prop · GC0368 · 1988-12-31 00:00:00 — 4.56 : De tankegångar och räkneexempel som presenteras i utredningen har ej påverkats av begränsningen i direktiven att förslagen ej får föranleda kostnadsökningar. Denföreslagna avgiftsmodellen skulle komma att medföra stora merkostnader förflertalet företag. Principiellt anser LRF det vara fel att ersätta den prestationsbaseradeprovtagningsavgifien med en fast avgift. Företagenskostnader för kontroll och kvalitetsfrämjande åtgärder är betydande. Detvisar de knapphändiga uppgifter som utredningen redovisar. Utredningen hartyvärr ej närmare analyserat de nuvarande kontrollkostnaderna och derasfördelning mellan samhället och företagen. Ej heller har någon bedömning gjortsav vad en samordning mellan den offentliga tillsynen och företagens egentillsynkan leda lill organisatoriskt och ekonomiskt. Rimligen bör resultatet bli lägrekostnader för i första hand samhället. Innanen sådan bedömning skett är det meningslöst att precisera personalbehov,organisatoriska förändringar eller ökade avgifter på företagen förprovtagningen. Vi betraktar det som helt orimligt och inkonsekvent att införaen offentligt kontrollerad egentillsyn i företagen och höjaavgifterna på företagen. Införden närmare översynen av finansieringen vill LRF bestämt avstyrka definansieringsförslag utredningen presenterat. 4.57 instämmer i att en tillförsel av medel till kommunerna måste ske samt all erfarenheterna från miljöskyddets avgiftssystem tas till vara. Det föreslagna systemet för av giftsfinansiering kan även accepteras. Däremot förkastar MHTF helt tan ken på att kommunerna skall överföra delar av avgifterna till staten. Ett mycket byråkratiskt kontrollsystem skulle förmodligen komma att byggas upp för att staten skall kunna inkassera en avgift från kommunerna som skall stå i proportion till den föreslagna förstärkningen. Detta skulle dess utom i sig öka kostnaderna för tillsynen. Förbundet anser att de ökade kostnaderna för central och regional kontroll måste finansieras på annat sätt. Förbundethar även erfarit, att den av utredningen exemplifierade taxan för livsmedelskontrollen innebär en sänkning av inkomsterna för de kom muner som tar ut maximal avgift enligt dagens möjligheter. om överföra delar avintäkterna till staten skulle för dessa kommuner Prop. 1988/89:68 innebäraett kraftigt avbräck och en sänkning av resurserna för livsmedels- Bilaga 3tillsynen. Ett noggrant studium av taxans utformning krävs varför MHTFförutsätter att detta sker i samråd med företrädare för de lokala myndigheternaoch deras personal. 4.62Sveriges livsmedelshandlareförbund: När det gäller finansieringen avlivsmedelskontrollen föreslår utredningen, att man skall införa en årlig fastkontrollavgift, som beträffande detaljhandeln skulle omfatta butiker med mer änsex anställda och en åriig avgift på . Vi vänder oss principiellt emottanken på ett sådant avgiftssystem. Vi menar att det är viktigt att man har ettsådant flexibelt avgiftssystem, att företag genom särskilda ansträngningar attupprätthålla en mycket god standard gör det mindre angeläget för myndigheternaatt regelbundet utföra kontroller. Vi vill härmed återknyta till resonemangetom egentillsynen. Om en näringsidkare genom enträget arbete visar att hanmycket väl klarar de krav som livsmedelslagstiftningen ställer på honom ochkontrollerande myndigheter också anser detta, bör det ligga i båda partersintresse att överlåta kontrollen på näringsidkaren. Därigenom kan han ellerhon spara pengar både åt sig själv och åt samhället. Med ett system med fasta avgifterbortfaller de nu refererade möjligheterna. Kontrollinsatser bör enligt vårmening i första hand inriktas mot företag som har svårigheter att leva upp tillsamhällets krav och det är också de som i första hand bör svara för kontrollenskostnader. 4.64.Svenska kommunförbundet: Samhällets kostnader för offentlig tillsyn bör enligtstyrelsens mening i så hög grad som möjligt täckas genom avgifter. Styrelsenvill framföra den principiella ståndpunkten att kommunerna i störreutsträckning än själva bör få besluta om hur ett avgiftssystem förlivsmedelskontrollen skall utformas. Samma gäller prövningsavgiften vidgodkännande av livsmedelslokal, under förutsättning att avgiftens storlek kananpassas till vad som är skäligt i förhållande till andra liknande avgifterinom . 4.66Sveriges grossistförbund: Förslaget innebär en mycket kraftig avgiftsbelastningpå företagen. Det totala avgiftsuttaget skulle om förslaget genomförs öka medinte (från 25milj.kr./år till 35 milj. Det saknar i dettasammanhang betydelse att den nuvarande avgiftskungörelsen i och för sigformellt skulle medge ett ännu högre avgiftsuttag. Till det nämndaavgiftsuttaget enligt den .föreslagna taxan kommer dessutom dels avgifter vidimport, som kräver särskilt tillstånd, dels s. k. prövningsavgift vidgodkännande av livsmedelslokal resp. fastställande av kontrollprogram föregentillsyn. Sammantaget innebär livsmedelskontrollutredningens förslag enkraftigt ökad kostnadsbelastning för företagen inom Ii vsmedelsbranschen. Vihar i detta remissyttrande understmkit att vi ser strävandena att främja en god livsmedelskvalitet som en gemensam uppgift för samhället och näringslivet. 1 denna gemensamma strävan har företagen tagit på sig en omfattande, ingående och kostsam egenkontroll av sin verksamhet. Detta har företagen självfallet i första hand gjort i sitt eget intresse av alt endast tillhandahålla fullgoda varor. Egenkontrollen innebär emellertid också att kommunernas och statens tillsyn och kontroll av livsmedelshan teringen kan underlättas och förenklas högst avsevärt. Härigenom kan kostnaderna för samhället, dvs. stat och kommun, för den offentliga livs medelskontrollen minskas avsevärt. Grossistförbundetavstyrker bestämt att den offentliga livsme- " Bilaga 3 delskontrollenfinansieras på det sätt, som livsmedelskonlrollutredningen har föreslagit. Vianser att denna form av offentlig verksamhet bör finansieras över statens ochkommunernas budgetar. Härigenom kommer livsmedelskontrollen liksom annanoffentlig verksamhet alt underkastas den effektivitetsgranskning, som sker isamband med budgetarbetet i stat och kommun. Skallfinansieringen trots allt ske på annat sätt, måste finansieringen utformas såatt incitament skapas att bedriva verksamheten effektivt och rationellt. Viförutsätter också att de som skall betala kostnadema, dvs. näringslivet ochkonsumenterna, ges möjlighet att granska och påverka såväl verksamheten som eneventuell taxa. 4.68 delar utredningens uppfattning att den offentliga kontrollen vid anläggningar med egentillsyn och fastställt kontrollprogram bör kunna begränsas till stickprov och granskning av företagens dokument. Som en följd härav delar SLIM också den uppfatt ning som reservanterna Grabö, och anför, nämligen att förändring av nuvarande finansieringsform kan ske först efter en bedöm ning av vad en samordning mellan den offentliga kontrollen och företagens egentillsyn innebär för samhällets livsmedelstillsyn organisatoriskt och ekonomiskt. Vidberäkning av kontrollavgift skall anläggningarna klassificeras i gmpper. Om enverksamhet på en plats har olika typer av produktion som därmed skulle kunnaklassificeras i olika gmpper, skall endast en gmpp och då den lägsta (störstakostnaden) användas för hela verksamheten på ifrågavarande plats. Extrakostnad för kontrollplan för egentillsyn och för små och storaritningsgranskningar borde ej uttagas utan inarbetas i en enda avgift. Extrakostnad för ritningsgranskning och kontrollplansdiskussion motverkar en dialogmellan företag och myndighet, som skulle vara till stor nytta för myndighetensarbete, information och kunskapsuppbyggande. Begränsning av dialogen kan verkanegativt på syftet med livsmedelslagstiftningen. Överhuvud taget bör så långt som möjligt en avgift utgå i stället för enkostnadsuppdelning på många små avgifter för olika kontroller och tillsynsinsatser. 4.69 : Därest samhället uttalaren målsättning för den offentliga livsmedelskontrollen, är det ange lägel att den målsättningen också slår igenom i provtagningskungörelsen, så att kemiska undersökningar och undersökningar av redbarheten är möjliga att genomföra inom ramen för de i provtagningskungörelsen an givna kostnadsramarna.- SKTFanser att de resurser som tillförs samhället ograverat skall tillföraskommunerna och att den utökning av länsstyrelsemas resurser som utredningenföreslår bör finansieras över statsbudgeten. anser inte heller att deexempel till finansieringssystem som utredningen redovisat kan ligga till grundför ett nytt avgiftssystem. Detta främst på gmnd av att de kommuner som nuuppfyller provtagningskungörelsens ambitionsnivå tvingas leverera in del avdessa medel till statsverket och därmed får minskade resurser i förhållandetill dagsläget. Förslaget tar inte heller hänsyn lill de kostnader som blirföljden av analysresultat som föranleder ny provtagning. 11 1988/89. 4.71 iÖrebro län ansluter sig till förslaget att den utvidgade Prop. 1988/89:68kontrollen skall finansieras genom en av livsmedelsverket föranstaltad Bilaga 3 vidareutveckling av godkännande- och kontrollavgifter. Hänsyn måste dåtagas även till varans förädlingsvärde och inte enbart till i industrin sysselsattapersoner. Övervägasbör också att medelst uttagna avgifter fördela en del till regionaltförfogande. Vidare måste ambitionsnivån avseende företagens egenkontrollbeaktas vid uttagande av avgifter. 4.77 ICA-forbundetstöder SSLF i dess remissyttrande, att "kontrollen i butiksledet i första hand bör omfatta hygienisk standard, kyltemperaturer och hållbarhetstider. Sammansältningskonlroller bör rimligtvis enklast och mest effektivt kunna ske i anslutning till produktionen." Närdet gäller finansieringen av livsmedelskontrollen föreslår utredningen, skall införa en årlig fast kontrollavgift, som beträffande detaljhandelnskulle omfatta butiker med mer än sex anställda och en årlig avgift på 1 000kr. 1 denna fråga har vi samma uppfattning som SSLF och "vänder ossprincipiellt emot tanken på ett sådant avgiftssystem. Vi menar att det ärviktigt att man har ett sådant flexibelt avgiftssystem, att företag genomsärskilda ansträngningar alt upprätthålla en mycket god standard gör det mindreangeläget för myndigheterna att regelbundet utföra kontroller. Vi vill härmedåterknyta till resonemanget om egentillsynen. Om en näringsidkare genomenträget arbete visar att han mycket väl klarar de krav somlivsmedelslagstiftningen ställer på honom och kontrollerande myndigheter ocksåanser detta, bör del ligga i båda parters intresse att överlåta kontrollen pånäringsidkaren. Därigenom kan han eller hon spara pengar både åt sig själv ochåt samhället. Med ett system med fasta avgifter bortfaller de nu refererademöjligheterna. Kontrollinsatser bör enligt vår mening i första hand inriktasmot företag som har svårigheter att leva upp till samhällets krav och det ärockså de som i första hand bör svara för kontrollens kostnader." 4.78 Statstjänstemannaförbundet:Utredningen föreslår att livsmedelsver ket åläggs en mängd nya arbetsuppgifter. STvill understryka att en sådan utökning av verksamheten förutsätterresursförstärkning. Utredningens förslag alt ta ut kontrollavgifter av företagenoch att tillföra livsmedelsverket en del av dessa medel är därför av centralbetydelse. Den översyn som utredningen föreslår bör enligt ST:s mening såledesleda till att livsmedelsverkets resurser förstärks. 5.9Statens livsmedelsverk: Det är även verkets uppfattning alt de numerabeslutade bestämmelserna om företagsbot skall kunna utgöra ett verksamtsanktionsmedel vid allvarliga överträdelser av livsmedelslagstiftningen. 5.15Riksrevisionsverket ifrågasätter om företagsboten kan väsentligt förbättralagefterlevnaden inom livsmedelsområdet. RRV föreslår att man studerarerfarenheterna från miljöskyddsområdet och de förslag om mer automatisktverkande ekonomiska sanktioner som där föreslås innan man avfärdar behovet avförstärkningar av livsmedelslagens sanktionssystem. 5.19Länsstyrelsen i anser det vara tveksamt om denya sanktionsmöjligheter, som företagsbot ger, i praktiken kommer att 162 medföranågra utökade möjligheter att utdöma straff----- . Länsstyrelsenföreslår därför att frågan om.sanktionsmöjligheter prövas Bilaga 3ytterligare. a. bör undersökas om inte någon form av straffavgift kundeutdömas vid överträdelser av livsmedelslagens bestämmelser. 5.21Länsstyrelsen i län:- Enligt uppfatt ning saknas fortfarande effektiva sanktionssystem för sådan överträdelse av livsmedelslagen som inte kan betecknas som grovt åsidosättande. Här anser att en skärpning av sanktionerna bör övervägas. 5.24Länsstyrelsen i : Införandet av regler för företagsbot borde---- inte vara skälför att inte skärpa sanktionsbestämmelsema i livsmedelslagen.En ändring som borde övervägas är slopandet av skade rekvisitet i fråga om brott mot märkningsbestämmelserna. 6 Bestrålning av livsmedel 6.2Socialstyrelsen: Behovet av att bestråla livsmedel i vårt land kanifrågasättas. Klimat, teknik för förvaring och transport ger oss goda möjligheteratt öka livsmedels hållbarhet. Bestrålningensmöjligheter att bevara ett livsmedel längre än vad som egentligen kan ansesvara naturligt ställer kvalitetsbegreppet på kant. Den tveksamhet och den orosom finns för bestrålning av livsmedel är tillräckliga skäl till att avvaktamed eventuellt införande av metoden intill dess hälsoeffekterna är betryggandeklarlagda och metoder utarbetats för att kunna påvisa om ett livsmedel blivitbestrålat eller ej. 6.6Konsumentverket: Utredningen anser att det inte finns skäl att ändra nuvarandelagstiftning enligt vilken livsmedel inte får behandlas med joniserandestrålning utan tillstånd av livsmedelsverket och framhåller som sin åsikt attdet generellt inte finns något behov av livsmedelsbestrålning i ansluter sig till utredningens uppfattning och ifrågasätterstarkt att strålbehandling av livsmedel införs som en metod för alt förlängahållbarheten. Det skulle innebära att hänsyn inte tas lill den hos mångakonsumenter uttalade oron för bestrålning av livsmedel. Likaså åsidosätts frånkonsumenthåll framförda kvalitetskrav, som sätter "farskhet" somfrämsta egenskap. Konsumentverketvill också fästa uppmärksamheten på de svårigheter som kan uppstå förkonsumenterna att bedöma kvalitén hos ett bestrålat livsmedel. Ettstrålbehandlat livsmedel är ett dött livsmedel i den bemärkelsen att naturligaprocesser som mognad och groning avbryts. Därmed sätts också de signaler urspel som gör det möjligt att med våra sinnen lukt, syn och känsel bedömaväsentliga kvalitetsegenskaper. anser således att det finnsskäl att iaktta stor restriktivitet beträffande tillstånd till strålbehandlingoch vill som sin ståndpunkt deklarera att det klart skall uttalas atttillstånd till bestrålning endast kan bli aktuellt beträffande kryddor. Därvidskall hälsomässiga och ekonomiska fördelar i förhållande till andra metodernoggrant övervägas! mån bestrålning av kryddor tillåts skall av märkningen framgå att så skett.När bestrålade kryddor ingår som ingrediens i en produkt skall iinnehållsdeklarationen behandlingsmetoden anges i anslutning till "kryddor". Konsumentverketvill slutligen framhålla vikten av att resurser avsätts för arbete med att ta fram praktiskt användbara metoder för att kontrolle ra om ett livsmedel beslrålats. 6.9 kan----- intefinna att det föreligger Prop. någotskäl som från konsumentsynpunkt talar för att metoden borde vara Bilaga 3 tillåten. Ett generellt förbud mot bestrålning av livsmedel bör därför införas.---- 6.16Sveriges delar i allt väsentligt utredningens vär deringar och lämnar förslagen utan erinran. 6.19Länsstyrelsen i : Mot bakgmnd av det ringa beho vet av att bestråla livsmedel i vårt land, tillstyrks att livsmedelsverket endast i särskilda fall och med stor restriktivitet får lämna tillstånd härtill och att bestrålade livsmedel skall märkas särskilt. Eftersom bestrålning av livsmedel förekommer i flera länder varifrån importerar livsme del, understryks behovet av att kontrollsystem utvecklas, som förhindrar att import sker av livsmedel som i inte får bestrålas. 6.21Länsstyrelsen i finner inga godtagbara skäl framlagda förbestrålning av livsmedel. 6.32Falu kommun: uttrycker sin tillfredsställelseöver den ställning utredningen har tagit i frågan om bestrålning av livsmedel. 6.35Gävle kommun: Bestrålning av livsmedel bör inte komma till an vändning i vårt land så länge som metoden i ett eller annat avseende bedömes som tveksam. 6.37Luleå kommun: Kommunstyrelsen beslutar att avstyrka möj ligheten till dispens för bestrålning av livsmedel. 6.39Malmö kommun:--- Nämnden ställer sig bakom förslaget, med denrestriktiva tillämpning som utredningen uttalat sig för. 6.42Stockholms kommun: Förvaltningen instämmer med utredningens förslag att livsmedelsverket endast i särskilda fall och med stor restriktion skall kunna lämna tillstånd till bestrålning av livsmedel. 6.46 Växjökommun---- anser----- att behov inte 'föreligger av a. för att det saknas kontrollmetoder för att fastställa omjoniserad bestrålning skett eller inte. Förslaget i denna punkt avstyrkesdärför i sin helhet. 6.47------- Örebrokommun: Bestrålning av livsmedel bör ej tillåtas med tanke på konsumenternas oro och svårigheter att kontrollera om ett livsmedel be strålats samt att kunskapen om bestrålningens effekter ej är tillräckligt utredda.--- 6.49Centralorganisationen /SR:--- En mycket restriktiv håll ning till att ge tillstånd till bestrålning är på sin plats till dess metodenytterligare prövats och utvärderats. 6.53 anser att det icke finnes något behov avbestrålade livsmedel i vårt land. KF anser därför att det icke finnesanledning för livsmedelsverket att lämna tillstånd lill bestrålning av livsmedel. Skulle ändock sådana tillstånd lämnas skall självklart livsmed len märkas med uppgift om delta. 6.54 Landsorganisationeni anser att om metoden är tillåten i Sverigeså finns risken för att importen av bestrålade livsmedel kommer 164 Bestrålning av livsmedelbör ej vara tillåten i och livsmedelsver- Prop. 1988/89: 68 ket börges i uppdrag alt följa den internationella utvecklingen på detta Bilaga 3område för att förhindra import av bestrålade livsmedel. 6.56Lantbrukarnas riksförbund: I vårt klimat och med väl utvecklade lagrings- ochdistributionssystem behövs inte, enligt LRF:s åsikt, en sådan teknik sombestrålning för att öka färskvarornas hållbarhet. Tvärtom skulle i ställetkvalitetssträvandena kunna komma att motverkas bl. a. kraven på färskhet. Enlokal produktion skulle då få svårare att hävda sig. Den oro sombehandlingsmetoden väcker bland konsumenterna är ytterligare ett skäl attmotsätta sig bestrålning av livsmedel. Entillämpning av utredningens förslag skulle dessutom leda till prak tiska problem. ---- EnligtLRF;s mening bör detta ändå rätt begränsade problem medbakterier i kryddor och kryddväxter kunna lösas på annat sätt. LRFavstyrker utredningens förslag och föreslår att tillstånd ej skall kunna gesför saluhållande av livsmedel eller ingredienser till dem, som behandlats medjoniserande strålning. 6.61 anser att bestrålning av livsmedel ej bör varatillåtet i . bör ges i uppdrag att följa deninternationella utvecklingen för att förhindra import av bestrålade livsmedel. 6.62 : Avslutningsvis vill vi kort kommentera frågan ombestrålning av livsmedel. Vi tror att det är angeläget att begränsaanvändningen av bestrålade livsmedel i , åtminstone tills vidare ochtill dess att allmänheten verkligen klart övertygats om att några risker inteföreligger. Det är dock rimligt att produkter bör kunna saluhållas om detentydigt kan bevisas att en sådan behandling är att föredra jämfört med allaandra tillgängliga metoder. Så är tydligen fallet med vissa kryddor. Här menarvi också, att undantag bör kunna beviljas men att det under alla omständigheterär oundgängligen nödvändigt att produkten förses med en tydlig märkning så, attkonsumenterna själva kan ta ställning i urvalsfrågan. 6.66Sveriges grossistforbund delar i allt väsentligt utredningens uppfattning pådenna punkt. Det är enligt vår mening riktigt att använda dennabehandlingsmetod när de kriterier som utredningen föreslår är uppfyllda. 6.69Sveriges kommunaltjänstemannaförbund delar utredningens uppfattning attbestrålning av livsmedel endast skall få förekomma när en annanbehandlingsmetod bedöms som sämre ur bl. a. arbetsmiljösynpunkt. Vidare skalli de få fall bestrålning tillåts, livsmedlet märkas med uppgifter om detta. Medhänsyn till att det inte går att kontrollera om ett livsmedel bestrålats, ärdet angeläget att märkning sker på ett tillfredsställande sätt. Bestrålningbör, som utredningen föreslagit, tillämpas med stor restriktivitet. 6.74Kooperativa konsumentgillesförbundet: På s. 177 sägs: "Ut redningen anser att det finns skäl att undvika behandlingsmetoder som kan innebära risk för att viktiga strävanden att på olika sätt höja våra livsmedels kvalitet motverkas. Detta gäller bl.a. kraven på färskhet." Denna uppfattning av utredningen har stöd av en mycket stark konsu mentopinion i landet, vilket framkom i vår enkät. Vi delar därför uppfatt ningen att del inte finns något behov av att bestråla livsmedel i vårt land. 6.75 Jordensvänner: Mot bakgmnd av osäkerheten om bl. a. Prop. bestrålningenseffekter på matkvalitet, matens näringsvärde samt kon- Bilaga 3 sumenternas säkerhet och svårigheter att kunna bedöma och kontrollera bestrålningenskonsekvenser för de anställda och miljön i de områden där den bedrivs bestrålningenskonsekvenser för kärnkrafts- och vapenindustrin och jordbmket i samt kontrollsvårighetemåoch den internationella aspekten attingen bestrålning av livsmedel bör tillåtas i samt attimport till och försäljning i bör tills vidare vara förbjuden (dettabör gälla även livsmedel som innehåller råvaror m.m. som bestrålats). Vianser att livsmedelsverket inte bör ha möjlighet att lämna tillstånd förbestrålning eller import av bestrålade livsmedel. Frågan är för viktig för attdelegeras till myndighetsnivån där allmänhetens möjligheter till insyn, debattoch inflytande är begränsade. Ett indragande av livsmedelsverkets möjlighetatt lämna dessa tillstånd skulle dessutom kunna vara viktigt för deninternationella utvecklingen och därigenom också för svenska konsumentersmöjligheter att undvika bestrålade livsmedel. 6.76 Miljöforbundet:Utredningen påstår att "man anser att det inte kan medföra några stora hälsorisker att förtära bestrålade livsmedel". Dettaär en missuppfattning som bygger på de värderingar av frågan som Interna sprider. Födoämnen blir inte radioaktiva och farliga i det avseendet. Däremot kan bestrålning skapa gynnsamma beting elser för botulinustillväxt. Vidare kan angrepp på matvaror döljas genom att bakterier avdödas, varvid dock bakterietoxinerna finns kvar. Det sena re fallet handlar visserligen om missbruk av strålkonservering, men dess värre har ett flertal sådana fall påträffats; metoden lämpar sig synnerligen väl till oredligt beteende, bl. a. för att det saknas användbara testmetoder. Vad gäller mindre hälsorisker har man bevisat 20 vitaminförluster i matvaror som såvitt man kan bedöma med sina sinnen förefaller färska. Dessa och andra slag av näringsförluster kan bli kritiska för befolknings gmpper, som av olika skäl har en dålig eller ensidig kost. Vidare finns bevisligen strålskaderisken för anställda i bestrålningsanläggningarna. Till de kändahälsoriskerna kommer en rad mer spekulativa. Utredning en påstår att man inte har kunnat påvisa några ämnen som är specifika för bestrålade livsmedel. Det är felaktigt. Ämnen som bildas genom inverkan av joniserande strålning har t. o. m. i litteraturen ett särskilt namn "radiolytiska" ämnen. Några av dem har visserligen påträffats ävenefter kokning, men i ojämförligt lägre halter. Utredningen antar att det är på gmnd av bristen på sådana ämnen som det inte finns någon användbar metod att avgöra om livsmedel har bestrålats. Det är vilseledande. ken är helt enkelt att det först har påbörjats ett seriöst arbete påatt utveckla sådana metoder.