prot · GC0960 · 1988-12-31 00:00:00 — I gårdagens partiledardebatt betonade BirgerSchlaug att de gröna satsar på de mjuka områdena i samhället -barnomsorg, skola, miljö. Han kunde ha lagt till: kulturen. Vi behöver mer avkultur, men vi betraktar inte kultur som ett slags avkoppling eller belöningnär arbetsveckan är slut. Men vad skall vi ha kulturpolifiken till? Kan den användassom instrument i vår kamp för överlevnad? Ja, kulturen behövs mer än någonsinsom led i en överlevnadsstrategi. Kulturen är faktiskt prioriterad i årets budget.Åtminstone skriver kulturministern det. Han föreslår resursökningar med drygt100 milj. kr. per är i följd i syfte att stärka och förnya kulturlivet.Det är bra. Det är nämligen en myt att samhället inte skulle ha råd med denkultur människorna längtar efter. vill emellertid satsa ytterligare 100 milj.kr. Av dessa har redan 20 miljoner tagits i anspråk för att klaraverksamheten vid Dramatiska teatern och Operan vid nuvarande nivå genom denbekanta fempartimotionen, initierad av . Men vi har inte glömtSvenska , som är riksorganisation för lokala teaterföreningar. Ävenlänsteaterföreningar är knutna dit. Vi i de gröna finner det emellertid viktigastatt stödja de fria teater- och dansgrupperna ute i landet. Dessa turnerarlandet runt, i glesbygd såväl som i tätort. Hälften av sina föreställningarspelar de i skolorna, för Alla bör som små få uppmuntran och stimulans, så att deras estetiskamöjligheter tas till vara och utvecklas. Vi i anslår åtskilligamiljoner kronor mer än regeringen till de fria teater- och dansgrupperna. Härgör också Teatercentrum fina insatser för att föra ut dessa grupper till denstora aUmänheten. de gröna vill ge människor möjligheter till attbejaka och uppmuntras i sin förmåga till inlevelse och konstruktiv fantasi,inte bara via teater, dans och musik. Genom sina bilder kan konstnärernaförmedla sin förståelse för naturen och hur vi skall umgås med den pä ettvarsamt sätt. Häromkvällen sade målaren i TV-programmetKulturen ungefär så här: Naturen är mina vänner, jag är en del av naturen, medkött och blod. Ofta går jag ut och klappar barken på träden och säger till dem:Ja, ni klarar er säkert. Och visst klarar sig naturen om vi intar en sådan ödmjukoch varsam hållning fill allt levande! Vi behöver mer av den sortens vishet ochhelhetstänkande som motvikt till det logiska rationella tänkandet. Miljöpartietvill verka för en sådan ekosofisk inställning till människor och natur. Vi tackar för konstnärernas hjälp genom att ytteriigarehöja anslagen till visningsersättning åt bild- och formkonstnärer, så att derasverk blir lättare tillgängliga för alla. Konstupplevelsen kan vara lika aktivoch kreativ som konstskapandet. Vi måste sträva efter att alla varelser inom biosfären harlika rätt till utveckling och blomstring, även om dessa i livsprocessen brukarvarandra som föda, till skydd etc. Men, herr talman, det blir inte lätt'. Den västerländskakulturen är sedan århundranden förhäxad av idén om dominans: västerlandetsdominans över icke-västerländsk kultur, det maskulina över det feminina, detmänskliga över den icke-mänskliga naturen och de rika och mäktiga över defattiga. Det pådrivande syndromet heter ohämmad ekonomisk tillväxt. Och den somslår på trumman för denna är reklamen. "Reklamen är livsfarlig" heter en bok av SvenLindqvist. Han skrev: "Reklamen är landets störstaundervisningsanstalt, den verkliga folkskolan." Det var då det. Sedan desshar det hänt en hel del. gäller det inte längre enstaka reklambilder utandet totala tryck som vi alla är utsatta för, hur reklamen nästlat sig in ivarje vrå av våra liv, hur den skamlöst utnyttjar våra drömmar, behov ochsärbarheter. Reklamen går rakt in i solar plexus utan att passera hjärnan. de gröna föreslår en skatt på reklam somskiljer på reklam och reklam - rättare sagt på reklam och påproduktinformation. Som reklam vill vi definiera alla budskap som tränger sigpå oss utan att vi har bett om det. Produktinformation är något vi själva sökerupp, därför att det är nägot vi vill veta . Syftet med skatten är att få till stånd en kraftigminskning av den kommersiella reklamen i samhället, ja, de kommersiella krafternasom lägger beslag på allt för stor del av människors tid och energi ochdessutom förslösar mängder av naturresurser och skapar ett gigantisktavfallsberg. I ett sådant samhälle kommer kulturen i kläm. Miljöförstörelse ochkulturell utarmning är symtom på samma sjukdom. Vi i de gröna vill ha ett samhälle där kulturoch mänskliga värden får en central ställning, inte ett samhälle som mer ochmer präglas av kommersiella värderingar. Valet står mellan kultur och kommers.Att släppa in reklam i svensk television skulle betyda ännu ett avgörande stegi fel riktning. vill i stället uppnå köpfrid. Samtidigtvill vi stärka svensk television genom en höjd TV-licensavgift. Det ärutomordentligt viktigt att får de resurser som behövs föratt fylla sin roll i allmänhetens tjänst, som det heter, som förmedlare avprogram av hög kvalitet inom samhällsinformafion, kultur, underhållning etc.Detta gäller givetvis också radion. Sist men inte minst vill jag nämna den stora satsning somvi i de gröna har gjort på kulturmiljövården. Vi stöderriksantikvarieämbetets begäran om anslag för vård av kulturhistoriskt värdefullbebyggelse, för vård av kulturlandskapet och för insatser mot luftförorenings-och försurningsskador, totalt 23 miljoner mer än vad regeringen harföreslagit. 17ERKKI TAMMENOKSA (s): Socialdemokratin har under de gångna veckornaäven här i kammaren blivit hårt angripen med anledning av budgetpropositionensförslag som innebär faktiska ökningar av resurserna till och Operanmed totalt - men det är inte fill den nivå som motsvarar resultatet avlöneförhandlingarna. och Operan fick inte vad de hade önskat. I sammasituafion befinner sig många av landets myndigheter och institutioner, bl.a.Riksteatern. och Operan får runt 300 milj. kr., vilket ärnästan en och en halv gång mer än vad landets övriga statsteatrar,musikteatrar, regionteatrar och regionala dansgrupper tillsammans får. Attmärka är att jag då inte har tagit med de fria teatergrupperna. Det är minförhoppning att det inte skall behöva vara så, att man inte ser skogen förträden. Kulturens andel av statsbudgeten har ökat till år- dvs. att socialdemokratin satsar på kulturen. Socialdemokraterna gick ju tillval med ett löfte om att satsa nya friska 300 miljoner . Detförmådde inte oppositionen prestera, i varje fall inte under valrörelsen. Detfinns således, som framgår av årets budget, 100 nya miljoner anslagna förkulturen. På ledarsidan i kunde man iår läsa om debatten om och Operans anslag. Rubriken löd: Prioriteradkultur. I texten kunde man läsa följande om de extra 100 miljonerna:"Exakt vart dessa pengar tagit vägen är inte lätt att överblicka; vi bättre inte för vana att - som t ex fransmännen - lansera storaprestigeprojekt på detta område. Snarare blir det måttfulla förbättringar avbiblioteksersättningen - -- och annat smått och gott som konsoliderar kulturensinfrastruktur. Vår kulturpolitik kommer för övrigt att granskas av Europarådeti vår, och ett drag som förmodligen uppmärksammas är den hyggliga geografiskaspridningen." Till detta skulle jag för min del vilja lägga den satsningpä en finsk professionell teaterensemble med inriktning pä barn och ungdom somman sedanlänge väntar på. Sådant här och mycket annat försvann i och med massmediasturbulens kring och Operans anslag. Ytterligare några tankar om ochOperan. Jag såg en artikel om författaren beskriver gångna tider i sin nya bok. Jag vill återge nägot av vadhan skriver: Varför drevs skådespelarna ut på vägarna? 1 hade infört teatermonopol. Endastde statliga scenerna Operan och fick finnas. Antagligen var syftet atträdda dessa båda institutioners ekonomi. teaterhistoria handlar om elitens och hovetsteater. Faktum är att som den teatertätaste staden i världen, elleråtminstone i , lockar skådespelare, regissörer och teatergrupper. Somstockholmare har jag fått höra hård kritik och jag har ävensett förslag, innebärande att teaterliv skulle förlora den andel avstatsbidragen som och Operan får. Ständigt återkommer den härdiskussionen. Men , herr talman, är det alldeles tyst. Ja, det är förvånandetyst. När det gäller teaterdebatten här i kammaren tog jag förravåren huvudstaden i försvar. Jag konstaterade då att de centralakulturinstitutioner som har statligt stöd i regel är belägna i landetshuvudstad, såsom nationalscenerna och Operan. Vi kritiserar dessainstitutioner. Men vi är stolta när de når framgångar. Bakom dessa ord står jaggivetvis även . I den ledare i som jag harhänvisat till kunde man också läsa följande: "Högsta möjliga konstnärliga kvalitet är huvudkravetpä sä pass unika riksinstitutioner som och kanske ännu mer Operan.Därmed följer ändå inte att verksamheten bör få kosta hur mycket somhelst." Jag mäste verkligen fråga: Var finns kritikerna ?Centerpartiet är inte med i debatten. Vpk - t.ex. - ochmiljöpartiet tycks ha pengar som gräs. däremot borde se päproblemet ur en helt annan synvinkel, nämligen ur den strängtföretagsekonomiska synvinkeln. Det är ett faktum att oppositionen har enatsom att bevilja ytterligare 20 milj. kr. till och Operan. Visocialdemokrater i kulturutskottet kommer inte att motsätta oss de övrigapartiernas krav pä ökade anslag- detta för att lugna kulturverksamheten ute ilandet som kunde gå miste om motsvarande del av anslagen och även för attbespara personalen ytterligare diskussioner om eventuella uppsägningar ellerandra inskränkningar. Eftersom det envist påstås i pressen attMBL-förhandlingar om varsel fortsätter trots detta meddelande, vill jag lugnaoppositionen här i och säga att det inte längre pågår någraförhandlingar i detta syfte när det gäller . Allra sist vill jag uttrycka min glädje över attkulturfrågorna har tagits med i debatten. Låt oss hoppas att så blir falletockså i fortsättningen! 18JAN-ERIK () replik: Det bästa i anförande varslutmeningarna. Jag är den förste att uttala glädje över att det tycks blienighet i kulturutskottet och därmedi när det gäller att se till att Operans och verksamhet kanförbli på en i stort sett oförändrad nivå. Dethela bhr orimligt om man diskuterar de här anslagen ungefär som om det gälldeanslag till patentverket eller statisfiska centralbyrån - alltså att enrationalisering är möjlig, att man kan jämföra med vilken annan verksamhet somhelst. Men konstnäriig verksamhet kan inte rationaliseras på samma grunder somannan verksamhet - möjligen den administrafiva verksamheten, men inte denkonstnäriiga. Inteheller kan man acceptera att den konstnäriiga personalens löner skall behövaligga långt under vad som gäller i samhället i övrigt. Den grundläggandefrågan blir då: Vill man att verksamheten vid två nafionalsce-nerskall förbli på samma nivå som tidigare, alltså på en konstnärligt acceptabelnivå? Jag hoppas att jag kan tolka sista meningar så, att hanockså säger ja på den punkten. 19 (vpk) replik: Det verkar som om menar att satsningar pä kulturen ärbortkastade pengar, pengar som försvinner ut i tomma intet. Vi i vpk anser intedet. Vi tror - om jag får uttrycka mig litet krasst - att vi får tillbakanågot, kanske i litet andra former. Jag tänker då på både mänskliga och socialaresurser, som kommer samhället till godo och som kan medverka till att viutvecklas. Vii och , för att anknyta till , har ingenting emot attvara med och värna nationalscenerna. Men vi vill också gärna kunna se en filmpå någon biograf. Dessutom vill vi väldigt gärna att våra barn och ungdomarskall ha möjlighet att utveckla ett eget kulturengagemang och att dettakulturengagemang skall tas på allvar. Anf.20 () replik: säger att bl.a. har pengar som gräs. Detkan man på sätt och vis säga, därför att vi prioriterar på ett annat sätt i vårbudget. Vi har från början gett dubbelt så mycket utrymme som regeringen gertill kulturen - det är alltså inräknat i vårt sätt att planera vår budget, dengröna luntan. Vi tycker att det är mycket viktigt att kulturen fär sin del. Denhar varit en budgetregulator , och vi trodde att det denna gångskulle kunna bli ett trendbrott för kulturen, så att den sätts upp på en högrenivå och hålls kvar där - det är den värd. Utöverdet jag har nämnt tidigare vill också höja ersättningen tillförfattarna för hemlån till , för att täcka en eftersläpning. Realvärdethar inte följt med i deras ersättning. Det finns också andra punkter där vivill höja anslagen i kulturbudgeten. Vihar stött motionen om nationalscenerna, men självfallet inte tvärs över - vihar många synpunkter. I det nuvarande läget, som har utvecklats av , ärdetta nödvändigt - vi får se hur det går . 21 () replik: Vi socialdemokrater startade i ettutgångsläge med en dålig ekonomisk situation i finanser, och ändå kandet konstateras att kulturanslagen har ökat. Kulturministern fär utveckla detbättre än jag, eftersom jag har suttit i kulturutskottet först och sedanmed andra ögon bevakat dessa händelser. Jag respekterar givetvis de andrapartiernas budgetering, men det måste tas ett totalansvar. Därför vill jag integå in i en diskussion med vpk och , eftersom de ser pä hanteringenav statsbudgeten ur helt andra synvinklar. Däremot skulle jag vilja säga till attdet också krävs planering när antalet scener och aktiviteter vid våranationalteatrar utökas. har faktiskt förbättrat sig, och det som vihar förväntat oss av på konstnärlig nivå har börjat komma fram. Därmedinte sagt att inte någon annan teater i skulle vara på samma nivä. Det förhållandet att kulturanslagen ochkulturfrågorna får en så stark uppmärksamhet i politisk debatt ärnaturHgtvis en källa till glädje. Det är inte, som jag ser det, primärt ettuttryck för att kulturen skulle lida brist pä uppmärksamhet hos allmänheteneller för att kulturinsfitutioner och kulturverksamheter generellt skulle levaunder sämre villkor och sämre förutsättningar . Den ökadeuppmärksamheten har naturHgtvis att göra med den kulturpolitik som riksdagenunder betydande enighet fastlade 1974. Jag har all anledning att uttala ord avuppskattning både till min företrädare och till företrädareför andra partier, som ett i fråga om kulturpolitisk syn vid den tidpunktenstarkt folkrörelsepräglat centerparti, ett moderata samlingspartiet som varkluvet men där det ändå fanns inslag av en stark kulturkonservatism med respektför kulturvärden samt ett kulturintresserat och kulturaktivt vänsterpartietkommunisterna. Under en bred politisk enighet kunde vi fatta ettkulturpolitiskt beslut som har möjliggjort en utbyggnad av en kulturensstruktur ute i landet och gett förutsättningar för ett aktivt och levandekulturliv. möter vi också mycket starka anspråk. Låt mig då när det gäller kulturen och pengarna inleda medatt säga att den typ av diskussion som förekommer alltför mycket påskolområdet, där man låtsas att medborgaren slipper betala om kostnaden flyttasfrån kommunen till staten, naturligtvis är alldeles orimlig. När vi tittar påkulturens insatser och kostnader måste vi alltid titta på vad den enskildemedborgaren betalar. Om vi ser fillbaka i ett perspektiv och ser hurstor del av våra gemensamma resurser som går till kulturändamål jämförtmed då, finner vi att det har varit en närmast explosiv tillväxt i fråga om deresurser som satsas via offentligheten. Det är viktigt att komma ihåg detta. Av det skälet blir det också ganska meningslöst att, somElisabeth gör, tala om ett procentkrav för statsbudgetens anslag tillkulturen. Det man då talar om är en procentsats i förhållande till det som ibudgetpropositionen benämns kultur, men där finns inte något av kulturensutbildningar eller kulturens lokaler, som är ganska betydande och där en radposter borde kunna tillföras. Den andel av statsbudgeten som avser kulturområdeti egentlig mening är . Skulle man dessutom accepteraElisabeth uttalade böjelse för det kulturbegreppet ochinkludera allt som han vill respektera som kultur och alla anslagsposter somtillkommer, blir andelen antagligen . Man måste alltså bestämma sig för vadsom skall gälla. Socialdemokratingick till val med ett valmanifest som hade antagits . Det varalltså inte som provocerade fram nägot socialdemokratisktvalmanifest i valrörelsens slutskede, vilket trodde. Viutlovade där 300 nya miljoner fill kulturen, och det löftet har vi stått fastvid - det gäller . hade lovat 100 miljoner redantidigare miljoner och har skyndsamt, av olika skäl,glömt det löftet. Viser nu i årets budget till att 140 friska miljoner läggs ut - 40 miljoner iengångssatsningar och 100 miljoner i nivåhöjningar. Där finns insatser för stödåt konstnärerna och biblioteksersättningen. Miljöpartiethar väckt en märkHg motion. Författarna har begärt att fåmöjligheter att förhandla om sin ersättning. Vi har accepterat det, och enförhandlingsöverenskommelse har träffats. kommer en motion med förslag omatt denna överenskommelse icke skall respekteras utan att det skall tillförasmer än vad man har kommit överens om i förhandlingarna. Det får konsekvensenatt hela förhandlingsöverenskommelsen sätts ur spel. Det är en något märkligövning. Jaghar också sett att miljöparfiet i motioner yrkar avslag på en anslagspost somskulle möjliggöra att en dansteater öppnas i . Detta är en av de storainsatserna för danskonsten. Jag förstår inte vad har mot dansen,men någonting måste det vara. Detfinns alltså anledning, med den budget som är framlagd, att peka på att dethar gjorts ett stort antal insatser för att förstärka och utveckla kulturlivet.Vi har anvisat att vi under den kommande delen av perioden tillsammans medkonstnärsorganisationerna skall göra en genomgång för att få fram förslag tillrejäla och verkningsfulla förbättringar av konstnärernas arbetsvillkor, ökadeinsatser för barn- och ungdomskultur, insatser för att ge amatörverksamhetenstörre bredd och bättre kvaUtet samt förstärkningar av kulturlivet i helalandet. I den diskussionen är det viktigt att hela tar del - aktivdel - och för att möjliggöra det har vi också föreslagit att skallfå möjlighet att ägna sig åt en del av den alltmer detaljeradebidragsfördelningen, på det att måtte få möjlighet att diskutera destora, viktiga och vägledande principerna. 23 () replik: I mitt anförande berörde jag huvudfrågan, nämligen hursocialdemokraterna disponerat de s.k. 100 reformmiljonerna. Jag påtalade attdet inte gavs någon samlad redovisning på den punkten och fann det underligtatt regeringen inte som första prioritering valt att stärka konstnärsstödet.Detsamma gäller de regionala kulturinstitufionerna. Jag hoppas naturligtvis attregeringen återkommer ett senare år, men regeringen har i alla fall missatåtminstone . Jagtog också upp frågan om anslagstilldelningen till Operan och . Vi fårväl anledning att återkomma till de frågorna. Min samlade kritik gällde alltsådels överflyttningen av beslutsfunktioner från till - jagtycker inte att det är bra -, dels det förhållandet att regeringen under detförsta året inte prioriterar de mest angelägna behoven. Vihar ganska bra modeller för konstnärsstöd, som kan användas. Vi har ett brasystem för stöd till de regionala kulturinsfitutionerna. De hade ocksä behövtförstärkningar. Självfallethade jag inte räknat med att våra nationalscener skulle drabbas av enreformbudget. Anf.24 (vpk) replik: Kulturministern sade att vi måste se tiU vad den enskilde medborgarenfår betala för kulturen, oavsett om detta sker genom kommunerna eller genomriksdagen. Jagförsökte använda samma resonemang fast omvänt genom att visa vad de 100miljonerna blir utslaget på invånarantalet. Denna satsning betyderalltså . Många med mig tycker att det inte ärsä förfärligt mycket att skryta med. Närdet gäller den kulturdebatten tror jag att kulturministernförstår att jag inte var ute efter att inordna svampplockning i kulturbudgeten.Jag tror säkert att kulturministern minns den debatt som drog i gäng. Jagnämnde den därför att den åskådliggör något som fattas i den statligakultursynen, nämligen var kulturens kärna finns och varifrån kulturen utgår. Jagförsökte säga att kultur inte är någon lyx eller en guldkant på tillvaron. Denär inte något som kommer ovanifrån och som vi då och då skall konsumera litetmer av. Det är tvärtom! Kultur är ingenting annat än en utgångspunkt förmänniskornas egna erfarenheter och verklighet. En verklig kultur engagerardärför att den utgår från människornas egna behov. Med en sådan kultursyn hadesäkert den statliga kulturpolitiken varit litet annorlunda. Då hade exempelvisungdomars och barns verklighet tagits på allvar. Dä hade vi kunnat starta enkulturdebatt utifrån deras egna kulturintressen osv. Vad de av i partiledardebattenutlovade satsningarna beträffar vill inte jag heller påstå att de 100miljonerna var förtjänst. Jag drog mig fill minnes vad IngvarCarlsson sade i sin slutkläm. Han gick nämligen med på en storsatsning påkulturen. Jag trodde att han talade om något mer än dessa 100 milj. kr. 25 ()replik: Kulturministern angriper vårt sätt att skriva motioner och att hanterabudgeten. Vi är inte på något sätt fulländade - vi är nybörjare. Vi kanske harbegått något fel. Närdet gäller dansen uttrycker vi särskilt i klämmen i motionen att somsin mening bör ge regeringen fill känna vår önskan att skalllokaliseras till i . Det är alltså ingen tvekan om vad vitycker i den frågan. För övrigt omhuldar vimest de fria teater- och dansgrupperna. in anslagär ett uttryck för den attityd som kulturministern visar då han vill samlaanslagsposterna i en pott och dra den potten undan inflytande. Dettahar t.ex. fått konsekvenser för nafionalscenerna. Detta vänder vi oss emot. Vi försökte faktiskt återhämta en realvärdeförsämring somdrabbat författarna. Om avtalen är dåliga visar vår inställning att denpolitiska viljan bör vara att avtalen skall vara bättre. Till vill jag säga att det är möjligtatt ni har läst fel när ni har motionerat. Jag pekade på att medsitt förslag i anslagsfrågan i realiteten har undanröjt möjligheterna tillstatligt engagemang i en dansteater. Detta engagemang var förutsättningen fördess fillkomst. Jag noterar att det uppenbarligen är ett misstag, och det ärjag glad över. Det är nämligen viktigt att vi får till stånd en dansteater. Jag har alltså, när jag lämnat förslag till regeringen iarbetet med budgetpropositionen ansett det viktigt att göra sådana fördelningarpå olika områden som jag funnit rimliga. Resonemanget om Operan och är ett resultat av enbedömning av vad jag tyckte kunde vara möjligt att föreslå riksdagen.Dansteaterns tillkomst ansåg jag var angelägen. Jag tycker det har varitviktigt att möjliggöra ett stort antal kulturverksamheter. Enligt de redovisningar jag fick från ledarna för Operanoch skulle de nya avtalen redan under detta spelar framtvingadramatiska förändringar. Jag tyckte att det var orimligt under avtalsåret.Däremot har jag aldrig sagt att man i en första omgång helt skulle kunna täckaden ökade kostnaden i anslaget. Jag tyckte att det i så fall skulle kunnafinnas möjligheter att göra en uppbyggnad under en något . Låt mig bara konstatera att när oppositionen med engemensam motion nu skapat förutsättningar för att Operan och skall fåytterligare 20 milj. kr. har socialdemokraterna i kulturutskottet accepteratdetta förslag. Frågan är alltså i sak avklarad. Jag kan ändå inte låta bli attpåpeka att ett parti som moderata samlingspartiet fakfiskt har valt attfinansiera de anslagen genom att ta 16 milj. kr. från kulturen i skolan. Det ärnämligen det anslaget de yrkar avslag pä i sin skolmotion. För klarhetens skullmäste man ändå tala om detta. har gjort en annanvärdering än jag på den punkten. Jag tyckte inte att skolans kulturverksamhetskulle betala för avtalet för Operan och . Jag tvingas naturligtvis att ta skällning för att jaggjorde den bedömningen, men jag gjorde det. tycker inte att 100 miljoner är mycketpengar. Det är klart - med någon liten vinkling - att inflationen påverkar våravärderingar av hur mycket pengar en miljon och är. Faktumär emellertid att kulturpolitiska proposition - som ju med rätta harblivit berömd och prisad-innehöll en reformram om 25 milj.