prot · GC0963 · 1988-12-31 00:00:00 — Det är i och för sig hoppfullt när säger attdet är mycket vackra ord och tjusiga formuleringar. Det är bra att hon tycker det, eftersom detta är enprincipiellt hållen deklaration, en principproposition. Om att den innehåller bra formuleringar är detta nägot som jag i och försig hälsar med tillfredsställelse, eftersom det kanske lägger grunden för ensamsyn när det gäller den politik som man bör föra för att driva skolansutveckling framåt. Jag vill understryka att ni inte skall förvänta er att denhär propositionen i ett slag löser alla de många svära tekniskafrågeställningar som hänger samman med en decentralisering av skolan. Det haraldrig varit avsikten. Avsikten har varit att här i få till stånd endiskussion, en debatt, kring hur vi ser politiskt på en decentraHsering av densvenska skolan. Det är den debatten som vi skall föra , och det var dendebatten som jag försökte renodla genom att säga att vi skall akta oss så attvi inte återigen ramlar i de fallgropar som svensk skoldebatt så ofta trillari, och som så många av dagens aktörer trillar i av och till. Jag vill därförinte gå in i detaljdiskussioner. Det finns anledning att än en gång betona all detta arenprincipproposition och att om den följs av handling på alla de områden som delhär ges möjlighet till, kommer den att betyda väsentliga förändringar när detgäller styrningen av den svenska skolan. Om sä sker är det en stor proposition,och det är min ambition att göra den till detta. När vi nutalar om principer, ideologi och skolpolitik vill jag uttrycka den förhoppningenatt moderata samlingspartiet, vad gäller synen på skolans 86 verksamhet, mer återgårtill sina rötter. kunskapoch färdigheter som numera gör sig till tals för när det gällerskolan är för snäv. Det är inte bara kunskaper och färdigheter som skolan skallbibringa eleven, det är också en fråga om en social fostran, en medborgarfostran.Det är i det perspektivet som vi måste se skolan. Om man går till tidigare tänkare på området från detmoderata samlingspartiet, som då hette , framgår tydligt att deförstod skolans dubbla roll i sammanhanget. Gå till eller den kändeforskaren , som i skoldebatten sä tydligtklargjorde denna dubbla funkfion hos skolan. Att dagens moderater har gåttifrån detta idéarv är väl i och för sig inte ett så stort bekymmer för kammarensom sådan; men när tonläget höjs ifrån denna nya position blir det en mycketflack och grund debatt. Ett parti som säger sig vara konserväfivt och stå förtradition och kontinuitet borde hålla sig något för gott för en sådan debatt.Jag hoppas man i det avseendet går tillbaka till sina rötter. , och ocksä i viss mån fruHaglund har uppmanat mig att säga några ord om statsbidragssystemet. Det skalljag gärna göra. Jag skall också gärna hålla med om attstatsbidraget, i det perspektiv vi nu talar om, har en mycket central roll. Detär självfallet ett av de instrument som kommer att användas för att man utifrånlokala förutsättningar i kommunerna skall ha möjlighet att nå de mål som vilägger fast från riksdag och regering. Jag menar att vissa principiella utgångspunkter bör gällaför detta statsbidrag. Det kan uttryckas kort. Det skall garantera en likvärdigresurs till skolor och kommuner med olika behov. Det skall lämna avgörandet omhur resurserna skall användas till den lokala nivån. Det skall vara enkelt ochlättöverskådligt, men det skall också, vilket jag tycker är viktigt, medge enekonomisk kontroll och en uppföljning av hur resurserna används. Detta äregentligen på intet sätt sensationellt. Alla stora organisationer som styrs avmål och där man också decentraliserar ansvaret för hanteringen av de ekonomiskafrågorna långt ut i systemet har den här typen ay principiella riktHnjer. Dettaskall naturligtvis kombineras med en uppföljning och en utvärdering som denstatliga skoladministrationen skall medverka till. En mycket stor uppgift somvi har framför oss är att se till att den då rustas för denna nyaarbetsuppgift. Brister den länken fungerar inte målstyrningen som metod.Decentraliseringen kan då lätt övergå i en utveckling som innebär att vi intekan hävda att vi har en likvärdig utbildningsstandard i den här landet i ordetsbästa mening. Den statliga skoladministrationen är alltså strategisk. Jag är ledsen om jag på något sätt undervärderat denarbetsinsats som gjort i samband med att hon läste inpropositionen. Det var inte min mening. Men jag blir litet förtretad när jagtvingas att argumentera om självklarheter och för linjer som faktiskt finnsuttryckta i propositionen, precis som om de inte gällde och vi inte stod fördem. Jag blir också litet irriterad när man drar våldsammapolifiska konsekvenser när det gäller profilskolorna, gör de grövstakarikatyrer och kallar detta system för ett urvalsskolesystem. Det var mot denbakgrunden som jag ställde den kanske något slarviga frågan om man inte hadetagit del av propositionen. Jag är ledsen om uppfattade det somen oförskämdhet. Det var inte min mening. Jag tycker att man skall vara Skolans utveckling och styrning Prot.1988/89:63 försiktig och tänka sig för innan man beskriver profilskolorna,som i huvudsak har sin förankring i dekulturprojekt som har Skolans utveckling och styrning stimulerattill, som om det är fråga om att byta skolpolitik och alt vi här i landet gärmot en urvalsskola. Detta är inte avsikten, och det framstår klart för dem somvill läsa propositionen pä ett objektivt sätt. Fru talman!Det återstår en lång rad frågor som man har krävt att jag skall svara på. Detblir säkert tid till detta förr eller senare i andra sammanhang här i kammarenoch i andra debatter som vi kommer att föra. Jag har velat markera attjag ser på de här frågeställningarna utifrån den erfarenhet jag har vunnit pädet lokala planet. Den debatt som förts i , och som tyvärrfortfarande lever kvar, känner jag inte igen ute bland de människor som arbetarpå fältet, vare sig hos lokala politiker eller lokala yrkesutövare. Minambition är att i skoldebatten föra in den samsyn och det samförstånd som finnsi vårt land kring vår nations viktigaste tillgäng, utbildningssystemet och debarn, ungdomar och lärare som finns i detta. Förste vice.talmannen anmälde attAnn-Cathrine , , , och EvaGoés anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 41 (): Jag upplever att den här debatten varit mycket bra. Jagkänner stor respekt för de deltagande debattörerna. De har givit uttryck förmycket kunnighet och engagemang. Att debatten, herr statsråd, handlat rättmyckel om snåriga tekniska resonemang fär vi nog leva med. Jag förstår att jag kommer att trampa i klaveret eftersomskolministern talat om hur en sådan här debatt skall gå till och vad den skallhandla om. Jag upplever nämligen alltmer att skolpolitiker går förbi etthuvudproblem och en viktig orsak till att det på vissa håll i råderkris - jag sade pä vissa häll, inte på alla. Regeringens proposition är förvisso ett myckel intressantaktstycke, och det sägs en hel del klokt i den. Detsamma gäller ulskottelsbetänkande. Det gäller naturligtvis också, som jag redan sagl, den härdebatten. I den gemensamma center-kommunistreservationen, nr 2,berättas om en undersökning som har gjort och där manredovisar att det finns en förtroendeklyfta mellan lärarna och de lokalaskolpolitikerna: "Lärarna anser att skolpolitikerna vet för litet omförhållandena i skolan och att de saknar kompetens att styraverksamheten." Och så vill reservanterna att de förtroendevalda skallutbildas. När jag började göra studiebesök i grundskolani olika kommuner runt om i landet och fortsatt med detta har jagmött denna inställning hos skolfolk. Möjligen kunde man fråga . varför de inte passar på att föreslå utbildning även för riksdagsmän. 1 propositionens inledning sägs en hel del klokt omutbildningens roll i samhällsutvecklingen. Därefter räknar skolministern upp enmängd olika insatser för att förnya skolans inre arbete: lärarresurserna skalldisponeras friare, samarbetet lärare emellan skall stimuleras,personalfortbildningen har ökat, skolledarutbildning har startats osv.Uppräkningen är läng. även omytteriigare insatser som är på väg redovisas, finns inte - som jag ser det-kärnproblemet med. Det finns inte heller med under något annat avsnitt - detfinner man när man läser vidare i propositionen. Inte ens i avsnittet om ökatinflytande och medansvar för föräldrar och elever behandlas det som jag tyckerär problemet. Det behandlas inte heller i det avsnitt som handlar omspecialpedagogik i skolan och i lärarutbildningen, trots att avsnittet behandlarfrågan om de elever som har svårigheter. Det är självfallet angeläget att detsatsas extra pä specialpedagogiken när det gäller handikapp av olika slag.Vissa inlärningssvårigheter liksom koncentrationssvårigheter nämns. Brister hoslärarna pekas det på liksom på illa planerade scheman, felaktigt placeradelokaler osv. Grundproblemet i dagens skola talas det alltså inte om.Inte ens har gjort det, om jag har läst hans motion rätt. Hanhar inte heller behandlat det i reservafionen, och ändå har han lyssnat pålärarna. I debatten här tyckte jag att och även inne på frågan, även om den berördes ytterst litet, om hur det ser ut tillvardags i skolan . Det är enormt viktigt att vi politiker, såväl de lokalasom de pä riksplanet, lyssnar mer på skolfolket. När jag säger"skolfolket" menar jag alla de olika slag av yrken och vuxna som ärengagerade i skolan. Så här skrev lågstadieläraren i ett av sinaveckobrev till föräldrarna : "Kära föräldrar! På grund av att sä mänga barn ärimpulsstyrda har arbetssituationen i klassen av.sevärt försämrats. Barnensaknar gränser och hämningar. Vi som arbetar i klassen känner oss som poliser.En stor del av lektionerna går ät till att försöka lära barnen att lyda, lyssnaoch visa hänsyn. De är elaka mot varandra och retas. Mentaliteten är: JAGförst. JAG störst, JAG mest, JAG bäst, JAG genast och JAG allenast. Barnen bryrsig inte om tillsägelser från lärare eller övrig skolpersonal. Det är en omöjlig arbetssituation för mig att ensam försöka fostra24 barn , dvs. lära dem det de skulle kunnat, då de börjadeskolan." Så här kan en lärare beskriva situationen.Observera vad hon säger, att det är en omöjlig arbetsuppgift att ensam fostra24 barn, dvs. den fostran som barnen skulle ha fått hemma hos sina föräldrarföre sjuärsäl-dern. Det är alarmerande att en av mina bästa lågstadielärarevill ge upp, sade en rektor i en förortskommun till vid ett av minastudiebesök. Betygen i hennes lärarexanien för 20 är sedanvar de allra bästa. Hennes arbetsinsatser kännetecknas av kompetens, flit ochengagemang. Hon älskar sitt yrke, och hon gör allt för sina elever. .Men dethjälper inte. Barnen är inte socialt skolmogna. De kan inte sittastill. De är oroliga, okoncentrerade och otrygga. De pratar och skriker imunnen på varandra. De bråkar ständigt. Mobbningfallen avlöser varandra. Det ärnästan hopplöst att lära dem ett hyfsat uppträdande. Gränser och spärrarsaknas. När de inte får som de vill kan man få höra "dra åt helvete jävlaslidhora" eller "vad tar det åt dig förbannade bög", om det ärfråga om en manlig lärare. Detta, säger hon, får man höra av sju- ochåttaåringar. Enlägstadielärare i sade till mig att hon under sitt lärarliv aldrig Skolans utveckling och styrning haft detså slitsamt och besvärligt som . hade hon inte hunnit läraeleverna alla bokstäverna under första skolåret. Detta brukar man vara klar medi mars. Detta är inte någon bra grund för att lära sig kunskaper ochfärdigheter. Jag tycker att skolministern gär litet väl långt när hankritiserar oss moderater för ett grunt resonemang, när vi understryker viktenav kunskaper, färdigheter och kvalitet i detta sammanhang. Jag har redovisat några exempel på vadskolfolket har att berätta. Låt mig därvid säga att man inte skallgeneralisera. Jag har upplevt många skolsalar där det råder stor arbetsglädjeoch arbetsro och många skolor där skolfolket inte har de här problemen. Men,som mänga har sagt, det är för många skolklasser där undervisningssituationenuppfattas som nästan hopplös. Det är för många barn i för många skolklasser somär otrygga och störda. Vad beror detta på? Och kommer jag till det problemsom vi inte debatterar särskilt mycket. Någon debattör har sagt att de mest bekymmersammaskolproblemen grundläggs i lågstadieåldern. , när våld och klotterdiskuteras, kan vi säga att ungdomsvåld och klotter grundläggs ilågstadieåldern. Jag menar och säger: Problemen grundläggs i hemmen när barnenär smä. Jag sade i förra veckans allmänpolitiska debatt, då vi debatteraderättstryggheten, att en orsak är att alltför många föräldrar helt enkelt intehar tillräckligt med tid för sina barn. Föräldrarna orkar inte. Båda makarnamåste arbeta pä heltid för att fä hushållsekonomin att gå ihop. Det ärsocialdemokratisk familje-och skattepolitik som medverkat tillsmåbarnsföräldrarnas dilemma. Jag är övertygad om att varenda förälder älskarsina barn. De är medvetna om föräldraansvaret. De vill göra allt för sina barn.Men varför blir det så fel? Varför försummar sä många föräldraansvaret? Varföröverlåter sä mänga ansvaret pä dagis, skolan och samhället? Samfidigt kan manundra varför de politiker som sysslar med dessa olika områden - familjepolitik,skatter, skolan och rättstrygghetspolitik - inte debatterar frågan omföräldraansvaret. Hur skall vi få föräldrar att inse att det trotshushållsekonomiska svårigheter inte finns någonting viktigare i deras liv änderas barn? Ingenting får gå före. Det är egentligen indirekt ett slagsbrottslighet att försumma föräldraansvaret. Det som sker just ihundratusentals hem är avgörande för hur det blir senare i livet. Jag sade : Tänk om statsministern ochpartiledarna sade någonting om detta, riktade sig till föräldrarna och ställdekrav på vuxengenerationen att ta ansvar när det gäller att ta hand ombarngenerationen! Visst har som sagt dagens skoldebatt varitbra. Jag kan instämma i mycket - inte minst i vad min partivän har sagt. Men debatten måste också handla om dagens ödesfråga, nämligenom hur vuxengenerationen tar hand om barngenerationen, hur föräldrarna tar handom och fostrar sina barn. Överläggningenvar härmed avslutad. Kammaren övergick till att fatta beslut i ärendet. Mom. 1(principer för en förändrad ansvarsfördelning och styrning på Prot.1988/89:63 skolområdet) Skolans utveckling och styrning Utskottets hemställan bifölls med 199 röster mot 102 förreservation 1 av m.fl. 16 ledamöter avstod frän att rösta. Mom. 2 (program för utbildningsinsatser riktade tillförtroendevalda inom en kommun) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 2 avLarz m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 4 (kommunala skolplaner m.m. för att öka detkommunala och lokala ansvaret för skolverksamhetens genomförande) Utskottets hemställan - som ställdes mot dels reservafion3 av m.fl., dels reservafion 4 av ochMarianne - bifölls med acklamation. Mom. 8 (förändrad inriktning av länsskolnämndernas rolloch uppgifter) Utskottets hemställan med godkännande av utskottetsmotivering - som ställdes mot utskottets hemställan med godkännande av den ireservation 5 av m.fl. anförda motiveringen-bifölls medacklamafion. Mom. 9 (länsskolnämnderna) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 6 avLarz och - bifölls med acklamation. Mom. 10 (elevernas rätt fill de schemalagda lektionerna) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 7 avAnn-Cathrine m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 12 (statlig reglering av lärartjänster) Utskottets hemställan med godkännande av utskottetsmotivering - som ställdes mot utskottets hemställan med godkännande av den ireservation 8 av m.fl. anförda motiveringen -bifölls medacklamation. Mom. 13 (flexibelt lönesystem för lärare) Utskottets hemstäUan bifölls med 246 röster mot 68 förreservation 9 av m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 14 (en rambetonad reglering av arbetstiden förlärare) Utskottets hemställan - somställdes mot reservation 10 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom. 16(tillsättning av tjänster som rektor och studierektor och överklagande avtillsättningsbeslut) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 11 avAnn-Cathrine m.fl. - bifölls med acklamation. Prot.1988/89:63 Mom. 20 (ett nytt statsbidragssystem för ) Först biträddes reservafion 12 av m.fl. med 123 "~ ', 7. T röster mot 55 för reservation 13 av m.fl.140 ledamöter avstod frän att rosta. Härefterbifölls utskottets hemställan med 161 röster mot 120 för reservafion 12 av m.fl. 38 ledamöteravstod frän att Mom. 21 (kostnadsfördelningen mellan staten och kommunernavid statsbidragsgivningen) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 14 avLarz och - bifölls med acklamafion. Mom. 22 (företrädare i gymnasieskolans skolkonferens) Utskottets hemställan - som ställdes mot dels reservation15 av m.fl., dels reservation 16 av m.fl. -bifölls med acklamation. Mom. 23 (ökat inflytande och medansvar i skolan för eleveroch föräldrar) Först biträddes reservation 19 av med 19 röstermot 18 för reservation 18 av . 282 ledamöter avstod från attrösta. Härefter biträddes reservafion 17 av ochIsa med 38 röster mot 18 för reservation 19 av . 263ledamöter avstod från att rösta. Slutligen bifölls utskottets hemställan med 259 röster mot55 för reservation 17 av och . 4 ledamöteravstod frän att rösta. Mom. 25 (elevföreträdares förslagsrätt i skolansskyddskommitté) Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 36 förreservation 20 av . Mom. 29 (informationen om skolväsendet och utvärderingenav skolverksamheten) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 21 avAnn-Cathrine m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 31 (individuella valalternafiv på grundskolanshögstadium) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 22 avAnn-Cathrine m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 32 (möjlighet att profilera den enskilda kommunalaskolan när det gäller innehåll och arbetssätt) Utskottets hemställan - som ställdes mot dels reservation23 av m.fl., de/5 reservafion 24 av med acklamafion. Mom. 34 (elevers ochföräldrars möjlighet till val av skola inom det kommunala skolväsendet) Förstbiträddes reservation 26 av och med 37röster mot 20 för reservation 27 av . 257 ledamöter avstod frånatt rösta. Härefterbiträddes reservation 25 av m.fl. med 96 röster mot 56 förreservation 26 av och . 164 ledamöter avstodfrån att rösta. Slutligenbifölls utskottets hemställan méd 164 röster mot 102 för reservation 25 avAnn-Cathrine m.fl. 51 ledamöter avstod från att rösta. Mom.36 (skolstart ) Utskottetshemställan - som ställdes mot dels reservation 28 av , dels reservafion 29 av och - bifölls medacklamafion. Mom.37 (en bättre samverkan meUan barnomsorg och skola) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 30 av m.fl. -bifölls med acklamation. Mom.38 (lokalt utvecklingsarbete på högstadium fr.o.m. läsåret1989/90) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 31 av m.fl. -bifölls med acklamation. Mom.39 (allmän och särskild kurs i engelska och matemafik) Utskottetshemställan - som ställdes mot dels reservafion 32 av , dels reservafion 33 av - bifölls med acklamation. Mom.43 (inrättande av en påbyggnadslinje, m.m.) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 34 av m.fl. -bifölls med acklamation. Mom.45 (begränsning av antagningen till speciallärarutbildningen inför läsåret1989/90) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 35 av - bifölls medacklamafion. Mom.47 (tillsyn av skolbiblioteken m.m.) Utskottets hemställan - som ställdes motreservation 36 av -bifölls med acklamation. Mom. 48(gåvoläromedelsbestämmelse) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 37 av m.fl. -bifölls med acklamation. Mom. 49 (sfimulansbidragfill kornmunernas läromedelsinköp) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 38 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom.50 (granskning av läromedel) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 39 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom.51 (arbetsstipendier för läroboksförfattare) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 40 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 1988/89:UU11 om nordisktsamarbete (redog. 1988/89:4), 1988/89:UU14 om ändring i lagen (1971:176) omvissa internationella sanktioner (prop. 1988/89:22) och 1988/89:KrU9 omTV-avgiften (prop. 1988/89:18). Förste vice talmannen meddelade att betänkandenaskulle debatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt. Förstupptogs till behandling utrikesutskottets betänkande 11 om nordiskt samarbete. Anf.42 (): har avlämnat sitt betänkande nr 11 över det nordiskasamarbetet . Av det framgår att det nordiska samarbetet har fått enmera framskjuten posifion än fidigare och är mer inne i enförändrings- och utvecklingsprocess. Det nordiska samarbetet har i huvudsakfungerat enHgt nuvarande former , men det har under årens loppundergått nödvändiga anpassningar till utvecklingen. Förändringar i vår närmasteomvärld påverkar direkt det nordiska samarbetet. Integrationsarbetet inom deeuropeiska gemenskaperna, med målet en "enhetsakt" som tUl slutet av1992 skaU garantera en enhetHg EG-marknad för varor, tjänster, människor ochkapital påverkar självklart också arbetet inom , Hksom detförhållandet att vi lever i en alltmer internationaUserad värld. Detta framgårockså av svenska delegations berättelse tUl . Detnordiska samarbetet måste därför bli mera offensivt och framåtsyftan-de för attvi skall kunna möta i utveckling i vår omvärld på ett kreativt och förde nordiska medborgarna posifivt sätt. Vihar en viktig uppgift att mellan de nordiska länderna, med respekt för varjelands egen säkerhetspolitik, enas om gemensamma strategier kringinternationella samarbetsfrågor för att nå resultat i förhandlingar med EG ochandra parter i vår omvärld inom de ramar som anger. Nordenär en självklar plattform för detta. presidium tillsatte en kommitté för att "utreda hurdet nordiska samarbetet i internationella sammanhang kan utvecklas".Kommittén har bestått av 10 parlamentariker från alla nordiska länder, och denhar haft en bred politisk förankring. Utredningenhar bl.a. föreslagit att ett internationellt utskott skall inrättas, att enextra session om Europafrågorna hålls , att ett övergripandearbetsprogram utarbetas för det nordiska samarbetet ,sett i relation till Europafrågorna, och att arbetsformerna inom Nordiska rådetoch ministerrådet blir föremål för en översyn . Utredningenhar också framlagt en lång rad konkreta förslag om åtgärder för ett effektivarearbete såväl inom som i internationella sammanhang. Händelseutvecklingeninom EG har lett tUl ett omfattande arbete inom den och iriksdagen, vilket utmynnat i en proposifion "och denvästeuropeiska integrationen" med efterföljande riksdagsbeslut i februari1988. beslut var ett första offensivt steg för att möta dessaframtida utmaningar. Centerparfiet har dock hävdat att det finns anledning attbredda insynen i Europafrågan fill att förutom regeringen också omfattariksdagen. Jagvill dock betona vikten av den enighet som råder mellan de nordiska ländernasregeringar om att använda EFTA som förhandlingsinstrument i förhållande tillEG. Nordiskt samarbete spelar i detta sammanhang också en mycket viktig roll.En gemensam nordisk strategi ger styrka i detta arbete. till de nordiska samarbetsformerna i ett större perspektiv, sä har detilldragit sig ökat intresse också i vår omvärld. Internationellt sett harbl.a. och länder i visat intresse för vår formav samarbete. Smä länder behöver varandra i en värld där de stora länderna harså stort inflytande. Det samarbete som vi har, och har haft, inom kan visa på en väg för små länder att tillsammans visa styrka. Det ärsäkert inte den enda modell som man kan arbeta efter, men vi har ett ansvar attvisa att här finns en väg. Vi måste med öppenhet se på det intresse som nuvisas samarbetsformer. Som jag inledningsvis nämnde har enligt nuvarandesamarbetsform funnits , med andra ord . Under den tiden har enmycket lång rad förslag kunnat realiseras för de nordiska länderna och denordiska medborgarna.