prot · GC0985 · 1988-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1988/89:85 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vicetalmannen. 1 § Justerades protokollet för . 2 § Till kammarkansliet hade inkommit följande ansökan omentledigande: Undertecknad anhåller omentledigande från uppdraget att vara suppleant i riksbanksfullmäktige.Stockholm Framställningen bifölls av kammaren. 3 § Meddelande om sammanträdet 1 TREDJE VICE TALMANNEN: Med ändring av gällande sammanträdesplan inställsarbetsplenum . Behandlingen av eventuellt återstående ärendenuppskjuts till veckan efter påskuppehället. För torsdagen gäller i ställetföljande: Statsministernbesvarar i ett sammanhang två interpellationer och fem frågor avseendevissa EG- och EFTA-frågor. JustitieministerLaila informerar om förslag till ändring av det Därefter följer frågestunden. 4 § Svar på interpellation 1988/89:132 om kostnadsökningeninom sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen har frågat mig vilka åtgärderregeringen har vidtagit eller ämnar vidta med anledning av kostnadsexplosioneninom Omkostnadsökningen inom sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen Prot.1988/89:85 sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen. 21 mars1989 frågat vilka åtgärder som föresläsför att man skall komma till rätta med I \ missbruket av sjukförsäkringen. Honhar vidare frågat om jag avser att '" ................ °. komma med förslag till som ärägnade att minska utgifterna inom SJU j g jy socialförsäkringensresurser dit de bäst behövs. "' ' frågat om en ny arbetsskadeutredningkommer att tillsättas ''° och vilka åtgärder i övrigt somkommer att föreslås. Sjukförsäkringens kostnader har ökat betydligt undersenare år. Orsakerna till detta är flera. En betydande del hänför sig tillförändringar som har vidtagits för att skapa en bättre försäkring för alla.Senaste exemplet pä detta är den s.k. timsjukpenningreformen. Vidare harkostnaderna, men också inkomsterna, stigit som en följd av den ökandesysselsättningen. En annan orsak är att de långa sjukfallen har ökat påtagligtunder senare tid. Denna utveckling måste tas på stort allvar. Det finns inga belägg för att kostnadsökningarna inomsjukförsäkringen skulle vara en följd av ett ökat missbruk av försäkringen. Jagkan därför inte finna att några särskilda insatser för att komma till rätta medmissbruk nu är motiverade. Försäkringskassorna får dock, genom deresursförstärkningar som föreslås i budgetpropositionen, bättre möjligheter attfullgöra sin kontrollfunkfion. Arbetsskadeförsäkringen har uppvisat en snabb kostnadsutvecklingunder senare år. Även detta är ett förhållande som måste tas pä stort allvar.,Ökningen av bäde de långa sjukfallen och antalet arbetsskadeärendenunderstryker behovet av förbättrade insatser för rehabilitering och samarbetemellan de olika instanser som har ansvar inom detta område. Rehabiliteringsberedningenhar lämnat en rad förslag som är ämnade att förbättra situationen i dettaavseende. Beredningens betänkande, som är ute på remiss, kommeratt beredas med skyndsamhet inom . Utvecklingen inom arbetsskadeförsäkringen visar också pånödvändigheten av att förbättra det förebyggande arbetsmiljöarbetel. Härvidlagkommer resultatet av arbetsmiljökommissionens arbete att utgöra elt viktigt underlag. Slutsatserna i anledning av denna utveckling inomsjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen är således i första hand attorsakerna måste klarläggas och åtgärder vidtas för att komma till rätta medsituationen. Åtgärderna bör vara inriktade på att förbättra möjligheterna tillrehabilitering och till förebyggande insatser. Genom sädana insatser kanutslagningen ur arbetslivet minskas och flera människor kan bli kvar i sittarbete. Detta har ocksä stor betydelse för att bryta kostnadsutvecklingen inomsjuk- och arbetsskadeförsäkringarna och till att stärka finansieringen avdessa. Det finns inga belägg för att missbruk av sjukförsäkringenskulle ha ökat. Däremot har inte samordningen mellan socialförsäkringarna,främst sjukförsäkringen, och avtalsförsäkringarna genomförts fullt ut. Här hararbetsmarknadens parter ett ansvar att förhindra överkompensation. pågår en intern analys i regeringskanslietav hela socialförsäkringen och dess finansiering. När den analysen är klaravser jag att kommatillbaka med besked om åtgärder. Mot denna bakgrund har jag inte för avsikt attföreslå nägon ny arbetsskadeutredning. 3 (): Tack för svaret, herr socialminister. Låt migönska välkommen till denna sektor. Det är första gängen vi har en debatttillsammans. Jag är tacksam för svaret, men jag kan inte säga att jag är heltnöjd med det. Jag noterar att socialministern ser allvarligt påkostnadsexplosionen inom socialförsäkringssystemet. Det är bra, men det räckerinte. Här behöver nägot ske. Kostnadsökningen gäller samtliga försäkringar. Jaghar främst pekat på sjuk- och arbetsskadeförsäkringarna, eftersom utvecklingendär är mest påtaglig i det korta perspektivet. I årets budgetproposition och finansplan har den snabbautgiftsökningen inom socialförsäkringssystemen - i reala termerunder - påtalats liksom behovet av strukturförändringar ochbesparingar. Det sägs faktiskt att en av de mest angelägna åtgärderna inom denekonomiska politiken är att föreslå åtgärder för att klara de snabbt stigandekostnaderna i de stora transfereringssystemen. Insikten finns således, men jag efterlyser handling. Detär nog bra med analyser, men åtgärderna fär inte dröja för länge! Jag skall ge nägra konkreta uppgifter som jag hoppas, ochtror, oroar socialministern. De oroar i varje fall mig. Utgifterna försjukförsäkringen har ökat med ca . Ca 4miljarder därav baseras på ett system för kortfidssjukpenning som slår hurblint som helst, enligt utredningar som har gjorts vid flera av landetsförsäkringskassor. Nio av tio fär helt enkelt fel ersättning. I avfallen fär man ut för mycket i sjukpenning, medan man i får för litet,enligt dessa utredningar. När kommer ett nytt system för korttidssjukpenningen, somär mer rättvisande och lättare att administrera? Jag skall senare komma med ettkonkret förslag. Jag önskar att jag i likhet med socialministern kunde sägaatt det inte finns belägg för missbruk. Jag tillhör den del av befolkningen -enligt en utförd opinionsundersökning - som anser attförsäkringen missbrukas. Vi vet att man t.o.m. använder försäkringen som ettkonfliktvapen. Det kan väl åtminstone inte godkännas? utredning kan ca 1 miljard av utgiftsökningeninte förklaras. Här kan enligt uttalande som har gjorts avriksförsäkringsverkets chef rymmas "vad som i debatten kallasmissbruk". Oroar inte detta socialministern? Arbetsskadeförsäkringen står helt utanför allkostnadskontroll. Arbetsskadefonden hade ett minus på , trots att arbetsskadeavgiften höjdes från, om jag inte missminnermig, till . Kassorna har fält 237 nya tjänster, men hadebegärt 500 tjänster enbart för att ärendebalansen inte skulle öka när detgäller arbetsskadeärendena. Antalet oavgjorda arbetsskadeärenden var ca 90 000vid . De resurser för kontroll inom försäkringarna som socialministerntalar om torde tyvärr inte finnas, såvida inte andra uppgifter måsteeftersättas. Ärendebehandlingen tar vid kassorna ochtre till fem Om kostnadsökningen inom sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen kostnadsökningen inom sjukförsäkringen ocharbetsskadeförsäkringen år vidöverklagande till högsta instans. Försäkringen går helt utanförlagstiftarens intentioner, eftersom försäkringsöverdomstolen hela tidenliberaliserar bedömningarna, och av alla ärenden godkänns. Så sjukt är väländå inte svenska folket? Regeringen har tillsatt en arbetsmiljökommission. Detär väl bra att man ser över arbetsmiljöerna. Jag anser dock atl detta är ettsätt att undvika den egentliga problematiken: en försäkring som fullständigthar urartat. Detta fördröjer naturligtvis nödvändiga åtgärder. Mina frågor kvarstår i huvudsak. Vad tänker regeringen göraför att hejda kostnadsexplosionen inom sjuk- och arbetsskadeförsäkringarna ochföra över resurser till de sjuka och handikappade människor i vårt samhälle somverkligen behöver hjälp? Jag tänker t.ex. på alla längtidssjukskrivna och allahandikappade, som över huvud taget har svårt att göra sina röster hörda isamhället. När kommer sådana konkreta förslag, herr socialminister? 4 (): Om man skall sammanfatta socialministernssvar till innehåller det följande: Vi är ocksä oroade avproblemen. Vi har för dagen inget besked att ge, men vi tänker på problemen.Låt mig säga att detta är ett framsteg i förhåUande till den politik somhittills har bedrivits. Det vi har fått höra från föregående socialministerunder när vi har tagit upp dessa frågor, har varit ett försvar för detsystem som gäller och ett försök att säga: Detta är inte oroande problem. Detär bra som det är. Kom inte och försök att rasera det välfärdsbygge som harskett i ! I mänga debatter med socialministerns företrädare har jagförsökt hävda att det är oförnuftigt att låta pengarna rinna ut genomsjukförsäkringen, medan man snålar in på sjukvården. Vi har sedanlänge haft det problemet i att många människor gär sjukskrivna imånader och år i väntan pä behandling medan landstingen inte har resurser föratt behandla dem. De pengar de försäkrade lyfter i sjukpenning skulle göramyckel större nytta i sjukvärden, om man bara hade något förnuftigt sätt attkanalisera över dem till sjukvården. Den förra socialministern var envetetnegativ till alla försök atl öppna nya broar mellan sjukförsäkring ochsjukvård. Den s.k. Bohusmodellen som vi försökte få stöd förtillbakavisades oavbrutet av regeringen. har enhälligtställt sig bakom de tankar vi har fört fram i kammaren. Jag tycker man möjligenkan inläsa i den nye socialministerns anförande åtminstone en öppnare hållningtill denna typ av tankar. Jag hoppas att detta skall leda till resultat och detsnart. Mycket värdefull tid har gått förlorad. Precis som sadehar kostnadsökningen varit oerhört kraftig . När man skriver socialpolitikens historia tror jag att mankommer att upptäcka att timsjukpenningsreformen antagligen var det störstapolitiska misstaget pä detta område som regeringen har begått. Det var en illaförberedd reform, en reform som man redan frän början visste skulle leda lillöverkompensation. RRV hade räknat ut att skulle gå ut ikompensation till människor utöver deras lön, alltså enbart den kompensationsom ligger av lönen uppgick till en halv miljard Det var en krånglig reform. Vi varnade här iriksdagen för att den skulle leda till kaos i försäkringskassorna. Det hartyvärr blivit sä. Vi varnade för att den skulle leda till dramatiskt ökadekostnader. Det har tyvärr blivit sä. Vi varnade för att den skulle ha starkadynamiska effekter. Det har tyvärr blivit sä. Regeringen kostnadsberäknadereformen till en bit över tre miljarder. Det har blivit mer än det dubbla.Försäkringskassorna rapporterar att det var upp till25 % fler sjukfall än det var motsvarande månader året innan. Det måste välrimligen tolkas som att det nya systemet har drivit upp antaletsjukanmälningar. Om man vill kalla det för missbruk eller inte är en smakfräga.Jag skall inte gå in på den frågan, inte heller på det förhållandet attsocialministern anser att vi inte har belägg för någonfing. Självfallet kan manändå diskutera om inte det mycket generösa system vi har, som också inkluderarren överkompensation, har dynamiska effekter som är kostnadsdrivande. Jag välkomnar alltså att det nu finns åtminstone enantydan till intresse för dessa frågor. Men jag skulle också gärna vilja höraav socialministern en försäkran om att man är beredd att ta rejäla tag för attvinna åter den tid som gått förlorad. Man har i regeringen ägnat socialförsäkringarna ett totalt ointresse. Man har låtitkostnaderna öka utan att vidta några bromsande åtgärder. De åtgärder man harvidtagit har tvärtom varit av den karaktären att de har ökat påkostnadsutvecklingen. Vilka åtgärder är regeringen nu beredd att vidta? Är manberedd att utöver det analysarbete som pågår inom breddaarbetet, sä att även andra partier och arbetsmarknadens parter får vara med iarbetet att försöka finna vägar till att konsolidera socialförsäkringssektorn? Vi har alla ett gemensamt intresse av ett starkt ochstabilt socialt skyddsnät i , att vi kan få kompensation när vi ärsjuka, arbetslösa eller råkar ut för skador i arbetslivet. Allt detta äroerhört vikfigt. Jag tror att om vi tar det gemensamma engagemanget för dettasom grund och har insikt om att resurserna är begränsade, kan vi nämycketlängre än om vi för denna debatt i termer av klasskamp, i termer avföreställningar om att nägra vill rasera välfärdsbygget och andra vill försvaradet. Det handlar om att få ett bättre fungerande socialförsäkringssystem som ären nödvändig grundval för etl gott välfärdssamhälle. Om kostnadsökningen inom sjukförsäikringen ocharbetsskadeförsäkringen interpellation och hennesdebattinlägg här ger mig ett tacksamt tillfälle att redovisa och kanske ocksåtillrättalägga en del av de uppgifter som har varit ute i den allmänna debattenpå senare tid när det gäller sjukförsäkringen och de kostnadsökningar vi därobestridligen har haft. Det är klart att många reagerar om vi praktiskt tagetfrån det ena året till det andra har en kostnadsökning i sjukförsäkringssystemetpä . Man kan förstå att många hajar fill närde noterar ensä betydande kostnadsökning. Men om man studerar den redovisning som harlämnats av bl.a. av orsakerna till kostnadsökningen,finner man en ganska rimlig förklaring till det mesta. Tvä miljarder av kostnadsökningen hänger samman med ökadlön och därmed högre sjukpenninggrundande inkomst. Jag förmodar att det inte är Prot.1988/89:85 någonting som vill göra något ät, att de som färbättre löner också skall ha en högresjukpenninggrundande inkomst. Det ligger ju i ---------------- [---- systemet,och jag har i och för sig inte hört att det har ifrågasatts av någon. Omkostnadsökningen j miljard av kostnadsökningen, , beror påen mom sjukförsäkringen fQtsatt ökning av de långvariga sjukfallen. Det handlarmänga gånger om och arbetsskadeforsak- jjfan p omkring . Jag tror inte heller att GullanLindblad menar att ringen långvariga sjukfallen skulle varanågot uttryck för ett missbruk av försäkringen.Då kan vi alltså i detta sammanhang ta bort ocksä den summan. är en följd av ett ökat antalsjukpenningförsäkrade. Systemet måste ju vara öppet för både ökningar ochminskningar, och det får vi ta konsekvenserna av. Sedan kommer en stor post -och jag förstår att det var den som var mest kritisk mot -nämligen de som hänger samman med timsjukpenningreformen. Densiffran kan naturligtvis i och för sig diskuteras, men den avviker inte pänågot särdeles dramatiskt sätt från de beräkningar som låg till grund försjukpenningreformen. Enligt uppgift hade man kalkylerat med 3,3 miljarderkronor. Det blev en kostnadsökning på 400 milj.kr. jämfört med kalkylerna. Mendet är inte en sä dramafisk avvikelse, och den förklarar egentligen ganskalitet av kostnadsökningen för sjukförsäkringssystemet totalt sett. Närmare 1,8miljarder kronor är en följd av en allmän och snabbare aktualisering av densjukpenninggrundade inkomsten, dvs. att folk snabbare ger besked ominkomstförändringar, vilket de har intresse av att göra. Den siffran hängeräven samman med en ökad korttidsfrånvaro och, som sagt, en ytterligare ökningav antalet försäkrade. Även om siffrorna, och varje delpost, kan diskuteras, såfinns det ganska rimliga förklaringar till de tunga posterna i summan på 8miljarder kronor. Jag tycker att detta är vikfigt att framhålla när mandiskuterar dessa frågor. har det nämligen sett ut som om helakostnadsökningen skulle bero på ett ökat missbruk av försäkringssystemet, menvi har alltså inga belägg för att det är fallet. Om det skulle ske ett ökatmissbruk är det naturligtvis viktigt att man ingriper mot det. Men vi menar attförsäkringskassorna med sina förstärkta resurser har möjlighet att göra det. Därför är vår utgångspunkt, fill skillnad från GullanLindblads och , att vi måste gå in och ta reda på orsakerna till kostnadsökning arna, bl.a. inom arbetsskadeförsäkringen och när det gäller den ökning som har skett av de långvariga sjukfallen. Vi har god grund att tro att väldigt många av dessa orsaker står att finna i arbetslivet och olämpliga arbetssitu ationer och att en del av lösningen på detta problem kan komma som ett resultat av det arbete som den tillsatta arbetsmiljökommissionen bedriver. Vi menar att detta är ett socialt mycket riktigare och mer konstruktivt sätt, framför allt , att angripa detta problem. Det innebär att vi angriper problemet pä ett sätt som sätter människan i centrum - att det är de långvariga sjukfallen, förtidspensioneringarna och orsakerna fill dessa som vi vill ha bort. Om vi lyckas med det fär det positiva effekter på kostnadsutvecklingen, dvs. att vi får ned kostnaderna och att människor kommer ut i arbetslivet igen i stället för att under länga perioder behöva 8 stödja sig på sjukförsäkringen.Detta är en allmän inställning till detta problem från min sida som svar pä det som . inlägg vill jag kommentera på följandesätt. Naturiigtvis är vi beredda att öppet diskutera dessa frågor även ifortsättningen. Att vi inte har kunnat göra det tidigare berodde bl.a. på rehabiliteringsberedningenspågående arbete och att vi ville avvakta dess resultat för att få ett konkretunderlag för fortsatta diskussioner. har vi det, och dä kan vi fortsätta attföra öppna diskussioner om hur vi skall komma till rätta med den negativautveckling som rehabiliteringsberedningen redovisar. Om kostnadsökningen inom sjukförsäkringen ocharbetsskadeförsäkringen 6 (): Även jag välkomnar att den nuvarandesocialministern tydligen är mer kostnadsmedveten än den tidigare.Socialförsäkringarna har icke varit föremål för något större intresse under desenaste åren, och det är synd, eftersom de betyder väldigt mycket förmänniskor, det är jag den första att understryka. Jag arbetar själv pä enförsäkringskassa, och det torde framgå att jag är mycket intresserad av atthela socialförsäkringssystemet fungerar pä ett bra sätt. Det är emellertid mycket kostsamt om dessa försäkringarspårar ur på ett eller annat sätt. Och delta har tyvärr hänt. har vi fåttreda på en rad av orsakerna till detta. Alla dessa orsaker har jag tagit del avi den rapport som har avlämnat i ärendet.Statistik är emellerfid statistik, och kostnadsökningarna under det senasteåret beror främst på utformningen av den nya timsjukpenningen. Och precis somfolkparfiet hyser vi moderater de värsta farhågor för denna. Jag villemellertid säga att vi alla var intresserade av att få ett vettigt timsjukpenningssystem,men inte ett som är så krångligt. Därför skall jag vidarebefordra det förslagsom mina kolleger via i har väckt. Jag hoppas attdet kan utgöra ett fips för socialministern. Förslaget är följande: Vid sjukanmälan lämnas bara ett sjukintyg och ettarbetsgivarintyg rörande frånvaron och hur stort löneavdraget blir. Den sjukefår sedan enligt gällande regler ersättning av inkomstbortfallet. Allakrångliga uträkningar försvinner. Detta förslag liknar det norska systemet,vilket fungerar mycket väl. Varsågod, socialministern! En faktor som inte så ofta framkommer i debatten men somDaniel Tarschys tog upp är det faktum att mänga människor tvingas gäsjukskrivna alltför läng tid och att de långvariga sjukskrivningarna därmedökar. Det gäller t.ex. människor som gär och väntar pä en höftledsoperation. Endags ökning av det s.k. sjuktalet, antalet sjukdagar per person och är, kostaricke mindre än 1,2 miljarder. De sjuka tar från de sjuka, sade professor i en artikel i . En ganska ringa minskningav antalet sjukdagar per person och är skulle enligt professor lösahela värdkrisen. har jag läst i tidskriften nr 2 i äratt socialministern är en resultatinriktad allmänpolitiker, vilket jagvälkomnar. Jag hoppas att han t.o.m. tittar pä förslag: Detinnebär att man inför en s.k. arbetsgivarperiod av . Detskulle leda bl.a. till att arbetsgivarna finge ett ökat incitament ocksä förarbetsmiljöförbättrande åtgärder. Vad säger socialministern om det förslaget? Prot.1988/89:85 Anf. 7 (): 21 mars1989 Herr talman! En av de svårasteuppgifterna för oss politiker är att skilja aUmänna samhällsproblem frän kriser. Allmännasamhällsproblem kan um os na s g hanteras av utredningar som arbetar i den takt i vilkenutredningar brukar mom sjukförsäkringen ggjgg Kritiska problem, verkligakriser, i samhället, mäste och arbetsskadeforsak- jgjggg j snabbare takt, mera beslutsamt och på bredarefront. När '''"socialförsäkringssystemet läckermiljarder, när enorma penningströmmar flyter utfrän systemet, som sjukvärden har väldigt stora brister och tusentalsmänniskor får vänta i månader och år pä en behandling eller en operation som debehöver, dä är det inte fråga om ett samhällsproblem av den typ som man kananförtro en sävligt arbetande utredning, utan dä är det fräga om en kris. Jagmenar att regeringens misstag på detta område var att den under nästa fyra årlät rehabiliteringsberedningen hantera detta problem, som alllsä var ettproblem i miljardklassen samhällsekonomiskt sett och ett problem som innebaromätbart lidande för mänga människor, utan att på tillräckligt bred front ochtillräckligt snabbt, med riktigt tempo, angripa problemen. Under dessa fyra är som beredningen arbetade hade fruSigurdsen och jag otaliga debatter här i kammaren, dä hon manade migatt ha mer tålamod och att vänta på den utredning som hon sade snart skullekomma. Men jag manade henne till otålighet, eftersom jag ansäg attdet var omöjligt att acceptera dessa förhållanden som mäste angripas på bredfront. I stället för att sätta in 10 utredare fär man sätta in 100 eller 1 000utredare, så att nägot blir gjort. Vi hade olika uppfattningar om detta. Jagtillönskar nu den nye socialministern förmågan att skilja mellan problem ochkriser. Detta är inte nägot som man kan arbeta långsamt och sävligt med ärefter år, utan det är ett sä stort problem att del mäste angripas medotålighet, skyndsamhet och beslutsamhet. Får jag tillägga att man inte kan heltsönderdela sjukförsäkringens utgifter pä det sätt som socialministern nämnde,för det finns ett samband mellan kassans olika uppgifter. Om kassapersonalendrunknar i arbetsskadeanmälningar och i hantering av myckel svåratimsjukpenningärenden, då har man inte resurser att ägna sig åt de länga ochmedellånga sjukskrivningarna. Det är precis vad som har hänt: resurser hardränerats frän den viktiga uppgiften att hjälpa de långtidssjuka. Arbetet medarbetsskadefallen och hanteringen av fimsjukpenningärenden står i ställetkassapersonalen upp över öronen. Därför är timsjukpenningreformen skuld till attvi inte kunnat ge tillräcklig omsorg och omtanke ät dem som blir drabbade avsvåra arbetsskador och långtidssjukskrivningar. Det är naturligtvis bra om personalen vidförsäkringskassan i och även andra försäkringskassor kommer med förslag till hur man skall kunna lösa den administrativa hanteringen av sjukförsäkringssystemet. För egen del vill jag få tillfälle att begrunda dessa förslag i detalj innanjag tar ställning till dem. Det finns säkert en del att göra i form av administrativa förbättringar pä området. Jag skall alltså gärna studera de förslag som 10 framförde fränförsäkringskassan i . När det gäller sjuktalet tycker jag det är angeläget attpåpeka att det visserligen är sant att en procents ökning av sjuktaletmotsvarar en kostnadsökning av drygt en miljard. Men jag tycker att det ocksäär angeläget att påpeka att den ökning av sjuktalet som har skett under senareär inle är sä representativ som den kanske framställts i debatten. Vi harvisserligen fått en kraftig ökning från till från början av80-talet och fram till . Men tittar vi litet längre tillbaka kan vikonstatera att sjuktalet exempelvis var , 1979 och . Så man kan lika gärna hävda att det som har skett under senare delen av80-talet är atl vi efter en period av ovanligt låga sjuktal har fått tillbakasädana förhållanden som gällde för ungefär tio är sedan.