prot · GC099 · 1988-12-31 00:00:00 — Att jag harställt frågan beror ju på att det här löftet i regeringsdeklarationen inte ärsärskilt nytt. Är 1985 fick vi höra det i samband med öppnande, 1986återigen, 1987 återigen och 1988. Ivåras hade jag anledning att i en debatt här med utbildningsministern peka påvad som de faeto har hänt - och att antalet ungdomar som har ställts utanförgymnasieskolan fakfiskt har ökat. är situationen ännumer alarmerande . Närvi skildes åt här , kunde jag i debatten peka pä atf 13 000 ungdomarefter den preliminära intagningen stod utan plats. fickutbildningsministern ett brev från , där man talade om att detefter den slutliga intagningen var 12 500 behöriga sökande i prioritetsgrupp 1som stod utan gymnasieplats. vet vi, enligt uppgifter från SCB, att det är ungefär 8 000 ungdomar sominte har kunnat tas in i gymnasieskolan. Det gäller 8 000 ungdomar som vill haen utbildning, som har sökt utbildningar och för vilka det infe handlar om deargument som utbildningsministern har redovisat. Då kvarstår min fråga. Om man ställer ut dettalöfte, upprepat i regeringsdeklarationen, finns det väl skäl att först försökaklara ut förutsättningarna för att ungdomarna verkligen skall få plats. Vadtänker utbildningsministern göra för att alla ungdomar - infe barai prioritetsgrupp 1, som det här talas om - skall få plats i gymnasieskolan,vilket har utlovats i regeringsdeklarationen? 118Utbildningsminister : Herr talman! Jag har nämnt i mitt svaratt antalet platser är större än antalet sökande. Men ändå kan inte alla fåplats därför att man inte alltid kommer in på den linje man i första handönskar. Det finns ett litet antal elever som inte är beredda att gå till deUnjer där det finns tomma platser för dem. Vi försöker ta hand om de eleverna,vi försöker förbereda dem bättre för att de kanske ett följande år skall kunnakomma in på den linje som de sökt till och inte kommit in på. Tagskulle vilja fråga om har något mått på detytterligare antal platser som skulle behöva fatta beslut om för attalla skulle få komma in på precis den linje de vill och hur många tomma platsersom räknar med att gymnasieskolorna då skulle behöva innehålla. 119LARZ (): Först och främst är det ju precis så somutbildningsministern säger, att det är ett litet antal ungdomar som infe haraccepterat de utbildningsplatser som de har erbjudits. De ungdomar som manmåste fa hand om i det kommunala uppföljningsansvaret och som utbildningsministernockså talar om är de ungdomar som inte har sökt till och inte vill gå igymnasieskolan. kommer det därtill ytterligare 8 000 ungdomar som gärnaskulle vilja ha gymnasieutbildning. Svaret på utbildningsministerns fråga har vi gett i våramotioner under ett stort antal är här i , där vi sagt atfgymnasieskolan skall vara totaldimensionerad precis pä sammasäff somgrundskolan är, dvs. aff de ungdomar som vill ha en gymnasieutbildning skalltas in i gymnasieskolan. Så får vi se hur många de är, och så får vi betala vaddet kosfar. Vi har också påpekat - och det har vitsordats även frånregeringshåll - att detta inte är samhällsekonomiskt besvärande på något sätt,eftersom de åtgärder som stat och kommun tillsammans mäste vidta för deungdomar som inte kommer in i gymnasieskolan är betydligt mer kostsamma än detskulle vara att ge dem den gymnasieutbildning som de frågar efter. Om kvaliteten på högskolans grundutbildning Överläggningen var härmed avslutad. 31§ Svar på fråga 1988/89:94 om kvaliteten på högskolans grundutbildning har frågat mig om vilkaåtgärder regeringen ämnar vidta för att förbättra högskolans grundutbildningoch för att förbättra lärarnas pedagogiska kunskaper. Regeringen lade i den senaste budgetpropositionen storvikt vid ett utökat uppföljnings- oeh utvärderingsarbete för den grundläggandehögskoleutbildningen. I propositionen utgick jag från att UHÄ skulle inriktasin personalutbildning för högskolan i högre grad än fidigare på grundlägganderent pedagogiska frågor i vad avser samspelet mellan lärare och elever. Jag är övertygad om atf mänga lärare inom högskolan görgoda insatser i undervisningen och bedriver sift arbete med stort engagemang.Det finns givetvis allfid utrymme för förbättringar. Sådana kan man bara fillen del åstadkomma genom att regering och riksdag anbefaller pedagogiska kurserför högskolelärare. I stället krävs ett hårt och målmedvetet lokalt arbete därlärare och studenter samverkar för att höja utbildningens kvalitet. Ett viktigtinslag i detta lokala arbete är atf tillmäta pedagogiska meriter stor vikt vidtjänstetillsättningar. har regering och riksdag i sinahögskolepolitiska beslut lagt stor vikt vid forskningsfrågorna. Detta kanibland ha lett till att man vid högskolorna fått intrycket att statsmakternaansett att grundutbildningen varit mindre vikfig. Jag menar aff man i framtidabeslut måste försöka uppnå bättre samspel mellan högskolans bådahuvudverksamheter. Detta bör underlättas genom övergång till treårigabudgetramar för hela högskolan. 7 Riksdagensprotokoll 1988/89:7-9 Omkvaliteten på högskolans grundutbildning Även resultaten frånutredningen om forskning vid de mindre högskolorna bör kunna verka i dennariktning. Anf.121 (): Jag ber att få tacka för svaret. för fiden kommer nästan dagligenlarmrapporter från skilda delar av den offentliga sektorn om kriser,personalflykf och sådant. Vi som är politiker måste försökaurskilja vilka av alla dessa larmsignaler som är verkliga och vilka som harmindre behjärfansvärda syften. Det förekommer nog - det skall vi vara medvetnaom - larmsignaler som mera har lönepolitiska motiv eller gäller revirbevakningo. Jag är emellertid för min personliga del övertygad om att de larmsignalersom av och till kommer från högskolevärlden i de allra flesta fall är djuptberätfigade. Ettskäl till att jag ställde den här frågan är att jag tror att det är nödvändigtatt vi får en kursomläggning i politiken på så sätt att grundutbildningenskvalitet prioriteras hårdare. Utbildningsministernsäger i sitt svar att högskolan har "fått intrycket" att forskningenhar prioriterats framföT grundutbildningen, men det är inte bara ett intryckutan det finns mycket hårda ekonomiska realiteter bakom en sådan upplevelse.Det finns sådana kvaUtetsbrister att det är nödvändigt med nya grepp. Jag hadehoppats att statsrådet möjligen skulle utnyttja det här tillfället atfannonsera sådana. Detjag särskilt har velat lyfta fram är behovet av pedagogisk utbildning förhögskolelärare. En synpunkt man mycket ofta möter från studenter är att det ären stor brist i högskolan att de som undervisar har ofillräckliga pedagogiskakunskaper. Då räcker det inte med att statsmakterna "anbefaller"sådana kurser, som statsrådet säger i svaret, utan man måste först och främstanordna sådana kurser. Det är därför här i har föreslagitstörre ekonomiska medel för sådana ändamål. Det har emellerfidsocialdemokraterna avvisat. Jag vill fråga statsrådet om han är beredd attändra inställning på den punkten. 122Utbildningsminister : Herr talman! Jag tror ingen räknar medatt vi skulle kunna ha en särskild lärarhögskola för dem som skall undervisavid universitet och högskolor, men likväl är det, som har sagt,angeläget att lärarna vid högskolorna lägger ned ökad uppmärksamhet på depedagogiska frågorna. Det sker också vid många högskolor, och man väljerförmodligen olika metoder för att nå det målet. Jagvill också påpeka att det vid tillsättning av professurer, där tidigareuteslutande forskningsmeriter var avgörande, inte så sällan händer atttjänstetillsätfningsnämnd och högskolestyrelse nu säger att en viss sökande äröverlägsen som vetenskaplig utövare men att ändå en annan person förordasdärför aff vederbörande har en större skicklighet när det gäller att handledastudenter och forskare. 123 (): Vi är säkert överens om behovet av bättre pedagogisk skicklighet blandhögskolelärare, och jag uppskattar statsrådets intresse för defta. Jag har ändåen något annan verklighetsbild av tillståndet på fältet. Jag tror att det äralldeles för ovanUgt aff de som undervisar i högskolan har tillägnat sigsärskilda pedagogiska kunskaper förutom dem som de kan ha av naturen så attsäga. Det tror jag är synd. Jaghåller med om atf vi infe skall en särskild lärarhögskola för högskolelärare,men jag anser aff man på ett helt annat sätt än bör prioritera den häruppgiften. Det kommer att kräva ekonomiska resurser, och sädana har folkpartietföreslagit. Men det har röstats ner här i . Det vore bra om statsrådetdrog slutsatsen av sin insikt att i nästa budgetproposifion anvisa större medelför detta. Omde politiska fly kt-ingarnafrån Överläggningen var härmedavslutad. 32§ Svar på fråga 1988/89:18 om de politiska flyktingarna från har frågat mig vilka åtgärder jag planerar för att säkramöjligheterna för oppositionella från att finna en i . Jagvill inledningsvis poängtera aff de som är flykfingar och är i behov av skydd iSverige har rätt att få en här. Detta gäller oberoende av från vilketland de kommer. Sverigehar alltid visat ett stort engagemang för det chilenska folkefs kamp och gettskydd åt de oppositionella mot diktaturen i . Nären utlänning söker asyl i prövas det om han är i behov av skydd här. Vihar god kännedom om förhållandena i och mycket goda möjligheter att viaolika kanaler utreda ett sådant skyddsbehov. Det görs en ingående prövning hosinvandrarverket och i regeringen. Varje ärende prövas individuellt. De ärendensom avgörs av regeringen föredras för mig personligen. Underär 1987 beviljades 1 600 chilenare uppehållstillstånd i som flyktingareller som jämställda med flyktingar. Därtill kommer ett antal som fåttuppehållstillstånd av humanitära skäl. Chileär emellerfid ett land med stor arbetslöshet och med svåra ekonomiska problem.Många lämnar landet också av sådana skäl. Dessa kan infe med åberopande avasylrätten räkna med aff få stanna i . Förutomde som reser till pä eget initiativ far svenska myndigheter utskyddsbehövande på den s. k. flykfingkvofen. Då förfrågan görs av chilenskahjälporganisationer eller av oppositionella partier kan besked lämnas inom 48timmar. Inget annat land i världen kan ge så snabba svar på kvofförfrågningar. Sverigekommer liksom hitfills att solidariskt erbjuda skydd åt dem som förföljs iChile. Om de politiska flyktingarna från 125JAN JENNEHAG (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret. Det är iprincip mycket tillfredsställande. Jag har engagerat mig en del i flyktingstödgrupp -jag bor i -och jag har då kommit i kontakt med chilenska flyktingar somfått leva i osäkerhet i . Det finns chilenska medborgare, som deserterat frånmilitärtjänst, som varit verksamma som kommunister i och som öppet varitverksamma som kommunister i i vpk;s ungdomsförbund eller i partiet.Sädana personer har utvisats. Vilken framfid vänfar dem i ? Alldeles oberoende av hur vi tolkar resultatet avfolkomröstningen finner jag att dessa personers oro över sin framfid måste varasynneriigen berättigad. Den officiella polifiken måste stämma överens medbehandlingen av enskilda fall. Det är behandlingen av enskilda fall som utgörpolitiken. Jag vill försäkra om attbehandlingen av de enskilda ärendena stämmer överens med den officiellapolitiken. När i sin fråga gör gällande att personer somuppenbart är politiska flyktingar utvisas är detta en falsk beskrivning avverkligheten. Så förhåller det sig infe. När i sin fråga påstår aff vi utvisarchilenare för att statuera exempel är detta närmast att befrakta som förtal avvår flyktingpolitik. Vi försöker driva en konsekvent flyktingpolitik medtillämpning av lag och gällande praxis. Det chilenska folket har ifolkomröstning sagt nej till diktaturen. Vi förväntar oss naturligtvis attmakthavarna kommer att fullfölja den utlovade demokratiseringsprocessen,kommer, som jag sade tidigare, atf solidariskt fa emot flykfingar frånChile så länge situationen är sådan atf det finns behov för chilenare att sökaskydd undan förföljelsen. 127JAN JENNEHAG (vpk): Jag är medveten om att statsrådet och jag görolika bedömningar av den här frågan, Mina bedömningar grundar sig på personligakontakter med enskilda personer, Invandrarminisferns bedömningar grundar sigsäkert i många fall också på personliga kontakter, men i huvudsak mästenaturligtvis de svar som invandrarministern lämnar i sädana här sammanhanggrundas på det som tjänstemän har utrett och det som framkommer i en sådanprocedur. Jag påstår alltså atf det finns fall där den officiellapolitiken inte överensstämmer med det prakfiska handlandet. Det ärbara attbeklaga aff vi kommer till olika slutsatser i en sådan här fråga, hänvisar fill personligakontakter. Jag vill välkomna aff i de enskilda ärendena lämna detytterligare sakmaterial som han anser sig sitta inne med. Det kommer attbeaktas i ärendehandläggningen. Vi välkomnar allt material som i sak tillförärendena någonting nytt. När fortsätter atf hävda att vi har utvisatflyktingar till , vilka är i behov av skydd här och atf det möjligenskulle ha gått dem illa vid hemkomsten till , ber jag om exempel på defta.Vi kommer i så fall atf så långt det är möjligt noga utreda hur förhållandenafakfiskt är, Hitfills har vi infe fått några sådana exempel. 129 (vpk): Det sista statsrådet sade var utomordentligtglädjande. Jag kommer att ta kontakt med för vidare diskussionom dessa frågor. Om sysselsättning för vissa invandrare och asylsökande Överläggningen var härmed avslutad. 33§ Svar på frågorna 1988/89:76 och 92 om sysselsättning för vissa invandrare ochasylsökande har, mot bakgrund avarbetskraftsbristen i , frågat mig vilka möjligheter det finns attgenom dispensförfarande anställa asylsökande. har frågat om jagär beredd att verka för aft kommunerna får möjlighet att inrättaberedskapsarbeten såväl för flykfingar som för asylsökande. Jag besvarar bådafrågorna i ett sammanhang. När det gäller temporära arbetstillstånd besvarade jag enfråga så sent som för sedan här i kammaren och hänvisade dä fillriksdagens ställningstagande aft arbetsfillstånd borde beviljas först sedanuppehållstillstånd har beviljats. Jag betonade också aft ett omfattandereformarbete har inletts med syfte aff drastiskt förkorta handläggningstidernaoch därmed komma till rätta med de problem som de långa väntetiderna innebär. Svaret pä fråga blir mycket kort.Gällande rätt lämnar inte utrymme att dispensvägen ge asylsökande möjlighet affkomma in på den svenska arbetsmarknaden. Beträffande fråga om beredskapsarbetenvill jag framhålla aff beredskapsarbete används huvudsakligen i tider avarbetsbrist. I det goda arbetsmarknadsläge som råder finns inte någonomedelbar anledning att öka antalet beredskapsarbeten. En sådan insats skulleinte heller lösa företagens arbefskraffsproblem. Alla ansträngningar bör istället inriktas på aft flykfingar som redan har arbetsfillstånd anställs på delediga arbeten som finns. Särskilda åtgärder har också vidtagits i detta syfte.Regeringen följer den fortsatta utvecklingen med uppmärksamhet. 131 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag ärmedveten om atf frågan diskuterades här i kammaren . Jag vill fråga om inte statsrådet kunde tänka sig någonform av förslag till , om det måste bli det, för aft åstadkommamöjligheter fill dispens. Inte alla asylsökande behöver få dispens. Man kundebörja med en Om sysselsättning för vissa invandrare och asylsökande försöksverksamhetinom en viss grupp, t. ex. ensamstående män. är det de som inte minst påde små orterna saknar någon form av sysselsättning . I i genomfördes en folkomröstning. Resultatetvar för mig och säkert också för statsrådet utomordentligt förvånande ochförfärande, Här är inte platsen aff diskutera hur den inställning som visadesig i har kommit fill. En sak är emellerfid säker och det är, atf omsamhället hade visat en ökad vilja aff använda den arbetskraft som trots alltfinns tillgänglig och vill arbeta när det finns ett sådant behov av den, sähade det rent humanitärt bidragit till atf skapa en ökad förståelse förinvandrarnas ställning i värt land. Man kan hänvisa fill gällande rätt, men förslag omförsöksverksamhet, en ändring, atf lägga fram förslag fill dispensmöjligheterskulle få stor positiv verkan. Regeringens ovilja fill detta är kanske någotcynisk. De korta handläggningstiderna är mycket bra, men jag hade hoppats attregeringen skulle komma med något förslag för aff humanitärt underlättainvandrarnas situation och dessutom hjälpa fill atf klara den arbetskraftsbristsom vi trots allt har här i landet. 132MARIA (): Jag vill tacka invandrarministern för svaret. Flyktingförläggningar kan ibland urarta fill ett slagshopplöshetens borg, där de asylsökande lever i ett vakuum, ibland under mångaår, i väntan på besked. Tiden har för de här människorna upphört, eller rättaresagt blivit oändlig, i väntan på besked, I beskriver enugandier som heter sina känslor så här: Du förlorar din värdighet, du förlorar din moral. Vi ärfacksamma för aff far emot flykfingar, men detta är nedbrytande. Föross är detta då livet varit dött. Om vi åtminstone tilläts arbeta underväntetiden skulle vi slippa känna oss generade som över de pengar vi får,och vi skulle kunna tänka på något annat än vänfan. Jag är övertygad om aft invandrarministern har hörtliknande synpunkter under sina många besök i flyktingförläggningar runt om iSverige, Det är inte bara de asylsökande och som haråsikten att någonfing måste göras, utan också fler och fler kommuner vill tavara på de asylsökandes arbetsvilja. För aft då inte införa ettgäsfarbetarsysfem bakvägen har vi från sida föreslagitberedskapsarbetsmodellen -självfallet i både privat och offentlig sektor. Ävenandra modeller som har samma syfte kan vi naturligtvis tänka oss. Visst är det möjligt atf finna något sätt att lösa det härproblemet; jag tycker inte att invandrarministern här har redovisat någrabärande argument emot. Även flyktingar som har uppehållstillstånd har problem atffinna arbete. De utdragna vänfefiderna och de svårigheter som finns förinvandrare på arbetsmarknaden gör att det gär mycket lång fid innan man kommerloss från ett passivt bidragsberoende, och detta är oerhört nedbrytande förflykfingar som befinner sig i den situafionen, Invandrarministernnämner i sitt svar särskilda åtgärder. åtgärder är det? Kan maninfe tänka sig att det görs någonting från statens sida för aff stimulerakommuner att pröva halvtidsarbete och halvtids Svenskundervisning? Det finnsexempel på att detta fungerar alldeles Utmärkt, inte minst i . Jagvill vädja till invandrarministern: flyktingar och asylsökande arbeta mednågot meningsfullt! Omsysselsättning för vissa invandrare och asylsökande Det är mycket viktigt att flyktingar kommer ut i arbete, och vianstränger oss till det yttersta för att hitta vägar för detta. Vi skall fafill vara flyktingars vilja till arbete. Mendet går tusentals flyktingar som har arbetstillstånd i vårt samhälle utan attfå jobb. Jag har här en artikel från ,där man pekar på 13 000 lediga jobb i som över 2 300invandrare går utan jobb - och de är inte asylsökande utan sådana som hararbetstillstånd. Det gäller aft få arbetsgivarna att utnyttja denna möjlighet. Kommunernavill ta vara på flyktingarnas vilja atf arbeta, säger . Utmärkt!Mellan 2 000 och 3 000 flykfingar sitter fast ute i förläggningar. De har sinaarbetstillstånd klara, men de fär infe en plats ute i kommunerna - de får intebostad, och ännu mindre arbete. Låt oss då ta fill vara kommunernas vilja attbereda dessa människor jobb! MariaLeissner frågar: Vilka åtgärder har vidtagits? Men tillhör jusjälv den riksdag som beslöt atf anslå 20 milj, kr, fill ettsärskilt rekryteringsstöd. Det är dessa åtgärder jag åsyftar i sammanhanget.Det gäller att utnyttja de möjligheter som står till förfogande. Vårtarbete måste gå ut på att skaffa jobb åt och få ut flykfingar i arbetslivet -de vill göra rätt för sig - och vidare att förkorta väntetiderna så aff de såsnart som möjUgt får denna chans. Deasylsökande finns företrädesvis i förläggningar, i , iNorrfältsviken och på andra håll, och där finns ingen arbetsmarknad.Naturligtvis är det ändå viktigt att finna former för en meningsfull verksamhetunder den tid - som förhoppningsvis snart skall bli mycket kortare än -då de vistas där. Jagär beredd att inleda ett arbete i departementet för atf se vilka möjligheter vikan skapa för en meningsfull verksamhet för asylsökande, men att gearbetstillstånd är icke en lämplig väg. Anf.134 (); Jag försfår atf där kan varasvårigheter, men låt mig ta ett annat exempel. I finns ett företagsom heter , som har en skriande brist på arbetskraft. harinte så många invandrare och asylsökande, men flera av dem man har skulle hurgärna som helst vilja fa något av jobben på . Här är det alltså inte frågaom att göra någonting generellt utan om aff koppla ihop två parter: enarbetsgivare och presumtiva, villiga arbetstagare. Vadjag avsåg med min fråga var atf det hade varit roligt om statsrådet hade sagt:Vi kan på vissa orter göra några små försök med femporäranställning. 1988/89:9 13oktober 1988 Om sysselsättning för vissa invandrare och asylsökande som skullekunna gynna både invandrarna och arbetsgivaren i det här fallet. Jag ärnaturligtvis medveten om att om man ser det hela i stort är det svårt aftåstadkomma några lösningar. Det var därför jag ställde min fråga omdispensförfarande. Det är säkert den bästa vägen vi har valt, men ge någramöjligheter till dispens! 135 (): Vi talar här egentligen om två problem. Detena handlar om asylsökande som ibland, i värsta fall, kan få tillbringa på en förläggning innan de över huvud taget får möjlighet att göranågonting annat än vänta på besked. Det andra problemet gäller människor sominte bara har långa väntetider utan dessutom, efter aff de fått tillstånd attarbeta, har mycket svårt aft hitta arbete. Därför är det viktigt atf finnalösningar som passar bägge grupperna. Vad är det för fel på tanken atf skapa en möjlighet fördem som vistas på en förläggning år aft komma ut och göra något slagsnyttigt arbete? Varför avvisar invandrarministern tanken att hitta nägon formför denna verksamhet för flykfingar som vistas pä förläggning? Det borde ändåvara möjligt att använda litet uppfinningsrikedom här. Det kanske inte äralldeles lätt aff läsa svenska år efter är och tycka aft det är en meningsfullverksamhet, som täcker de behov man har. Beträffande problemet med flykfingar som har tillstånd: Årde åtgärder som beslöt om allt som invandrarministern har attkomma med? Finns det inga andra inifiativ, t. ex. aft stödja kommuner som villinrätta systemet med halvtidsarbete, halvfidsstudier? Rekryteringsstödet är till föratt möjliggöraen sådan delning av studier och arbete. Läs på proposifionen , somriksdagen fattade beslut om, och låt oss utnyttja den resursen! har inte så mänga invandrare, säger . Gå då fill Båsfad - vi kanske kan åka dit gemensamt - ochförsök förmå den atf fa emot fler invandrare, fler flykfingar som har fått rättatt bo och arbeta i det här landet men som tvingas bo kvar på en förläggningdär det inte finns något arbete atf få. Det är ju detta det handlar om! Och, , varför sprida uppfattningen atf folksitter tre fyra är i förläggning? Det är ju inte sä. De flesta fär sinatillstånd än . För en del tar det väsentligt längre fid,när de har fått avslag och utnyttjat möjligheten aff överklaga fill regeringen,ibland , men det gäller ju fätalet fall. Lät oss infe ge intryck avatt alla har sä här långa väntetider! Slufligen: Mitt arbete är nu mycket starkt inriktat på atfförkorta vänfefiderna. Låt oss samlas i den insatsen! Det är enda sättet attröja undan de problem som vi nu diskuterar. 137INGRID (); Det problem vi här diskuterar är till mycketstor del ett problem för de små kommunerna. Både statsrådet och jag vet averfarenhet atfinvandrare med arbetstillstånd mycket ogärna flyttar till de små kommunerna.Defta må sedan bero på deras kulfur eller deras erfarenhet - det är i alla fallden uppfattning vi har i , där , som ju inte är nägon liten ort, harett tillflöde från småkommunerna runt omkring. Jag vill med defta på inget sätt antyda aft det skullevara någon Sjöboanda, utan det är ett faktum. Man flyttar inte gärna.