prot · GC0935 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:35 1§ Justerades protokollet för . 2§ Föredrogs och hänvisades 1988/89:75 fillkonstitufionsutskottet 3§ Föredrogs och hänvisades 1988/89:T8 och T9 tilltrafikutskottet 1988/89: Fi36 fillfinansutskottet 4§ Föredrogs men bordlades åter Justifieutskottetsbetänkanden /89: JuUl, JuU4, JuU5 och JuU12 Socialförsäkringsutskottetsbetänkande /89: SfU6 Bostadsutskottetsbetänkanden /89:BoUl och BoU2 5§ Företogs till avgörande socialförsäkringsutskottets betänkanden /89:SfUloch SfU4, socialutskottets betänkanden /89:SoU2, SoU4 och SoUlO samttrafikutskottets betänkande 1988/89:TU2 (beträffande debatten i dessa ärenden,se prot. Mom. 1 (bättre överensstämmelse mellan förmåner ochavgifter) Först biträddes reservafion 1 av m.fl. med 97 röstermot 56 för reservation 2 avKarin och . avstod från att rösta. Härefter bifölls utskottetshemställan med 161 röster mot 117 för reservation 1 av GullanLindblad m.fl. 35 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 2 Utskottels hemställan bifölls. Prot.1988/89:35 /Wow. J (kvittningsrätt) Utskottets hemställan - somställdes mot reservation 3 av m.fl. - bifölls med acklamation. Mom.4 (differentierad sjukförsäkringsavgift) Förstbiträddes reservation 4 av m.fl. med 98 röster mot 42 förreservation 5 av och . 171 ledamöter avstod frånatt rösta. Härefterbifölls utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 4 av GullanLindblad m.fl. - genom uppresning. Motn.5 (lägsta underlag för arbetsgivaravgifter) Utskottetshemställan bifölls med 278 röster mot 33 för reservation 6 av Margö Ingvardssonoch . 2 ledamöter avstod frän att rösta. Mom.6 (arbets- och uppdragstagarbegreppen) Utskottetshemställan bifölls med 179 röster mot 134 för reservation 7 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom.7 (arbetsgivaravgifter från idrottsföreningar) Förstbiträddes reservafion 8 av m.fl. - som ställdes motreservation 9 av m.fl. - med acklamation. Härefterbifölls utskottets hemställan med 169 röster mot 92 för reservation 8 av KarinIsraelsson m.fl. 53 ledamöter avstod från att rösta. KarinFalkmer (m) anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats haröstat ja. Mom.8 (idrottsutövares sjukpenningförmåner) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 10 av och - bifölls med acklamation. Mom. 13 Utskottets hemställan bifölls. Mom.4 (deklaration mot livsförlängande åtgärder) Utskottetshemställan bifölls med 251 röster mot 50 för reservafion 2 av ledamöter avstod från att rösta. Mom. /(preklusion) God man och förvaltare Utskottetshemställan bifölls med 198 röster mot 116 för reservation 1 av . Mom.2 (prövningstillstånd) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 2 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom. 3 och 4 Utskottets hemställan bifölls. 6§ Föredrogs lagutskottels betänkande 1988/89:LU9 om god man och förvaltare (prop.1987/88:124 delvis och 1988/89:14), 1988/89:KU2 om vilandegrundlagsändringar m.m., 1988/89:KU8 om rösträttoch valbarhet, m.m. (prop. 1987/88:124 delvis), 1988/89:KU6 om förlängningoch utvidgning av. frikommunförsökel (prop. 1988/89:1)samt 1988/89:KU7 om normgivning m.m. (prop. 1987/88:100 delvis). Talmannen meddelade att betänkandena skulledebatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt. Förstupptogs till behandling lagutskottels betänkande 9 om god man och förvaltare. En människa som har blivit omyndigförklarad har blivit fråntagen istort sett allt inflytande över sill liv. Hon förlorar så gott som helt rättenatt bestämma över sin ekonomi. Men inte nog med det: omyndigförklaringen rörockså hennes personliga rättigheter. Den allmänna rösträtten tas ifrån henne,och hon får inte heller gifta sig utan förmyndarens samtycke. Enomyndigförklaring uppfattas vidare ofta som nedvärderande, både av denomyndigförklarade själv och av omgivningen. Detär hög tid att ändra på detta. I stället för alt ta ifrån en utsatt grupp dessrättigheter skall vi tillföra den något positivt. I ett demokratiskt ochmänniskovärdigt samhälle är det en självklarhet att stötta de svaga i ställetför att stämpla dem. Insfitutetomyndigförklaring har sina rötter i en förgången tid. Då rådde en helt annan synpå den enskilda människan och hennes förmåga att klara sig själv. Vad som börvara utgångspunkten för dagens lagstiftning är respekten för varje enskildmänniska och tilltron till hennes möjligheter att pä egen God man och förvaltare 1988/89:35 handklara sina angelägenheter. I dagens samhälle har vi andra möjligheter 30november 1988 än tidigare att ge hjälp och stöd utan att behöva ta till en såingripande åtgärd som en omyndigförklaring. Ettförsta steg mot att få bort omyndigförklaringarna togs . Genom en reform 1974 inskränktes möjligheterna fill omyndigförklaring. utvidgades möjligheterna att förordna god man för den som på grund av sjukdom eller motsvarande behövde hjälp med t.ex. sin ekonomi. Det slogs fast att omyndigförklaring inte får ske om det är fillräckligt alt i stället förordna en god man. 1974års reform har lett till att antalet omyndigförklarade har minskat.Överförmyndarna har också gått igenom alla gamla omyndigförklaringar,för att se om det finns skäl att ansöka om omprövning av dem. I mitten av70-talet var ungefär 30 000 människor omyndigförklarade. är vi nere i 15000-ungefär hälften. Det är i och för sig en tillfredsställande utveckling, somvisar att reformen har fått avsedd verkan. Men är tiden mogen att ta stegetfullt ut och avskaffa omyndigförklaringarna. Detförslag som nu har att besluta om har finslipats i olika etapper. Ibotten ligger ett betänkande från förmyndarskapsutredningen. Underbearbetningen i har synpunkter tillförts från olikaremissinstanser och från lagrådet. Slutligen har utskottsbehandlingen lett del justeringar. Detresultat som vi nu har framför oss är, kort sagt, en bra slutprodukt. Där finns en rimlig balans mellan olika intressen. Denföreslagna reformen innebär bl.a. att vi behåller möjligheterna att förordnagod man för den som på grund av sjukdom eller motsvarande behöver hjälp medt.ex. På denna punkt innehåller reformen ett viktigt klargörande:en god man måste som en huvudregel ha samtycke från den som han förordnats somgod man för, innan den gode mannen företar några rättshandlingar förhuvudmannens räkning. Den gode mannen skall med andra ord framför allt ses somett biträde till huvudmannen. Menmöjligheterna att förordna god man löser inte alla problem. Det finnsmedmänniskor som på grund av sjukdom, utvecklingsstörning eller liknande är urstånd att vårda sig själva eller sin egendom. Det är fråga om människor somlätt kan bli offer för påtryckningar av olika slag och som måste skyddas frånalt utnyttjas ekonomiskt. Det behövs i sådana fall en möjlighet att inskränkaden enskildes bestämmanderätt i fråga om ekonomin. Engrundförutsättning måste vara att den det gäller barett hjälpbehov som beror på sjukdom, hämmad förståndsutveckling, försvagat hälsotillstånd eller liknande. Hjälpbehovet måste vara så uttalat att han eller hon är ur stånd - dvs. inle förmår - att vårda sig eller sin egendom. Kan hjälpbehovet tillgodoses på något mindre ingripande sätt, t.ex. genom att utse god man, skall förvaltare inte förordnas. Förvaltarskapetsomfattning skall anpassas till behovet i det enskilda fallet. Det kan begränsastill att avse förvaltningen av en fastighet eller en viss del av enålderspension. Den som har förvaltare förlorar rådigheten över det som fallerunder förordnandet men har kvar bestämmanderätten i andra frågor; Det är enviktig skillnad, om man jämför med en omyndigförklaring, som alltid leder så gott som total förlust av.rättshandlingsförmågan. Denna möjlighet att anpassa förvaltarskapetsomfattning till behovet i det enskilda fallet är en nyhet som har väckt stor internationell uppmärksamhet. I flera andra länder studeras utformningen av det svenska lagförslaget på just denna punkt. Det är inle omöjligt att den svenska lösningen kan få efterföljare i andra länder. I våra nordiska grannländer har intresset varit särskilt markant. Där övervägs möjligheten att göra en reform liknande den svenska; ' får förvaltare skall enligt förslaget inte leda till alt man förlorarrösträtten. Enligt min mening bör ingen människa betas rätten alt rösta iallmänna val bara därför att hon behöver hjälp med sina ekonomiskaangelägenheter. ' Enkontroversiell fråga har varit i vilken utsträckning den som har förvaltare skall få inneha uppdrag och befattningar som t.ex. domare och revisor. Här kan man i och för sig tänka sig olika lösningar. Jag tycker attden lösning som man har kommit fram till under utskottsbehandlingen är väl avvägd. Avslutningsvisvill jag säga att detta är en betydelsefull reform som sätter begrepp somdemokrati och människovärde.i centrum. Genom åtskilliga brev och andrakontakter med har människor redovisat de känslorav förnedring och mindervärdighet som en omyndigförklaring väckt hos dem. Detär hög tid att nu visa dessa människor och deras omgivning att samhället har respektför deras människovärde och deras förmåga att själva styra sina liv. AnL2 (): Efter justitieministerns närvarp och anförande i kammaren måstejag ändå göra kommentaren alt vi åtminstone från folkpartihåll kraftigt harefterlyst' statsrådets närvaro här i kammaren vid tidigare tillfällen; I dagbehandlar vi trots allt ett enigt betänkande. När vi behandlade del allmännaskadeståndet hade närvaron kanske varit mer berättigad. till frågan'om god manoch förvaltare. Attreformera samhället i syfte att stärka den enskildes ställning även för dem somsatts på undanlag- de omyndigförklarade - är en grannlaga uppgift. Det handlarom att värna om den personliga integriteten men minst lika mycket om att stärkaskyddet för den människa-individ sorn av olika skäl inte är kapabel att vårdasig eller sin egendom. Samhället och de beslutande instanserna har ett störtansvar, och, herr talman, del handlar onekligen om en balansgång mellan ansvaroch frihet. Att själva begreppet omyndigförklaring har erinegativ klang kan inte motsägas. var detta kanske ett alltför lättvindigt sätt för myndighe terna att komma ifrån problemen. Antaletomyndigförklaringar har visserligen minskat sedan 1974 års reform avförmyndarskapslagstiftningen, som justitieministern sade. Men är ändå15.000 människor i vårt land omyndigförklarade. Detbetänkande som vi nu behandlar, 1988/89:LU9, innebär att institutetomyndigförklaring försvinner. I stället införs en utbyggd form av godman-skap,benämnd förvaltarskap. Den som behöver hjälp för sina angelägenheter skall iförsta hand få en godmau; Endast i de fall där den hjälpbehövande God man och förvaltare är urstånd att vårda sig själv eller sin egendom skall förvaltare utses. Orsaken kanvara sjukdom, hämmad förståndsutveckling eller andra skäl. Varje förvaltaruppdragskall anpassas till den enskildes behov. Del låter sig lätt sägas, menutförandel är fullt av komplikationer. Förslaget innebär också, somjustitieministern sagt, att den för vilken förvaltare är förordnad får rösta iallmänna val. Jag avser inte att gå in på de föreslagna lagändringarna idetalj utan vill enbart nämna några förbättringar som, tack vare ett antalmotionsyrkanden från bl.a. från och andra borgerligaledamöter, kraftigt har förbättrat regeringens ursprungliga förslag. Proposifionen lämnade ett par för det allmännarättsväsendet fatala luckor. Genom lagrådets förslag och nämnda motionersöverarbetning i utskottet har det nu föreslagna betänkandet nått en någorlundahöjd, för att tala med patentspråk. Del är därför som vi i kammaren medintresse har tagit del av justitieministerns synpunkter på betänkandet frånlagutskottet. Betänkandet har finslipats, som justitieministern också mycketriktigt sade. I propositionen finns ett förslag om behörighet för vissatjänster. Vi har kritiserat detta, och det har skett förändringar på denpunkten. I motionen uttrycks att del är närmast "motbjudande all den som istörre eller mindre grad är berövad sin egen rättsliga handlingsförmågaformellt skall vara behörig att företa rättshandlingar för annans räkning t.ex.som advokat eller domare eller rättegångsombud". Det handlar sålunda enligt propositionen om sådanbehörighet där regeringen inte lade några hinder i vägen enligt tidigareproposition. Detsamma gällde vissa andra typer av uppdrag, som exempelvisstyrelseledamot och revisor i ekonomiska föreningar eller aktiebolag. Tackvare utskottsbehandlingen kommer detta ej att bli förhållandel, utanregeringens förslag ändras så att det generellt krävs att förvaltare inte ärförordnad i fråga om ett stort antal uppdrag inom såväl rättsväsendet som detekonomiska området. Man måste ställa sig frågan hur denna lapsus kunde ske frånregeringens sida. En viktig integritetsfråga har tagits upp i en enskildfolkpartimotion av . Det gäller frågan om registrering avförvaltarskap. Kravet i folkpartimotionen var att anteckningar omomyndigförklaring skulle avlägsnas ur befintliga register. I propositionenföreslås att endast obegränsade förvaltarskap skall registreras ifolkbokföringen. Del finns nu enligt utskottels bedömning inle behov av attförvaltarskap antecknas i folkbokföringen, eftersom tingsrätten utfärdar bevisom förvaltarskap är förordnat. Även när det gäller frågan om anteckning i folkbokföringenhar det skett en förändring till det bättre genom utskottsbehandlingen.Folkpartiels önskemål om uppgifter som finns i andra registerblir också tillgodosett. När det gäller övriga register anser lagutskottet attansvaret bör läggas på regeringen om och när registren skall rensas ut.Regeringen skall därmed utfärda föreskrifter i den andan. Vad beträffarregistrering i dataregister ankommer det på datainspektionen att ansvara förden frågan. För del vill jag slutligen framhålla viktenav integritet för den enskilde som sätts under förvaltarskap. Det finns docksamtidigt, herr talman, ett behov av ett skydd och ansvar från samhällets sidagentemot Det är en skyldighet för samhället att se till att den som är satt underförvaltarskap skyddas. På samma sätt skall även allmänheten kunna få vetskap omkorrekta förhållanden. Sammanfattningsvis vill jag personligen göra denreflexionen att det även kommer att kännas inlegritetsstörande attbli satt under förvaltare, på samma sätt som det är att bli satt underförmyndare. Med det anförda yrkar jag bifall till utskottets hemställan. God man och förvaltare AnL 3 (): Alla människor skall ha lika värde ochrättigheter. Detta måste vara en viktig grundsats i värt demokratiska samhälle.Så långt det är möjligt skall alla tillförsäkras samma medborgerliga rättigheter.Samhället skall emellertid garantera att den enskilde ges det stödoch det skydd han eller hon är i behov av. Genom att skall fatta ett beslut omavskaffande av systemet med omyndigförklaring och införa en ny form av hjälpoch stöd till dem som inte kan vårda sig själva eller sin egendom tas ettviktigt steg i riktning mot att uppnå denna grundsats. Motivet för avskaffandeav systemet med omyndigförklaring är bl.a. att det anses att både denomyndigförklarade och dennes omgivning kan uppleva omyndigförklaringen som ennedvärdering. Det anses även kunna inträffa att den enskildes psykiskatillstånd påverkas negativt av en omyndigförklaring, liksom att vederbörandessociala anpassning försvåras. Mot bakgrund av strävandena att så långt sommöjligt respektera allas självbestämmanderätt och integritet är det naturligtatt vi nu avskaffar systemet med omyndigförklaring. Från sida har vimed hänsyn till våra grundläggande värderingar slött denna utveckling och föreliggandeförslag. har enigheten om en reform varit så stor som närdet gäller den fråga som vi nu snart skall fatta beslut om.Förmyndarskapsutredningens förslag, som propositionen bygger på, tillstyrktesav så gott som samtliga remissinstanser. Även här i har enighetenvarit mycket stor. Det enhälliga betänkandet från lagutskottet är ett klartbevis för detta. Ett avskaffande av omyndigförklaringen kräver attsamhället på andra sätt tillgodoser behovet av hjälp, stöd och skydd för människorsom bl.a. på grund av sjukdom saknar förmåga att ta hand om sina ekonomiskaeller personliga angelägenheter. När godmansförordnande inte är tillräckligtskall, som redan har framhållits, förvaltare förordnas för den som är i behovdärav. Förvallarskapet kan vara helt eller begränsat och skall anpassas tillvederbörandes behov av stöd och skydd. Förvallarskapet - som alltså kommer i stället för tidigareomyndigförklaring - medför inle förlust av rösträtt. När det gäller behörighetalt inneha vissa uppdrag och befattningar föreslogs i propositionen attinskränkningar härvidlag endast skulle gälla när en person får heltförvaltarskap. Ett begränsat förvaltarskap skulle däremot enligtregeringsförslåget inle medföra begränsningar i behörighetsavseende. Med anledning av denna del av propositionen väcktes bl.a.en motion av de tre icke-socialistiska partiernas företrädare ijustitieutskottet. I denna motion framhölls att bl.a. mångabefattningshavare som omfattas av God man och förvaltare Prot.1988/89:35 nuvarande krav på att vara myndig har att besluta i rättsligaangelägenheter av betydelse för enskilda människor eller haratt företa rättshandlingar på andras vägnar. Enligt motionärerna borde även desom omfattas av begränsat förvaltarskap vara förhindrade att inneha sådanauppdrag och befattningar. Både näringsutskottet och justitieutskottet harfillstyrkt detta motionskrav. föreslår nu enhälligt att i dennadel skall frångå förslaget i propositionen och i stället följa molionskravet.Det innebär alltså att det för vissa uppdrag och tjänster kommer att krävasattinnehavaren inte har förvaltare förordnad. Någon skillnad mellan den somomfattas av helt eller begränsat förvaltarskap kommer således inte att görasnär det gäller behörighet. Denna ändring tillstyrktes avjustitieministern. Jag yrkar bifall till hemställan ilagutskottets enhälliga belänkande. Enligt betänkandet kvarstår systemet medförordnande av god man, omyndigförklaring avskaffas och ersätts avförvaltarskap. Detta görs i syfte att ge den enskilde så storsjälvbestämmanderätt som möjligt, men skall ändock garantera erforderligt stödför dem som är i behov därav. AnL 4 (): Justitieministern - som jag hälsar välkommen hit tillkammaren - och mina kolleger har i sinaanföranden redogjort för huvuddragen i den reform som skallfatta beslut om. Jag kan därför fatta mig mycket kort, särskilt som betänkandetär enhälligt. Systemet med omyndigförklaringar upphör . Vid sidan avgodmansinsti-tutet införs begreppet förvaltarskap. Förvallarskapet kan varabegränsat eller gälla för praktiskt laget alla rättshandlingar. Vi är allaöverens om alt en omyndigförklaring kan ha negativ inverkan på såväl denomyndigförklarade som dennes släkt och vänner. Åtgärden har också oftauppfattats som total och oåterkallelig. Mot den bakgrunden får vi hoppas attdet nya begreppet "förvaltare" får en bättre klang och lättare kanaccepteras av dem som blir berörda av det nya systemet. har under sin behandling av propositionenöverarbetat förslaget på flera viktiga punkter. Efter all ha inhämtat yttrandefrån justitieutskottet och näringsutskoltet har lagutskottet tillstyrktmotionskrav från moderata samlingspartiet, och ,innebärande att nuvarande behörighetskrav även i fortsättningen skall gälla förbefattningshavare som har att besluta i rättsliga angelägenheter av betydelseför enskilda människor eller att företa rättshandlingar på andras vägnar. 1klartext betyder detta att den som är satt under förvaltarskap i någon forminte kan utöva tjänst som t.ex. domare, advokat, revisor, styrelseledamot,verkställande direktör eller motsvarande tjänst. Detta är viktigt attunderstryka, som det är närmast obegripligt att regeringen någonsinlade fram ett förslag som skulle ha möjliggjort för personer satta underförvaltare att få utöva sådana viktiga funktioner i samhället: Enligtpropositionen skulle ju t.o.m. en person som satts under förvaltare självkunna utses till förvaltare eller god man för någon annan. 10 kan säga om propositionen i dendelen är väl att det var konsekvens i galenskaperna.Regeringen och har verkligen anledning att sända entacksamhetens tanke till lagutskottet, som rättat till de allvarliga bristersom finns i proposition 1987/88:124. Jag ber med det anförda att få yrka bifalltill lagutskottets hemställan i betänkandet LU9. God man och förvaltare AnL 5 HANSROSENGREN (s): Jag hade inte tänkt yttra.mig som utskottetstalesman i det här ärendet, eftersom det ju inte finns något förslag som gåremot utskottets hemställan. Den framtoning som ärendet, har fått här ikammaren, bl.a. genom anförande, gör emellertid att jag känner ettbehov av alt gå upp i talarstolen och markera ell par saker. Jag tycker inle att det viktigaste i den här reformen, somär mycket betydelsefull för tusentals människor, är hur detaljer i ärendet harhandlagts vid utskottsbehandlingen och hur den slutliga utformningen har gåtttill. Det måste väl ändå vara positivt att vi har kunnat diskuterat oss sammanoch göra det bästa möjliga i ett betänkande som går fram till kammaren förlagstiftning. Men det behöver man inle göra något stort nummer av. Det absolutviktigaste är enligt min mening hur och på vilka vägar denna lagstiftning harkommit fram. Många människor ute i kommunerna, överförmyndare ochandra, har gjort ett oerhört fint jobb för att frigöra människor som varitomyndigförklarade. Jag vill nämna en person: Överförmyndaren i kommun.Han har frigjort 93 människor i norra som har varit omyndigförklarade.Det finns inte någon kvar i kommunen som är omyndigförklarad. Han kanvisa hur människor som har varit omyndigförklarade , varav påinstitution, nu klarar sig myckel bra med ett god-mans-förordnande. Dessamänniskor lever nu ute i samhället och klarar sig som sagt bra. Det är sådanaexempel som ger resultat och befrämjar en sådan här lagstiftning. Jag anser attdet är viktigare än de detaljer som man här har pekat på. AnL 6 (): Herr,talman! Del är självklart att det viktigaste är attnå resultat i lagutskottet, i kamrnaren och i övriga beslutande församlingar.Men frågan är ju vilka resultat vi.vill uppnå. Här gäller det inte några detaljer, , utandet gäller viktiga ställningstaganden som lagutskottet har gjort i fråga omändring av reglerna för behörighet. Qm inte vi från borgerligt håll med KarinAhrland i spetsen tillsammans med ledainöter från och tagitupp frågan om behörighet, hade denna.lapsus kunnat slinka igenom att den som ärsatt under förvaltarskap själv skulle kunna vara domare, nämndeman, revisorm.m. Den meningen har vi väl ändå inte med en lag av denna dignitet. . Att delär bra att det sker förändringar när det gäller god man och förvaltare är vialla överens om, men man får inte låta sådana här misslag slinka igenom. Detsom har förvånat är alt det är just vad som skett i regeringens proposition. Prot.1988/89:35 AnL 7 HANS (): Herr talman!Eftersom vi är eniga om del föreliggande betänkandet håller jag med om att detär ett bra belänkande som vi gemensamt har kommit fram till. Men inte ta ål sig äran av all detta över huvud taget är klart, eftersom detär den dåvarande regeringen med som justitieminister,justitiedepartemenlet och den nuvarande regeringen som från början har tagitfram underlaget. Och det är de människor som ute i landet har kämpat för dessafrågor som har lagt grunden för att det är möjligt att fatta dettaviktiga beslut. AnL 8 (): Nej, , tänker inteta ät sig äran. är mycket glad över att tillsammans med deborgerliga ledamöterna ha medverket i lagutskottet till att vi har undanröjt devärsta fallgroparna i det förslag som regeringen dock hade arbetat med i mångaår. Det är det jag tycker skall komma fram i dagsljuset. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om konstitutionsutskottetsbetänkande 7.) Kammaren övergick till attdebattera konstilutionsutskottets betänkande 2 om vilande grundlagsändringarm.m. AnL 9 (): har liksom de flesta andrademokratiska stater en skriven författning.