prot · GC0945 · 1988-12-31 00:00:00 — Vi delar uppfattningen att styrelserepresentationslagensregler kan komma i konflikt med den speciella situation som råder för företagvars verksamhet är av ideell, religiös, facklig, politisk elleropinionsbildande art. I vissa fall kan därför önskemål om inflytande få ståtillbaka för behovet av integritet och obundenhet i styrelser i den typen avverksamhet. Här finns enligt min mening en parallell till förhållandet med MBLinom den offentliga sektorn. Där görs en viss åtskillnad, och detsamma bör varafallet här. Pressen intar, som fidigare sagts, naturligtvis en särskildställning i detta avseende. Jag yrkar bifall till alla de reservationertill betänkandet som har varit med om att avge. 89KARL-ERIK (vpk): Avsikten med tillkomsten av den nya lagen vardels att sammanföra befintliga lagar om styrelserepresentation för deprivatanställda i en lag, dels att rätta till de brister som fanns i detidigare lagförslagen. Trots lagen om styrelserepresentafion ärmaktförhållandet mellan arbete och kapital i grunden oförändrat. Inriktningen måste vara att de arbetandes fackligaorganisafioner skall ha demokratiska rättigheter på arbetsplatsen, att derasstyrelserepresentanter skall ha ställning som partsrepresentanter med vetorätti avgörande frågor samt att de inte kanåläggas sekretessplikt. Genom sådan plikt begränsas informafionen tillarbetskamrater om stora och viktiga förändringar i ett företag, omarbetsnedläggning eller övrig inskränkning som det kan komma att bli fråga om.Därigenom minskas de arbetandes inflytande. Dettaär inte någon ny fråga. Vpk har länge drivit kravet att facket måste få ökadrepresentation och ökad beslutanderätt, om styrelserepresentation över huvudtaget skall vara meningsfull för de anställda. Ireservafion 10 till detta betänkande berörs de anställdas inflytande vidnedläggning av företag. är det kapitalet som styr, utan hänsynstagandetill konsekvenser för de anställda. Närföretag flyttar eller lägger ner verksamheten drabbas de anställda hårt. Skälentill åtgärderna är i många fall helt oacceptabla ur de anställdas perspektiv.Maximal lönsamhet stäHs mot människors trygghet och samhällsekonomiskavärderingar. Företaghar, oavsett ägandeform, ett ansvar för de anställdas situation vidförändringar av verksamhet. Det förekommer dock alltför ofta att detta ansvarsaknas och att de demokratiska maktmedlen är otillräckliga. Utöverbrist på ansvar förekommer det att de anställdas intressen direkt motarbetas.Som exempel kan nämnas att de anställda eller någon konkurrent har intresse avatt ta över och fortsätta verksamheten men detta förhindras av den aktuelleägaren. Ett monopoHntresse och risker för konkurrens är ibland skälen. Enåtgärd som skulle stärka de anställdas intressen när ägaren inte tar sittansvar vore att de gavs förhandsrätt till arbetsplatsen och verksamheten för attdärmed kunna påverka sin framtid. Dagensförhållanden är otillfredsställande, och det är nödvändigt att löntagarnasintressen förstärks gentemot ägarna. Imånga fall, där de anställda har tänkt på sin framtid och försökt utrönamöjligheterna att driva ett företag vidare men fått nej av de storaägarintressena, har motiveringen varit att de i fortsättningen skulle kunnakonkurrera med och konkurrera ut det befintliga stora företaget. Dettanämns i den motion som behandlas i betänkandet och som vpk:s reservation 10bygger på. Där ges exempel på sådana här fall, bl.a. ett i Kumla, där och var huvudägare. Där fann både de anställdaoch en lönekonsult, som hade anställts för att fitta på verksamheten, klarabevis för att det fanns möjligheter att driva företaget vidare. Trots dettasade den stora koncernen nej till fortsatt verksamhet, av de skäl som jagtidigare nämnt. Risken för att företaget skulle bH en konkurrent till ägarnavar det huvudsakliga skälet. Det fanns inte några sakliga skäl eller grunderför att de anställda inte fick driva företaget vidare. Dettaär ofillständigt, och man måste komma till rätta med det. Det enda sättet äratt ge de anställda större insyn och större möjligheter att påverka det egnaföretaget och den egna arbetsplatsen. Meddet, fru talman, vill jag yrka bifall till vpk:s reservationer till dettabetänkande. 90 ()replik: inlägg borde egentligen stämma hela tillmycket stor eftertanke. Han hävdar i sitt inlägg att arbetstagarnasrepresentanter i en styrelse skall ha vetorätt, och att det inte skall finnasnågon sekretessplikt. Jag vill fråga : Vilken utvecklingskulle vi få i vårt land och i våra företag, om det rådde en sådan situation ivåra företags styrelser att de totalt saknade balans, på så sätt attarbetstagar-parten hade vetorätt i ärenden lika väl som man kunde bortse frånsekretessplikten? Jag hävdar att vi skulle ha att se fram emot både kaos ochoro på arbetsmarknaden. Dettaär en gammal syn som kommunisterna fortfarande hävdar. Jag vill fråga Karl-ErikPersson: Menar på fullt allvar att det inte skall föreliggabalans mellan arbetsmarknadens parter, inte ens i styrelserummet? Anf.91 (vpk) replik: Jag förstår att det svider i själen, , när jag uttryckervad vi står för i den här frågan. Visst hävdar jag fortfarande att dearbetandes organisationer skall kunna ha ett intresse av att kunna förespråkasina medlemmars intressen i en styrelse. Denutökade möjlighet som de fackliga organisafionerna har att påverkaarbetsplatsen har inte lett till att det har blivit kaos. Jag tror fakfiskt attErik Holmkvist försöker att måla en viss potentat på väggen, när han påstår attdet skulle bli kaos i företagen. Däremot talar ingenting om det sättsom företagen behandlar anställda och samhällen på i olika sammanhang. Då ärdet fullt legitimt. Men skulle arbetarna få en bättre position med ökad maktoch därför i något enstaka fall kanske misskreditera eller föra sin talanvidare, då är redo. Jag tror att skall tänkalitet mer. Den svenska arbetaren har tagit ett oerhört stort ansvar i vårtland, trots bristande makt. Men de maktmedel som har stått fill buds har manskött på ett som jag tycker mycket bra sätt. Jag tror faktiskt inte att detskulle bli mycket värre. Men jag tycker också att skall tittalitet på vad de stora företagen ställer till med, kanske på helt andra grunderän en arbetare skulle ha för att försöka klara sin arbetsplats, och hur demissköter sig gentemot både arbetare och samhälle. 92 ()replik: Full förståelse för arbetstagarnas intresse finns det i svensktnäringsliv. Jag tror att vi gott kan säga det. Jag hävdar att det trots ettgott förhållande inte är en fillräcklig balans på arbetsmarknaden. Det har jagockså hävdat i mitt första inlägg. Men när påstår attarbetstagarna skall ha vetorätt och inte behöva bry sig om några som helstsäkerhetsfrågor, då tycker jag att och kommunisterna har gåttalldeles för långt. Arbetarnasansvar är stort, mycket stort, i en företagsstyrelse, lika stort som övrigaledamöters. Därför tycker jag att borde tänka igenom dettaytterligare en gång, innan på fullt allvar föreslår att det skallfinnas ledamöter i styrelsen som har vetorätt. Det skulle innebära att vi hadeatt se fram emot en mängd strejker och mycken stor oro på arbetsmarknaden. Vivill ha ett ökat inflytande för arbetstagarna, men det skall vara på lokalt plan.Det skall vara arbetstagarna själva på sin arbetsplats som skall ha detinflytandet. Det skall inte vara fackets inflytande som ökar. Här skiljer sigvår uppfattning betydligt från kommunisternas uppfattning. Men,, förslaget om att arbetarna skall ha vetorätt och inte behövabry sig om sekretessplikten skuHe leda svenskt näringsliv ut på ett gungfly. Anf.93 (vpk) replik: Jag vill upplysa om att vi redan har strejkrätt i dag.Jag tror faktiskt att den inte har ställt till större problem för näringslivet.Är näringslivet intresserat blir det inte någon strejk. Hur man vill bedömadenna sak är upp till näringslivet. Vi lever i en föränderlig värld, i ett föränderligtsamhälle, varför skall då inte även denna del kunna utvecklas? Om detinflytande och den vetorätt för de anställda som vi har föreslagit ochbeskrivit kommer fill stånd, tror jag faktiskt inte att det blir det kaos somförutsägs. Att man från borgerligt håll har talat om kaos när det gällerstrejkrätten och sådant som hör samman med den vet vi om, historiskt settockså. Men det har trots allt inte blivit kaos. Om vi ser till andra länder,där fackföreningarna inte är så starka, har det ändå blivit kaos. Här har vistarka fackliga organisationer, som tar ett samhäHsan-svar. Kanske de skulleutnyttja dessa rätfigheter och möjligheter att hävda sina intressen oftare ände gör, men vi har möjligheten, och jag tror fakfiskt inte att det skulle varanågon större fara för det svenska näringslivet. Förstevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Anf.94 (): betänkande om styrelserepresentation för deanställda behandlas i tre mofioner från föregående . Syftetmed de två borgerliga motionerna - en från och en från folkpartiet- är helt klart. Man avser att försämra och försvaga arbetstagarnas ställning iarbetslivet. Detta är naturligtvis inget nytt. En studie av modern svenskhistoria visar, tycker jag, med all tydlighet allt det motstånd som deborgerliga partierna mobiliserat när socialdemokrafin och fackföreningsrörelsenlagt fram förslag om ökat inflytande för de anställda i arbetslivet. De tvåborgerliga motioner vi behandlar utgör inget undantag. Riksdagenbeslutade om en ny lag om styrelserepresentation förprivatanställda. yrkade då avslag på den nya lagen medmotiveringen, att socialdemokratisk politik innebär ständigt utvidgaderättigheter för de anställda. Inu föreliggande motion från moderata samlingspartiet föreslår man engenomgripande utvärdering av den aktuella lagstiftningen, för att få, som detheter, "en rimlig balans mellan parterna på arbetsmarknaden". betyder detta attarbetstagarnas ställning skall försvagas och arbetsgivarnas förstärkas. Arbetsmarknadsutskottetsmajoritet delar inte denna negativa syn på den aktuella lagstiftningen. Dennuvarande lagstiftningen fungerar enligt utskottet i huvudsak väl. Med det anförda avstyrkerutskottet den moderata motionen. Närdet gäller de anställdas representation i styrelser föreslås, såväl i dentidigare nämnda moderata motionen, som i motionen frän , A741, med CharlotteBranting som första namn, att man skall återgå till den ordning som gällde förenuvarande lag. I stort sett samma yrkande framfördes när den nyalagen antogs. Utskottetanslöt sig då till propositionens förslag och anser även nu att lagen är välavvägd. Detsamma gäller sättet att utse arbetstagarrepresentanter och derasfördelning på organisationer. Närdet gäller de anställdas representation i behandlingsorganen finner utskottet -i motsats till de borgerliga partierna - att det är värdefullt om de anställdaär företrädda i beredningsorganen. Det innebär att de aktuella förslagen redanfrån början kan bli allsidigt belysta, vilket vi ser som en fördel för såvälarbetsgivare som arbetstagare. Ifråga om skadeståndsbestämmelserna finner utskottet inte heller anledning attändra på denna ordning. Dessa bestämmelser är utformade efter mönster iskadeståndsbestämmelserna i annan arbetsrättslig lagstiftning. Även här är deborgerliga partiernas syfte med sina förslag helt klart. Arbetsgivarnas ansvarskall minska på bekostnad av arbetstagarna. Slutligentas i motion A745 av frågan om de anställdas inflytande vidnedläggning av företag upp. Det gäller bl.a. möjligheten för de anställda attta över och fortsätta verksamheten. Utskottet har här ingen annan uppfattningän motionären när det gäller hänsynstagande till de anställdas situation vidnedläggning eller flyttning av verksamheter. Utskottet utgår även från attregeringen noga följer utvecklingen på detta område. Med detta yrkar jag bifall till arbetsmarknadsutskottets hemställan ibetänkande nr 6 och avslag på samthga reservationer. Anf, 95 (): insinuerar att vi i inte skulle vara bereddaatt ge de anställda inflytande. Det är djupt orättvist, var faktiskt det första politiska parti som tog ställning förrepresentation för de anställda i styrelserna. Vi vill förbättra detinflytandet så att det verkligen gynnar de anställda direkt och inte någonperson som inte är anställd i företaget, t.ex. en ombudsman. har också en tendens att dra alla borgeriiga partier över en kam. Detär inte så att vi från inte vill att de anställda skall ha rätt attvara med i beredningsorganen. Vi finns inte med på den reservationen. Jagvill fråga än en gång: Vore det inte rimligt att ha samma reglerför MBL som för de anställda i styrelserepresentation? Det kan väl inte vararimligt att det t.ex. i en fidnings styrelse skall sitta en representant frånde anställda och vara med när man bereder frågor kring tidningens mål ochriktlinjer. Och om det är så, , vill jag fråga: Vill ni från socialdemokraternaockså förändra MBL i denna riktning? Bör inte samma regler gälla i båda fallen? 96 (): Jag vill ställa ett antal frågor till . säger att vi vill försämra arbetstagarnasställning, och jag frågar: Varifrån har fått den uppfattningen?I varje fall kan han inte ha fått den från betänkandet eller frän vår motion.Varifrån har den kommit? Nästa fråga är: Varför vill inte att deanställda skall representeras i en styrelse av just de anställda? Varför är detbättre om någon utifrån, t.ex. en facklig ombudsman, kan tänkas ställa upp? Nästa fråga är: Varför vill inte att enarbetstagarrepresentant skall vara anställd vid företaget? Vad finns det förskäl för att hävda att han inte behöver vara det? Det kan aldrig befrämjasituationen på en arbetsplats om den som representerar de anställda inte hördit. , : Hur kan det komma sig attGustav vill att de anställda i beredningsorgan skall ha möjlighet attanlägga synpunkter på verksamhetens mål och inriktning, t.ex. när det gällerpolitiska frågor, religiösa frågor eller ideella frågor? Hur kan det komma sigatt har den inställningen att de anställda skall ha möjlighetatt påverka verksamhetens inriktning? Jag hävdar alldeles bestämt att när detgäller religiös, vetenskaplig eller konstnärlig verksamhet skall inte deanställda ha möjlighet att påverka den inriktningen. Det är andra som skallgöra det. 97 (): Liksom studsade jag tillnär jag hörde använda så pass grova uttryck som att deborgerligas syfte är klart och att vi avser att försämra för de anställda. Vihar försökt göra klart att det verkligen inte är fråga om något sådant. Debedömningsskillnader - för det är egentligen sådana det gäller, om även om mankanske vill förstora skillnaderna här i kammaren - som det är fråga om röregentligen frågan om man bäst tillgodoser de anställdas intressen genom att gedem ett så direkt inflytande som möjligt eller om man tror att det - videnstaka tillfällen, det mä så vara - sker bättre via någon lokal ombudsman. Vivill alltså att de direkt anställda i företagen skall utsestyrelserepresentant. Jag har försökt läsa in detta ärende från fjolåretsdebattprotokoll och noterar att den socialdemokratiske debattören då vid mer änett tillfälle sade att den förra lagtexten hade fungerat bra i allt väsentligt.Det understryker att det är fråga om olika bedömningar, och jag tycker det ärfel att förstora det hela och säga att vi skulle ha ett syfte att försämra förde anställda. Sä är ingalunda fallet, och jag tycker att , som ären van debattör, bör ta tillbaka det påståendet. Jag begärde inte replik på vad sade, ändå säga att i sina inlägg under föregående års debattanvände uttrycket att arbetsrättslagstiftning och styrelserepresentation varett led i en klassamarbetslag. Man såg från vpk utomordentligt negativt på dentypen av lagstiftning. Man negligerade de anställdas möjligheter att få ettökat Sty relserep resen tation för anställda Prot.1988/89:45 inflytande via styrelserepresentation. Detta leder mig naturiigtvistill slutsat-14 december 1988 sen att det är tack vare att vpk haft ett sålitet inflytande på svensk fackföreningsrörelse som vi har så bra förhållandenpå svensk arbetsmarknad. 98 (vpk): utgårfrån att man inom följer utvecklingen i aktuella avseendennär det gäller de fackliga representanternas möjligheter att driva sitt arbetevidare. Då måste jag fråga: Hur skall regeringen agera? Skall man bara följautvecklingen eller skall man skaffa sig möjlighet att utöva påtryckning, och iså fall, vad har man för påtryckningsmedel? Mig veterligt har regeringen integjort annat än att vädja till storföretagen att de skall försöka se till attföretag lever kvar i en eller annan form. Man har inte gjort någonting för atthjälpa de anställda att t.ex. överta vissa företag. 99GUSTAV (): säger att inte villförsämra för arbetstagarna och undrar varifrån jag har fått det. Mitt svar ärenkelt: Jag har läst era motioner och era förslag. Av dem framgår klart att detär på det sättet. Mer tror jag inte jag behöver säga i det fallet. När det sedan gäller den fråga som de andra borgerligapartierna också tog upp om möjligheter även för en utomstående att representerade anställda i ett företags styrelse anser vi att det kan ske undantagsvis, närman inte har andra möjligheter. Det förslaget är till för att förbättrasituationen för de anställda genom att de får en kraft som kan hjälpa dem. Jagser inget motsatsförhållande mellan en ombudsman och de anställda. Det är enmyt som de borgerliga alltid odlat, men all erfarenhet av svenskfackföreningsrörelse visar att ombudsmännen alltid har tagit ställning för deanställda. Ombudsmännen rekryteras också ur de anställdas led. Det är ingaadvokater, vilket är vanligt i t.ex. amerikansk fackföreningsrörelse, utan detär folk från fältet som blir ombudsmän. Säkert kan de företräda de anställda påett mycket bra sätt. Det är bra att och tar avstånd från demoderatas inställning här. Men det är först när man pressar dem som detta sker.Vi kan ha nytta av att det finns en skillnad mellan de borgerliga partierna,och det skall vi naturligtvis ta till vara. Men även ni i folkparfiet ochcentern har ju den inställningen till ombudsmännen, vilket jag tycker att niborde ompröva. sade att det finns klara skillnader mellansocialdemokratin och de borgerliga och nämnde att det kan finnasbedömningsskillnader. Det är en förskönande omskrivning för att vi gör olikaavvägningar när det gäller vilket inflytande de anställda skall ha i svensktnäringsliv. Det är vad det är fråga om, och det tror jag att man tydligt skallsäga. När det slutligen gäller tal om attfölja utvecklingen vill jag säga att det väl är det som regeringen har gjort påen rad områden. 1 mitt eget län har regeringen just medverkat till att deanställda fått överta ett företag. Det har bliviten stor framgång, och det har vi i länet alltså fått hjälp med. Jag menar skall fortsätta att arbeta på detsättet, för att möjliggöra ett sådant inflytande. Det är också meningen medutskottets skrivning. 100 (): Nej, , det framgår intenågonstans av våra motioner, vare sig nu eller tidigare, att vi vill försämrasituationen för de anställda. I stället vill vi öka de anställdas inflytande päsin arbetsplats och anser att facket skall maka åt sig något. Det är, tyckervi, mycket klokt och välbetänkt. Jag är övertygad om att det också skulleaccepteras av alla anställda. Lyssnarna konstaterar säkert att intesvarade på de frågor jag ställde. Jag frågade varför inte ställersig bakom förslaget att de anställdas representanter skall vara representativaför de anställda. Som reglerna är utformade kan det läget faktiskt uppståatt representanten i styrelsen inte har någon förankring hos de anställda iföretaget. Det svarade inte på. Och det kan jag i och för sigförstå - det är väl inte alldeles solklart att har rätt i sintankegång här. Inte heller svarade han på frågan, om det är rimligt attde anställdas intresse får stå tillbaka för obundenhet och integritet när detgäller frågor om vetenskaplig, religiös, konstnärlig, politisk eller annanideell verksamhet. Jag tar för givet att det inte är så enkelt att svara på det- det kan jag förstå. Vår mening här är - det är jag övertygad om - den som är allmängiltig i vårt land. Det är bara socialdemokrater och kommunistersom släpar efter, och möjligen , som i utskottet inte haft någonannan mening än socialdemokraterna. Jag tycker, , att det finns alla skäl att nutänka fill i de här frågorna och fä till stånd en översyn och genomgång av dehär lagarna, också med tanke pä att vi är på väg in i EG och att det bör rådanågon form av harmoni mellan de lagar som vi har att se fram emot om några åroch de lagar som vi i då skall leva med. 101 (): Nej, , vi i behöversannerligen inte pressas av socialdemokraterna för att kämpa för att deanställda skall få rätt till styrelserepresentation och inflytande i företagensstyrelser. Det kan man se om man tar del av vilka frågor har driviti de här sammanhangen under . Jag tycker att GustavPersson skall läsa pä i stället för att påstå någonting annat. Vi tror från sida sannerligen inte att deanställdas inflytande blir bättre om någon utomstående skall representera dem.Det skall en anställd som arbetar på företaget göra och inte någon annan! Jag har inte fått svar på den fråga som jag ställde tillGustav och som gällde om socialdemokraterna också vill ändra MBL närdet gäller möjligheterna till inflytande i religiösa, fackliga och andraorganisationer av den typen. Enligt den nu gällande lagen har man sädanamöjligheter genom att man har rätt att delta i styrelsens beredning av olikafrågor. : Varför vill inte garantera attde små organisationerna får rätt till styrelserepresentation? På det sättetutestänger man många ekonomers, civilingenjörers och juristers. Vi har i reservation 5 visatpå just det problemet. 102 (): Jag noterar att är en man somser politiska nyanser. Han tog i alla fall halvt om halvt tillbaka det förstapåståendet, att vi var ute efter att försöka försämra villkoren för de anställda.Det är givetvis ett litet steg i rätt riktning. Men jag tycker att han skaH tasteget fullt ut och notera att det verkligen är fråga om skillnader i detaljer,skillnader i bedömningen av hur man bäst tillgodoser de anställdas önskemål. När det gäller vilka som skall ha representation iföretagens styrelser är uppfattning attmöjligheten att sitta i styrelsen i och för sig innebär en förbättring av deanstäUdas möjligheter till information och inflytande. Men vi tror också att desom är direkt anställda i företagen i dagens utbildningssamhälle besitter ensådan fond av kunskaper, ansvar och intresse för sitt företag att man ickeannat än i enstaka fall behöver gå omvägen över ombudsmän från facket. Vi troratt man väl tillgodoser de anställdas intressen på det sätt som vi harföreslagit. I modern företagskultur ingår förvisso, som jag sade imitt första inlägg, att de anställda skall vara väl informerade och få ta delav beslutsprocessen. Jag tror att vi måste fundera över formerna för det förframtiden. Jag tror också att ett direkt inflytande på lång sikt stärkerfacket. 103 (vpk): Först vill jag till säga attdet är trevligt att höra att folk, särskilt från andra partier, läser ensmotioner. Det är roligt att det erkänns här i kammaren. Annars kan man lätttänka att det inte är någon som läser ens motioner, utom möjligtvis personalenpå utskottskanslierna. Förhoppningsvis fortsätter att läsa våramotioner och gä tillbaka till våra tidigare motioner i det här ärendet för attfå en hel och klar bild av vad vi tycker i fackligt-politiska frågor. Gör handet tror jag att han kommer till en annan uppfattning än han gav uttryck för isitt förra inlägg från talarstolen. Det var intressant att ErikHolmkvist sade att vi är på väg in i EG. är därigenom mig veterligtdet första parti som här i kammaren tydligt och klart uttalat att vi är på vägin i EG. 104GUSTAV (): Först några ord till om beredningsorganen. Som jag sade i mitt första inlägg tror jag att det äroerhört viktigt att de anställda får vara med i beredningsorganen. att reservanternas uppfattning på den punkten skulle vara allmängilfig.Det kan man väl knappast säga, när majoriteten i är intresserad avatt behålla nuvarande bestämmelser på den här punkten.