prot · GC0920 · 1988-12-31 00:00:00 — 12 § Beträffande de på föredragningslistan närmastupptagna ärendena, kulturutskottets betänkanden /89 :KrUl, KrU2 och KrU3,beslöt kammaren på förslag av tredje vice talmannen medge att voteringarnafick äga rum i ett sammanhang sedan debatten i samtliga dessa ärendenavslutats. Föredrogs kulturutskottetsbetänkanden /89:KrUl om vissa museifrågor, 19S8/89:KrU2 om stöd fillfolkrörelser och 1988/89:KrU3 om bevarande av fäbodbruk. Först upptogs till behandlingkulturutskottets betänkande 1 om vissa museifrågor. AnL 105ELISABETH (vpk): Få produkter har givit vårt land så gottanseende som det glas som tillverkas i framförallt . Varje är besöks också Glasriket av turister från hela världen.Många av dem som kommer på besök är ättlingar till utvandrare just ifrån dessatrakter där glastillverkningen har spelat och spelar en stor roll. Det svenska glaset har alltid varit av mycket hög kvalitetmed avseende på såväl konstnärlig utformning som material och tillverkning. Detfinns alltså starka skäl för att inom ett museums ram samla och bevara deoskattbara värden som finns inom den svenska glasproduktionen. i förfogar över en av de störstamuseiglassam-lingarna i världen. Insamlingarna påbörjades redan på 1930-talet.Från början inriktade man sig på att vara rikstäckande. Det har ju förekommitglastillverkning även på andra håll än i , i det s.k. Glasriket. Under de decennier som gått har museets samlingar utökatsför . finns det starka önskemål om ett självständigt glasmuseum därman skulle kunna visa den svenska glashanteringen, dess historia och denrikhalfiga produkfionen. Att ett museum av denna karaktär har ett riksintressetorde vara fullkomligt glasklart. behövs tillskott av statliga resurser för att bygga uppett sådant självständigt museum. Jag vill med anledning av det jag sagt yrkabifall fill reservation 1 som fogats fill kulturutskottets betänkande om vissamuseifrågor. Jag vill också ta upp reservation 2som gäller ett annat musuem som vpk har motionerat om, nämligen ett marintakvarium och museum som skulle ha till uppgift att skildra miljö-naturresurserna i . Det finns långt framskridna planerpå ett sådant museum i . Ett sådant museum skulle vara betydelsefulltur många aspekter, inte minst för att förmedla forskningsresurser. Detta ärganska klart. Det är också uttalat att man i och är bereddatt ta ett stort ekonomiskt ansvar för att få i gång ett museum av detta slag.Men resurser för att genomföra byggnation saknas. Här krävs att staten går inoch tar sin del av ansvaret. Jag vill yrka bifall till reservafion 2 som fogats tillkulturutskottets betänkande rörande vissa museifrågor. AnL 106SYLVIA (): För bara något behandladeriksdagen de centrala museernas uppgifter och ansvar för museiväsendet iSverige. Detta skedde med anledning av regeringens proposition. De riktlinjervi då tog ställning till innebar bl.a. att fem centrala museer blev vad som komatt kallas ansvarsmuseer. Det var på konstområdet statens konstmuseer, på detnaturhistoriska området och när det gällerkulturhistoria historiska museet. och museet, somi dag också heter folkens museum. De fem ansvarsmuseerna fick särskilda resurstillskott fördessa sina uppgifter genom beslutet i . avsattes 5,1 milj.kr. för utvecklingsverksamhet inom museiområdet för att användas i samrådmellan och museerna. tog ställning till ett flertal förslagom nya museer, varav vi känner igen några även i detta betänkande. Riksdagenbeslöt att det inte bör inrättas flera centralmuseer. Inteheller ansåg att det fanns skäl vare sig för eller förregeringen att uttala sig för om ett museum har större eller mindre riksintresse. Det här skall inte ses som tecken på att vi för allframtid har låst fast museistmkturen i den form den nu har. Tvärtom är dettroligt att det i ett längre perspektiv kommer att finnas omständigheter somkan påverka även den statliga museistmkturen. Riksdagsbeslutet med anledning av regeringensproposition om de centrala museernas uppgifter och ansvar fattades utan någonreservation i det avsnitt som jag här har redogjort för. Det fanns alltså förett år sedan ingen i utskottet och inget parti i som ansåg att vi nuborde inrätta fler centralmuseer. Ingen tyckte heller att vi borde säga att detena museet hade stort riksintresse och det andra mindre. 1 några av de motioner som behandlas i kulturutskottetsbetänkande 1 tas frågan om statsbidrag till byggande av nya museer upp . Sådantanordningsbidrag kan lämnas med den viktiga reservationen: i män av tillgångpä medel. Som framgår av den redovisning utskottet gör är, inte heltöverraskande, efterfrågan på dessa medel långt större än tillgången. Därförfinns det flera kulturpolitiska angelägna projekt som det saknas statligaresurser till. Troligen har museibyggnader och teaterbyggnader, enligt debestämmelser som gäller vid fördelning av medlen, svårt att hävda sig i konkurrensmed andra angelägna lokalbehov. Två reservationer har fogats till detta betänkande. Bådareservationerna är skrivna av vpk. Den första rör . Vpk är nuberett att ' göra avsteg från de från godtagna principerna.Utskottsmajoriteten är av annan uppfattning, utan att för den skull på någotsätt nedvärdera den stora tillgång som utgör i det svenskamuseilivet. Jag tror att man utan förbehåll kan hålla med om de positivaomdömen som i det förra inlägget lämnades om glasmuseet i . Enligt reservation 2 finns det, enligt vpk, anledning atttillstyrka förslagen i en vpk-mofion om ett marint akvarium och museum. På s.5-7 i utskottsbetänkandet beskrivs ingående vad som ärpå gång på detta område i Östersjölandskapen, framför allt i och iövriga med medverkan bl.a. av . Man kan därför påstå att vpk-förslaget med råge hartillgodosetts, även om vpk inte visste om det och inte heller nu vill inse det. För övrigt vill jag varmt rekommendera utskottetsbetänkande till allmän läsning, eftersom det där finns mycket att inhämta om planeroch utvecklingsarbete på ett framtida mycket spännande område, nämligen detmuseala. Jag villyrka bifall till hemställan i utskottets betänkande. AnL 107KAJ (): Jag skall göra en grön markering imuseifrågan, nämligen om ett Östersjömuseum. Svenskarnas medvetenhet om den överhängande globala ochregionala krisen har ökat avsevärt under den senaste fiden. Särskilt barn ochungdomar kräver nu frankt och utan omsvep att vi polifiker vidtar verksamma ochkonkreta åtgärder för att stoppa miljöförstörelsen. Från kulturpolitisk synpunkt krävs det emellertid dessutomen mentalitetsförändring, nämligen i fråga om hela synen på naturen. Detgäller att skapa respekt för naturen, att ändra synen på vårt umgänge mednaturen, eller att åtminstone minska distansen till naturen. Ett led i en sådanförändring kan inrättandet av museer på det ekologiska området vara. betecknar denna museiutveckling somekologisk kunskapsspridning, vilket innebär en belysning av hur natur ochkultur samspelat och samspelar i framväxten av människans totala livsmiljö ochlivsvillkor. I motionerna Kr304 och Kr306, som behandlas i betänkandet,ges uttryck åt denna inställning i fråga om projektet och frågan om ettÖstersjömuseum, vilket man har föreslagit skall placeras i . Vi i de gröna beklagar att det inte har varitmöjligt att skapa majoritet för dessa intentioner och motioner i utskottet. Jag gör nu denna markering, eftersom inte hellermiljöpartiet de gröna av budgetmässiga skäl har varit berett att reservera sigi denna fråga till förmån för motionerna. Jag vill dock på det här sättet markera vår positiva synpå intentionerna. Vi hoppas att vi när denna fråga nästa gång kommer upp,vilket den med säkerhet kommer att göra, kan ge inrättandet av ettÖstersjömuseum ett substantiellt stöd. AnL 108 (m): En av de frågor som tas upp i betänkandet ochsom vi nu skall diskutera gäller hur man skall ge vårt världsberömda glas, vårvärldsberömda glasindustri och vårt världsberömda glashantverk en värdig,funktionell och representativ presentation. Med andra ord: Hur skall man kunnavidareutveckla det glasmuseum som finns i vid ? Det har väckts några motioner i det här ärendet. En mofionär väckt av samtliga företrädare från Kronobergsbänken med den tidigareledamoten som första namn. Det är alldeles uppenbart att detta är ett ämne som liggeross kronoberga-re, mitt i glasriket, varmt om hjärtat. Det borde också vara ennationell angelägenhet. Jag vill bara göra den lilla reflexionen att det nogfinns ganska många dels i talmanspresidiet, dels av utskottsordförandena, somnågon gång inför någon delegation ute i världen har hållit en vacker glaspjäs ihanden och då givetvis uttalat sig vackert om besöket men också talat om densvenska glasindustrin. Det är klart att det då hade varit roligt att kunna pekapå att vi i har ett unikt glasmuseum där vi kan visa en fantastisktkuUurskatt som är värd att bese i ett något mer representativt hus och i merrepresentativa former än vad som är fallet i . Det ärbeklagligt att så många delar av samlingen, liksom i de flesta museer, liggernedpackade i lårar. Utskottet ställer nu den princip som har framförtstidigare om ett mycket begränsat antal ansvarsmuseer mot det i och för sigönskvärda att låta denna nationella klenod få framtona litet merrepresentativt. När jag har studerat utskottets betänkande har jagförstått att principen om antalet ansvarsmuseer tills vidare - jag tar fasta pådet som utskottets talesman sade - är något som man inte är beredd att geavkall på. Jag har också förstått att det då gäller att finna lösningar ochföra frågan framåt. Utskottet skriver på s. 15 "att man bör räkna med attlänsmuseerna i viss utsträckning kan avlasta stadsmuseernadokumentationsuppgifter genom att inom speciella ämnesområden ta ansvar fören hela riket omfattande insamling--- .Utskottet anser att genom sin mångåriga insamlings-och dokumentationsverksamhet på glasområdet tagit ett sådant ansvar, något somär till gagn också för museiväsendet i övrigt." Jag tycker att det är en positiv skrivning. Den visar även tills vidare med ett visst antal ansvarsmuseer kan utveckla tanken påatt inte minst museet i kan få dessa vidare nationella uppgifter. 1 den utredning där man nu ser över det regionala kulturstödetfinns det anledning att ställa frågan om man tills vidare inte på något sättkan kombinera principen om att ha ett begränsat antal museer av det här slagetoch med konstaterandet att ett antal länsmuseer egentligen har ett nationelltansvar för vissa delar av samlingarna. Jag utgår från att den utredning som rimligtvis om någotår skall vara klar att lägga fram förslag om förändringar av det regionalakulturstödet tar fasta på detta. Den regionalpolifiska utredning som jag själv tillhör hari dag diskuterat kulturpolitikens roll i regionalpolitiken. Det är inget tvivelom -detta kan jag säga utan att avslöja några stora hemligheter - att vi somingår i den regionalpolitiskautredningen fäster mycket stor vikt vid kulturpolitikens roll som ettregionalpolitiskt instrument. Det är alldeles uppenbart att man då några timmarsenare, dvs. just , diskuterar dessa saker och dessutom konstaterar attsydöstra är ett område som regionalpolitiskt också är intressant. Manser möjligheten att få en kreativ utredning framöver och att kunna kombineradessa saker. Med detta vill jag bara konstatera att detsvenska glaset, den flerhundraåriga traditionen och de unika samlingarna iglasriket i är betjänta av en bättre tingens ordning än vad som förnärvarande är fallet. Jag utgår från den här mer generösa synen ochatt man kan kombinera principen om ett begränsat antal museer med ett ansvarockså för länsmuseer att vårda nafionella tillgångar. AnL 109 (vpk): Jag beklagar verkligen att kronobergarna intevar beredda att gå från ord till handling och medverka till ett glasmuseum. Detär självklart att man trots tidigare beslut om ansvarsmuseum skulle ha kunnat,om man verkligen hade tyckt att det var viktigt, frigöra resurser för en såangelägen sak som ett glasmuseum i . Jag hoppas att den välvilja som här iord kommit till uttryck ger resultat i form av ett ordentligtmuseum så att de oskattbara värden, som jag påstår att det är fråga om, intebehöver ligga nerpackade och vara skingrade över landet. Det är svårt att jämföra olika konstskatter, men jag vågarpåstå att vårt land när det gäller glas är ungefär vad har varit inommåleriet. Vi är fullständigt unika på att göra högkvalitativa glasprodukter.Att inte ha ett ordentligt glasinuseum är nästan en skandal. Jag villän en gång yrka bifall till reservationen. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om kulturutskottetsbetänkande 3.) Kammaren övergick till attdebattera kulturutskottets betänkande 2 om stöd till folkrörelser. AnL 110JAN HYTTRING (c): Det är självfallet av största vikt attutskottet är överens om det stora värde som ideellt arbete har - de mångainsatser som ledare i olika idrottsföreningar, hembygdsrörelsen och andraideella organisationer gör. Det är en bra grund för fortsatt arbete för attförbättra situationen för de ideella organisationerna. Det finns dock en uppenbar risk - det inser den som lästbetänkandet - att vi delvis pratar förbi varandra. Den motion som väckts avcentern och som tar upp möjligheten till stöd för ideellt arbete avvisas av enutskottsmajoritet med hänvisning till pågående utredningsarbete. har inte fått till uppgift att ta upp frågan om stimulans tillpersonligt engagemang. När frågan behandlades förra årethär i hade och folkparfiet en reservation, där vi yrkade skulle göra ett uttalande och begära att regeringen skulle komma medförslag till stimulansåtgärder. Det gick inte med på, och därmed kominte frågan med när den utredning som pågår fick sina direktiv. Det blir naturligtvis en avvägning mellan vad som skallbetraktas som avlönat arbete och vad som är ideellt arbete. Man möter iblanddet argumentet att vi inte får gå så långt att graden av ideellt arbeteförsvinner och att vi som människor fångas fill den här typen av arbete av enbra ersättning. Den risken är betydligt överdriven. Vi kommer nog aldrig i densituafionen att föreningar och ideella organisationer kan ersätta sinamedlemmar och ledare för den verkliga arbetsinsats dessa gör. Det kommeralltjämt i framfiden att vara så att medlemmarna i dessa organisationer fårsätta till mycket tid och kraft och även göra personliga ekonomiska utlägg. Det är självklart enligt vår åsikt att man skall görapersonliga uppoffringar, man skall sätta till av sin fritid för att vara ledareoch utveckla folkrörelser. Men detta är ofta förknippat med personliga utlägg.Hur många idrottsledare är det inte som skjutsar medlemmar till träning, tillmatcher av olika slag. De har inte en rimlig chans att få ersättning från sinförening därför att dess ekonomi inte tillåter det. Därför har vi efterlystmöjligheten att t.ex. genom någon typ av skatteavdrag ge dessa en vissersättning för ideellt arbete. Ungefär 400 000 ledare inom idrotten, de som är engageradei hembygdsrörelsen och andra folkrörelser har den här situationen. Det kantyckas att detta är en liten fråga för , men det är den inte. Allamänniskor som man träffar och som befinner sig i den här situationen frågargång på gång oss politiker: det inga möjligheter att ge oss någonlättnad, skall vi inte kunna få något tillbaka av alla de utlägg som vi gör ochsom vår förening inte kan ersätta? får vi hoppas att utredningsarbetet leder fram till attsituationen blir bättre för folkrörelserna. Vi inom är dock övertygadeom att man aldrig kommer upp till den nivån att det blir möjligt medtillräcklig ersättning för personliga utlägg. Därför yrkar jag bifall tillreservationen, herr talman, och hoppas att vi den här gången får riksdagensstöd och att även välvilligt behandlar förslag som går utpå att underlätta för ideellt folkrörelsearbete. AnL 111BERIT (): Låt mig börja med att instämma i vad , att det är glädjande att och kulturutskottet har en positivsyn på folkrörelserna. Låt mig ta kammarens tid i anspråk för att berörafolkrörelsernas roll och även se pä framtiden. Levande och starka folkrörelser är en förutsättning förfolkets delaktighet i samhällsutvecklingen, som de är skolor idemokrati. Folkrörelserna har spelat en avgörande roll när det gällt attinföra och utveckla ett demokratiskt styrelseskick. De har varit och är i sigen självständig kraft i samhället som engagerar en stor del av befolkningentill att söka kunskap, delta i opinionsbildningen och ta eget ansvar. Det ärmycket viktigt att samhället även satsar på folkrörelserna, därföratt det ger möjlighetatt förena kraven på personlig utveckling och solidaritet med andra. Genom folkrörelserna ställs också krav på människorna attengagera sig för att ta ansvar för varandra och för samhällsutvecklingen.Folkrörelserna skall alltså vara pådrivande när det gäller att bygga detframtida samhället. Olika undersökningar visar att har såmånga varit med i olika föreningar som . Det finns omkring 200 000 lokalaföreningar anslutna till någon riksorganisation. Tillsammans har de över 31miljoner medlemmar. Många är alltså medlemmar i flera föreningar.Idrottsrörelsen växer. Hembygdsrörelsen, som även berörde, har fåtten allt starkare genomslagskraft. Vi har fått "nya" folkrörelser,inte minst sådana som är knutna till miljöfrågan. har vi kunnat se att Föreningssverige harförändrats. Intresseorganisationerna har utvecklats både i vad det gällermedlemmar och akfiviteter. ser vi att vi har fått nya typer avföreningar, t.ex. hobbyföreningar och s.k. enfrågerörelser. Vi kan tyvärr ocksåkonstatera att de idéburna rörelserna har problem med stagnerat eller till ochmed minskat medlemstal och låg aktivitet. Det är en utveckling som är djuptoroande. Det är de idéinriktade organisafionernas styrka att de har enhelhetssyn på samhället och tar ansvar för samhällsutvecklingen. Det är oroandeatt den moderna människan inte lockas av detta. Vi lever i ett välfärdssamhälle som upplevs som ensjälvklarhet för de flesta. Det är därför svårt att få de breda gruppernaengagerade i frågor som har med vidare politiska perspektiv att göra. I ställetär det enskilda frågor med anknytning till den egna personliga situationen somattraherar folk. Det är då inte svårt att samla stora grupper i verksamheter. Problemet är att man inte har lyckats slå vakt omdemokratiprocessen och helhetssynen på samhällsbyggandet. Ideologin har fåttstå tillbaka när enskilda frågor har blivit huvudämne för engagemanget. Denna utveckling är djupt allvarlig och måste naturligtvisdiskuteras av folkrörelserna själva, men också av oss som ger stöd, så att intesamhällsstödets konstruktion hindrar en positiv utveckling. Frågan har ocksåtagits upp av folkrörelseutredningen dels i betänkandet Ju mer vi ärtillsammans, dels i slutbetänkandet Mål och resultat. Man föreslår nyaprinciper för det statliga stödet till föreningslivet. Utredningen påpekar attdagens detaljstyrning av samhällsstödet måste ersättas med en friare användningav stödet. Bidragen måste göras mer långsiktiga och man skall utvärdera medtreårsintervaller. Utredningen är ute på remiss. Det pågår även,som sade, en översyn av reglerna om inkomst- och förmögenhetsbeskattningav stiftelser och ideella föreningar. De tre motioner som behandlas i dettabetänkande tar just upp frågor om stödet till ideellt arbetande folkrörelser. Till detta betänkande finns en reservation från ,som berörde och vari yrkas att regeringen skall lägga fram förslagtill ekonomiska stimulansåtgärder för ideellt föreningsarbete. ytterligare vad som avses, dvs. avdragsrätt för utgifter för ideelltarbetande föreningar. Som jagtidigare sade har det tillsatts en kommitté som skall se över dessa regler.Det finns därför ingen anledning att föregripa den utredningen. Iutredningsdirektiven har man tagit upp det förslag som folkrörelseutredningenlade fram i sitt delbetänkande Ju mer vi är tillsammans. De direktiven finnsmed i denna översyn och berör precis den fråga som var inne på ochsom tas upp i reservationen. Därför vill vi avstyrka motionen . Vi villinte föregripa utredningen. Jag yrkar avslag på reservationen, men bifall tillkulturutskottets hemställan i betänkande nr 2. AnL 112JAN HYTTRING (c) replik:' Vi är inte överens på den sista punkt somBerit tog upp. Jag har försökt att studera de direktiv som finns tillde här utredningarna. Jag har emellertid faktiskt inte kunnat hitta denenskilda individen i det spelet. Det handlar förvisso om förmögenhet i föreningar,stiftelser osv, och det handlar om samhällsstöd till föreningar. Som jagtidigare utvecklade här kan vi dock inte se möjligheterna att med hjälp avanslagshöjningar gå in och ersätta det som vi efterlyser i vår motion. Manborde alltså komplettera översynen med den typ av insatser som vi efterlyseratt skall ställa sig bakom och med ett uttalande om att regeringenskall återkomma till med förslag. Sedan skulle jag också något vilja kommentera det som BeritOscarsson började med och som var en mycket bra beskrivning - den finns också iutskottsutlåtandet - av hur föreningslivet har förändrats. Det är klart att manmåste dra några slutsatser av denna förändring. Den slutsats som jag drar förmin del är att det blir allt svårare att år engagera människor iganska tunga ledarskap och ett stort ansvar för föreningar. Av de idéburnarörelserna utgör naturligtvis idrottsföreningarna en mycket stor del. Vi harockså hembygdsrörelsen. Som funktionär upptäcker man att man får sätta avväldigt mycket tid. Man måste vara motor för att driva verksamhetenframåt, som man också får stå för personliga utlägg, de kostnader somjag har redogjort för. Det arbetet är tungt. Vid varje sådan här diskussion närman träffar folk ifrån folkrörelserna - idrottsrörelser, hembygdsföreningar ochandra ideella organisationer- tas alltid samma sak upp. Utvecklingen harvisserligen vänt, men det har blivit svårare för vissa organisationer. Det ärdock ingen kris för dagen. tas emellertid detta framtidsperspektivupp, och man säger att det kommer att bli svårare och svårare attfå människor att engagera sig på det sättet. Däremot vet vi att vi som medborgare, som , gärna engagerar oss i frågor av typen enfrågor. Dét gäller ganska kortaoch intensiva insatser, där vi deltar med liv och lust i arbetet för attförsöka lösa en viss fråga. Det blir sedan inget fortsatt arbete med denfrågan. Jag talar emellertid inte om de människorna, utan jagtalar om dem som år sliter med dessa frågor och tar på sig en storsamhällsuppgift. För dem finns det faktiskt ingen tröst i dettautskottsbetänkande. 9 protokoll 1988/89:20 AnL113 () replik: Jag tror inte att det finns några störremotsättningar när det gäller synen på folkrörelser och folkrörelsernas roll ochnär det gäller synen på ledarna och deras insatser i samhällsarbetet. De ärovärderliga för samhället. Låt mig dock få påminna om att man ifolkrörelseutredningens delbetänkande. Ju mer vi är tillsammans, har tagit uppdessa frågor. Betänkandet har varit ute på remiss. Vi vet att det finnssynpunkter från folkrörelserna själva som det är mycket viktigt att ta hänsyntill. Vi vet också att slutbetänkandet. Mål och resultat, är utepå remiss. Det finns således anledning att ta upp den fråga som med utgångspunkt i de synpunkter som kommer fram i remissvaren frånfolkrörelserna själva. vet vi inte vad det blir för konsekvenser av detförslag som ligger här . Vi vill se vilka konsekvenserna av en sådanomställning blir. Därför är vi inte beredda att besluta i frågan. Låt osslyssna på folkrörelserna själva och sedan återkomma till denna sak. Det ärdärför jag yrkar avslag på reservafionen. AnL 114ELVER (): I ett par folkpartimofioner ger vi någraprincipiella synpunkter på folkrörelsearbete och drar också en del konkretaslutsatser. Först bara ett par viktiga grundelement. Folkrörelsernahar, som sagts, betytt mycket för utvecklingen av demokratin i . 1knappast något annat land har idéburna folkrörelser varit så betydelsefulla förgenomförandet och förankrandet av demokrafin som just i vårt land. Demokrafinsgenombrott kan i mångt och mycket ses mot bakgrund av arbetet i folkrörelserna.