtorienterad utrikespolitik. kräver att skall arbeta för ensträngare svensk och internationell lagstiftning beträffande miljön. Det innebäratt vi skall bekämpa luftföroreningar, vatten- och jordförstöring samt verkaför miljövänlig teknologi, trafik, handel och sjöfart samt försöka få tillstånd ett förbud mot all vapenexport. kräver att för egen del och genom FNökar kampen för mänskliga rättigheter i , , , Latinamerikam.fl. kräver att för en generös flyktingpolifik. vill påverka deltagande i oHkaprojekt och kräver att dess nya miljöutskott på 65 personer sköter sinaåligganden. I annat fall bör ompröva sitt deltagande i . kräver slutligen att skall föra enprogressiv och aktiv utrikespolitik när det gäller miljö och solidaritet påalla områden. Utrikesdebatten var härmed avslutad. 3 § Anmäldes och bordlades medanledning av prop. 1988/89:83 om nedsättning i särskilda fall av avgifter för pensionärer vid sjukhusvård 1988/89:Sfl4 av KarinIsraelsson m.fl. (c) 1988/89:Sfl5 av m.fl. (m) 1988/89:Sfl6 avBarbro m.fl. (fp) 1988/89:Sfl7 av m.fl. (mp) 4 § Meddelande om interpellationer Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1988/89:141av () till industriministern om ett uttalande rörande utländskaförvärv av svenska företag: I en artikel i uttalar sig socialdemokraten sålunda: "Om Volvovill köpa BMW är det deras sak. Men BMW kommer aldrig att tillåtas att köpaVolvo". säger vidare att de 10-15 störstaföretagen inte kommer att bli fillgängliga för utländska köpare. är socialdemokratisk ordförande inäringsutskottet. Hans uttalanden måste därför uppfattas såsom väsentligauttolkningar av den socialdemokratiska politikens innehåll. Den gällande lagen om utländska köp av företag i inte utrymme för en tolkning som den som gör tillsin. Delar industriministern och regeringen ? Om så är fallet - på vilka grunder? 1988/89:142 av () till industriministern omverksamheten vid patent- och registreringsverket: har i enskrivelse till regeringen påpekat all alldeles oacceptabla förhållanden rådervid patent- och registreringsverkets varumärkesavdelning. Verksamheten där harförsämrats i omfattande grad . Från det att ansökan ingivesdröjer det numera med åtgärder frän patentverket upp innanärendet blir föremål för externa kontakter. Vidare påpekar handelskammarenbristande distribution av med följd attinvändningsfristen mot godkända varumärken de facto nedbringas från tvåmånader till mindre än hälften. Dessa förhållanden är självfallet alldelesoacceptabla.