prop · GC035 · 1988-12-31 00:00:00 — 1lagen mäste anges vilken smittskyddsläkäre och vilken länsrätt det är som haransvaret för aft åtgärder kommer till stånd. Det går t. ex. inte an att som ibetänkandet hålla öppet vem av flera smittskyddsläkare som har behörighet ochansvar. Avlagen mäste framgå vad en ansökan skall innehålla och vilka handlingar somskall vara åtföljda en ansökan. Huvudreglerna för förfarandet i domstolen mästevara klarlagda. Detgäller till en början vilka som är parter i olika sorters mål och vilkadelgivningsformer som skall vara tillåtna. Här kommer man bland annat in påfrågor om de underårigas situation och sådana som av andra skäl inte själva kanutföra sin talan. Man kommer också in pä frågor om faktiska och rättsligavärdnadshavares ställning i processen. Avbetydelse är vidare i vilka situationer som rätten skall kunna fattainterimistiska beslut eller förordna om inhibition. Fråganom inslaget av muntlighef i processen är av största vikt. Detsamma gällerfrågan om eventuella tidsfrister i handläggningen. En rättssaker-, hetsfråga avstor vikt är i vilken utsträckning rättshjälp skall kunna komma i fråga och ivilka former. Åtminstone i de mål som gäller frihetsberövande synes denenskilde böra ha tillgång till offentligt biträde. Sekretessfrågorna idomstolsförfarandet synes behöva övervägas och lösas. Enannan viktig fråga är i vilken utsträckning länsrätt skall vara domför med en lagfarendomare respektive när lekmän skall ingå i rätfen. Andraväsenfiiga frågor är vilka beslut av länsrätt som skall vara överklagbararespektive vilka som skall ha besvärsrätt i olika situationer. 1LVM finns också i 21-24 §§ särskilda bestämmelser om målens hand läggning hos länsrätt. Det bör också övervägas om och i vad mån motsva rande bestämmelser behövs för smittskyddsmålens del. Denenskildes kostnader för undersökning, vård och Prop. Läkarundersökning föreslås vara kostnadsfri, dåsmittskyddsläkaren anmodat någon att inställa sig härför om undersökningensker på landstingskommunal inrättning eller pä annat sätt genom landstingefsförsorg (17 §). Annan läkarundersökning föresläs infe vara kostnadsfri förränefter första läkarbesöket och dä om den sker genom landsfingets försorg (18 §).Detta förslag förefaller vara förenat med betydande nackdelar och kan knappastvara förenligt med ett gott smittförebyggande arbete. Enligt socialstyrelsensuppfattning bör alla som låter undersöka sig för allriiänfariig sjukdom,oberoende av var undersökningen äger rum, ha rätt till kostnadsfri sädan.Behandling på sjukhus (isolering enligt 12 § eller annan behandling) föreslås vara"kostnadsfri". Detta är emellertid inte ett korrekt påstående,eftersom pafienten tydligen mäste vidkännas det avdrag pä sjukpenningen somgörs för alla som behandlas på sjukhus. Någon annan kostnad behöver inte hellerandra som får sjukhusvärd vidkännas, i den mån de omfattas av den allmännaförsäkringen. Sådan vård är därför lika "kostnadsfri" som den som gesmed stöd av nämnda bestämmelser. Det är rimligt atf ocksä lagfästa rätfen tillfria läkemedel vid behandling av allmänfarlig sjukdom. föresläs enbart atfvarje landsting själv skall fä besluta härom. Den nya lagen föreslår förändring vad gällerdebiteringsförfarandet. All behandling av en allmänfarlig sjukdom skall varaavgiftsfri. Om patienten söker på egen hand för sådan sjukdom skall det förstabesöket vara avgiftsbelagt säsom allmän sjukvård. Om allmänfarlig sjukdomdärvid konstateras är sålunda de följande besöken avgiftsfria. Det föreslagna förfaringssättet verkar logiskt. En pafientsom spontant söker för vård behöver med det nya förfaringssättet ej uppge ipatient-kassan varför han söker. De svårigheter som finns i detta stadiumatt identifiera en eventuell "smittskyddslagspafient" bortfaller. Förefterföljande besök bör någon form av "identifiering" av patientenkunna ske antingen i form av särskilt behandlingskort eller genom anteckningari patientkassans besökslista. Utredningens förslag atf patienten själv skall svara försjukvårdskostnaden vid första besöket om han/hon på eget initiafiv tar kontakt med sjukvården är onödigt och krångligt. Det kan i värsta fall uppmuntra patienter med allmänfarlig sjukdom atf vänta med sjukvårdskonfakt tills de kallas av smittskyddsläkäre. I stället bör sådana egna inifiativ värdesättas eftersom de underlätfar landsfingets arbete med att förebygga smittspridning. Alla sjukvärdsbesök för undersökning och utredning angående allmänfarliga och anmälningspliktiga sjukdomar inklusive HTLV-3-infektion skall därför 292 varakostnadsfria för patienten oavsett om han/hon själv, läkare eller Prop.1988/89:5 annan myndighet föranstaltar om besöket. Bestämmelsen i 17 § om avgiftsfrihet närsmittskyddsläkaren har anmodat den smittade aft söka läkare, men avgift enligt18 § samma lag vid första besöket om den smittade själv söker läkare, kommersannolikt att välla administrativa svårigheter. Det kan även misstänkas attdenna avgift enligt 18 § kommer att avhälla personer med dålig ekonomi att sökaläkare, vilket är speciellt betänkligt då det just år i denna grupp somriskerna för sjukdom är speciellt stor. Avgiftsfrihef bör därför tillämpas idessa fall. I 17 § smittskyddslagén föresläs aft undersökning samtisolering på sjukhus skall vara kostnadsfri för den enskilde underförutsättning att åtgärden sker på anmaning av smittskyddsläkaren. kan bedöma innebär detta att t.ex. en distriktsläkare ejkostnadsfritt kan kontrollera symptomfria kontakter till en salmonellasjukpatient utan ett formellt beslut av smittskyddsläkaren. Detta är en alltförbyråkratisk ordning. Enligt utskottets mening bör kostnadsfriheten utsträckastill undersökning som utförs på landstingsanställd läkares initiativ. Det storaflertalet sådana undersökningar kommer aft avse odling pä faeces frånsymptomfria kontakter till patienter med salmonellos eller shigellos. Kostnadsfrihet bör gälla för den som kallats tillsmitfskyddsutredningen oavsett om sjukdomen som orsakat kallelsen klassas somallmänfarlig eller ej. I vart fall är det önskvärt att kostnaden förbehandlingen av en sjukdom är lika inom de olika landstingen. Liksom i nuvarande lagstiftning skall läkarundersökningföranledd av bestämmelser i smittskyddslagen vara kostnadsfri för denenskilde. Häri bör även fria läkemedel inkluderas. Sällskapet finner det angeläget atf denna kostnadsfrihetomfattar även sexuellt överförbara sjukdomar om dessa skall kunna bekämpasaggressivt. Fritt läkarval även utanför landstingskommunal vårdinrättningutgör en viktig förutsättning för provtagning. Förvaltningen delar självfallet dessa ståndpunkter menanser atf även det första besöket för att diagnostisera eventuell smittsam sjukdom kunde vara kostnadsfritt i akt och mening att uppmuntra sådana undersökningar. Utredaren anser atf detfinns starka skäl att avgiftsbefria undersökning Prop. 1988/89:5 ochbehandling av sjukdomarna gonorré och klamydiainfektion, men att Bilaga 3landstingen själva skall avgöra detta. Förvaltningen vill framhålla att dessabåda sjukdomar framför allt är en fara för ungdomsgrupperna och anser detytterst angeläget atf man tar ställning för generell avgiftsbefrielse. RFSUsståndpunkt är att smittskyddsärbetet bäst främjas av att provtagning,undersökning, behandling m. m. är kostnadsfri för patienten. Närdet gäller de allmänfarliga sjukdomarna kan utredarens förslag möjligenaccepteras. Förslaget innebär ju aft alla åtgärder utom frivillig provtagningska vara kostnadsfri. Enligt talar övervägande skäl för aft ävenprovtagning bör vara kostnadsfri. RFSUkan emellertid inte dela utredarens ståndpunkt när det gäller gonorré- ochklamydiainfekfioner. Det sägs visserligen aft starka skäl talar för att sådanaundersökningar och behandlingar ska vara kostnadsfria, men utredaren stannarvid att överlåta på de olika landstingen att avgöra frågan. Med kännedom omlandstingens ekonomiskt pressade situation kan man inte utgä frän attlandstingen beslutar om kostnadsfrihet även om de säkert instämmer i att detvore önskvärt. Dét bör därför föreskrivas att provtagning, undersökning ochbehandling av gonorré- och klamydiainfekfioner ska vara gratis. Förvaltningsutskottethar inget att erinra om förslagen om kostnader för pafienten. Undersökning ochbehandling samt isolering bör vara kostnadsfritt för den smittade. Vad gällergonorré och chlamydia ställer sig utskottet mera tveksamt till kostnadsfrihet.Utskottet bedömer risken för att någon skulle avstå ifrån vård på grund avkostnaderna som försumbar. TCOifrågasätter aft den enskilde som på eget inifiativ vid misstänkt smitta sökerläkare själv ska betala avgiften och dä från smittskyddssynpunkt. Vikten av attmänniskor verkligen söker vård vid misstänkt smitta är så stor attkostnadsaspekten inte kan få vara avgörande. Utredningens farhågor omkosfnadsdrivande effekter verkar dessutom enligt TCOs mening överdrivna. Sverigessocionomers, personal- & förvaltningstjänstemäns riksförbund Beträffandeden enskildes kostnader för läkarundersökning så kan anfing en § 17 och 18 gälla eller också kan det ankomma pä landsfingen själva att besluta om ev kostnadsfrihet såsom utredaren anför beträffande gonorré och chlamydiainfektioner på sid 103 och 104 i betänkandet. Genomutredarens förslag att slopa särregleringen av de veneriska sjukdo- ° marnafär den enskilde betala vanlig sjukvärdsavgift-vid besök pga. gonorré,klamydia eller HTLV Ill-infektion. Utredaren föreslår emellertid aftundersökning, värd och behandling av även gonorré och klamydiainfektion skallvara kostnadsfria trots aft de inte förklaras allmänfarliga. Enligt förbundetsuppfattning bör samma förhållande gälla även för HTLV Ill-in-fekfion. Kostnader för lagens genomförande . 1förvaltningsdomstolarna förekommer smiffskyddsmål endast iytterst begränsad omfattning. Smitfskyddskommifféns förslag, som innebär attbesluts- och besvärsordningen förenklats avsevärt, kan förväntas medföra enviss ökning av antalet mål. För en ökning av målantalet talar ocksä attinfekfion av HTLV-III-virus måste antas komma att anses som allmänfarligsjukdom. Antalet mål kommer sannojikt likväl att bli så begränsat aftlänsrätterna, vilka kan beräknas fä en minskad arbetsbelastning framöver, välkan ta hand om denna målgrupp utan nya resurser. Utredningenhar sökt beräkna landstingens kostnader för smittskyddet med utgångspunkt i denföreslagna lagstiftningens krav. Enligt Landstingsförbundets mening grundarsig antagandena även i detta avseende på förhållandena vid en gynnsamepidemisituaifon. Tillkomsten av HTLV-III-infektionen har på ett dramatisktsätt förändrat förutsättningarna. Landstingsförbundethar, efter samråd med , gjort vissa beräkningar av de kostnadersom vid olika utvecklingsalternativ kan komma att belasta hälso- ochsjukvårdshuvudmännen som en följd av HTLV-Ill-situationen. Dessa beräkningarinnefattar såväl vissa åtgärder för att förhindra smittspridning som värd ochbehandling av patienter. Kostnaderna är av en storleksordning som kommer aftallvarligt påverka huvudmännens resursbehov redan under de allra närmastearen. Landstingsförbundetförutsätter att kostnadskonsekvenserna säväl till följd avsmitfskyddskommifféns förslag som till följd av HTLV-III-infektionen beaktasvid de kommande överläggningarna om samhällets ekonomiska stöd till hälso- ochsjukvården. Därutöver anser atf medel bör reserveras inom ramenför det s. k. smiftskyddsanslaget för aft göra detmöjligt för socialstyrelsenatt bekosta väsentliga delar av de stora informationsinsatser på bl. a.AIDS-omrädet som alltjämt återstår. Helakostnaden för den föreslagna smittskyddsorganisafionen inom lands tinget bör täckas med statsbidrag. läns tandsting Prop. Utredningensanalys av kostnaderna för , om utredningens för-slag genomförs, ärinte fullständig eftersom den inte innehåller någon redovisning av depersonalresurser som krävs i primärvården, när landsfinget övertager ansvaretfrån kommunerna när det gäller smittskyddsarbetets personinriktade insatser. Detär orimligt aft smittskyddsläkaren skall övertaga både ansvaret för de bindandeförhållningsreglerna och den lokala smittskyddsutredningen, när kunskaperna ompatientens personliga förhållanden finns lokalt hos primärvården. Om dessalokala kunskaper inte utnyttjas i smittskyddsarbetet kan man risker atffelakfiga eller överdrivna ätgärder vidtages. Som ovan angivits anser därförKalmar läns landsting atf primärvården skall utföra det lokalasmittskyddsärbetet och avrapportera detta fill smittskyddsläkaren på sätt sombeskrivits. Detlokala smittskyddsärbetet inom primärvården innebär behov avpersonalförstärkning i form av kurator alt sjuksköterska. Detta arbetesomfattning kan inte grundas bara på de slutgiltigt verifierade sjukdomsfallenav allmänfarliga sjukdomar, som gjorts i utredningsförslaget, eftersom detockså inbegriper åtgärder och utredning vid misstänkta fall av allmänfariigsjukdom, antalsmässigt'2-4 gånger fler. Dettabetyder, även om arbetet med nödvändighet är infermitfent, ett genomsnittligtresursbehov av minst /vecka och primärvårdsområde. Detta betyder attlandsfingens kostnader för den nya smiftskyddslagens genomförande blir högre änvad utredningen beräknat. Enanledning till att utredningen inte uppmärksammat detta ytterligare resursbehovkan vara aft man sneglat på förhållanden i större tätorter, där ofta betydanderesurser för smittskyddsutredningar redan finns på olika specialistklinikerrespektive pä stora värdcentraler, vilket ger en missvisande bild avtillgängliga resurser på mindre orter i ett normallandsting. Utredarensredovisade uppfattning att ökade kostnader i stort kommer attbestå av administrafiva insatser biträdes. Likaså torde ingen invändning kunnaanföras mot utredarens uppfattning att de minskade patientavgifterna torde varaav marginell natur. Möjligen kan vissa kostnadsminskningar uppstå genom atflandstingen genom sin smittskyddsläkare för viss kontroll över hur omfattandeblodtagning skall äga mm på människor enl smittskyddslagen. Ävenom utredningens förslag fill ny smiftskyddslag fillstyrkes av den medicinske företrädaren vill jag härmed påpeka de ekonomiska konse kvenserna av förslagen. Därest godkänner förslaget fill ny smitt skyddslag enl av utredaren redovisade gmnder bör resursförstärkning ske till den samhällsmedicinska enheten för ytterligare läkartimmar samt sek- reterarinsatser fr.o.m. lagens ikraftträdande vilket fömtsatt ske . Malmöhusläns landsting Prop. Kostnaderna för förslaget beräknas bli tillsammans 8miljoner kronor för = De ökade kostnaderna förutsattesbeaktas vid framräknande av statliga bidrag fill hälso- och sjukvården.Kostnaderna kan dock bli större i anledning av AIDS-epidemin. Förslaget om dimensionering av resurserna för smittskyddsarbetet(som i utredningen exkluderar HTLV-lIl-problematiken) till att i ett ordinärtlän fordras 0,5 överläkartjänst och 1,0 kanslisftjänsf synes någorlunda adekvat.Utskottet menar dock atf som alternafiv bör övervägas en epidemisjuksköterskaeller motsvarande i stället för kanslist. De organisatoriska, men framför allt de ekonomiskakonsekvenser, som förslaget utmynnar i, år inte helt klarlagda. Enligtlandsfingets mening mäste en samlad bedömning av de med smittskyddet förenadekostnaderna finnas. De förhållanden som reglerar ersättningen till personer sompå olika sätt drabbas av samhällsåtgårder måste vara klarlagda innan förslagettill ny lag tages. stöder här reservanten . Landsfinget ställer sig vidare något tveksam fill den bedömningutredaren gör angående behovet av arbetsinsatser och övriga ekonomiskaresurskrav som ställs pä verksamheten i ett normallandsting. Med det förslagoch de ansvarsäligganden åläggs enligt utredaren genomsmittskyddslagen och med det ansvar som redan åvilar jämligt HSLkommer det totala smittskyddsarbetet atf kräva en större insats än utredarenangivit. När det slutligen gäller utredningens förslag fillkompensation för sjuk vårdshuvudmännens ökade kostnader för smittskyddsuppgifterna är reso nemanget oklart. Förslaget skulle kunna tydas så ätt verksamheten skulle finansieras av det särskilda bidraget om /invånare som utgår frän staten som ersättning för förebyggande åtgärder. Förvaltnings utskottet vill understryka, att en sådan tolkning infe accepteras. Förvalt ningsutskottet förutsätter, aft i så fall den särskilda ersättningen uppräknas med ett belopp motsvarande minst den nivå som utredningen antyder, nämligen /invånare och år. En sådan ersättning motsvarar för . En,sådan ersättning täcker nätt och jämt kostnaderna för en enda läkartjänst, varför förvalt ningsutskottet förutsätter aft ersättningen höjs i förhällande fill vad utred ningen föreslagit. Västernorrlandsläns landsting Prop. Förvaltningsutskoftetanser att resurserna för smittskyddet behöver för- "aga i stärkas.Den föreslagna resursen om en halvtid smittskyddsläkare och en heltid verkarrimligt. Iutredningen förs vissa diskussioner om vilka ekonomiska konsekvenser förslagettill ny smittskyddslag har för landstingen och siffran nämns. Även omdenna siffra är minimisiffra förefaller den vara alltför låg. Utskottet villdock särskilt framhålla angelägenheten av att landstingen ekonomisktkompenseras för de kostnader som t. ex. ny lagstiftning medför. Detta inteminst mot bakgrund av att förslag i varje enskild statlig utredning ej behöverfå några större kostnadskonsekvenser för landstingen men med hänsyn till detstora antalet utredningar kan de sammantagna kostnadsökningarna för landstingenbli avsevärda. Beträffande ekonomiska konsekvenser av ny smittskyddslag kanlandstingen med fördel kompenseras genom päslag på schablonen för förebyggandeverksamhet. Inom har kostnaderna för sjukdomen AIDS hitintillsvarit tämligen begränsade. Vilken utveckling denna sjukdom fär gårför närvarande ej att uttala sig om. Utskottet förutsätter dock att omkostnaderna för att hindra smittspridning m. m. av AIDS kraftigt skulle öka,bör landstingsförbundet under löpande år kunna uppta överläggningar med statenom kompensation till landstingen. Smittskyddskommitténberäknar att ett landsting med 250000 invånare har ett personalbehov av 0,5smittskyddsläkare och 1,0 kanslist under normala förhållanden. Kommitténuppskattar utifrån detta kostnadsökningen till . Dennakostnad anser man bör kunna inrymmas inom den ersättning frän allmännaförsäkringen som redan utgår för förebyggande åtgärder. Förvaltningsutskottetanser det principiellt felaktigt att nya uppgifter åläggs landstingen samtidigtsom hänvisning sker till tidigare träffade ekonomiska överenskommelser.Satsningen på förebyggande hälsovård är redan nu av den omfattningen att denmer än väl bör uppfylla förutsättningarna vid avtalets träffande. Dét ärdärför utskottets uppfattning att den nya smittskyddslagen och desskonsekvenser för landstingen bör fas med i kommande förhandlingar mellan statenoch landstingsförbundet. tidigare framhållit i olika avsnitt kommer det nya smitt skyddet att innebära ett väsentligt merarbete, speciellt gäller detta i län av omfattning. anser därför inte kommit téns kostnadsberäkning svara mot de verkliga förhållandena. ' Avslutningsvisvill förvaltningsutskottet framhålla att landstingen orsakas stora kostnader för aktiviteterna kring sjukdomen AIDS. är därför viktigt atflandsfingen erhåller rimlig ekonomisk ersättning för Prop. 1988/89:5 sina insatser inom smittskyddet. Någonbesparing för kommunerna om får hela ansvaret för per- ,soninriktade åtgärderna i smittskyddet uppstår i realiteten ej. Arbetsinsatsernaär ej av den storleksordning att några personella besparingar kan göras.Utredningen har angivit att av miljö-och hälsoskyddsinspektörernasarbetstid tas i anspråk för smittskydd . Landsfinget torde däremotfå väsentligt högre kostnader än vad utredaren angivit för att biståsmittskyddsläkaren i det praktiska smittskyddsärbetet. SjvSgrundinställning är att gällande fredsbestämmelser bör om möjligt vara säutformade att övergäng fill beredskaps- och krigsläge kräver minsta möjligaändring av fredsrutinerna. Underkrigsförhållanden föreligger speciella epidemiologiska omständigheter orsakadebland annat av ändrade sanitära-förhållanden. Infektionssjukdomar som ärsällsynta i vårt land i fredsfid kan ge upphov fill svåra epidemier. SjvS villäven betona möjligheterna av atf B-stridsmedel kan komma till användning.Situationen regleras genom vad som sägs i 22 § i ' förslaget till nysmittskyddslag. SjvS kan emellertid tänka sig ett läge där liknandeförhållanden råder utan aft de särskilda föreskrifterna enligt 22 § punkt 3hunnit sättas i kraft. Möjligheten av att i ett"skymningslå-ge" utsätts för överraskande B-angrepp, förtäckt elleröppet, gör det nödvändigt att snabbt kunna vidta adekvata smittskyddsätgärderutan att särskilda beslut behöver fattas på regeringsnivå. Avvaktan på sådant beslutkan innebära allvarlig fördröjning av smittskyddsärbetet. SjvS föreslår att mansärskilt beaktar detta förhållande i lagstiftningen. Somkonkreta åtgärder föreslår SjvS att smittkoppor, som är ett tänkbartB-stridsmedel, fläckfeber och återfallsfeber upptas som allmänfarliga sjukdomar. Vidarebör Lassafeber, Ebolasjukdom och Marburgsjukdom sammanfö ras under begreppet "virala hemorragiska febrar" för att förenklahand läggningen vid eventuell B-krigföring med andra agens tillhörande denna '' gmpp. Enligtgällande lag kan vid allmänfarlig sjukdom regering eller länsstyrel sen efter bemyndigande, förordna om isolering av befolkningen inom ett visst område eller jämförbar åtgärd. Utredaren anser att en sådan åtgärd förutsätter att det förekommer ett stort antal sjuka eller smittbärare som inte har kunnat identifieras och därför inte har kommit under läkarvård. Det framförs vidare aft det är osannolikt atf en sådan situafion kan upp komma vid allmänfariiga sjukdomar och man föreslår därför att bestäm melsen upphör att gälla. SjvSinstämmer i utredarens synpunkt vad gäller förhållandena under Prop. 1988/89:5fredstid. I ett "skymningsläge" med hårt ansträngda hälso- ochsjukvärds- Bilaga 3 resurser skulle emellertid en sådan situation kunna uppståfill följd av en epidemi, anfingen denna har naturliga orsaker eller uppståttgenom B-krigföring. Civilbefälhavarens möjlighet, att efter egen bedömning avläget i en krissituation, vidtaga särskilda ätgärder bör betonas och stärkas.SjvS anser i övrigt att bestämmelserna bör kvarstå i sin nuvarande utformning. Utredarenföreslår att en ny paragraf införes i smittskyddslagen där det fastställes, attlandstingskommunerna under fredstid skall vidta förberedelser för smittskyddetunder krigs- och beredskapstillsfånd. SjvS understryker behovet av en sådanföreskrift. CBfinner det angeläget aft redan här slå fast betydelsen av att den fredstidaorganisationen blir sä utformad att den med bibehållen funktionsnivå kanövergå i krigsorganisation. Motden bakgmnd som anförts ovan anser CB att det är nödvändigt attsmiffskyddsläkaren får en sådan organisatorisk knytning till länsstyrelsensåväl i fred som krig att man inte får en "konstgjord" delning mellanperson- och objektsinriktat smittskydd. Formerna för en sådan samverkan kangivetvis vara flera, men CB har redan pekat på det förhållande som rådde mellanlänssläkare och länsstyrelse. Iett beredskaps- eller krigsläge kommer att ha vidgade ledandeuppgifter för bl. a. hälsoskyddet. Smittskyddsläkaren bör då samgrupperas i eninom krigslänsstyrelsen gemensamt organiserad sektion (B) som innehålleransvariga representanter för bl.a. regionalt hälsoskydd, miljöskydd ochveterinärverksamhet. Samgruppering sker med militär myndighet (fo) ochlandstingets sjukvårdsledning. Enfungerande krigsorganisation förutsätter förberedelser i fred. Det är allmäntomvittnat atf förhållandena i krig skall avvika så litet som möjligt frånförhållandena i fred. Därför bör redan i fred medverka i densammantagna smiftskyddsverksamheten vilket ytterligare styrker vad som ovananförts om samverkan mellan objekt- och personinriktade smittskyddsåtgärder. Iett beredskaps- eller krigsläge kommer att ha vidgade ledandeuppgifter för bl. a. hälsoskyddet.