prop · GC03154 · 1988-12-31 00:00:00 — Reformenger en ny stmktur på del statliga regionala planet som är bättre ägnad allhantera morgondagens centrala frågeställningar än den nuvarande länsförvaltningsorganisalionen. (RR V) haringet att invända mol huvuddragen i den reform som skisseras i betänkandet. RRV anser atl förslagen i sina konkreta delar, tillsammans med vissa kompletteringar och klargöranden, kan utgöra en grund för att uppnå de syften som anges i utredningens direktiv. Enligt RRVs mening bör en organisatorisk förändring ses som ell av 54 fleramedel att undanröja hinder för att underiätta samordningen i verk- Prop.1988/89:154 samhelen. RRV vill därför understryka vad utredningen anför om atten organisatorisk samordning kompletteras av andra former för samverkan inomlänen. Statistiskacentralbyrån (SCB) menaratl en mer sammanhållen länsförvaltning, med ell utökat samordningsansvar inomvissa sakområden, bör ge bättre förutsättningar för verkets kontakter med ochservice till den regionala nivån. SCBställer sig således positiv till utredningens förslag om en ny länssly-relseorganisation. uttalarsill fulla slöd för den föreslagna reformen och för de principiella värderingaroch övriga utgångspunkter som den utgår från. Decentraliseringen av ansvar ochbefogenheter till nivåer som ligger närmare dem som berörs av olika åtgärderhar i sig ett egenvärde som medel både för en ökad demokratisering och förförbättrad effektivitet. Erfarenheterna frän försöksverksamheten i Norrbottenslän bekräftar också att en väl genomförd reform, som leder till att förstärktalänsstyrelser i ökad omfattning kan styra och samordna regional verksamhet, gerförbättrade möjligheter för den nationellt beslutade politiken all bliförverkligad och få fullt genomslag. SAMN har inte heller några invändningar molalt föreslagna verksamhetsområden och myndigheter ingår i reformen. ställersig positivt lill tanken på att införa en samordnad länsförvaltning. Givet atten samordnad länsförvaltning skall införas anser SNV dock att i principsamtliga de olika intressen som är av mer väsentlig betydelse för myndighetsverksamhetenpå länsplanel skall samordnas i den nya . synes också varaden principiella ståndpunkt som intas av utredningen. Enligt SNVs uppfattninghar dock utredningen i sina konkreta överväganden och förslag intetillräckligt konsekvent tagit fasta på denna principiella grundsyn. EnligtSNVs uppfattning bör vidare en gmndläggande utgångspunkt för avgränsningen avden nya arbetsuppgifter givet de syften m.m. som angetts avstatsmakterna för reformeringen av den statliga länsförvaltningen vara allsamtliga direkta myndighetsuppgifter av samhällsstyrande/-planerande karaktärpå länsplanet skall inordnas i den nya . Övrig produktion avuppdrags- eller allmän servicekaraktär som inte har en sådan direkt myndighetsanknytningoch som bedrivs vid olika statliga myndigheter bör även fortsättningsvisligga utanför och där organiseras på lämpligt sätt. anseri huvudsak att förslaget skapar goda möjligheter atl med ökad efTeklivitet och styrka arbeta på områden som har väsentlig betydelse för länens utveckling och framlid. Flera länsstyrelser pekar på all de seklorområden som föreslås bli 55 integreradei en ny länsstyrelse är av sådan betydelse för den regionala Prop.1988/89:154 utvecklingen att de självklart bör ingå i en samordnadlänsförvaltning. anserdock all en samordning av den statliga länsförvaltningen inte huvudsakligenkan ses utifrån organisatoriska utgångspunkter på länsplanet. Om man intesamtidigt ser över centrala sektormyndigheters uppgifter och befogenheter tordeändrade organisationsformer på länsplanel i ganska ringa grad kunna påverkalänsstyrelsens möjligheter atl förbättra samordningen på ett kraftfuflt sätt. Ensärskild utmaning blir det att med de befintliga statliga regionala resursemasom gmnd tillskapa ell lokalkontor i för den nya . anserall det är angeläget med en reformering av den statliga länsförvaltningen. Ensamordning av länsförvaltningen bör leda till en minskad sektorisering ochmöjliggöra för staten all uppträda mer samlat i kontakterna med kommunerna ochdärmed kunna lämna en bättre service. fömtsätter också att enreformering kommer att leda lill påtagliga rationaliseringsefTekter ochbesparingar. Förbundethar i tidigare sammanhang framfört den uppfattningen atl en decentraliseringfrån staten lill kommunerna av ansvaret för olika frågor leder tillatt behovet av självständiga statliga regionala myndigheter (t ex länsskolnämndoch länsbostadsnämnd) måste ifrågasättas. En reform som den nu föreslagna fårdärför inte innebära atl de regionala myndigheterna så atl säga flyttar in ilänsstyrelsen med bibehållande i stort sett av sina uppgifter. Del är viktigtalt i anslutning lill en fortsalt diskussion om decentralisering och avregleringrenodla vad som är statliga uppgifter och vilka uppgifter som med fördel kanskötas av kommunerna. Den organisation som skapas inom de nya länsstyrelsernamåste på ell tydligt sätt anpassas till behovet av en minskad detaljstyrningoch sektorisering och inriktas mot länsövergripande frågor och frågor avriksintresse. Denfråga som utredningen, utifrån sin begränsade diskussion om en samordnadstatlig länsförvaltning, nu aktualiserar, är på intet sätt ny. Den handlarytterst om samhällsförvallningens efTeklivitet och demokratiska förankring. Denrör uppgiftsfördelningen mellan statlig och sektor och ell urvalmellan cenlralistiska och decentraliserade lösningar. Förbundetanser all en långsiktig strävan måste vara atl renodla den statliga förvaltningens uppgifter till i första hand uppföljning och utvärde ring av statsmakternas beslul, bevakning av rättstillämpning och till all riksintressen tillgodoses i olika avseenden. Det är i den rollen som statsför valtningen skall engagera sig i kommunala frågeställningar. Då det där emot gäller uppgifter där lokala och regionala politiska avvägningar är vikliga bör ansvaret ligga på kommuner och landsting. En ny organisation pålänsnivå bör kunna bidra lill att skapa bättre Prop. 1988/89:154 förutsättningför samverkan och kontakter mellan staien å ena sidan och kommuner ochlandsting å den andra. I ett längre perspektiv bör utvecklingen karakteriserasav en decentralisering av politiska beslul från statlig till sektor ide fall besluten är av sådan karaktär all de kräver lokalt och regionaltpolitiskt ansvarslagande och engagemang. Del innebär atl det bl. a. ärnödvändigt all regeringen ser över den centrala statsförvaltningen också i detperspektivet. Landstingsförbundetanser sammanfattningsvis att den föreslagna reformen inte utgör något led i enlänsdemokralisk utveckling. En bättre samordning av den statliga länsförvahningenär emellertid angelägen och styrelsen tillstyrker därför med ovanslåendeförändringar del framlagda förslaget som ett led i den regionalastatsförvaltningens förnyelse. Riksförbundetfinner det rent allmänt tveksamt om det är en riklig ordning all börja med enreformering av länsförvaltningen i en tidpunkt då stalsförvahningen i stortstår inför förändringar. Sålunda måste del enligt riksförbundels mening bättreklargöras vilken funktion de centrala ämbetsverken ska ha i förhållande lillden regionala förvaltningen. Organisationenhar svårt alt utifrån del material som redovisas i betänkandet bedöma efTekternaav förslaget. I avsaknad av en djupare analys i vilken konkreta för- ochnackdelar för olika verksamhetsområden som berör organisationens medlemmar presenteras,anser vi oss inte kunna la ställning till förslaget. anser generellt all del är en fördel alt politiska beslul, somrör näringslivels utveckling, fattas nära företagen och de i företagenverksamma människorna. I en snabb föränderlig omvärld måste möjlighet lill ensnabb regional anpassning finnas. Någonnärmare analys av de utvecklingsarbeten som bedrivits i ochKronobergs län för all förbättra samverkan mellan de statliga länsorganen ochkommunerna återfinns inte i förslaget. De erfarenheter som vunnits i dessa länskulle kunna återspeglas i ett förslag lill ny organisation av länsförvaltningsom inte nödvändigtvis behöver följa samma modell som Norrbotlenförsöket. anserall decentralisering och sektorsamordning leder till en förbättrad organisationav den statliga verksamheten. En decentralisering har otvivelaktigt storbetydelse för den regionala utvecklingen genom alt centrala myndighetersuppgifter kan anpassas lill lokala förhållanden. De som berörs av ell statligt beslulbör på ett tidigt stadium få möjlighet atl redovisa sin uppfattning. Dessamöjligheter blir större om den statliga förvaltningen decentraliseras. LRFavvisar förslaget om atl inordna lantbmksnämnden i den nya länsorganisationenmot bakgrund av del utomordentligt stora värde som ett frislående organ har förlantbruket och landsbygden. Betydelsenav att decentralisera verksamhet i den nya länsslyrelseorga- 57 tifl s.k. lokalkontor framhålls av utredningen vilket LRF Prop.1988/89:154 principiellt instämmer i. Försöksverksamheteni ger enligt TCOs mening elt alltför torftigt underiag för enorganisatorisk reform av länsförvahningen. Därtill kommer alt förslaget lillsamordnad länsförvaltning, med sin mycket begränsade omfattning, knappast löserde regionala samordningsbehoven. En reell samordning av den statligaverksamheten på regional nivå bör ha en annorlunda och bredare ansats. TCOavstyrker därför förslaget om samordnad länsförvaltning. Detfinns goda skäl att öka samordningen av den statliga verksamheten på regionalnivå. När del gäller samordning av arbetsmarknads- och näringspolitik har TCOi detta syfte föreslagit inrättande av samrådsgmpper mellan länsstyrelse,länsarbetsnämnd och utvecklingsfond, i vilka det också finns fackligrepresentation. Samordning av länsvisa resurser är viktigt och nödvändigt. Samverkansprojekleni och är enligt utredningen mycket positiva. Dessabör i så fall utvidgas för att skapa en solidare gmnd för eventuell framlidaorganisatorisk reform. () framför i sill yttrande till TCO alt försök med utlokaliserade länskontorser ST som en möjlighet att skapa en mer heltäckande statlig förvaltning ävenutanför residensstäderna och samtliga län bör pröva möjligheterna till detta. /SRser positivt på förnyelsearbetet inom den offentliga sektom och därmed inom denregionala statsförvaltningen. /SR och dess medlemsförbund har aktiviarbetat för och bidragit lill det utvecklingsarbete som pågår. Isitt yttrande 19870515 framhöll /SR all förslaget "Samordnad länsförvaltning"endast bör genomföras om det klart överväger framför de seklorspecifika ochnationella mål som kan få svårare att göra sig gällande i den nyaorganisationen. Fördelama måste vara så tunga all de uppväger de omställningskostnadersom är en del av tolalkalkylen. Motden bakgmnden avstyrker /SR förslaget till "Samordnad länsförvaltning"enligt smodellen. EnligtSACO/SRs mening har utredningen inte på ett övertygande sätt lyckats lösa despänningar och målkonflikter som finns mellan en önskad samordnad regionalutveckling och seklorspecifika och nationella mål. Del är ytterst angeläget allrelationer och förhållanden mellan centrala verk och den regionala nivånklargörs och all ansvarsfördelningen mellan statliga myndigheter och regionalaintressen tydliggörs. Landsorganisationeni (LO) Enså effektiv samordning som möjligt av de statliga myndigheternas verksamhet påregional nivå måste vara ett mål i varje region, liksom alt, när man planerarverksamheter och service till medborgarna, utgå från de fömtsättningar och deregionala utvecklingsbehov som råder. Gmndtanken i belänkandet,att på länsplanel uppnå en samordning över sektorgränserna är helt riktig. Inte minst gäller della alla de beslut och 58 åtgärderinom olika sektorer som har vikliga regionalpoiitiska återverk- Prop.1988/89:154 ningar. Ensamordning löper dock alltid risken atl skapa oklara beslutsansvar ochdubbelkommandon. Utredningen verkar inte ha analyserat dessa problemtillräckligt. Därför anser vi att det vore riskfyflt att genomföra utredningensförslag utan vidare övervägande. tillstyrkeratt de av utredningen framlagda förslagen genomförs. Den förstärkta lokalaförankringen bör leda till en ökad anpassning lill skiftande förhållanden iolika delar av riket. Möjligheterna till tvärsektoriella lösningar liksom derationaliserings- och besparingseffekter som förslaget medför är andra positivainslag som förtjänar alt nämnas. delarutredningens uppfattning att det är angeläget med en reform om samordnadlänsförvaltning. Förbundet har inget att erinra mol att elt sådant förslaggenomförs efler de principer utredningen angett. anseratl de förslag som utredningen framför är bra och all de bör leda till ensamordning och kraftsamling som ökar efFeklivilelen. Delär nödvändigt med en kraftfull, kompetent och koncentrerad statlig representationsom tillsammans med självständiga och resursslarka kommuner kan della iutvecklingen, speciellt inom de regioner och landsdelar där skogsbruk ochskogsindustri har avgörande betydelse för välfärden. Vi noterar medtillfredsställelse att den nya inriktningen skall ha sin tyngdpunkt mera iregional mobilisering och utveckling och mindre i lokaliseringspolitik och omfördelningav resurser. anserdel värdefullt all den statliga länsförvahningens organisation omprövas på delsätt som gjorts av utredningen om samordnad länsförvaltning. Handelskamrarnaanser inte att länsförvaltningen av sysselsältningsskäl bör spridas ut på flerorter genom etablerandet av filialkontor. En sådan ordning skulle inteförbättra länsorganisationens eflTektivitet. Däremot ska naturligtvis sådanverksamhet av servicekaraklär som vänder sig tifl enskilda personer ochförelag i länet, kunna lokaliseras lill platser utanför residensorten. 4Utvärdering av försöket i Den avgränsning som gjorts förlänsstyrelsens verksamhet har i stort visat sig lämpligoch väl motiverad samarbete med decentrala verken tycks inte ha förändrats Modellen för förtroendemannamedverkanfungerar i stort sett bra Sedanbeslul fattades om Norrbotlenförsöket har vissa väsentliga förändringarbeslutats vad gäller bostadslåneadminislrationen, både centralt och regionalt.Dessa förändringar har avgörande betydelse för möjligheterna all den 1 juli1990 genomföra en samordnad länsförvahning innefattande länsbostadsnämndema. delari allt väsentligt de bedömningar som utredningen gjort. Motiven för en reformav den svenska länsförvaltningen är starka. Inomkommunikationsområdet innebar försöksverksamheten i atl ettnytänkande prövades. All bygga upp ett samlat ansvar på länsnivån för de olikakommunikationsslagen är nödvändigt. Kraven på bättre samordning är välmotiverade. Underförsöksverksamheten har den uppfattningen ibland uttryckts att nationella målendast kan garanteras genom att en central myndighet har möjlighet all hatillsyn över enskilda befattningshavares arbetsuppgifter. Vår erfarenhet är atlell effektivt genomförande av nationefll fastställda mål bäst garanteras om dencentrala nivån utvecklar sin skicklighet i att arbeta med målstyming. Engenomgripande förändring för hela landet föreslås med Norrbotlenförsöket sommall. konstateras all del genom försöket ej gått alt höja effekti viteteni den nya organisationen och att endast marginella förändringar iresursfördelningen kunnat göras. Trovärdigheten för all en väl genomtänkt ochbeprövad organisationsmodell införs minskar genom med dessa konstaterandendrastiskt. En mer genomarbetadutvärdering bör därför göras av Norrbotlenförsöket för att kunna fastställavilka möjligheter som föreligger för att uppnå fastställda mål. En sådanutvärdering bör konkret och systematiskt redovisa de praktiska effekterna fördel regionala näringslivet. () Prop. anserall den nya länsorganisationen inte bör genomföras utan ytterligare försöksverksamhet.Norrbollenmodellen ligger till gmnd för utredningens förslag. Utredningen harkonstaterat en del brister i denna försöksverksamhet. Ylleriigare några län isödra och bör pröva en länssamordning innan reformengenomförs i sin helhet. Med hänsyn lill alt de besparingar som beräknas inte ärallför omfattande och alt utredningen påtalat behov av utredningar inom fleraområden, borde en förlängd och utvidgad försöksverksamhet även vara ettsamhällsintresse. anföratt enligt (STs) uppfattning har försöksverksamheteninte varit framgångsrik. En genomgående uppfattning bland förbundets medlemmarvid de länsnämnder som ingår i försöket är atl verksamheten inneburit längrebeslutsvägar, mer byråkrati och en tungrodd administration. ST framhåfler ocksåi sin utvärdering av försöksverksamheten, att om den nya länsförvaltningenskall kunna utvecklas lill den framlida drivkraften för länels utveckling krävsdel mer långtgående förändringar än vad en sammanslagning av den nuvarandelänsstyrelsen med ett antal nämnder innebär. Försöksverksamheteni Norrbollen har under utredningens gång utvärderats. Kommittén har mot den bakgmndenallt för ensidigt tagit ställning för Norrbollenmodellen. Den utvärdering somSvensk på bl.a. /SRs uppdrag ulfört och presenterat inovember 1988, visar all andra former för samordning, där målen kan nås på enenklare och naturligare väg är att föredra. Rapporten visar också atl de målsom sattes upp för försöksverksamheten inte har uppnåtts. Del nu föreliggande förslagetkan i vissa avseenden riskera leda till en överorganisation som kan bli lillhinder för en sund utveckling. Kapitel 6 och delar avkapitel 7 i betänkandet Det är ur regional synvinkelbetydelsefullt all kunna påverka vilken typ av utbildning som skall finnas ochhur insatser från olika ulbildningssamordnare kan komplettera varandra Det finns kurser med ungelarsamma innehåll inom högskolan, gymnasieskolan, komvux och AMU. Del understrykerbehovet av en sammanhållande instans Samordningen av utbildningen ilänet kopplad till den sektorsövergripande regionalpolitiken kan förverkligasgenom all samordningsansvaret läggs på en ny länsstyrelse med förstärkt kompelens Utredningensbeskrivningar av utbildningsområdet och de förändrade förulsällningar för skolaoch vuxenutbildning liksom för den statliga skol-adrninistrationen, som blir enföjd av beslut med anledning av prop 1988/89:4, harSÖ inget all invända emot. SÖ vill bara understryka att betoningen i riksdagensbeslut av utvärdering, uppföljning och utveckling av skola och vuxenutbildningi ell av målstyrning präglat system ytterligare skärper kraven på all denationella målen och uppgifterna får genomslag på den regionala nivån liksom påsamband och samspel mellan länsskolnämndema och SÖ. Detfinns också andra uppgifter som SÖ samordnar och som fullgörs inomregioner som omfattar flera län och där länsskolnämnderna medverkar på olikasätt. Del gäller fortbildning av skolans personal, skolledarutbildning ochvissa utvärderingsuppgifler, f n. främst de ovan berörda som sammanhänger medförsöks- och utvecklingsarbetet i gymnasieskolan. Dessa uppgifter måste ocksåuppmärksammas i det fortsatta förberedelsearbetet inför en länsförvalt ningsreform. SÖ instämmer i storti utredningen bedömningar och slutsatser beträffande de nationella målensgenomslag i en samordnad länsförvaltning. Universitets-och högskoleämbetet (UHÄ) Medtanke på den betydelse som högskolan har för den regionala utvecklingen är delnödvändigt att fasla former utvecklas för samråd med i första handlänsstyrelserna. Inom högskolan har på senare lid skilda modeller för ettsådant samråd vuxit fram. Formerna har varierat beroende på syftet med denberörda verksamheten och målet för denna. Goda exempel på framgångsriktsamarbete lämnas bl.a. från satsningar i övre , , ,och sydöstra . Enligt UHÄs mening talar omständigheterna för atlhögskolan även bör få finna formerna för samverkan och genomförasina regionalpoiitiska åtaganden i flexiblaformer, som kan gestaltas olika från fafl till fall med hänsyn lill de Prop.1988/89:154 krav som den aktuella situationen ställer. (RR V) granskarf n. i sin förvaltningsrevision den statliga skoladminislralionen. Därvidstuderas bl.a. länsskolnämndernas relationer till andra regionala organ och lillskolöverstyrelsen. att föregripa revisionens resultat kan sägas alt delhittills inte framkommit några avgörande skäl mol integrering av länsskolnämndernai länsstyrelserna. Endast en begränsad del av länsskolnämndernas arbete ärdock av sådan natur all regional samordning är väsentlig. En slor del avarbetsuppgifterna är av nationell karaktär och kräver viss samordning mellan länsskolnämndernaoch . RRV vill därför framhålla betydelsen av atl dennationella samordningen i fråga om utvärdering och tillsyn inte äventyras i enny länsstyrelse. Utbildningsområdethar slor strategisk betydelse för länens fortsatta utveckling. Länsnivånsarbete med utbildningsfrågorna såväl inom gmnd-skola, gymnasieskola somhögskola måste enligt vår erfarenhet utvecklas både beträfTande mål ocharbetsformer. Reformen som föreslås ger en grund för sådana förändringar. Starkaskäl talar för ett bibehållande av länsskolnämnderna i nuvarande form. Eninordning av dessas verksamhet under länsstyrelserna innebär en påtaglig riskför en försvagning av statens och därmed också det nationella politiskainflytandet på skolans område. Skolan är inte bara en angelägenhet förkommunen eller länet. Länens behov av utbildning bör kunna tillgodoses bättreän . Men utbildningen bör ytterst styras utifrån nationella mål. Skolan ären central del av landets infrastruktur och därmed i högsta grad av nationelltintresse. Därför bör del statliga inflytandet stärkas, inte tvärtom. kaninte finna alt de motiv för all länsskolnämnderna skall föras in i en gemensamlänsförvaltning är tillräckligt starka. Länsskolnämnderna är en professionellmyndighet som bör ytterligare professionaliseras under en klok statlig utbildningspoliliskledning. RiksförbundetHem och Skola (RHS) Detfinns allt fort skäl för all bevara länsskolnämnden som en självständig regional del av den statliga skoladminislralionen. Vårt motiv är främst att slå vakt om gmndskolan och dess utveckling och utvärdering. De förslag som återfinns i betänkandet skapar enligt vår uppfattning inte tillräckliga garantier . RHS anser all del finns möjligheter lill och erfarenheter av atl i annan ordning utveckla eflektiva samverkansformer mellan läns skolnämnd och länsstyrelse, och andra länsorgan. 5.2Bostadsförsörjning och fysisk planering De mål som salts upp för bostadsbyggandeoch markanvändning berör varandra Den kunskapsinsamling som ärnödvändig för den fysiska planeringen och bostadsförsörjningen är i vissadelar gemensam Ansvaret för mark- och bostadspolitiskainstrument har förts samman centralt genom bildandet av Alt inrymma den löpande låneförvaltningenär inte självklart Delär inte möjligt atl genomföra utredningens förslag tifl samordnad länsförvaltningden vad gäller länsbostadsnämnderna. Det beror främst på de nyaförutsättningar för bostadslåneadminislalionen både centralt och regionalt sombeslutals av . Förändringar avseende länsbostadsnämnderna kanaktualiseras tidigast i mitten av 1990-talel under förutsättning av atllänsbostadsnämndernas arbetsläge då är lillfredsställande. Riksdagenhar beslutat om uppdelning av administrationen av bidrag och lån mellanboverket och . Utredningens förslag medger inte en motsvarande uppdelningpå länsplanet. Del innebär betydande kostnader i systemutveckling ochinvesteringar i nödvändig dalautmstning för länsstyrelserna. Det innebäradministrativa komplikationer i avtals- och ansvarsfördelningsfrågor mellanboverket, och länsstyrelserna saml ökad byråkrati för enskilda låntagare. Riksdagenhar beslutat om en genomgripande datorisering av låne- och bidragsadminislrationen.SBAB har slutit avtal om datorutrustning för länsbostadsnämnderna lillca . Systemet skall kunna las i bruk . Del tar elleller all få ett system i denna storleksordning stabilt. Förstdärefter kan del syslem utvecklingsarbete påbörjas som krävs för en uppdelningpå länsplanet, vilket lar i anspråk. Den kan därför ske försl imillen av .