prot · GC0940 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:40 Högtidlighållande av allmänna förklaringom de mänskliga rättigheterna Med anledning av att det den 10december har förflutit allmänna förklaring omde mänskliga rättigheterna antogs, anordnades en särskild högtid i riksdagensplenisal. flickkör under ledning av musikdirektör framförde Biskop frihetssång av ; Morgon av . Äradekammariedamöter och övriga deltagare i denna ceremoni! undertecknades Förenta nationernasdeklaration om de mänskliga rättigheterna. Året var och andra väridskrigelvar slut. Folken och deras pariament och regeringar höll på att bygga upp en nyvärld, en värld i fred och frihet för alla människor. Människornas lika ochoförytterliga rättigheter är grundvalen för frihet, rättvisa och fred ivärlden, heter det i deklarationens inledning. 40-årsdagen av Deklarationen om de mänskliga rättigheternahögtidlighålls på många sätt världen över. I delar om ett pardagar ut till FN:s fredsbevarande operationer. Det är ett prissom går till världsorganisationen i praktisk handling; till FN:s viktigavardagsarbete, om man sä- vill. riksdag riktar uppmärksamheten på40-årsdagen genom att göra ämnet mänskUga rättigheter till ett led i vårtvardagliga arbete. Vi skall under det arbetsplenum som börjar om en stundbehandla utrikesutskottets betänkande nr 6 om de mänskliga rättigheterna. Avdetta betänkande framgår dess värre - tydligt och brutalt - att respekten förmänskUga rättigheter saknas pä många håll i värden. Krav på frihet och fred och människovärde låter sig intemonopoliseras av någon poUtisk inriktning. 1 enighet hyllar vi i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna. Man kan kanske tycka att det inte finns så stor anledningalt fira en deklaration, som inle betytt mer för länder och regeringar, än vadsom blivit fallet. Man kan kanske också säga att del inle skulle behövas någonsärskild Högtidlighållandeav allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna de mänskligarättigheternas dag. borde vara dagar av "yttrandefrihet,trosfrihet och frihet från fruktan och nöd". Nuär det inte så. Världen är inte så god. Över hela världen förföljs människor pågrund av politik, religion och hudfärg. Hundratals miljoner människor väntar pårättvisa, frihet och bröd. 1 många länder saknar barnen varje form av rättigheteroch skydd. Det finns gott om oförrätter och försyndelser. Många hålls fängsladei åratal utan rättegång. Människor som är obekväma bara försvinner. Mångaplågas av tortyr. Människor döms till döden utan att ha fått en chans atfförsvara sig. Vi skräms och vi känner vanmakt. Vi grips av vrede och sorg. Men,vi får inte förlora modet eller hoppet. Vi måste i stället än starkare arbetavidare i rätfighetsförklaringens anda. Vi måste fortsätta alt förstärkafolkrätten. Vi måste förmå fler regeringar alt ansluta sig till och respekterade konventioner som redan finns. Vi måste ge medborgarna i alla länder kraftatt hävda sina grundläggande rättigheter. I detta arbete spelar de politiskaparfierna, den fria pressen, de kyrkliga samfunden, fackföreningarna, medborgarrättsrörelserna,Amnesty, och många, många fler en stor roll. Utan deras insatserskulle förhållandena vara än värre, och förhoppningarna mindre. Vihyllar ofta i våra högtidstal dessa folkrörelser som omistliga inslag i enlevande demokrafi. Deras uppgift är emellerfid infe alt vara dekorationer idemokratins vackra vävnad, utan först och främst att värna den enskUdamänniskan mot maklen, mot översitteri och maktfullkomlighet. Idetta sammanhang bör vi också länka på alla de enskilda människor, som utandirekt stöd av någon organisation för en modig och ofta farlig kamp förmänskliga rättigheter. Del finns många exempel världen över på enskildamänniskor som har gjort storartade insatser både i det tysta och utåt för atfväcka omvärldens uppmärksamhet på grava brott mot de mänskliga rättigheterna.Detta visar oss en sak, att om kampen skall bli framgångsrik, fordras insatserav eldsjälar och entusiaster, som orädda vågar gå till attack mot våld,förtryck och övergrepp. Denna dag må vi minnas dem som offrat sina liv i kampenför rätt och mänsklig värdighet. De har visat alt människovärdet är ett hopp,som infe låter sig kuvas, som inle kan nonchaleras. Del är en utmaning, sominte kan besvaras med välvilliga ord. Jagvill hoppas, ärade kammarledamöter, alt del betänkande som vi nu skall behandlainle blir ett ärende bland många andra, ulan alt det stämmer oss alla tilleftertanke. Rättighetsförklaringenfinns på era bord. Men låt den inte bara bli ord på papper. Hjälp till attarbeta för att den förverkUgas. Vårt arbete är en viktig del av den motrörelse,som sveper över världen och som kräver mänskliga rättigheter och fulltmänniskovärde för alla människor. FörfattarenStig skriver i sin dikt : PrOt. , ,,_ ,_ Ordbehöver hjärtan för att kunna leva! Människanbehöver frihet för att kunna leva! Utan fredmognar aldrig kornet lill bröd. Människanmåste äga de tre: Därförmåste de ständigt skrivas igen. Därförmåste de svåra orden åter bli enkla." Flickkörensjöng Ack Värmeland du sköna, arr. Högtiden var härmedavslutad. utrikesutskottetsbetänkanden /89:UU6 om mänskliga rättigheter. 1988/89:UU4 om nedrustning, 1988/89:BoUlom regler om byggande m.m. och 1988/89:BoU2om byggnaders inomhusmiljö m.m. Talmannen meddelade attbetänkandena skulle avgöras i ett sammanhang efter avslutad debatt samt attbostadsutskottets betänkanden 1 och 2 skulle debatteras gemensamt. Först upptogs till behandlingutrikesutskottets betänkande 6 om mänskliga rättigheter. AnL 1 Statsrådet : - -antog generalförsamling den allmänna deklarationen om demänskliga rätfigheterna. högtidlighålls runt om i världen som demänskliga rättigheternas dag. När bildades , inskrevs demänskliga rättigheterna i världsorganisationens stadga. ihistorien erkändes att individens rättigheter inte bara är en fråga mellan ettlands medborgare och myndigheter. Det är också en angelägenhet mellan staterna. ålägger medlemsstaterna att gemensamt ochenskilt främja de mänskliga rätfigheterna. Det är alltså en skyldighet förFN-medlemmarna alt verka för dem. Den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheternavidareutvecklar . Den slår fast att dessa rättigheter gäller den enskildeensam eller fillsammans med andra. DentUlerkänner alla människor rätt till liv, frihet och personlig säkerhet. Den förbjuder tortyr och omänsklig och förnedrandebehandling av människor. Den säger att alla har räll till åsiktsfrihet ochyttrandefrihet och räll alt bilda och tillhöra fackföreningar. Den proklamerar allas rätt till en levnadsstandard som ärtillräcklig för hälsa och välbefinnande. Jag nöjer mig med de här exemplen. Som vi alla vet,omfattar deklarationen många fler rättigheter. Del var en stor uppgift världssamfundet tog på sig, närFN-stadgan skrevs och när den allmänna förklaringen om de mänskligarättigheterna antogs. - efter deklarationens antagände - konstaterarAmnesty International i sin årsrapport att män, kvinnor-ochbarn-torteras i minst en tredjedel av världens länder. I minst hälften av världens stater fängslas människor föratt dé uttalar sin mening - ofta utan rättegångar värda namnet. I många länder kidnappas och mördas medborgare påmyndigheternas order. I över 120 stater finns dödsstraffet ännu kvar - och i merän en tredjedel av dem avrättas människor . Det är enmörk bild som tecknar. Ändå har de demokratiska fri- och rätfigheterna undersenare år gjort framsteg på många håll i världen. I t.ex. har enrad militärdiktaturer fallit, och en utveckling i demokratisk riktning harinletts. Detta inger hopp. Framstegen kommer att fortsätta - det ärjag övertygad om. Förvisso måste vi räkna med bakslag - men i längden kan inleens diktaturens våld kuva folkens friheislängtan. Men det är inte bara diktaturregimerna med sin hemligapolis och sin krigsmakt, vänd mot de egna medborgarna, som förlrampar demänskliga rättigheterna. Förtrycket har också ett annat ansikte: nödens, densociala misärens och den mänskUga förnedringens ansikte. Vi har sett skakande bevis på hur barn - pojkar likavälsom flickor - i tvingas prostituera sig för all kunna äta sigmätta. I latinamerikanska storstäder utlämnas hundratusentalsbarn tiU ett liv på gatan. I har vi mött den slocknande blicken hos utmärglademödrar och små barn med uppsvällda magar på flykt från sina hem, dit hjälp intenätt eller hindrats från att komma fram. Ocksåderas mänskliga rättigheter måste respekteras. All värna om de mänskliga rättigheterna är enhuvuduppgift för svensk utrikespolifik. Om del råder enighet mellan riksdagensparfier. I den uppgiften har och regeringen stöd från ett samlatsvenskt folk. Bakom värnet om de mänskliga rättigheterna ligger intebara humanitära motiv. Där finns också kravet på respekt för folkrätten, dvs.att staterna verkligen uppfyller de förpliktelser som de har åtagit sig. Systematiska kränkningar av demänskliga rättigheterna kan leda till internationella konflikter. Därför ärvärnet om de mänskliga rättigheterna också ell led i vår strävan att skapa envärld i fred. Arbetet för att slå vakt om de mänskliga rättigheternabedriver vi i , i och i den europeiska säkerhets-och samarbetskonferensen, ESK. Det intar en viktig plats i våra bilateralaförbindelser med andra länder, inkl. vårt biståndssamarbete. får vi särskilda möjligheteratf fullfölja denna politik. blir då återigen medlem av FN:s kommissionför de mänskliga rättigheterna. Som utrikesministern utlovade i harvi inför denna uppgift inom gjort en genomlysning avarbetet för att stärka de mänskliga rättigheterna. ålägger medlemsstaterna alt tillsammans och varför sig främja de mänskliga rättigheterna. Att påtala kränkningar i ellmedlemsland kan därför inle folkrättsligt anses vara en inblandning i detlandels inre angelägenheter, något som är oförenligt med . Den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna ärinte på samma sätt som folkrättsligt förpliktande. Men i denutsträckning som dess regler har blivit sedvanerätl har de också blivit en delav folkrätten. Det är vår uppfattning alt åtminstone stora delar avdeklarationen skall betraktas som sedvanerätl. Den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheternahar varit och är alltjämt grunden för och inspirationen till ett omfattandenormskapande arbete inom och utanför FN. Inom FN har det antagits en rad konventioner, som ärjuridiskt bindande för dem som anslutit sig. Efterlevnaden av konventionerna övervakas av särskildakommittéer. Av största vikt är att staterna erkänner rätten för enskilda altklaga inför de kommittéer, där det är möjligt. FN:s normskapande arbete har i allt väsentligt slutförts.Förvisso återstår viktiga uppgifter- t.ex. den konvention om barnetsrättigheter som nu är med om att utarbeta. Del finns heller ingetinternationellt förbud mot dödsstraff. Men den mest centrala uppgiften är ändåi dag att se till att det internationella regelverk som finns verkligenfillämpas. agerande måste utgå från folkrätten och grundaspå humanitära överväganden. Trovärdighet och opartiskhet måste utmärka vårtarbete. Del är inle ett lands politiska eller ekonomiska syslem isig- vad vi än anser om del - som skall fälla utslaget. Avgörande är karaktärenpå kränkningarna av de mänskliga rättigheterna, t.ex. om brotten är utslag aven systematisk politik. Kränkningarna kan också utgöra tecken på en försämringav de mänskliga rättigheterna i landet. När brotten riktas mot en bestämd del av befolkningen, ärdet ett särskilt skäl för oss att handla. I kränks de mänskligarättigheterna systematiskt för en stor majoritet av befolkningen. Detta är endel av landets lagstadgade politiska system. Därför betraktar vi kränkningarnasom.säll-sport avskyvärda. Därför har vi också på olika sätt medsärskild kraft verkat för alt apartheidsyslemet skall avskaffas. kan agera för de mänskliga rättigheterna och motkränkningar av dem på oUka sätt. Vi gör deti olika internationella fora, som inom FN och ESK. Vi gör det i våra bilaterala förbindelser med andraländer. När det gäller enskilda människor är det t.ex. ofta genom s.k. tystdiplomati som vi har de största utsikterna att nå framgång. Vi gör detgenom att bistå förtryckels offer. Vi gör detockså genom uttalanden här hemma. Hur vi väljer att handla måste avgöras från fall tillfall. Vi väljer den metod som vi bedömer skall ge störst effekt i det specifikafallet. En viktig uppgift för - när vi nu går in i för de mänskliga rättigheterna - blir all verka för att ytterligareländer, där allvarliga kränkningar förekommer, las upp till behandling. Ett huvudproblem i kommissionens arbete har nämligen variturvalet av stater som blir föremål för granskning. Många länder skyddas avallierade och vänner från behandling i kommissionen. Ett exempel på det är under Pot-regimen. Detär svårt att gradera mänskligt lidande. Ändå menar jag alt Pol-regimensövergrepp mot den egna befolkningen utgör ett av degrövsta brotten mot de mänskliga rättigheterna i vårt århundrade. De brotten granskades infe av för demänskliga rättigheterna. Inte heller framfart i blevföremål för behandling. Det finns flera exempel. Det är djupt tragiskt att världssamfundet inle här harförmått leva upp till de krav som det har ställt på sig självt. skall som medlem i kommissionen slå vakt om de internationellanormerna för mänskliga rättigheter. Vi skall arbeta för all stärka systemet för granskning avhur normerna respekteras. Vi skall slå vakt om proceduren för behandling av sådanaklagomål från enskilda individer eller organisationer som lyder på attallvarliga och systematiska kränkningar förekommer. Vi skall sträva efter att stärka den offentligagranskningsverksamhet som har vuxit fram i form av rapportörer ocharbetsgrupper för särskilda länder eller speciellt allvarliga kränkningar somtortyr, summariska avrättningar och tvångsförsvinnanden. Vi kommer all arbeta för all konventionen om barnetsrättigheter färdigställs och antas. Vi kommer att verka för att ett frivilligt protokoll omdödsstraffets avskaffande skall godkännas av kommissionen och därefter avgeneralförsamlingen. Vi kommer att arbeta för alt stärka skyddet för dem sommed risk för sin egen säkerhet engagerar sig i kampen för de mänskligarättigheterna. I redogörelsen för hållninginternationellt vad gäller de mänskliga rättigheterna vill jag ytterligarelyfta fram biståndspolitiken. Inom biståndet får hållning i dessafrågor ett konkret uttryck, och normativa insatser kompletteras av praktiska.De riktlinjer som vägleder biståndet ger utrymme för ett konkret ochmålinriktat arbete för demokrafi och mänskliga rättigheter. Mot bakgrund av demokratimålefs betydelse i det svenskabiståndet har frågor rörande mänskliga rättigheter kommit alt bli en alltviktigare del både i den fortgående dialogen med samarbetsländerna och genomdirekta biståndsinsatser. Kränkning av mänskliga rättigheter präglar vardagen imånga . På detta finns ingen enkel lösning. Här krävs insatser i ettbrett perspektiv för att bekämpa förtryck, underutveckling och fattigdom.Utveckling, demokratisering och värn av mänskliga rättigheter går hand i hand. Den kontinuerliga diskussion med mottagarländerna som försi samband med biståndsförhandlingar ger goda tillfällen atf dels redovisaSveriges syn på mänskliga rättigheter, dels påtala eventuella kränkningar: Desom företräder i dessa sammanhang har alllid enligt instruktion uppdragaft ta upp dessa frågor. Den anslagsform som har särskild bäring på mänskligarätfigheter är det humanitära bistånd som lämnas till och södraAfrika. Det uppgår innevarande budgetår lill sammanlagt 530 milj. kr. och hartill syfte att stödja individer och befolkningsgrupper, som får kämpaför mänskliga rättigheter som borde vara självklara. Utöver det direkta materiella stödet innefattar dettabistånd värden som inte främst kan mätas i pengar. Internationellt stöd ochuppmärksamhet bidrar fill att öka tron på demokrafi och mänskligarättigheter hos dem som arbetar för dessa värden, t.ex. i en omgivning avapartheid eller andra former av polifiskt förtryck. För den enskilde politiske fången kan ett bidrag - utöverden rent fysiska överlevnaden - innebära vetskapen om att inte vara glömd,något som erfarenhetsmässigt är det allra viktigaste i en sådan situation. Förutom stöd till politiska fångar och deras familjerlämnas inom det humanitära biståndet ett omfattande stöd till organisafionersom verkar för de mänskliga rättigheterna. Ur anslaget med särskilda medel för demokrati ochmänskliga rättigheter erhåller ytterligare ett stort antal internationella ochregionala organisationer bidrag. Ett exempel är , som dels genomför ett brett program för atf främjamänskliga rättigheter för landsbygdens fattiga i åtskilliga , delssärskilt verkar för juristers oberoende. Inom anslaget ryms även stöd till verksamhet för barnsrätfigheter genom Childhope, stöd till , InternationalAlert, Index on Censorship m.fl. Stöd till rättsväsendet för alt förstärka rättssäkerheten,höja utbildningsnivån för jurister etc. diskuterar vi i någraprogramländer. I sammanhanget kan noteras som posifivt att svenska jurister nuengagerat sig akfivt för insatser på området mänskliga rättigheter i ettflertal utvecklingsländer. På det multilaterala området avser insatserna särskiltskyddet av flyktingar genom stöd till FN:s flyktingkommissarie och för Palestinaflyktingar. har alltid lämnat storabidrag fill FN:s flykting-verksamhet. Jag kommer aft föreslå en kraftig ökningav dessa anslag för kommande budgetår. FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna har - genom centret för mänskliga rättigheter i - arbetat medrådgivande "verksamhet inom detta område. har verksamheteni högre grad inriktats på praktiskt bistånd. Ett första svenskt bidrag på 2 milj. kr. har lämnats, ochytterligare bistånd kan komma att bli aktuellt. Det svenska biståndet innefattar i stor utsträckninginsatser för att främja och stödja verksamhet, som i handling bidrar till attförbättra lägel för de mänskliga rättigheterna i utvecklingsländerna.Regeringen avser att fortsätta detta aktiva arbete för demokrati och mänskligarättigheter inom ramen för del svenska biståndet. Att kämpa för de mänskliga rättigheterna kante sig som ett sisyfosarbete, såsom talmannen sade . påminns vi om hur enskilda människorsrättigheter runt om i väriden kränks, hurde torteras och dödas för sina åsikters skull eller därför att de lillhör en viss folkgrupp. Miljoner människor tvingas leva under villkor som omöjliggör mänsklig värdighet. . '-,\:-. Ändåfinns det en grund för att se framtiden an med viss tillförsikt. Under de 40 årsom har gått sedan FN antog den allmänna förklaringen har det blivit alltmeraaccepterat att värnet om de mänskliga rättigheterna är en angelägenhet föralla folk och alla stater. Detåterstår oerhört mycket att göra innan vi verkligen kan säga att arbetet för de mänskliga rättigheterna har burit frukt. Vi måste fortsätta våra ansträngningar! . Det gäller oss som nation - i vårt arbete i Förentanationerna, i kommissionen för de mänskliga rättigheterna, i biståndsverksamhetenoch i andra sammanhang. Det gäller också oss som individer - inte minst i delmycket vikfiga arbete som många frivilliga lägger ned i organisationer somAmnesty International, Rädda barnen. Röda korset och Svenska FN-förbundef. AnL 2MARGARETHA AF (): Mänskliga rättigheter och ett demokratisktstyrelseskick är varandras förutsättningar. Att utöva sina mänskliga rättigheter är en naturlig del, idemokratins verksamhet och utveckling. Varje form av förtryck är ett brott mot mänskligarättigheter, och det är ett brott mot grunderna för hur demokratinskall fungera. Demokratin ger oss ett mönster för mänsklig samlevnad, enmöjlighet tiU 'givande och tagande, en form för beslut och rättsskipning däringen kan dömas ohörd. Respekten för varje människas värde, åsikter ochrättigheter oavsett kön, ålder, ras, etnisk och religiöstillhörighet får sin fasta grund i ett demokratiskt styrelseskick och irättssamhället. Även om de många förfärande övergrepp som äger rum i vår världoch som tidigare talare redan vittnat om, har olika ' orsaker, så utövasförtrycket framför aUt i odemokratiska samhällen, där regimer infe tål oppositionoch där förtrycket är ett medel för härskarna att behålla greppet om makten. Respekten för demokrati och mänskliga rättigheter måsteständigt hävdas och försvaras. Det är ett konstaterande som säkert har singivna giltighet i denna kammare även när FN:s förklaring om de mänskligarättigheterna fyller 80 eller . Förhoppningsvis sker det då mot enljusare bakgrund, genom att den rhedvind för demokratin som är såpåtaglig runt om på vår jord får ell fäste och ger oss en friare och fredligarevärld. Eftersom förtryck hänger så intimt samman med det rådandepolitiska och ekonomiska systemet, så blir kritik mot kända övergrepp oftakänslig. Den drabbar - och det med rätta - dén sittande regimen. vill att kampen för demokrati och för mänskligafri- och rättigheter skall vara ett viktigt led i vår utrikespolitik. Destoviktigare är det för oss att driva denna politik med fasthet och konsekvens. Det gäller att mäta med samma mått när övergreppen sker ifjärran länder och när de sker nära våra egna kuster. Det gäller att tala medsamma inlevelse och samma medkänsla om människors rätt till frihet och tryggheti öst och väst, i nord och syd. Regeringen kan inte vara omedveten omden kritiken. Del är allvarligt när trovärdigheten i den svenskautrikespolitiken undergrävs av att vi håller ett tonläge vad gäller fjärranländer och en annat när det gäller förhållanden i vår närhet. Internationella konventioner och internationellopinionsbildning för arbetet för de mänskliga fri- och rättigheterna framåt.Det är ett stort framsteg för det internationella samfundet att det inte längreanses som en otillåten inblandning i ett annat lands inre angelägenheter altkritisera övergrepp mot de mänskliga rättigheterna. Inte minst ESK-processen har här bidragit lill en ny syn.Detta borde ge ökad tyngd och styrka också åt FN:s arbete. Medankonventionsbildningen inom FN:s ram gjort stora framsteg - det senaste exempletär arbetet på - finns fortfarande stora brister vad gälleruppföljningen av hur besluten följs. Vi blir ofta påminda om detta när vi i ulrikesutskotleibehandlar motioner med krav på alt i FN skall ta upp förhållanden somrör ett enskilt larid. Vi får då höra från sakkunniga personer att det integår, att den och den ländergrupperingen motsätter sig det osv. Min förhoppning ärnu alt , när man efter årsskiftettar plats i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna, uppträder på ettbestämdare och mer inifiativrikt sätt i dessa frågor. Justnu blåser demokratins vindar över de flesta kontinenter. Ett flertal av deregionala konflikterna ser ut all gå mot sin lösning. Tidpunkten borde varalämplig för att också inom FN:s ram medverka till att bryta upp gamla låsningaroch söka nya lösningar för en förbättrad uppföljning och efterlevnad avFN-siadgan. Jag hoppas att tar till vara dessa möjligheter. Att insikten orn uppföljningens betydelse också iFN-sammanhang ökar visar arbetet på . Denna konvention skallkopplas fill ell system för uppföljning och bistånd på ett konstruktivt sätt. Moderata samlingspartiet har i krävt att densvenska regeringen i FN tar upp situationen i . Medan många av deregionala krigen tycks gå mot en lösning fortsätter tragedin på Horn.Det är en besvikelseför oss att den ser så smä möjligheter alt göra någotkonstruktivt för och befolkning. Eftersom biståndsministern har ersattutrikesministern kan jag kanske få ett konkret besked om vad den svenskaregeringen gör för att söka bidra till en konfliktlösning på Horn.Frågan är berättigad också mot bakgrund av den uppmärksamhet som Mellanösternnu röner i svensk diplomati. förde vi en debaft i om övergreppenmot de mänskliga rättigheterna i . Den hotande utrotningen av Rumäniensgamla bondekultur med det mänskliga lidande detta medför blir något av etttesffall för FN-systemets förmåga att agera och reagera. Det är min bestämdaförhoppning aft blir en av de nationer som tar upp situationen iRumänien inför för de mänskliga rättigheterna.