prot · GC0954 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:54 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. Val av ytterligare ensuppleant i skatteutskottet 1§ Justerades protokollet för . 2§ Meddelande om ändringar i kammarens sammanträdesplan Medändring av vad som aviserats i planen den 19 decemer 1988 för kammarenssammanträden den 10 januari-den 10 mars 1989 kommer a) sammanträdet att inställas, b) sammanträdena , samtden att bli enbart bordläggningsplena. Några interpellationssvar lämnassåledes inte vid dessa kammarsammanträden. 3§ Val av ytterligare en suppleant i skatteutskottet Företogsval av en suppleant i skatteutskottet. vice talmannen meddelade att valberedningenenligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag enhälligt föreslagit ny suppleant i skatteutskottet. I enlighet därmed utsåg kammaren till suppleanti skatteutskottet () 4§ Svar på interpellation 1988/89:98 om kriminalvårdens lokalanstaltStudiegården Margö har frågat om regeringen är beredd att verka för attlokalanstalten Studiegården i får fortsätta verksamheten i befintligalokaler fill dess ersättningslokaler kan fås i . Om kriminalvårdens lokalanstalt Studiegården Jag vill inledningsvis klargöra att regeringen inte fåttnågon framställning från att Studiegärden skall stängas.Regeringen har därför inte haft anledning att ta ställning till frågan. Men jagkänner till att Studiegärdens lokaler är i dåligt skick och attersättningslokaler måste tas fram inom några är om verksamheten skall finnaskvar inom kriminalvärden. Det är i det sammanhanget som Ljustadalen utanförSundsvall har nämnts som ett alternativ. Ljustadalen har varit en lokalanstalt. Lokalerna,som uppfördes , är i mycket gott skick. Anläggningen har år hyrts av , som inte längre har behov av den.Kriminalvårdsverket skall därför ta över lokalerna . Jag anser att det även i fortsättningen finns behov avverksamhet inom kriminalvården med den inriktning som bedrivs vid Studiegården.Numera är det endast undantagsvis som de intagna vid Studiegärden bedriveruniversitetsstudier. De flesta studerar på grundskole- och gymnasienivå. Detfinns således inte längre nägra starkare motiv som talar för att verksamhetenförläggs till just en universitetsort. Däremot är det en fördel om Studiegårdens verksamhet kanlokaliseras till eller där flertalet av de intagnaär hemmahörande. Behovet av fängelseplatser är också störst i de delarna avlandet. Jag anser självfallet också att man så långt som möjligtbör värna om verksamheter inom kriminalvärden som fungerar bra. När frågan omStudiegårdens framtid skall beredas i regeringskansHet kommer därför enfortsatt verksamhet i att vara ett alternativ som övervägsingående. Möjligheterna att skaffa ersättningslokaler i kommer dåatt undersökas. Mer är jag för dagen inte beredd att säga i saken. 3 (vpk): Tack för svaret. Jag kan inte avgöra om det här någon ifaktisk betydelseför Studiegårdens framtid att det frän ännu inte hargjorts någon framställning till regeringen om stängningen av Studiegärden. Mininterpellation är grundad på vad kallar förförberedande beslut om nedläggning. Såvitt jag vet finns ärendet nu pädepartementet. Jag tolkar slutet pä svaret som att det ännu kan finnashopp om att Studiegärdens verksamhet kan få fortsätta i Uppsalaområdet.Argumentet att det inte finns nägra starkare motiv för att Studiegårdensverksamhet skall förläggas till en universitetsort eftersom det är endast iundantagsfall som de intagna vid Studiegården har bedrivit studier påhögskolenivå är inte riktigt. studerade i genomsnitt avklienterna på högskolenivå. Om jag minns rätt var under 80-talet-det var visst - som det inte fanns någon som bedrev högskolestudier. Iövrigt har det således under alla år funnits klienter som har bedrivithögskolestudier. Även om det skulle vara så att de intagna främst har behovav studier under högskolenivå, är närheten till viktig. Undertiden på Studiegården etablerar man kontakter med , vilketunderlättar fortsatta högskolestudier efter strafftidens slut. Det måste ju varanågot som är väldigt viktigt och som vi skall ta till vara. Vid Studiegården finns nu en 20-årig erfarenhet avstudiearbete som en metod för rehabilitering och resocialisering. Det är enerfarenhet som inte finns någon annanstans i vårt land. Resultatet avStudiegårdens arbete måste bedömas som framgångsrikt. Vid andra anstalter återanpassas , medan 80 %återfalleri brott. Man kan visserligen hävda att de som får komma tillStudiegården är utvalda efter mycket hårda kriterier och att det skulle varaorsaken till att de inte rymmer och inte heller återfaller i brott. Så längenågon riktig utvärdering inte har gjorts av verksamheten och de intagna påStudiegården håller inte de argumenten. Ett annat skäl som förs fram av sommotiv för nedläggning av Studiegärden är att lokalerna skulle vara utdömda. Detär inte heller korrekt. Lokalerna är visserligen ganska hårt nedslitna. Yrkesinspektionenhar dock aldrig varit där på besök, och ingen myndighet förutomkriminalvårdsstyrelsen har uttalat sig om lokalernas skick. Här finns det ocksåolika uppgifter. ansåg attlokalerna nog kunde hälla till med en mindre upprustning. beslut att lägga ned Studiegårdenhar tillkommit pä otillräckliga beslutsgrunder. Jag anser att det äroförsvarligt om Studiegårdens arbetsmetoder och kunskaper skulle raseras genomoövertänkta beslut. Detta gäller inte minst i tider dä förespråkare för hårdaretag och skärpta straff inom kriminalvården hörs ganska högt i debatten. Istället för att rasera Studiegården skulle man behöva bygga upp flerastudiegårdar i landet. Studiegården i kunde då tjäna som förebild ochkanske få möjlighet att utvecklas till ett centrum för forskning och praktiskutveckling av till kriminalvården knutna anstaltsförlagda studier. Avslutningsvis vill jag fråga om justitieministern ärberedd att medverka till att det görs en ordentlig utvärdering av Studiegårdensverksamhet innan man fattar nägot slutligt beslut om Studiegärdens framtid. Om kriminalvårdens lokalanstalt Studiegården Jag vet inte om jag inte var fillräckligttydlig i mitt svar fill Margö . Jag trodde att det framgick avsvaret att det ännu inte finns något ärende i departementet som rörStudiegården. Frågan är inte ens färdigberedd inom . Ännumindre har något beslut fattats. Bedömningen att ett beslut har fattats påofillräckligt beslutsunderlag är alltså inte riktig. I övrigt skulle jag nästan vilja säga att MargöIngvardsson slår in öppna dörrar. Det finns inget beslut om nedläggning avStudiegården i . Den fråga som kommer att diskuteras ärStudiegårdens lokalproblem. Lokalerna är inte, vad jag vet, utdömda av någon.Man har dock från Studiegården framfört synpunkter på den status lokalernabefinner sig i. Senast träffade jag en av de personer som arbetar päStudiegården och som i allra högsta grad värnar om dess verksamhet. Hanuttryckte den uppfattningen att man med hjälp av järnband kunde låtaverksamheten fortsätta tre, fyra, kanske fem är till. Det är därför frågan äraktuell. Studiegårdens lokalproblem mäste lösas. Jag skullevilja ta tillfället i akt och säga att det har skett en oerhörd utbyggnad av möjligheternatill studier inom kriminalvärden över huvud taget. finns studieplatservid i stort sett samtliga kriminalvårdsanstalter. Högskolestudier bedrivs ocksåpå många kriminalvårdsanstalter som inte befinner sig på universitetsorter.Därutöver har många intagna frigång för studier utanför anstalten. Under 1988hade drygt 400 intagna frigång för studier och utbildning utanför anstalten. Studiegårdeni har sitt värde i att den kan erbjuda en liten grupp långtidsdömda enmöjlighet att vistas på en öppen anstalt i en intellektuellt inriktad ochpositiv miljö. Det tror jag alla är överens om. Normalt placeras intagna vidStudiegården efter att ha studerat vid en sluten riksanstalt. Somjag har sagt i mitt svar är frågan om ersättningslokaler heltavgörande för om Studiegården kan vara kvar i . Det är detta fråganegentligen gäller, som jag har uppfattat det. Anf.5 MARGÖ (vpk): Jag tackar justifieministern för den kompletteringen. är det så, attkriminalvårdsstyrelsen har gett personalen vid Studiegården beskedet att manhar fattat beslut om att Studiegården skall läggas ned och verksamheten eventuelltflyttas till Ljustadalen utanför . Jag har själv deltagit i en debatti , där det fanns en representant för som ocksåklargjorde att det var kriminalvårdens avsikt att lägga ned Studiegården. Hanuttalade sig alltså då som en representant för . Men detär klart att det låter förhoppningsfullt när justifieministern nu säger attnågra beslut inte har fattats. Då finns det en möjlighet att tänka om. Jagtror att det är oerhört viktigt att man tänker om när det gäller Studiegården.Visserligen kan man kanske få fram bra lokaler i Sundsvalls-området eller någotannat område. Men det går inte att helt och hållet flytta över en verksamhetoch tro att det är samma verksamhet som uppstår på en annan ort. Man kan inteflytta över den samlade erfarenheten och kunskapen hos personalen somman byter lokaler. All personal följer aldrig med vid en utflyttning.Personalen vid Studiegården har, vill jag påstå, en unik kunskap om ocherfarenhet av att bedriva den här sortens studiearbete. Detär också sant att det finns en bra möjlighet till studier inom kriminalvårdenoch inom den kommunala vuxenutbildningen . Men det är ändå inte samma saksom den verksamhet man bedriver på Studiegården. Jagtycker att det vore bra för framtiden om vi kunde få en rejäl utvärdering avStudiegårdens resultat. Då har vi någonting att bygga på. Då kan vi görajämförelser och se om det finns annan verksamhet som kan ersätta Studiegårdeneller om Studiegården är unik i sitt arbete. Jag vore mycket glad om jag kundefå ett halvt löfte från justitieministern om att man skall göra en utvärderingav Studiegårdens verksamhet, åtminstone innan man fattar nägra beslut. Överläggningenvar härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1988/89:96 om utbildningen för behörighet att inköpabekämpningsmedel har frågat mig om jag är beredd att ge sådana direktiv tilllantbruksnämnderna att studiecirkelformen kommer till användning för att skapabehörighet att använda bekämpningsmedel. Lantbruksnämndernahar bedrivit föreskriven utbildning för dem som använt bekämpningsmedel klass 1sedan mitten av . På regeringens uppdrag utarbetadelantbruksstyrelsen och kemikalieinspektionen 1987 ett förslag till utbildningför såväl klass 1- som klass 2-medel. Efter regeringens beslut i december 1987har lantbruksstyrelsen beslutat om nya föreskrifter, kursplaner m.m. Förebeslutet har förslagets oHka delar varit remitterade till berörda myndigheteroch organisationer, bl.a. och . Studiecirkelformendiskuterades när förslaget utarbetades. Den bedömdes då som mindre lämplig.Inte heller remissinstanserna aktualiserade då denna studieform. Däremot hardiskuterats om andra organ än lantbruksnämnderna skall kunna handhautbildningen. Sådana möjligheter finns, främst för lantbruks- ochträdgårdsskolor i samarbete med lantbruksnämnderna. Däremot har det inteansetts lämpligt att utbildningen anordnas av organ eller med personal hosorgan som sysslar med försäljning av bekämpningsmedel eller med liknandeverksamhet. Huvudsyftetmed utbildningen är att minska såväl riskerna med bekämpningsmedel för denyttre miljön och arbetsmiljön som riskerna för bekämpningsmedelsrester ilivsmedel. Även frågor om behovsanpassning och alternativa bekämpningsmetoderär viktiga inslag i utbildningen. Lärarleddutbildning, som också ger möjlighet till diskussion med olika experter, harutifrån tidigare erfarenheter bedömts som mycket värdefull. Tillgången tillkompetenta lärare är emellertid begränsad inom flera berörda områden, bl.a.toxikologi. Lärarresurserna måste därför utnyttjas effektivt om utbildningenskall kunna genomföras inom den planerade tidsramen, dvs. före den 1 april1990. Detta mål bedömer lantbruksstyrelsen skall kunna näs. Omden traditionella studiecirkeln skall användas i behörighetsutbildningen måstenytt studiematerial m.m. utarbetas. Detta skulle försena utbildningsmålet. Sammantagetsynes det inte vara praktiskt möjligt att genomföra en sådan nyordning före den1 då kraven på utbildning för att få använda klass 2-medel planerasträda i kraft. Det är enligt min mening angeläget att inte försena dettautbildningsmål. Anf.7 (): Jag tackarför svaret. Jagvill börja med att kommentera det som jordbruksministern avslutade med,nämligen att det är angeläget att inte försena utbildningsmålet. Jag är avprecis samma uppfattning. Det är en av anledningarna till att jag harframställt denna interpellation. Jag vet inte på vad lantbruksstyrelsen Omutbildningen för behörighet att inköpa bekämpningsmedel Om utbildningen för behörighet att inköpa bekämpningsmedel grundarsin optimism att målet skall kunna med nuvarande uppläggning. Detstämmer i varje fall inte alls med den utveckling jag har kunnat följa iUppsala län. Där har man nämligen under ett verksamhetsår, 1987/88, kunnatklara av utbildning av drygt ett hundratal personer med kurser på dagtid.Därefter har man genomfört ytterligare tvä kurser med 65 deltagarevardera. För att möta framför allt lantbrukarnas krav har lantbruksnämnden iUppsala, om än motvilligt, ställt upp på att ocksä ordna kurser på kvällstid.Detta har skett . Då har man lagt upp det sä att varje kursbestår av 10 kurstillfällen och man har 20 deltagare i varje kurs. När denpågående utbildningen är avslutad kommer man att ha lyckats genomförautbildning för 300-400 personer. Men ytterligare 1 500 personer återstår attutbilda, och som jordbruksministern vet har man bara ett är på sig att klara avdetta. ställer lantbruksnämndens experter upp så mycket som de har möjlighettill. Men att man skall klara av den återstående utbildningen bedömssom närmast utsiktslöst. Den andra sidan av saken, som är minst lika viktig, gällerlantbrukarnas praktiska möjligheter att utbilda sig , eftersom det ärdetta som det i huvudsak måste bli fråga om. Många spannmålsbönder har, för attklara sin utkomst, ocksä ett annat arbete som de, utan ersättning, måste taledigt från. Ännu svårare är det faktiskt för de lantbrukare som fortfarandehar kor. måste ju ha sin skötsel även om husbonden är på utbildning. Ochen del bönder, , saknar möjlighet att göra sig fria . Till detta kommer naturligtvis de direkta kostnaderna.Varje deltagare betalar . plus kursmaterial och resor och mat underkurstiden. Det lär knappast vara någon annan yrkesgrupp som ställer upp päliknande villkor för en utbildning som den är ålagd av miljöhänsyn. Inomparentes sagt är det inte förvånansvärt att många undrar om det i dettasammanhang inte kunde vara befogat med en liten återföring till lantbrukarkärenav de miljöavgifter som lantbrukarna har inbetalat. Studiecirkelformen har en djup tradition hoslantbrukarkären. Och jag är alldeles övertygad om att den skulle vara vältillämplig också i detta fall. Det finns en rad exempel, många fler än jag harnämnt i interpellationen, där behörighetskrävande utbildning sketthuvudsakligen i denna form. Det är ju inte alls fråga om att avhändalantbruksstyrelsen någon möjlighet att påverka innehållet i utbildningen. Detär självklart att lantbruksstyrelsen kan bestämma vilket material som skallanvändas och vilken expertmedverkan som är helt nödvändig. Jag antar att MatsHellström vet att studiecirkelverksamheten medger att man anlitar experter vidi varje fall två tillfällen. Cirkelverksamheten utesluter inte hellermöjligheten att den som är handledare också är en kompetent lärare. Jag vill inte alls utesluta att det kan ha förekommit enviss försumlighet från flera håll när det gällt att i planeringsstadiet bevakaintresset av studiecirkelverksamhet. Men det kan inte få vara avgörande närman stöter på otympligheter i nuvarande uppläggning. Jag vill ställa en frågatill jordbruksministern. Om det skulle vara möjligt att lösa de rent praktiskafrågorna i samråd mellan LRF, studieförbunden och lantbruksstyrelsen, harjordbruksministern dä någon principiell eller annan avgörande invändning motatt man lägger upp verksamheten i studiecirkelform? Såvitt jag förstår är viöverens om att detär fråga om en angelägen utbildning och att den också skall genomföras inomföreskriven tid. Men eftersom vi båda kommer från folkrörelsepartier hoppas jagatt vi också kan vara överens om att det är viktigt att ta vara på denmöjlighet till en nästan unik utbildningsform som studiecirkeln erbjuder. Alladeltagare har ju där möjlighet att vara aktiva och ställa frågor. Vad beträffar svårigheterna att ta fram material, vilketskulle försena utbildningsmålet, vill jag säga att grundmaterialet redan finns.Det som därutöver behövs är en studieplan, och en sådan finns redan framtagenav LRF i . 1988/89:5424 januari 1989 Om utbildningen för behörighet att inköpa bekämpningsmedel frågar om jag har någotprincipiellt motstånd mot att man använder sig av studiecirklar i dettasammanhang. Nej, förvisso inte. Jag är liksom anhängare avstudiecirkeln som en viktig utbildningsform. I första hand är det i dettasammanhang fråga om praktiska frågor, - om hur utbildningen bästskall kunna organiseras. Dessa frågor tror jag bäst löses av parterna ute päfältet, snarare än av och mig i kammare. LRF, som RosaÖsth hänvisade till, får naturligtvis ha synpunkter pä uppläggningen av dennautbildning, men LRF har inte aktualiserat studiecirkelformen. Om man nu skullebörja bedriva denna utbildning i studiecirkelform skulle det ta , ochdä hinner man inte genomföra denna utbildning . Det är en principiellsynpunkt, eftersom det är viktigt att utbildningen är genomförd den 1 april1990. Detta är en väsentlig utbildning som innebär att de somgenomgår den lär sig att bättre hantera det som faktiskt är gifter och somutgör en fara i arbetsmiljön. Dessa gifter utgör en fara för såväl människorsom livsmedel och den yttre miljön. Eftersom detta inte är vilken utbildning som helst måsteden även bestå av en expertdel. Om man i detta skede skulle börja bedrivautbildning i studiecirkelform, mäste man flytta fram den tidpunkt dåutbildningen skall vara avslutad. Man skulle få anordna en expertledd del avutbildningen utöver självstudiedelen. Lantbruksstyrelsens bedömning ärden motsatta mot den som har redovisat. Lantbruksstyrelsen menarnämligen att den skall klara av att fram till gekompletterande utbildning till ungefär 10 000 lantbrukare. Lantbruksnämndernainformerades om de nya utbildningskraven , och de harplanerat att genomföra denna utbildning före bekämpningssäsongen 1990. Meddessa bedömningar tycker jag att det är viktigt att utbildningen bedrivs på ettsådant sätt att den hinner genomföras . Det tycker jag är det viktigaste. 9ROSA ÖSTH (c): Jag tycker ocksä att det är viktigt attutbildningen genomförs . Jordbruksministern kanske inte var riktigtuppmärksam pä vad jag sade. Jag har ganska nära kontakt med den verksamhet sombedrivs i län, och jag vet att det inte är något unikt exempel i dettasammanhang. I län återstår 1 500 personer att utbilda under ett år.Lantbruksnämnden bedömer att den inte har möjlighet att ställa upp i störreutsträckning än för närvarande.Bara det faktum att lantbruksnämndens tjänstemän nu ställer upp på kvällstidförorsakar problem genom att dessa tjänstemän får kompensationsledighet att taut. Lantbruksdirektören har sagt att lantbruksnämnden på grund av dettaförmodligen får lov att vara obemannad . En sådan utvecklingantar jag inte ligger i jordbruksministerns intresse heller. Jag har inte väckt denna interpellation i provocerandesyfte, utan jag har väckt den för att jag hoppades att och jagskulle kunna landa på en någorlunda likartad uppfattning när det gällerstudiecirkeln som utbildningsform. Jag är glad att ändå inte hartagit avstånd från detta utan snarare ställt sig bakom ett pliktskyldigtförsvar för de statliga myndigheternas uppläggning av denna verksamhet. Jagpåstår alltså att man med studieförbundens och LRF:s planering ganska omgåendekan sätta i gång en studiecirkelverksamhet. Om jordbruksministern inte känner till det sä kan jagberätta att en grupp skall åka fill lantbruksstyrelsen och presenterastudiematerialet för att få synpunkter från styrelsen på vilka kompletteringareller ändringar som kan vara nödvändiga att göra. Därefter är man beredd att iflera län direkt dra i gång studiecirkelverksamheten. Om jordbruksministern inte tänker kommentera denna frågaytterligare, tar jag mig friheten att tolka hans inlägg som att det från hanssida inte föreHgger några invändningar mot denna typ av verksamhet. Innan jordbruksministernförsvinner från kammaren vill jag gärna överlämna ett exemplar av den lillaskrift som utarbetats. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Föredrogs och hänvisades 1988/89:65till utbildningsutskottet 1988/89:69till socialförsäkringsutskottet 1988/89:70till kulturutskottet 1988/89:71fill skatteutskottet 7§ Meddelande om interpellation Meddeladesatt följande interpellation framställts 1988/89:107 av () till miljö- ochenergiministern om minskat utsläpp av kväveoxider från vägtrafiken: Försäljningen av bilar medkatalytisk avgasrening har inte kunnat minska utsläppen av kväveoxider frånvägtrafiken. Tvärtom ökade utsläppen fill . I regeringspartiets valreklam hävdades attsocialdemokraterna skulle ta krafttag motmiljöförstöringen, och att man redan hade börjat med detta. En historiskprocess hade inletts. Inte minst personligen har använt ytterststarka ord. "Kommando " på försöker nuåtgärda det ministern pratat om. Riksdagenhar beslutat - och regeringspartiet har ställt sig bakom beslutet - attkväveoxiderna skall minska . har iolika sammanhang tagit upp detta som ett lysande exempel på socialdemokratiskhandlingskraft. säger nu att målet är mer avlägset ännågonsin. Detman kan lära sig av detta - om man nu inte visste det förut - är attmålsättningar är tämligen meningslösa om de inte följs upp av åtgärdsprogramsom gör det möjligt att nå målsättningarna. Sverigeligger i "tätklungan" internationellt när det gäller att släppa utkväveoxider. Få länder släpper ut så mycket kväveoxider som per capita.Vi bryter kraftigt mot FN:s väridsmiljödeklaration. Utsläppenfrån bilismen har ökat från till , dvs.en ökning på ca per person. Skulle jordens befolkning generellt bete sig pådet sättet skulle kväveoxiderna från bilismen öka med 15 000 000 ton.Utsläppsökningarna beror bl.a. på att vägtrafiken ökat med ärligen. Jag vill tillmiljöministern ställa följande frågor: Vilka åtgärder kommer miljöministern att vidta föratt 30-procentsmålet skall uppnås 1995? Vilka åtgärder kommer miljöministern att vidta föratt det aktuella motorvägsprojektet på inte skall resultera i ökadbilism och därmed ökade kväveoxidutsläpp? Vilka åtgärder planeras för att en eventuellÖresundsbro med biltrafik inte skall leda till total ökning avkväveoxidutsläppen? Har regeringen för avsikt att införa ekonomiskastyrmedel som ett led i att hålla utsläppen nere? Förutom ökad övervakning på vägarna, vilka åtgärderkommer regeringen att vidta för att sänka hastigheterna så attkväveoxidutsläppen minskar? Vilken status anser regeringen att uppsatta målhar? Planerar regeringen att vidta åtgärder för attminska bilindustrins inflytande? 8§ Meddelande om frågor Meddelades att följandefrågor framställts 1988/89:390 av PerGahrton (mp) till statsrådet om den svenska EG-politiken: Enligt den 18 januari1989 ger ordförande Prot.1988/89:54 Delors besked till icke som vill delta i den inremarknaden att de inte endast kan välja fördelarna utan ocksåmåste acceptera nackdelarna. Somframgår av pågående kartläggningar inom svenska myndigheter är normerbeträffande socialpolitik, arbetsmiljö och yttre miljö, konsumentskydd,jämställdhet m.m. i åtskilliga avseenden sämre än i . DN:s reporterbetecknar därför Delors tal som "ett dråpslag mot den svenska regeringensEG-politik". Men statsrådet reagerar positivt!