prot · GC09126 · 1988-12-31 00:00:00 — Kommittén har mycket omfattande direktiv. De finnsatt läsa i sammanfattning i betänkandet. Arbetet i kommittén har kommit i gång, och den skall redanföre avge sitt första delbetänkande med förslag till åtgärder inomden reglerade sektorn. Det handlar exempelvis om de frågor som berörts av vpkoch miljöparfiet. De allra flesta förslagen i motionerna som ocksåresulterat i reservationer återfinns i utredningsdirektiven. Jag skall straxåterkomma till undantagen. Däremot säger självfallet direktiven inte vilkaslutsatser utredningen skall dra, vilket reservanterna i flera fall anser. Orndet var så skulle vi ju inte behöva någon utredning. Motionärernas önskemål äralltså i de allra flesta fall redan under behandling. Så till undantagen. Det ena är motion N246 av GretheLundblad m.fl. där förutom frågor som även berörs i direktiven den offentligaverksamheten diskuteras. Den motionen följs upp i en reservation av deborgerliga partiernas företrädare. Som vi konstaterar i betänkandet behandlas frågor som röreffekti viseringen av den offentliga sektorn och konsumentnyttan redan inomregeringskansliet, och det pågår ett utvecklingsarbete för att förbättraförhållandena på detta område. Vi anser också att motionärernas önskemål i alltväsentligt redan är uppfyllt. När det däremot gäller kooperationen och desssärart, vilkafrågor behandlas i motion N268, finner utskottsmajoriteten i likhet med motionärernaatt det är nödvändigt att konkurrensutredningen får tilläggsdirektiv. Defrågorna finns nämligen icke med ett ord nämnda i de nuvarande direktiven.Därför föreslår utskottsmajoriteten att besluta att ge regeringendetta till känna. Med detta yrkar jag bifall till utskottetshemställan och avslag på samtliga reservationer. 122GUDRUN () replik: Jag måste säga att jag blir litet förvånadöver socialdemokraternas bristande intresse för vad leveransvägran innebär ochöver att de inte alls vill diskutera frågan om tilläggsdirektiv i denna fråga.Den frågan ingår faktisktinte i kommitténs arbete. Att våra önskernåi skulle vara tillgodosedda ikommitténs arbete är ju inte ett riktigt korrekt påstående. Detta är en mycketallvarlig fråga som alltså lämnas utanför kommitténs arbete. När motionärerkommer med konkreta förslag och då man verkligen borde kunna instämma i att detfinns anledning att utreda de frågonia, tycker jag att man också borde kunnagöra det, oavsett från vilket parti motionärerna kommer. Jag kan bara notera att när det gäller densocialdemokratiska motionen om kooperationen har helt plötsligt densocialdemokratiska majoriteten i utskottet funnit anledning att getilläggsdirektiv till utredningen. Det är en litet osund behandling av frågan. 123 () replik: Vi i majoriteten har alltså uppfattningen attdet finns utrymme i de nuvarande direktiven att ta upp dessa frågor, GudrunNorberg. Eftersom representant i kommittén är tjänstgörandetalmannen är jag övertygad om att de också kommer att diskuteras. Däremot ryms inte de särskilda frågor som rörkooperationen i utredningsdirektiven, 124 () replik: Det tror jag också. Jag är helt övertygad omatt vår representant på ett förtjänstfullt sätt kommer att ta upp dessa frågori kommittén. Eftersom dessa motioner på förekommen anledning har väcktsoch kommittén har tillsatts så och egentligen inte kommit så långt isitt arbete borde det vara lämpligt att vidarebefordra dessa synpunkter tillkommittén, så att de formellt infogades i arbetet. Det är som jag säger: Det finnspunkter som har utelämnats, men dem är socialdemokraterna inte intresserade av. 125GRETHE (): 1 detta betänkande behandlas en motion somjag har skrivit angående de krav man bör ställa på en utredning avkonkurrenspolitiken också med hänsyn till att det har nämnts att man i denutredningen vill la upp frågan om effekfiviteten i den offenfiiga sektorn. Vi socialdemokrater vill ju ha en offentlig sektor på förmedborgarna viktiga områden där inte ekonomi, bostadsort ellersamhällsställning får inverka på den hjälp man får. Därför är det mycketviktigt att vi har en effektiv offentlig sektor men en offentligsektor som verkligen tar hänsyn till konsumenternas intressen. Reservanterna skriver i sin reservation med anledning avmin motion att "ett väsentligt medel att uppnå en sådan" förbättringär en "ökad valfrihet". Det synes alltså för reservanterna vara denenda utvägen att förbättra, för konsumenterna i den offentliga sektorn attvälja enskilda initiativ. Det har jag icke alls gett uttryck för i min motion.Jag har nämligen sagt att det är de offentliga beslutsfattarna som skall setill att den offentliga verksamheten skall beakta både servicebehov och andraför konsumenterna viktiga behov. Jag tror att vi behöver en stimulerande kritik av denoffentliga sektorn, men vi skall ju inte lägga ned den. Framför allt skall viinte lämna över den till privata affärsintressen. När man läser min mofion och tolkar den påett sätt som en viss potentat tolkar kan jag inte följa med iresonemanget, och jag tänker inte rösta för reservationen. 126 (): Jag återkommer till reservationen om leveransvägran. Jag menar att frågan om leveransvägran är en viktig fråga.Den behandlas inte i kommittédirektiven. Därför finns det all anledning, somGudrun har sagt, att verkligen ta upp den. Det är småaktigt av utskottsmajoriteten att av någon sortsprestigeskäl inte kunna ge regeringen till känna att detta är en viktig frågasom bör finnas med i utredningen. 127 ALL (m): Det är litet grand med sorg i hjärtat jagkonstaterar att partibundenheten och möjligen parfipiskan fungerar så intensivtatt i stället för att glädja sig över att hela borgerlighetenansluter sig fiU hennes tankar här förklarar att hon skall avstå från attstödja sin egen motions huvudidéer. Det krävs bättre motiv, , för att jag skallkunna acceptera att det finns annat än partipiskan bakom den ståndpunkt somGrethe har, eftersom ju texten i reservafionen bara representerarreservanterna, men innehåller tankar som såvitt jag kan förstå mycket välåterspeglar vad har skrivit i sin motion. Jag vill alltså med beklagande konstatera att denpolitiska friheten tycks vara satt på undantag. 128 (): Jag har först i dagupptäckt vad som stod i den här reservationen. Jag har inte varit utsatt förvare sig piska eller något liknande, men jag vill gärna säga att jag kan hållamed om att det finns mycket i reservationen som är bra. Men slutet kan jagabsolut icke acceptera. Där säger man: "Ett väsentligt medel att uppnå ensådan ökad valfrihet är en stimulans av enskilda alternativ till de offentligamonopolen"; inte heller kan jag hålla med när man påstår att syftet enbartär en ökning av valfriheten för konsumenterna mellan enskilda alternafiv. I denslutsatsen instämmer jag inte, och därför deltar jag inte heller i röstningenpå reservationen. 129NIC GRONVALL (m): Det är ju bra att få sådana förtydliganden,där socialdemokratin alltså verkligen tappar ansiktet. Konsumenterna skall bara gynnas och ha det bra - om detkan ske genom inskränkningar [hihelexx. Men när någon säger att konsumentenskall gynnas genom att valfriheten stärks och att en verklig valfrihetetableras, då blir det konsumentfientligt! Det var ett hårdhänt avslöjande,. 130GUDRUN (): Det är mycket förvånande att man kan påståatt texten är felaktig i vår reservation och att man inte kan ställa upp på denså till vida att enskilda initiativ och enskilda verksamheter, kompletterandetill den offentliga sektorn, inte skulle öka valfriheten. Är detta verkligenett fel i vår reservation? I så fall kan jag förstå att intekan ställa upp på den. Men jag kan inte finna annat än att just valfrihetenstärks om det fillkommer fler enskilda verksamheter. 131 (): Jag vill gärna säga att min motion har syftatfill att skapa ett större intresse för konsumentpolitiska resonemang inom dennuvarande offentliga sektorn inom den organisation som finns ute i kommuner ochlandsting. Därför nämnde jag vissa områden där man tyckt att det skulle kunnaske förbättringar. Jag vill gärna säga att man har precis samma problem somkonsument när man konsumerar privata tjänster. Det är alltså inte någonting somär speciellt för den offentliga sektorn. Men jag tycker faktiskt att deansvariga politiskt valda beslutsfattarna i olika institufioner skall varamycket uppmärksamma just på konsumentaspekterna. Det är en viktig del av den politiskaverksamheten att se till att de människor man betjänar verkligen får den bästatänkbara service. 132 (): Jo, jag förstår det, och vi tyckte attmotionen i vissa bitar var väldigt bra, just där man tar upp konsumentintressetoch valfriheten gentemot monopolen. Det är ju detta som görs i motionen, och vihar skrivit en reservation där vi tycker att vi tillgodoser just dessaintentioner i motionen. Detta kan väl inte vara fel. Det är oerhört förvånande attGrethe inte ställer upp på reservationen, som ju är ett stöd förhennes motion. 133 (): Ordet valfrihet finns inte nämnt i min mofionpå en enda rad. 134 (): "Valfrihet"finns inte, men "konkurrens" finns, och konkurrens måste betyda fleraolika utbud. Finns det flera olika utbud, måste det innebära valfrihet förkonsumenten. 135GRETHE (): Jag har använt uttrycket"konkurrens" när det gällt den privata sektorn och när det gälltvaror och tjänster som konsumenterna skall ha. Jag har däremot inte använtdetta uttryck när det gällt den offentliga sektorn. Där har jag talat om skall förbättra konsumentintresset och konsumentservicen i den offentligasektorn. - Jag tror att man bör läsa min motion bättre. Jag ärdock glad över att ni är intresserade av att förstärka dessa saker. Prot.1988/89:126 både i offentlig sektor och inom den privata sektorn, men jagtycker inte att man skall försöka vantolka enmotion i ett syfte som gäller vilka medel man veriges nv s eii g j .j jl anvisat de medel somresei-vanterna här har anvisat. 136 (): Då tycker jag att det är en honnör mot denprivata sektorn att tala om konkurrens när det gäller den privata sektorn. Detär just det som är finessen: att konkurrensen finns både inom den privatasektorn och inom den privata sektorn kombinerad med den offentliga sektorn. Detär den konkurrensen som vi vill ha. Därför tyckte vi att det här var en bramotion, och den har vi stött. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om näringsutskottetsbetänkande 33.) Kammaren övergick till attdebattera näringsutskottets betänkande 33 om 137 PER (): I näringsutskottets betänkande 33 behandlasSveriges Investeringsbank. Vi moderater var mycket kritiska till dess bildande och intentioner. Den skulle kunnafinansiera stora och särskilt riskfyllda projekt genom att ha en högreräntesats på de lånen än på andra lån. Vi tycker att erfarenheterna av Investeringsbanken intehar varit särskilt positiva och är därför glada - i och för sig - för attregeringen nu framlägger ett förslag om att avveckla innehavet av Investeringsbanken,men vi tycker inte att formerna för avvecklingen är särskilt tilltalande. Man vill sälja rörelsen i Investeringsbanken fill PKbankengenom att öka det statliga ägandet i PKbanken - man får alltså betalt i aktieri PKbanken när man säljer Investeringsbankens rörelse - och behålla deaktieinnehav som Investeringsbanken har i ett nytt statligt investmentbolag.Detta har jag väldigt liten förståelse för. Jag vill först och främst säga att jag är mycket tveksamtill att staten såsom helt dominerande ägare av PKbanken gör affärer med sigsjälv och säljer Investeringsbankens rörelse till den likaså statligtdominerade PKbanken. Ur etisk synvinkel kan det ifrågasättas om detta är enriktigt bra affär, i synnerhet som man inte velat gå in och begära anbud på rörelse från andra intresserade spekulanter. Vi har av den orsaken yrkat avslag på regeringspropositionen. Vi tycker att Investeringsbanken skall avvecklas som bank. Vi tycker att dess rörelse skall bjudas ut till försäljning. Vi tycker att staten skall sälja den till den person eller det företag som är beredd att betala mest för den, så att skattebetalarna kan tillgodogöra sig så stor likvid som möjligt. 96 Vi tycker också att vi skallförsöka få betalt i pengar och inte i form av ett ökatstatligt ägande i något annat företag. Dessutom tycker vi att vi skall försökasälja de aktieinnehav som finns i Investeringsbanken till andra företageller privatpersoner. Vi ser inte något som helst behov av ett nytt statligtinvestmentbolag; sådana finns det tillräckligt av utan att de kunnat uppnånågot speciellt positivt som motiverar att man skall starta ännu ett. Med det anförda ber jag att få yrka avslag på propositionen och bifalltill reservation 1, som innebär en begäran om ett nytt förslag från regeringenmed intentionen att sälja Investeringsbankens rörelse till högstbjudande ochavyttra akfieinnehavet i Investeringsbanken. 138LARS DE (): I och för sig är ju vi i positivatill utförsäljning av statliga företag, särskilt sådana som arbetar ikonkurrens med privata. 1 fallet Investeringsbank kan jag ocksåinstämma i vad Per sade förut: När den bildades var folkpartietmotståndare till att den skulle bildas. Därför har vi inga invändningar mot attden nu försäljs. Försäljning av statliga företag har ju varit föremål förrätt mycken debatt i kammaren. Jag tänker då på , CellulosaBolag och , där vi hade en ganska intensiv debatt för ett parmånader sedan som jag tycker ledde till att industridepartementet, när man nusäljer ut delar av , , har tagit intryck av den kritik som ide fallen riktades mot hanteringen av , och . Men är det inte fråga om ett industriföretag utan om enbank. Dessutom är det en bank med speciella privilegier. Den arbetar delvis medstatliga garantier, den får äga aktier, och den är inte underställdbankinspektionen. Jag vill erkänna att jag har själv en viss erfarenhet, förjag satt i styrelsen för Investeringsbank , och dåtyckte jag att banken hade en viss mission att fylla, därför att de årenpräglades av ganska snäva kreditrestriktioner och en påtaglig brist påriskkapital. Då fanns faktiskt en viss anledning att se positivt påInvesteringsbanken. Men sedan kreditmarknaden helt avreglerades 1985 finnsegentligen inget motiv att ha banken kvar i statlig ägo. Däremot vill vi i folkparfiet helt avslå propositionen,därför att den gäller en affär där staten säljer till sig själv, där stateninte frigör några pengar och där staten inte alls har tillåtit någon konkurrensvid försäljningen. Vi anser i stället att försäljningen borde ordnas så attbanken bjuds ut på marknaden och säljs till högsta budgivare samt att man lätSIB-Invest, alltså bankens innehav av aktier, försäljas på fondbörsen, antingensom ett paket eller bit för bit, varje aktiepost för sig. Om man gjorde de här två sakerna, skulle staten ha enmycket stor chans att få tillbaka det avsevärda kapital som staten har satsat iSveriges Investeringsbank och därmed minska statsskulden och räntorna på statsskulden. Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation 1, innebärande att propositionen avslås och att man inleder ettnytt förfarande, där man säljer Investeringsbank till denhögstbjudande. 7 protokoll 1988/89:126 139PER-OLA (): Investeringsbanken inrättades, som PerWesterberg sade, fr.o.m. /68 med syfte att skapa en ny ocheffektiv form för långfristig finansiering av, produktiva investeringar inäringslivet, som det hette. Bankens verksamhet skulle inriktas i första handmot investeringsobjekt som inte kunde tillgodoses på den existerandekapitalmarknaden, trots att de kanske framstod som lönsamma. Från sida såg vi positivt på fillkomsten avInvesteringsbanken och de funktioner den skulle ha. Men vi krävde samtidigtatt verksamheten skulle utformas så att monopol och ökad maktkoncentrationskulle undvikas samt att banken inte skulle få användas i socialiseringssyfteinom näringslivet. Det har hänt mycket sedan banken inrättades.Kreditmarknadens struktur har förändrats. Investeringsbanken bildades i en tidav knapphet på krediter och riskvilligt kapital. Utbudet av finansiella tjänster har ökat mycket kraftigt och blivitalltmer varierat. Behovet av ett statligt finansieringsinstitut, med den rollsom Investeringsbanken avsågs ha, har minskat. Det är mot den bakgrunden som vi från sida kanbiträda förslaget att Investeringsbanken skall avvecklas. Det kan ske utannegativa konsekvenser för näringslivsutvecklingen och utan att man äventyrarviktiga investeringsobjekt och åtgärder för omstrukturering i näringslivet.Banken har heller inte haft en avgörande roll förnäringslivets finansiella behov. Däremot, herr talman, kan vi inte accepteraformerna för bankens avveckling. I många olika sammanhang - bl.a. i samband medaffären mellan PKbanken och - har vi angett vilka riktlinjer som börgälla vid försäljning av statliga företag. I ett betänkande som kommer attbehandlas senare här i kammaren har vi upprepat de ståndpunkterna. Ett spritt enskilt ägande och en fri konkurrens är grundenför en vital och fungerande marknadsekonomi. Åtgärder som leder till ökadmaktkoncentration - oavsett om denna är privat eller offenfiig - tar viavstånd från. Vid en försäljning av statliga företag är det viktigt att detfinns spärregler som förhindrar att dominerande aktieposter samlas i en ägareshand. Det nu aktuella förslaget, att staten skall överlåta sinaaktier i till PKbanken, uppfyller inte de krav som vi ansermåste ställas på formerna för avveckling av banken. Förslaget innebär att statens ägarandel i PKbanken ökar,vilket går stick i stäv med de intentioner som fanns när regeringenställde sig bakom affären med . Den affären utlöste justark kritik inom de socialdemokratiska leden. Man kan då något stillsamt undraoch på goda grunder anta att regeringen med den här affären vill balansera avkritiken från de egna leden mot affären mellan PKbanken och . Från sida är vi positiva till en försäljning avbåde PKbanken och Investeringsbanken, men försäljningen får inte ske på ettsätt som innebär att tänkbara köpare diskrimineras, och det är vad som sker medregeringens förslag. Vi tycker att regeringen borde ha låtit andra aktörer påmarknaden vara medoch ge anbud på banken och på så sätt få en annan värdering av den. Prot.1988/89:126 Det finns heller inget skäl för att inrätta ett investmentbolag,, något som också ingår i regeringsförslaget. Med dettaber jag, herr talman, att få yrka bifall till reservation 1. 140 (): Investeringsbank föreslås bliförsåld till PKbanken i en ganska kortfattad proposition från regeringen. Jagroade mig med att leta reda på den proposition där regeringenföreslog att denna bank skulle inrättas, och den var inte kortfattad utanganska omfattande. Jag satte upp mig för tio minuters anförande här, men jagskäll inte plåga kammaren med att läsa ur den propositionen, även om det kundevara lärorikt att höra vilka motiv som fanns. De motiv som anfördes var utveckling av industrin,förnyelse, ekonomisk tillväxt, anknytningar till då liggandelångfidsutredningar och behovet av riskvilliga framtidsinriktade investeringar. Från miljöparfiet yrkar vi avslag på förslaget att lägganer banken. Vi menar att även om man nu kan påstå att situationen är enannan, dvs. att det är gott om pengar, föreligger alltid ettprioriteringsproblem. Resurserna är aldrig obegränsade, och vissa verksamheterkan, precis som 1967, ha svårt att hävda sig därför att de inte är lönsamma påkort sikt utan det krävs ett längre perspektiv för att motivera dem. Det är just den längre sikten och de ansvarsfullainvesteringarna vi vill trycka på - ekologiskt ansvarsfulla investeringar,sådana som minskar sårbarheten i samhället, sådana som stöder småskalighet,biologiskt jordbruk och återvinningsprojekt. Det finns ett stort behov av attstarta nya projekt som skall ersätta kärnkraften, antingen genom ny produktionav energi i olika former eller genom hushållning med energin. Dessa åtgärder bör kombineras med en statlig styrning i enriktning som gynnar ekologiskt viktig och sund teknik och som bromsar skadligutveckling av typen snabbt ökande biltrafik och snabbt ökande konsumfion avenergi på andra områden. Därför menar vi att Investeringsbanken bör bibehållasmen att det skall ske en ny inriktning där man skriver in att just sådana härekologiskt sunda investeringar med sikte på energiförsörjning i ett nydanatenergisystem bör prioriteras. Det hindrar naturligtvis inte att banken kan fungera ävenenligt gamla principer, som står i dess nuvarande statuter, med uppgift att iallmänhet ägna sig åt näringslivets förnyelser. Vi tycker att det är kortsiktigt att lägga ned banken. Attpåstå att det just nu är gott om pengar är icke tillräckligt skäl. Det finnsstarka skäl att bibehålla den möjlighet Investeringsbanken utgör och att förnyaden möjligheten. Jag yrkaralltså bifall till reservation 2. 141 (): Regeringen har i proposition 1988/89:143föreslagit att staten skall överlåta aktier i till PKbanken. Majorite ten i näringsutskottet har inget att invända mot regeringens förslag. Motiven för att överlåta statens aktier till PKbanken harsin bakgrund i att kreditmarknadens struktur har delvis förändrats. Utbudet av finansiella tjänster har vuxit och blivitalltmer varierat. Investeringsbanken bildades i av knapphet på krediteroch riskvilligt kapital, något som är förhållandet på samma sättsom vid tiden för bolagets bildande. Mot denna bakgrund anser majoriteten inäringsutskottet, liksom regeringen, att en överföring av rörelsen iInvesteringsbanken fill PKbanken är en riktig åtgärd. PKbanken tillförs pådetta sätt en värdefull kompetens. PKbankens kapitalbas breddas ochverksamhetsförutsättningarna stärks. Därmed blir PKbanken bättre införde kommande omstruktureringarna av kreditmarknaden och inför en alltmerhårdnande internationell konkurrens. Avtal har träffats med PKbanken om att PKbanken övertarsamtliga aktier i . Övertagandet finansieras till största delen genom attstaten som betalning erhåller nyemitterade aktier i . För en banks kreditgivning gäller vissa villkor. Medhänsyn till detta kan inte större delen av den aktieportfölj och en mindre delav den kreditportfölj som Investeringsbanken har föras över tillPKbankskoncernen. har mot den bakgrunden godkäntregeringens förslag om att denna egendom överförs till . Med hänsyn till risknivån i SIB-Invest AB:s engagemang börden statliga garantin överföras till . Garanfins belopp minskasbetydligt. Jag yrkar bifall till näringsutskottetsbetänkande nr 33 och avslag på reservationerna. 142PER (): Helt kort: Det är inte frågan om PKbanken börsäljas utan hur den skall säljas som varit oppositionens huvudfråga. Vi tyckerdet är särskilt anmärkningsvärt när PKbanken, som är börsnoterat, är denenda som vad vi kan förstå fått vara med om att bjuda på Investeringsbankensrörelse. Det är den kritiken vi sätter in. Vi tycker att alla som haft intresseav denna rörelse borde ha fått vara med och bjuda. Annars uppstår lätttvivelsmål om att det gått ojävigt till, genom att staten i prakfiken varitbåde köpare och säljare, i alla fall med dominerande intresse. Den andra punkten är att vi fortfarande inte ser någotmotiv till att vi behöver ett nytt statligt investeringsbolag . 143 (): Vi i opponerar oss också, menmed andra argument. Vi anser att banken kan och bör ha en uppgift i framtiden.Jag kan inte se att på något sätt gendrev detta i sinargumentering. Hon påstår att det är gott om krediter. Det må vara hänt att detär gott om krediter , men krediter är det aldrig gott om - det finnsalltid en prioritering av vilka investeringar som skall gå först. Jag nämndeett stort antal investeringar som jag menar inte annars kommer till stånd i den utsträckning de borde om vi villha ett miljövänligare Prot. 1988/89:126 och bättre samhälle. 144 (): Till Per vill jag säga attindustridepartementet och PKbanken låtit värdera Investeringsbanken genom tvåoberoende värderingsinstitut. På det sättet har man ändå åstadkommit en visskonkurrens så att en prisbildning kunnat ske. 145 (): Till vill jag säga att envärdering är en sak, men förekomsten av flera konkurrerande anbud en heltannan.