prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — Med hänsyn tillbeläggningsutvecklingen har regeringen beslutat att 124 tidigare stängdaplatser vid slutna riksanstalter samt 75 platser vid de nedlagda lokalanstalterna iKristianstad och fär tas i anspråk. Medel har beräknatsför personalrekrytering och chefsförsörjning samt för åtgärder somsyftar till att ge personalen en bättre arbetsmiljö. Anslagen till kriminalvården har ihuvudsak beräknats utan tillämpning av huvudförslaget. Förändringarna inom område iförhållande till /89 framgår av följande sammanställning.Beloppen anges imilj. 1988/89:100 Bil. Anvisat(l) Förslag Förändring 1988/89 1989/90 G. övriga myndigheter -101,3 (l)Harutöver tillkommer 12,3 milj. kr. °p- i988/89:ioo Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22december 1988 Anmälan till budgetpropositionen 1989 1.1 Mål för verksamheten bereder lagstiftningsärenden påmånga områden avsamhällslivet. Först och främst bör nämnas grundlagarna. Departementet handlägger också viktiga delar avden lagstiftning som reglerar deenskilda medborgarnas förhällande till staten och andra offentliga organ. strafflagstiftningen och reglerna om förfarandet vid våra domstolar. Ettannat betydelsefullt område är lagregler omenskildas inbördes förhållanden, t.ex. inom familjerätten, köprätten ochupphovsrätten. Tilljustitiedepartementets verksamhetsområde hör åklagarväsendet, huvudparten av domstolsväsendet ochkriminalvärden. Delagstiftningsfrågor som faller på och pä de myndigheter somverkar inom dess område har central betydelse från rättssäkerhets- ochrättstrygghetssynpunkter. Här gäller samma mål som för det politiska arbetet i övrigt.Trygghet och rättvisa för medborgarna, jämlikhet och solidaritet samteffektivitet i den offentliga förvaltningenär begrepp som därvid kommer i blickpunkten. Rättssäkerheten och rättstryggheten förmedborgarna är av överordnad betydelse ochmåste genomgående beaktas i arbetet. Dock måste samhällsekonomiska och statsfinansiella aspekter beaktas. Det är sålunda angeläget att man tar tillvara alla möjligheter att rationalisera och effektiviseraverksamheten inom rättsväsendet utan att rättssäkerheten ellermedborgarnas anspråk på hjälp från de rättsvårdande myndigheterna åsidosätts.Häri ligger också att det måste finnasmöjligheter att effektivt bekämpa brottsligheten. Till de grundläggande målen hör tryggheten för enskildamänniskor till liv, hälsa,integritet och personlig egendom. harflera händelser inträffatsom inneburit påfrestningar pä värt rättsväsende. Våramyndigheter och lagstiftningen har utsatts för en öppen och genomträngandegranskning. Min uppfattning är att rättsväsendet väl klarat påfrestningarna, men detfinns ändå skäl attpå olika sätt verka för att rättssamhället ytterligare befästs och stärks. Det är av yttersta vikt att vi har domareoch åklagare som tillgodoser högt ställdakrav. Domstolarnas och åklagarnas arbetsläge är ansträngt, och arbetsvillkorenmåste förbättras. har redaninlett en översyn av domstolarnas arbetsuppgifter och Prop. 1988/89:100organisation i syfte bl.a. att mer renodla domstolarnas verksamhet. Också polisen spelar en central roll irättsväsendet. Åtgärder inom detta område redovisas av chefen förcivildepartementet i hans anmälan till budgetpropositionen. Verksamheten inomkriminalvården skall bedrivas med hög säkerhet mot t.ex.rymningar, som anstaltstiden bör användas för att på bästa sätt anpassa den dömde tillsamhället. Jag vill i sammanhanget också erinra omatt det är i det brottsförebyggande arbetet som tyngdpunkten i en långsiktigtframgångsrik kriminalpolitik finns. Den tekniskautvecklingen, ökade kunskaper och höjda ambitioner kan innebära nya uppgiftermen också nya möjligheter för rättsväsendet. Därför måste det finnas en beredskap att se överoch samordna lagstiftningen. Jag tänker då främst på datateknik ochmiljöfrågor. Det finns också skäl att överväga åtgärder för att ökamänniskornas trygghet när de drabbas av skador av olika slag. För att förbättraförutsättningarna för det långsiktiga arbetet inom görs det numera ijustitiedepartementet liksom i andradepartement en planering för de närmaste årens inriktning av verksamheten.Verksamhetsplaneringen är ett viktigt underlag för mina ställningstaganden till myndigheternas yrkanden. Den ger en ram fördet långsiktiga lagstiftningsarbetet och för en integrerad behandling avlagstiftnings- och budgetfrågorna. Justitiedepartementetsverksamhetsplanering avser i och för sig departementets hela ansvarsområde.Den har emellertid särskilt inriktats påfyra huvudområden som redovisas närmare längre fram, nämligen 1. domstolsväsendetsframtida uppgifter och organisation (se avsnitt 2.1), 2. anpassning avlagstiftningen till nya problemområden som datatekniken och miljön (se avsnitt 3.3respektive 5.3), 3. ersättningsrätten (se avsnitt 4.4), 4. verkställigheten i kriminalvården (seavsnitt 6.2). 1.2 Lagstiftning som medel i reformarbetet Lagstiftning är ett viktigt medel i samhällsbyggandet.Inte minst med hänsyntill det uttalade önskemålet att minska regelmängden i samhället är det å andrasidan angeläget att man inte överskattar lagstiftningensbetydelse. Lagstiftning bör användas med urskillning och endast i falldä den bedöms som nödvändig eller i varje fall som det mest verksamma medlet för att man skall nä de mäl som har sattsupp. När det sker, måste lagarna utformas så att man sä långt möjligt kanförutse resultatet i tillämpningen och så att lika fall behandlas lika. Inomjustitiedepartementet genomförs sedan nägra år systematiska Prop. 1988/89:100 utvärderingar av lagstiftning som har varit ikraft någon tid. Under är Bil. 4 1988bar s.k. hearings hållits med företrädare för berörda myndigheter ochorganisationer m.fl. för att departementet skall få del av erfarenheterna avden nya förvaltningslagen (se avsnitt 3.4) och av nuvarande regler om vårdnadoch umgänge (se avsnitt 4.1), och om rättsskyddetför industriella produkter (se avsnitt 4.8). En utvärdering av liknandeslag planeras i fråga om 1987 års äktenskapsbalk och sambolagstiftning. Deregler som har trätt i kraft om häktning och anhållande, om besöksförbud och omåtgärder beträffande de unga lagöverträdarna,utvärderas redan enligt särskilda regeringsuppdrag. Stora delar av lagstiftningen på centralarättsområden, t.ex. inom familjerätten och pä det köp- och avtalsrättsligaområdet, har tillkommit i nordisktsamarbete. Detta har resulterat i att vi på flera områden haröverensstämmande lagregler i de nordiska länderna. Denna rättslikhet är enligtmin uppfattning av stor betydelse. Det flnnsdärför anledning att vidmakthålla ett nära nordiskt samarbete på lagstiftningsområdet. Det nordiskalagstiftningssamarbetet har i ökande utsträckning inriktats även på behovet avlagstiftning i ett mer långsiktigtperspektiv. Det gäller bl.a. de skadeständsrättsliga reglernas framtidafunktion pä personskadeomrädet (se avsnitt 4.4) och eventuella lagstiftningsbehov på aktiebolagsrättens område (se avsnitt 4.7). På samma sätt somdet nordiska lagstiftningssamarbetet har kommit att bli ett naturligt och självklartinslag i beredningen av lagstiftningsärendeninom ansvarsområde har medverkan i andra former av internationelltlagstiftningssamarbete fått en ökadbetydelse. Det gäller inte bara samarbetet inom utan ävendet arbete pä att åstadkomma enhetlig lagstiftning som sker inom olikaorganisationer inom FN-systemet, exempelvis lAEA (atomansvarighet), IMG(sjörätt), UNCITRAL (handelsrätt) och (immaterialrätt). Sådant samarbetesker vidare i stor omfattning inom andra mellanstalliga organisationer, såsomHaagkonferensen för internationell privaträtt, (atomansvarighet m.m.) ochUnidroit (civilrätt). Pä senare tid harjustitiedepartementets medverkan i arbetet på den västeuropeiska integrationen fått en allt större omfattning. Inom ramen församarbetet mellan EG och EFTA har sålunda fortsatta överläggningar ägt rumrörande produktansvar (se avsnitt 4.4) och ömsesidigtskydd för kretsmönster i halvledarprodukter, s.k. datachips (se avsnitt 4.8). Ytterligare ämnesområden haraktualiserats under är 1988. Det gäller bl.a. frågor om handelsagentur,bolagsrätt, varumärken, upphovsrätt och det immaterialrättsliga skyddet förbiotekniska uppfinningar. Det internationellasamarbetet är emellertid inte inriktat enbart på civilrättsliglagstiftning. Också i fråga om straffrätten har samarbetet varit intensivt underde senaste aren. Som exempel på detta vill jag särskilt pekapä strävandena att motarbeta terrorism i olika former Prop. 1988/89:100 samt kampen mot narkotika och narkotikabrott (seavsnitt 5.3). 4 frän processrättens område kan nämnasarbetet på den konvention omdomstolsbehörighet och om verkställighet av domar på privaträttensområde () som antogs av de 18 EG- och EFTA-staterna. 2 Domstolsväsendet, åklagarväsendet ochprocessrätten Inomjustitiedepartementet har inletts en förutsättningslös översyn av domstolarnas verksamhet. Arbetet harsin utgångspunkt i verksamhetsplaneringenoch i regeringsförklaringen, där det slås fast att domstolarnas förutsättningaratt utföra sitt viktiga arbetemåste förbättras. En första utgångspunkt för översynen äratt domstolarna är en kvalificerad resurs,som är omistlig i ett rättssamhälle. En andra utgångspunkt är attarbetsläget i domstolarna har blivit allt mer ansträngtoch att domstolsväsendet får alltsvårare att rekrytera och behålla kvalificerad personal. Som ett sättatt råda bot pä detta har som en tredjeutgångspunkt för översynen satts upp att domstolarnas och domarnasarbetsuppgifter bör bli mer renodlade. Översynen inriktasmot denna bakgrund pä att överväga dels vilka uppgifter som börankomma på domstolsväsendet och vilka som kan läggas på andra samhällsorgan, dels huruppgifterna bör vara fördelade inomdomstolsväsendet. Ett mål för arbetet är att domstolsväsendet skall bevara sin starka lokalaförankring och det breda lekmannainflytanden En promemoria med enidéskiss till hur domstolarnas uppgifter, arbetsformeroch organisation skulle kunna se ut med utgångspunkt i dessa tankarhar utarbetats inom departementet. Promemorian kommer att gå ut på enbred remiss. Det är min avsiktatt i en särskild domstolsproposition för presentera det fortsattareformarbetet pä domstolsområdet. 1987års domarutredning (Ju 1987:03) har avslutat sitt arbete. Utredningen överlämnade i mitten av december 1988sitt betänkande (SOU 1988:53) Domarbanan - Utbildning ochmeritvärdering. Utredningens förslagi i fräga om meritvärdering har som utgäfigs-punkt att allaordinarie domartjänster skall tillsattas efter en skicklighetsbedömning. De faktorer som enligtutredningen bör få betydelse för skicklighetsbedömningen delas in igrupperna teoretisk och praktisk utbildning, personliga egenskaper ochyrkeserfarenhet. Ifråga om yrkeserfarenheten betonar utredningen att bredden av Prop. 1988/89:100sökandenas yrkeserfarenheter bör tillmätas särskild betydelse. 4 Genomgången domarutbildning ochdomstolstjänstgöring bör tillmätas ettsärskilt meritvärde. Utredningen framhåller dock att det får anses vara ett allmänt intresse att erfarenheter avannan juridisk verksamhet liksom samhällserfarenheter i övrigt finnsföreträdda bland domarna. Den som vid sidanav domstolstjänstgöring kan uppvisa viss tids erfarenhet av annat kvalificeratarbete kan därför komma att ges företräde framför sökande som har tjänstgjortenbart i domstol. Vid likaskicklighet fär man falla tillbaka på förtjänsten. Utredningen anser att hänsynhärvid bör tas till alla tidigare anställningar och att således den nu tillämpades.k. börjedagsregeln helt slopas som bedömningsgrund vid tjänstetillsättningar. Tjänsteförslagsnämndenför domstolsväsendet skall spela samma roll i tillsättningsförfarandet som i dag.Utredningen anser dock att den domstol därtjänsten finns bör fä yttra sig i tillsättningsärendet sedan nämndenlämnat sitt förslag. Utredningensförslag avseende domarbanan innebär att domarutbildningen alltjämt skall innehålla treobligatoriska inslag, nämligen aspirant(/äm/gön>igunderrällstjänstgöring och adjunktionstjänstgöring. Utbildningen skall emellertid koncentreras så attden motsvarar minimitiderna förvarje obligatoriskt moment. Tjänstgöringens karaktär av utbildningstjänstgöringbetonas. Den som klarat aspiranttjänstgöringen och blivit förordnad tillfiskal men sedan bedöms vara olämplig för domaryrket bör i fortsättningen inteanvändas i den dömande verksamheten. Utredningen föreslår också att denvikariats- och förstärkningstjänstgöringsom utförs av fiskaler skall styras över pä assessorerna. Utredningen förordar en generösare linje i fråga om tjänstledighetför icke ordinarie domare. Utredningen bedömer det nödvändigt attminska antalet tings-fiskalstjänster ochutöka antalet adjunktionsplatser i hovrätt för att utbildningstiden i de allmänna domstolarna skallkunna nedbringas. Tingsfiskalstjänsterna föreslås i viss utsträckningersättas med rädmanstjänster. Utredningensförslag remitteras till bl.a. samtliga domstolar. Jag avser att redovisamina ställningstaganden till utredningens förslag i den domstolsproposition som jag nyssaviserade. Förfarandetvid de allmänna domstolarna har under det senaste årtiondet varit föremål för ett omfattande reformarbete. Efter förslag i prop. 1986/87:89 om ett reformerattingsrättsförfarande har reglerna om rättegången vid tingsrätterna moderniseratsoch effektiviserats per . Reformarbetet går vidare medfrågor rörande rättegången ihovrätterna och högsta domstolen. Jag avser att för regeringen anmäla frågan om enlagrådremiss med förslag till ändringar i bl.a. på grundval av rätte- Prop.1988/89:100 gångsutredningens betänkanden(SOU 1986:1) och Bil. 4 rättsbildningen samt (SOU1987:46) Hovrättsfrågor m.m. Rättegångsutredningensdelbetänkande (SOU 1987:13) Expertmedverkan och specialisering innehåller bl.a. förslag till enomfattande avspecialisering inom domstolsväsendet. Betänkandet övervägs förnärvarande inom med sikte på något andra lösningar än demsom utredningen kommit fram till. Påtvängsmedelsområdet kan nämnas att de delvis nya regler om de personella tvångsmedlen, främstanhållande och häktning, som beslutade om , trätt i kraftden . De nya reglernautvärderas genom bl.a. försorg. När det gäller de reellatvångsmedlen, t.ex. beslag, husrannsakan och telefonavlyssning,förbereds inom ett lagförslag pä grundval bl.a. avtvängsmedetskommitténs slutbetänkande (SOU 1984:54) Tvångsmedel - Anonymitet-Integritet. Avsikten är att en lagrådsremiss skall beslutas . Inomförvaltningsprocessens område är de förslag som har lagts fram avskatteförenklingskommittén i betänkandet (SOU 1988:21-22) Ny taxeringslag -reformerad skatteprocess av stor betydelse. Betänkandet remissbehandlas avfinansdepartementet. Frågan om hurförfarandet vid betalningsföreläggande, lagsökning och handräckning -det som brukar kallas den summariska processen ~ bör vara utformat behandlasi en inom utarbetad promemoria (Ds 1988:71). Ipromemorian föreslås bl.a. atthandläggningen flyttas från tingsrätterna till kronofogdemyndigheterna och att handläggningsrutinerna förenklas. Ett annat ämne inom det processrältsligaområdet som har uppmärksammats är delgivningsförfarandet. Detnuvarande delgivningssystemet fungerar avolika orsaker mindre väl. Detta har belysts bl.a. i en rapport somriksdagens revisorer överlämnat tillriksdagen (Förs. 1987/88:16; jfr 1988/89:JuU 9). Inom har delgivningsfrägornaangripits på bred front. Såvällagstiftnings- och förordningsfrågor som de rent verkställande frågornatas upp till behandling. Jag skall slutligen beröra en särskildfräga. För några är sedan utvidgadesmöjligheterna för tingsrätterna att handlägga brottmål vid huvudförhandling trots att den tilltalade inteinställt sig till förhandlingen(prop. 1981/82:105, JuU 45, rskr. 273; SFS 1982:283). Vid behandlingen avpropositionen uttalade att det var angeläget att tillämpningenav den nya lagstiftningen noga följdes och att erfarenheterna borde redovisas för . har i sina återkommande kontakter med domstolarnainte fått nägra signaler om att de nya reglerna har gett upphov tillnågra problem. För att få ytterligare underlag för en redovisning i enlighetmed önskemål kommer dockdepartementet att gä ut med rundfråga till bl.a. ett antaldomstolar. Avsikten är att en redovisning skall lämnas i 1990 årsbudgetproposition. 2.4 Konkursrätt och utsökningsrätt Prop. 4 Den nya konkurslagen (SFS 1987:672)trädde i kraft . Lagen har fr.o.m. den 1 januari 1989kompletterats med bestämmelser om jäv för konkursförvaltare (prop. 1988/89:31,LU 11, rskr 35). Genom den nya konkurslagen har vi fått enmodern och ändamålsenlig reglering av konkursinstitutet. Inomjustitiedepartementet inriktas nu uppmärksamheten på bl.a. frågan om alternativtill konkursförfarandet för att rekonstruera företag som är livskraftiga mensom råkat i betalningssvårigheter. Åven frågan om skuldsanering för fysiskapersoner övervägs. Efter bemyndigande av regeringen tillkallades ensärskild utredare med uppgift att överväga dessa och andra frågor medkonkursrättslig anknytning (Dir. 1988:5; jfr LU 1987/88:12 och 21). Pä regeringens uppdrag utvärderas den nyautsökningsbalken av . Omfattandeändringar i rättshjälpslagstiftningen har trätt i kraft pågrundval av prop. 1987/88:73 om förbättringar inom rättshjälpssystemet.Reformarbetet fortsätter nu med främst frågor om rättshjälpens organisation.Jag avser att för regeringen anmäla frågan om en lagrädsremiss medförslag till hur beslutsbefogenheterna i rättshjälpssystemet börvara fördelade och hur organisationen bör vara uppbyggd. Förslaget grundar sigpå en promemoria (DV Rapport 1987:11) frän som harremissbehandats. I det sammanhanget tas också upp ett par frågor rörande rättentill allmän rättshjälp som har behandlats i en departementspromemoria (Ds1988:43). År1984 infördes regler för förordnande av offentlig försvarare. Reglerna innebaratt förutsättningarna för att försvarare skulle få förordnas skärptes något.Enligt en undersökning av domstolverket är 1986 sjönk andelen tilltalade medoffentlig försvarare märkbart efter lagändringen. Undersökningen redovisades i1987 ärs budgetproposition. Med hänsyn till frågans stora betydelse frånrättssäkerhetssynpunkt har utvecklingen också härefter följts med uppmärksamhet. har följt upp1986 års undersökning. Den nya undersökningen visar att domstolarnas tillämpning av reglerna om förordnande av offentlig försvarare har blivit mer generös och att mycket av den kritik som i början riktades 11 motlagändringen torde ha förlorat i aktualitet. Jag återkommer meden mer ingående redogörelse när jag behandlar Prop. 1988/89:100 anslaget F 1.Rättshjälpskostnader. 2.7 De allmänna advokatbyråerna () har på regeringens uppdrag utvärderat verksamhetenvid de allmänna advokatbyråerna. Uppdraget gavs bl.a. mot bakgrund av att mänga byråer under en följd avår har brottats med stora lönsamhetsproblem. RRVhar lagt fram en rapport som remissbehandlats. Vid en sammanvägningav vad som framkommit i RRV:s undersökning och vid remissbehandlingen avrapporten samt mot bakgrund av den positiva utvecklingen hos byråerna är jag förnärvarande inte beredd att ompröva systemet med allmänna advokatbyråer.Jag avser dock att uppmärksamt följa utvecklingen. Det är angeläget attbyråerna fär bättre förutsättningar att arbeta pä lika villkor som sina konkurrenter.Jag anser således att byråernas ansvar för den egna ekonomin bör öka ochbeslutsbefogenheterna i övrigt bli större. För att staten skallkunna fortsätta att driva allmänna advokatbyråer är det nödvändigtatt avveckla de byråer som saknar förutsättningar att bli lönsamma.Enligt min mening bör detta gälla även om det leder till attnuvarande länstäckning med allmänna byråer kan upprätthållas.För de nordligaste byråerna, som har en betydande social mottagningsverksamhet i områden med advokatbrist, måste dock ävenandra skäl än de rent ekonomiska få påverka bedömningen. Jag återkommer med en mer ingåenderedogörelse för RRV:s rapport m.m. underanslaget . Allmänna advokatbyråer: Uppdragsverksamhet. Åklagarväsendethar en central roll i samhällets kamp mot brottslighet. Detta har kommit tilltydligt uttryck i en del nya lagstiftningsärenden,där viktiga och ansvarsfulla uppgifter lagts i åklagarens hand. Jag tänker framför allt pä de nya reglernaom anhållande och häktning, om de unga lagöverträdarna och om besöksförbud (se2.3, 5.5 och 5.6). I likhet meddomstolsväsendet har också åklagarväsendet skjutits i förgrunden i årets regeringsförklaring. budgetproposition redovisadesställningstagandena till äklagarkommitténs betänkande (SOU 1986:26) Åklagarväsendets lokala organisation m.m. Åklagarväsendethar varit föremål för översyn och organisationsförändringar. Härigenom och genom den försöksverksamhet med treåriga budgetramar som pägår hos åklagarmyndigheterna haråklagarväsendet fått Ökade möjligheter till långsiktigplanering av sin verksamhet. uppdrag har riksåklagaren inlett försöksverksamhet meddecentraliseratbudget- och personalansvar. Också inom åklagarväsendet finns betydande svårigheter att Prop. 1988/89:100rekrytera och behålla främst de yngre juristerna. Efter mönster av Bil. 4det framtidsinriktade arbete som pågår beträffande domstolsväsendetavser jag att ta upp en motsvarande diskussion för åklagarväsendetsdel. har fattat ett andra beslut om vissagrundlagsändringarsom träder i kraft . Ändringar iregeringsformen gäller bl.a. handläggningen av förhand-lingsfrägor för arbetstagare hosriksdagen och överförande av huvudmannaskapetför frän till regeringen. Dessutom hargjorts vissa ändringar av grundlagsreglerna om de offentliga organens verksamhetvid krig och krigsfara, om norm-givningen pä det kyrkliga området och om rättenatt besluta om resning. Slutligen hartidsfristen för grundlagsändring förkortats, en regel om skydd för denenskildes personliga integritet införts i regeringsformensfri- och rättighetskapitel samt omyndigförklaring avskaffats somrösträtts- och valbarhetshinder (se avsnitt 4.1). Vidare harriksdagen genom vissa ändringar i tryckfrihetsförordningen bl.a.begränsat möjligheterna att genom vanlig lag inskränka tryckfriheten ochinfört en ny bestämmelse om olaga våldsskildring som medger kriminalisering avs.k. våldspornografi också i tryckta skrifter. Till grund för grundlagsändringarna pädet tryckfrihetsrättsliga området har legatbl.a. yttrandefrihetsutredningens betänkande (SOU 1983:70) Värnayttrandefriheten, i vilket utredningen lade fram ett förslag till enyttrandefrihetsgrundlag. Regeringen beslöt i slutet av är 1986 enlagrädsremiss som byggde på utredningens betänkande. Förslaget i remisseninnebar att i princip samma slagsgrundlagsskydd som bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen gertryckta skrifter skulle införas också för yttrandensom framförs i radio- och TV-program, filmer, videogram ochljudupptagningar. Bestämmelserna skulle tas in i tryckfrihetsförordningen somen ny, andra avdelning. Eftersom det visat sig att det inteskulle gå att uppnå tillräcklig politisk enighet om den lagtekniska lösningför ett grundlagsskydd för andra medier än det tryckta ordet som valts i lagrådsrémissen, lade regeringen inte fram något förslag tillriksdagen i den delen. I stället bereddes frågan vidare i under parlamentarisk medverkan. Dä det inte gick att uppnåenighet om något förslag avbröts beredningsarbetet. Ett grundlagsförslag skulle nämligen ha förelagts senast för att kunna 13 behandlasen första gäng under det dä pågående . proposition som lades fram innehöllendast vissa förslag till ändringar Prop. 1988/89:100 i tryckfrihetsförordningen avseende tryckta skrifter. I samband med denförsta behandlingen av förslaget i propositionen uttalade riksdagenatt beredningen av frågan om en grundlagsreglering beträffande andra medier än det trycktaordet borde fortsättas och ske under parlamentariskmedverkan av representanter för de politiska partierna i (KU1987/88:36, rskr. Beredningsarbetet har inletts och ärinriktat mot en lösning i enlighet med principerna iyttrandefrihetsutredningens förslag, dvs. en särskild grundlag för de nuaktuella medierna.