prot · GC0956 · 1988-12-31 00:00:00 — Terrängkörning regleras i terrängkörningslagen från år1975. Enligt lagen är i princip körning i terräng med terrängfordon ochmotorfordon förbjuden i hela landet på barmark samt på snötäckt skogsmark medplant- och ungskog. Tillåten är endast körning som uppenbart inte kan skadaskogen. Vidare är terrängkörning förbjuden även på snötäckt mark inom tolvstörre fjällområden som regeringen har beslutat om. Med stöd avterrängkörningslagstift-ningen har även flera länsstyrelser begränsat ellerförbjudit terrängkörning inom vissa andra områden. Terrängkörning kan ocksåregleras i natur som skyddas med stöd av naturvårdslagen. Enligt jaktlagen fårjakt, förföljelse eller spårning av vilda djur inte ske med hjälp avmotordrivna fordon. Terrängkörning är, som jag nu har redovisat, redanomgärdad av en rad restrikfioner. Det är således inte fillätet att fara frammed snöskoter pä det sätt beskrivit. Jag finner emellertid dennuvarande situationen otillfredsställande. Den lagstiftning vi har för attskydda vår miljö och natur mäste efterlevas. Det är därför viktigt atttillsynen av terrängkörningen skärps. Den nu arbetande utredningen som ser övernaturvårdslagen har också i uppdrag att pröva om möjligheterna till bevakningoch tillsyn av terrängkörningen behöver förbättras. Jag förutsätter attutredningen kommer att föreslå de åtgärder som bedöms nödvändiga för attförhindra onödiga störningar av vår naturmiljö. I miljö- och bereds nu ett förslagfrån naturvärdsverket om ändring i terrängkörningslagstiftningen. Syftet äratt utvidga lagens tillämpningsområde till att omfatta samtHga motordrivnafordon och att kunna lägga ett sådant lagförslag för . Om skärpta restriktioner för an vändning av terrängfordon Anf.11 (): För två är sedan, , överlämnadenaturvårdsverket ett förslag till ändring av terrängtrafiklagstiftningen tillregeringen. har ingenting hänt, och man kan fråga sig varför. Det ärtvå är där man har underlåtit att göra nägot. har det skapats enväxande marknad i för terrängfordon. Det gär att registrera många terrängfordon antingen somarbetsredskap eller som traktorer. Då är det fritt fram, eftersomterränglagstiftningen inte gäller i dessa fall. Det är detta som delvis harföranlett frågan. Vi har sett vad som hände när det gäller snöskotrarna.Inte heller beträffande dem ville regeringen ta något initiativ, och man villeinte lagstifta när de kom ut på marknaden. Man ville vänta och se, Det somhände var att man fick en explosionsartad tillväxt på snöskotermarknaden, ochmarknaden blev etablerad. hade var man i glesbygden en snöskoter, och mankörde den friskt. Därefter kom inskränkningarna. Men det blev mycket svårt atttillämpa dem, eftersom marknaden var etablerad. Vill man förhindra sådant måste man stämma i bäcken, ochman måste stämma . Man kan ju inte ställa en polis i varje buske, utan manmåste se till att fordonen inte finns ute och kan användas fritt. Exempelvissnöskotrar används ganska friskt för att jaga eller spåra vilda djur. Det äringet märkvärdigt med det. Sä är det i . Det finns ingen möjlighet attkontrollera detta. I inlandet är det ett känt problem att man kör medsnöskotrar på vägar. Det är olagligt naturligtvis. kör man fort, över100. Det händer även olyckor. Men det går inte att kontrollera sådant, eftersomdet inte går att ha poliser överallt. Felet är naturligtvis att man bokstavligen har släppt lössådana här fordon över hela landet. gör man det ocksä beträffandeterrängkörningsfordon för barmark, även om fordonen är registrerade somtraktorer eller arbetsredskap. Detta är att beklaga. En annan aspekt handlar om fjällområdena. Där är markenmycket känslig. Det är hedmark, som mycket lätt skadas av de här fordonen. I deområdena har användningen av dessa fordon ökat markant. Den ökningen har ocksäkommit efter det att terrängkörningslagstiftningen infördes. Den har dessutom ihög grad kommit efter det att diskussionen om dessa barmarksfordon kom i gång. Att denna kraftiga ökning varit möjlig beror dels på vadjag sagt, att man kan registrera fordonet som arbetsredskap eller traktor, delspä att det finns en lucka i terrängkörningslagen. Det gjordes en ändringeftersom det var problem med att man uppe i fjällen pä värvintern kan behövaköra med snöskoter även över barmarksfläckar för att kunna klara av renskötseln.Men den lucka som då uppstod har utnyttjats så att man nu kör med en rad fordonunder och långt in . På detta sätt kör man sönder markenuppe i fjällområdena. Det är också denna lucka som vill täppatill genom sitt förslag. har i sitt svar lovat att vi skall få enändring . Bättre sent än aldrig, men beträffande att skärpa tillsynen avterrängkörningslagen ställer man sig litet frågande inför hur det egentligenskall kunna gå till. Jag tror att man måste lagstifta om vilka som fär hasädana här fordon. enbart handla om rennyttoanvändning - dessa fordon skall inte släppas lös för nöjeskörning,eftersom det helt enkelt inte gär att kontrollera. Jagmåste också fråga statsrådet: har det dröjt tvä år? Det lagförslag somkom från var väl genomarbetat. Man hade arbetat med det iungefär fid. Remissinstanserna var ocksä mycket nöjda med det. harvi tvä förlorade år bakom oss då vi fått många problem i landet. Jagvill också fräga om en annan detalj. Visst kan man i naturvårdsområden ochnationalparker inskränka snöskoterkörningen, Men det gör man inte alltid, utanman har snöskoterleder. Naturvårdsomrädena och nationalparkerna representerarnågra fä promille av landets yta, och man tycker att det skulle kunna få rådafrid någonstans, så att man där slapp höra snöskotrar som far fram. Dessafordon bullrar mycket kraftigt och hörs långt, framför allt i fjällområdena.Där hörs bullret miltals. I skogsområden handlar det om kilometrar. Det räckeregentligen med att en enda snöskoter är ute och vrålar för att friden skallbrytas för alla de andra som är ute och vill rekreera sig. Jagtycker det vore motiverat att säga att de få promille av landets yta somnafionalparkerna utgör borde fredas helt och hållet frän den här typen avfordon. Jag vill fråga om hon är beredd att verka i denriktningen. Omskärpta restriktioner för användning av terrängfordon 12 Miljö- ochenergiminister : Jag tror att kan påminna sig från den debatt som vi hadenyligen om helikoptertrafiken att jag har den uppfattningen att vi i naturenbör freda oss själva och de djur och växter som finns där så mycket som möjligtfrån buller, oväsen och annat som inte hör hemma där. Det gäller också att göradet . Jagkan berätta att jag som riksdagsledamot motionerade omstränga regler för snöskoteranvändning, liksom för övrigt för båttrafiken.Precis lika trist som att bli störd av dessa terrängfordon är det att gå upp entidig sommarmorgon då friden bryts av en vrålande racerbåt som stör bådemänniskor och djur. Vibehöver en skärpt reglering på det här området, och det kommer också en sådan.Frågan om hur fort det gär nu i vår beror på om vi behöver en lagrådsremisseller inte - det kan påverka . Vibehöver också ett större ansvarstagande och bättre moral hos enskildamänniskor. Vi behöver bättre kunskaper och bättre hänsynstagande. Detta bör vigemensamt verka för. finns dessutom framtaget en sorts utbildnings- ochopinionspåverkanspaket, den s.k. snöskoterboken med en studiehandledning. Detär ett försök frän samhällets och myndigheternas sida att påverka dem somanvänder sådana här fordon. Vimåste använda oss av alla dessa vägar. Det handlar om lagstiftning och påverkanpå människors atfityder - där man kan tala om att det finns ett ansvar som endel av allemansrätten. Det handlar också om att kommun, länsstyrelse, polis ochandra skärper sin tillsyn av verksamheten. Om skärpta restriktioner för an vändning av terrängfordon Anf.13 (): Jag fick inte svar på frågan varför det har dröjt. Jagfrågar mig fortfarande vad det är i förslaget från som ärkontroversiellt och som gör att det har dröjt från det att regeringenfick ett färdigt förslag till lagändring, som faktiskt är ganska modest. Jaghar förslaget framför mig här. Det handlar inte om några stora saker, utan detborde vara ganska enkelt att snabbt få igenom det. Men det har alltså dröjt tvåår. ufiovas en ändring detta är. Men man frågar sig fortfarande vad som ärså kontroversiellt. Det är klart att man kan moraHsera över människorsbeteende. Men när man släpper in snöskotrar och också barmarksfordon, då kanman säga att man tillåter en ny kommersiell kultur att etablera sig. Det finnsen aktiv marknadsföring från dem som tillverkar dessa fordon. Det hela blirpopulärt och sprider sig, och vi får problem. Detta kan man moraHsera över, men jag tycker det är felatt göra det. Vi skall stämma i bäcken och inte släppa igenom sådant här, närman vet att det bara blir problem och att det är svårt att strypa åtverksamheten efteråt. Den liUa del som verkligen är nyttoanvändning kan manmycket väl låta finnas och utvecklas på ett bra sätt. Vad det gäller är denrena nöjesåkningen, som egentligen inte är fill någon nytta. Jag ställer mig litet frågande inför , att först engagera sig mot etableringen av barmarksfordon men sedantillåta dem att etablera sig starkt i landet och inte göra någonting åt dethela utan vänta . Det är helt fel metod om man vill kommafram till något. Jag vill därför upprepa frågan: Varför dröjer det? Jagvill också gärna veta hur långt man är beredd att gå i det lagförslag somtydligen skall komma . Går man längre än , eller blirdet precis samma förslag? Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Föredrogs och hänvisades 1988/89:Fi37fill finansutskottet 6 § Kammaren åtskildes .