prop · GC0376 · 1988-12-31 00:00:00 — Detta regleras i förstastycket av förevarande paragraf Köparens rätt till ersättning för indirektaskador fömtsätter däremot enligt andra och tredje styckena antingen försummelsefrån säljarens sida eller att varan avviker från vad säljaren särskilt har utfast. Iparagrafen föreskrivs vidare, genom hänvisning till 28 §, dels en skyldighetför säljaren att lämna köparen meddelande när det föreligger hinder för attlämna felfri vara, dels - om sådant meddelande inte lämnas på det sätt somföreskrivs en skyldighet att ersätta köparen för den skada som kunde haundvikits om köparen hade meddelats om hindret. Huvudregelnär att säljaren är skyldig alt ersätta köparen för skada som denne lider pågrund av fel i varan. Köparens rätt till skadestånd faller bort endast om delförelegat något sådant hinder som avses i 27 § för att avlämna felfri vara. Avhänvisningen till 27 §, som gäller säljarens skadeståndsskyldighel viddröjsmål, följer att säljaren kan bli fri från skade-stånsskyldighet på grundav fel i varan under fömtsättning att samtliga de i 27 § första stycket angivnaförutsättningarna föreligger. Det skall för det första vara fråga om ett sådanthinder att leverera varan i avtalsenligt skick som ligger utanför säljarenskontroll. Vidare skall hindret vara sådant att säljaren inte skäligen kundeförväntas ha räknat med det vid köpet. Slutligen skall köparen inte hellerskäligen ha kunnat undvika eller övervinna hindret. Tillämpade påfelsituationen innebär dessa förutsättningar att utrymmet för befrielse frånskadeslåndsskyldigheten i praktiken torde vara mycket begränsat. Bestämmelsenavser den situationen att en vara som har avlämnats visar sig vara behäftad medfel. Om avlämnandet försenas därför att säljaren i ett sent skede upptäcker attden vara som han avser att leverera är felaktig och därför för sent ersätterden med en felfri vara, skall den situationen bedömas enligtbestämmelserna i 27 § om skadestånd på gmnd av dröjs- Prop. 1988/89:76 mål. Feletsom sådant kan naturligtvis inte åberopas som ansvarsbefriande hinder. Om varanvisar sig ha ett dolt fel, kan säljaren inte undgå skadeståndsskyldighel genomatt hänvisa till att han inte har kunnat upptäcka felet före avlämnandet elleratt han inte har haft någon anledning att misstänka att varan skulle varafelaktig. Detär inte heller tillräckligt att orsaken lill felet ligger utanför säljarenskontroll, utan orsaken skall dessutom ha inneburit ett faktiskt hinder mot attleverera felfri vara. Även om säljaren kan visa att felet i den avlämnade varanhar uppkommit till följd av en omständighet utanför hans kontroll, blir handärför inte fri från skadeståndsskyldighet i sådana fall när det bara är frågaom ett fel i det enskilda exemplar eller parti av varan som säljaren råkatvälja eller som råkat vara tillgängligt för leverans till köparen. I ett sådantfall har det inte förelegat något hinder av det slag som avses i bestämmelsen,eftersom säljaren hade kunnat välja att fullgöra köpet med en annan, felfrivara. Den omständigheten att felet inte har kunnat upptäckas av säljaren föreavlämnandet skall inte tillmätas någon betydelse i sammanhanget. Omen vara exempelvis visar sig ha ett dolt fel som härstammar fråntillverkningsprocessen och orsaken till felet ligger utanför säljarens kontroll,kan säljaren bli fri från skadeståndsskyldighet endast ifall det vid liden föravlämnandet inte fanns någon felfri vara att tillgå med vilken köpet skulle hakunnat fullgöras. Ett hinder mot att avlämna felfri vara kan ha förelegat, omhela det parti ur vilket varan enligt avtalet skulle tas var behäftat med ettdolt fel, vars orsak ligger utanför säljarens kontroll, eller om alla de varorav ifrågavarande beskaffenhet som vid tiden för avlämnandet fanns tillgängligai säljarens lager eller på marknaden var behäftade med sådant fel. Som exempelkan nämnas att köpet avser en vara från säljarens egen produktion och att enolyckshändelse vars orsak ligger utanför säljarens kontrollsfär skadat helahans lager utan att detta har kunnat upptäckas av säljaren innan varanavlämnades. Etthinder med ansvarsbefriande verkan kan ibland uppkomma även i samband medsäljarens åtgärder för att avlämna varan. kan exempelvis skadas genom enolyckshändelse utanför säljarens kontroll under transport från säljaren tillorten för avlämnandet, dvs. före riskens övergång. Del kan också inträffa attvarans avlämnande försenas till följd av en sådan händelse och all detta ledertill att varan som är avgörande för felbedömningen försämraspå gmnd av sin egen beskaffenhet. Befrielsefrån skadeståndsskyldigheten förutsätter inte bara att hindret ligger utanför säljarens kontroll utan även att säljaren inte skäligen kunde förväntas ha räknat med hindret vid köpslutet och att han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit dess följder. Beträffande inne börden av dessa krav hänvisas till vad som har anförts i anslutning till specialmotiveringen lill 27 §. Konstmktionsfel som berör alla varor av ett visst slag som säljaren tillverkar är att hänföra till säljarens kontrollsfär och medför därför alltid skadeståndsansvar för honom. I fråga om fel i 137 enskilda exemplar av enprodukt föreligger, som ovan sagts, inte något Prop. 1988/89:76ansvarsbefriande hinder som säljaren kan hänvisa till, även om orsaken till 40 § felet i och för sig skulle ligga utanför hans kontrollsfär. Hänvisningentill 27 § andra stycket avser det fallet att felet beror på någon tredje mansom säljaren har anlitat. Detta innebär att säljaren blir fri frånskadeståndsskyldighel endast om något sådant hinder som avses i 27 § harförelegat såväl för tredje mannen som för säljaren själv. Säljaren befriassåledes inte från skadeståndsskyldighet på den grunden att felet är hänförligttill dolda fel i komponenter som tillverkas av en tredje man för att ingå isäljarens produkt. På motsvarande sätt kan inte heller en säljare i grossist-eller detaljistledet som befrielsegrund åberopa att det är fråga om ett fel somfinns på alla produkter av ifrågavarande slag och att det därför förelegathinder för honom att leverera felfri vara. Säljarenhar bevisbördan för all en befrielsegrund som han åberopar föreligger. Enligten uttrycklig hänvisning till 28 § gäller vad som föreskrivs där om säljarensskyldighet att underrätta köparen om hinder för köpets fullgörande påmotsvarande sätt när det föreligger ett hinder mot att avlämna en felfri vara.En sådan underrättelseskyldighet kan bli aktuell om varan skadas vid enhändelse under transport till orten för avlämnandet och varan avlämnas i skadatskick. Även om felet i och för sig har uppkommit under sådana omständigheteratt hinder som avses i 27 § har förelegat, kan säljaren bli ersättningsskyldigför skada som kunde ha undvikits om köparen hade fått meddelandet . Omsäljaren i ett sent skede upptäcker att varan har ett fel, kan det å andrasidan följa av 27 § att han blir fri från skadeståndsskyldighet i fråga omsådan skada som köparen lider till följd av det dröjsmål som kan uppstå därföratt säljaren måste anskaffa en ny felfri vara innan avlämnandet kan ske. Bestämmelsenom skadeståndsskyldighet i första stycket gäller inte sådan indirekt förlustsom avses i 67 § andra stycket. Säljarens konlrollansvar omfattar såledesprimärt endast ersättning för direkt förlust såsom den definieras i nämndalagrum. Förutsättningarnaför ersättning även för indirekt föriusl framgår av tredje stycket. Enligttredje stycket har köparen alltid rätt till ersättning, om felet eller föriustenberor på försummelse på säljarens sida. Säljaren är likaså alltidersättningsskyldig, om varan vid köpet avvek från vad säljaren särskilt harutfast. Somframgår av andra stycket omfattar säljarens skadeståndsansvar inom ramen förkontrollansvaret inte indirekt föriusl. Bestämmelsen i tredje stycket är därförav betydelse främst genom att den anger gmnderna för skadeståndsansvaret ifråga om indirekta förluster. En motsvarande bestämmelse, som gäller viddröjsmål, återfinns i 27 § fjärde stycket. Regelnom säljarens skyldighet att ersätta skador på grund av vad han Prop.1988/89:76 särskilt har utfast saknar däremot motsvarighet i 27 §. Somframgår av motiven till 27 § omfattar säljarens ansvar enligt bestämmelsen förutom egna försummelser försummelser dels av personer i hans tjänst, delsav självständiga medhjälpare eller företagare som säljaren har anlitat för attuppfylla åtagandet enligt köpeavtalet. Om säljaren anlitar en underentreprenör,som i sin tur lämnar uppdraget eller del därav vidare till en underentreprenör,svarar säljaren enligt bestämmelsen för eventuell försummelse från bådaunderentreprenörernas sida. Säljarensansvar omfattar försummelser såväl vid avtalsslutet som vid fullgörandet avavtalet. Det innebär att en skadeståndsgrundande försummelse kan förekommaäven efter varans avlämnande, exempelvis i samband med installation ellerintrimmning av en maskin eller i samband med avhjälpande av fel. Enförsummelse vid avtalets ingående kan bestå i att säljaren vid marknadsföringenav varan eller i samband med köpeavtalet har lämnat uppgifter om varan ellerdess användning som han har insett eller borde ha insett var orikliga ellervilseledande. Han kan exempelvis ha underlåtit att kontrollera uppgifter somhar lämnats, trots att omständighetema har varit sådana att det skäligen kundekrävas av honom att han kontrollerat dem eller i vart fall gjort förbehåll förderas riktighet. Detta ansvar omfattar inte blott oriktiga uppgifter somsäljaren själv har lämnat utan även sådana uppgifter som någon annan, itidigare säljled eller för säljarens räkning, har lämnat och som kan antas hainverkat på köpet (jfr 18 §). För bedömningen av om fel i varan föreligger medhänsyn till de uppgifter som lämnats om varan saknar det enligt 18 § betydelseom säljaren har känt till eller borde ha känt till att uppgifterna varoriktiga. För att säljaren skall kunna anses ha varit försumlig och därmedskadeståndsskyldig enligt förevarande bestämmelse krävs däremot att säljarenhar haft eller med hänsyn till den föreliggande situationen borde ha haft ensådan insikt. Säljarenkan vidare bli skadeståndsskyldig enligt tredje stycket om han har underlåtitatt lämna köparen sådana uppgifter om varans egenskaper eller användning somhan har varit eller borde ha varit medveten om och som han har förstått ellerborde ha förstått var viktiga för köparen. Säljarens primära felansvarföreligger i regel oberoende av om han har känt till eller borde ha känt tillatt varan inte motsvarar vad köparen hade rätt att räkna med. Däremot kanskadeståndsansvaret enligt förevarande bestämmelse, som gmndas på försummelsepå säljarens sida, uppkomma endast i fråga om omständigheter som säljaren harkänt till eller borde ha känt till. Säljarensansvar enligt tredje stycket för särskilda utfästelser föreligger oberoende avom säljaren har känt till eller borde ha känt till att varan avviker från detskick som han har lämnat utfästelse om. Säljaren får nämligen anses ha varitförsumlig genom att han utan att vara säker på det rätta förhållandet harlämnat en särskild utfästelse om varans egenskaper eller användning. Ensådan särskild utfästelse som avses med bestämmelsen gmndar sig i allmänhet på vad säljaren uttryckligen har meddelat. Han kan exempelvis ha lämnat en försäkran om att varan har en viss egenskap som är central 139 En uppgiftsom med fog kan uppfattas som en särskild Prop. utfästelse kan emellertidföreligga även utan att säljaren uttryckligen har 40 § Så kan exempelvisvara fallet om köparen uttryckligen har meddelat säljaren att hanköper varan under fömtsättning all varan har en viss närmare angivenegenskap och säljaren ingår köpeavtalet med denna Allauppgifter som säljaren lämnar om en vara kan naturligtvis inte uppfattas somsärskilda utfästelser. För att en ansvarsgrundande utfästelse skall föreliggamåste det krävas alt köparen med beaktande av det sätt på vilket den lämnatshar haft särskild anledning att fömtsätta att varan inte avviker från vad somhar uppgetts. Om säljaren vid avtalsförhandlingar särskilt understryker enegenskap hos varan eller annars använder ett uttryckssätt som är ägnat att hosköparen skapa en särskild tillit till att den uppgift som har lämnats ärriktig, bör det i allmänhet vara fråga om en sådan utfästelse som bestämmelsenavser. Om köpet avser en maskin som enligt vad säljaren har försäkrat skallmedföra en energibesparing i köparens produktionsprocess eller som enligt vadsom har understrukits i marknadsföringen eller vid avtalsförhandlingarna skallha den egenskapen, kan det anses föreligga en sådan särskild utfästelse attsäljaren på den grunden är skyldig att ersätta köparen för den uteblivnakostnadsbesparingen på gmnd av felet även om säljaren varken kände till ellerborde ha känt till bristen i maskinen. Ersättningsskyldighetsom gmndas på en särskild utfästelse enligt bestämmelsen omfattar endastsådana fall då varan redan vid köpet avvek från vad som utfasts. Om varandäremot skadas efter köpet utan att det beror på någon försumlighet hossäljaren och varan därför inte vid tiden för riskens övergång överensstämmermed vad som har blivit utfast, blir säljaren inte skadeståndsskyldig på grundav den föreliggande specialbe-slämmelsen. Frågan om säljarens skyldighet allersätta skadan får i stället prövas enligt reglerna i första stycket. Försummelsevid fullgörandet av avtalet kan förekomma vid val av material till varan ellerlill del av den eller vid kontroll av materialets kvalitet. Försummelse kanockså, i en eller annan form, förekomma under produktionen av varan eller genomunderlåtenhet att avhjälpa fel som uppstått under tillverkningen och som bordeha upptäckts innan varan levererades. 1fråga om varor som säljaren inte själv har tillverkat kan försummelse vidfullgörelsen av avtalet förekomma vid lagring eller annan förvaring av varaneller vid förpackning eller vid transport av varan till platsen föravlämnandet. Säljarenkan bli skadeståndsskyldig enligt tredje stycket även om felet i och för sig inte är sådant att det medför skadeståndsskyldighet, nämligen när en skada som uppkommer för köparen till följd av felet beror på försummelse från säljarens sida. En sådan situation kan föreligga när en säljare försummar alt underrätta köparen om ett fel som har uppkommit efter köpet och som han känner till men som i och för sig inte beror på någon omständighet som ligger inom ramen för säljarens skadeståndsan svar. Säljaren kan således bli skyldig att ersätta en skada som uppkommer 140 förköparen till följd av att säljaren inte har underrättat köparen om Prop. 1988/89: 76 enolyckshändelse som har inträffat under transport av varan och som har 41 § letttill att varan har skadats innan risken för varan gick över på köparen. Omköparen hade kunnat undvika skadan ifall han fått kännedom om den innanvaran kom fram, kan säljaren bli skyldig att ersätta sådan skada även om han inte annarsskulle vara skadeståndsskyldig på grund av felet. Skadeståndsskyldighetför säljaren enligt tredje stycket kan vidare uppkomma om säljaren orsakarskada för köparen i samband med att han avhjälper ett fel i varan. Om säljarendärvid av oaktsamhet skadar varan, blir han skyldig att ersätta köparen för denskada som härigenom uppkommer för denne. Skadeståndsskyldigheten kan ocksåuppkomma för säljaren om han av oaktsamhet dröjer med att avhjälpa ett fel. Ifråga om bevisbördan är avsikten att den princip som i allmänhet gäller vidculpaansvar, dvs. att den som påstår all motparten har varit försumlig harbevisbördan härför, skall gälla. Beviskravet får bli beroende av omständigheternai det enskilda fallet, bl.a. köparens möjligheter att förebringa bevisning omett visst förhållande. Omtredje man har äganderätt till varan eller har panträtt eller annan liknanderätt i den (rättsligt fel) och det inte följer av avtalet att köparen skallöverta varan med den begränsning som tredje mans rätt medför, gällerbestämmelserna om reklamation i 32 § första stycket och 33 §, om avhjälpandeoch omleverans i 34 36§§, om prisavdrag och hävning i 37 39§§, om skadeståndi 40 § samt om köparens rätt att hålla inne betalningen i 42 §. Köparenhar alltid rätt till ersättning för den skada han lider genom ett rättsligt felsom förelåg vid köpet, om han varken kände till eller borde ha känt till felet. Påföljderav rättsligt fel får även göras gällande, om tredje man påstår all han har ensådan rätt som avses i första stycket och det finns sannolika skäl förpåståendet. (Jfr23, 46 och 47 §§ i arbetsgruppens förslag) Paragrafenanger vad som i köplagens mening skall anses som rättsligt fel och påföljdernavid sådana fel. 1 lag behandlas rättsliga fel i 59 §. Avförsta stycket framgår att ett rättsligt fel föreligger, om tredje man ägervaran eller har panträtt eller någon annan liknande rätt i den. Uttrycket"liknande rätt" är avsett all begränsa bestämmelsens räck vidd. Köplagens reglering beträffande rättsliga fel är nämligen inte avsedd alt tillämpas med avseende på tredje mans immaterialrätt. Om varans användning eller vidareförsäljning skulle strida mot tredje mans patent-, vammärkes- eller upphovsrätt, skall föreliggande bestämmelse inte tilläm- 141 Vilken inverkan somtredje mans immaterialrätt skall ha på förhållan- Prop. 1988/89: 76 det mellan säljare och köpare får bedömas enligt allmänna regler. Atten vara ägs av tredje man kan bero på t. ex. att säljaren har stulit den, attden är överlåten till säljaren med giltigt äganderättsförbehåll eller all deninnehas av säljaren med nyttjanderätt på grund av hyres- eller leasingavtal. synvinkel har de rättsliga felen den egenskapen att de i vissafall bortfaller helt eller delvis om köparen är i god tro. Reglerna omgodtrosförvärv kan sålunda medföra att köparen förvärvar äganderätten till envara, trots att den vid köpet tillhörde annan än säljaren. Om köparen av ettlöpande skuldebrev, som tillhör annan än säljaren, i god tro får skuldebrevet isin besittning, har han gjort ett exstinktivt godtrosförvärv. Det rättsligafelet bortfaller då i förhållande till den godtroende köparen. Vid köp avlösöre gör köparen visseriigen på motsvarande sätt ett exstinktivtgodtrosförvärv. Han löper emellertid då risken alt enligt särskilda reglertvingas lämna ifrån sig varan till den tidigare ägaren mot lösen. 1 ett sådantfall kvarstår del rättsliga felet, men i en speciell form; se lagen (1986:796)om godtrosförvärv av lösöre. Ävenen mera begränsad rättighet för tredje man än äganderätt, exempelvis panträtteller relentionsrätt, kan medföra att varan anses behäftad med ett rättsligtfel. Detta förutsätter dock all det är fråga om en rättighet av sådant slag somtredje man kan göra gällande även mot den som genom köp har förvärvatäganderätten lill varan. Om tredje mannens rättighet är av sådant slag att deninte kan få sakrättsligt skydd gentemot den nye ägaren lill varan, blirreglerna om rättsligt fel inte aktuella. Exempelvis är tredje mansnyttjanderätt till lös egendom i allmänhet inte bindande för en ny ägare ochinnebär därför inget rättsligt fel. Etträttsligt fel kan bestå i att en rättighet belastade varan redan vid köpet, menett sådant fel kan uppstå även efter köpet. kan exempelvis vara föremålför tredje mans retentionsrätt eller panträtt som har uppkommit efter köpet.Det kan exempelvis vara avtalat att köparen skall hämta varan hos tredje man,där den befinner sig. Om tredje man därvid gör gällande retentionsrätt i varanpå grund av en fordran mot säljaren lill följd av all han har haft varan iförvar eller utfört arbete på den, kan köparen inte få ul varan utan att betalatredje mannens fordran mot säljaren. Reglernaom rättsligt fel tillämpas således när en vara har avlämnats till köparen medden belastning som tredje mans rätt innebär. Skulle däremot varans avlämnandetill köparen förhindras därför att tredje mannen har gjort gällande sin rättlill varan, blir det i allmänhet fråga om att tillämpa reglerna om dröjsmål.Dessa blir tillämpliga även när en säljare efter köpet men innan varan haravlämnats till köparen har sålt varan till en tredje man som i god tro har fåttden i sin besittning och därigenom har förvärvat äganderätten till den. Eftersomköparens skydd mot säljarens borgenärer i enlighet med traditionsprincipen iallmänhet förutsätter all varan har kommit i köparens besittning, kan varanefter köpslutet men före avlämnandet komma att utmätas för säljarensskulder eller bli indragen i hans konkursbo. Även i Prop. 1988/89:76 dessa situationer blir reglerna om dröjsmål tillämpliga. Säljarensåtgärder för att avlämna en vara kan i vissa situationer förhindras genomnågon myndighets åtgärd. Det kan vara fråga om import-eller exportförbud ellerförbud mot försäljning av en viss vara. Även i dessa fall ligger det närmasttill hands att tillämpa reglerna om dröjsmål. Om ett myndighetsingripande ledertill att varan kan levereras endast i ett avvikande utförande eller utan vissadelar, kan det antingen vara fråga om en felsituation eller om ett dröjsmål medavseende på en del av varan (jfr 43§). Ävenom varan belastas av en rättighet för tredje man, följer del av 3 § alt köpareninte kan åberopa ett rättsligt fel om det kan anses vara avtalat att köparenskall ta emot varan med en sådan belastning. Detta kan vara fallet när tredjemannen har en mera begränsad rättighet än äganderätt till varan. Det är intetillräckligt att köparen har känt till eller borde ha känt till att varanbelastas av en rättighet för tredje man, utan det bör framgå av avtalet elleromständigheterna vid dess tillkomst att köparen har samtyckt till att varanavlämnas med denna belastning. Även om köparen vid köpslutet känner till att entredje man har panträtt i varan, kan han om inte annat har avtalats hagrundad anledning att förutsätta att säljaren före avlämnandet skall se tillatt panträtten upphör all belasta varan. Om köparen vid köpslutet kände tillatt varan belastas av en rättighet för tredje man och omständigheterna ärsådana all det inte kan anses vara fömtsätt att säljaren skall eliminerabelastningen, bör situationen dock ofta uppfattas så att köparen har samtyckttill all tredje mannens rättighet består även efter avlämnandet. Enomständighet som kan tyda på att köpet har ingåtts under förutsättning atttredje mans rätt skall bestå är prisets storlek. Om avsikten är att köparenskall överta varan med den belastning som tredje mans rätt innebär, inverkardel i allmänhet på det avtalade priset. Närett rättsligt fel föreligger, tillämpas med vissa undantag reglerna ompåföljder vid fel i varan. Sålunda gäller även vid rättsliga fel bestämmelsernaom reklamation i 32 § första stycket och 33 §. Däremot gäller inte 32 § andrastycket vid rättsliga fel. Vid sådana fel räcker det alltså med att reklamerainom skälig tid efter det att köparen har märkt eller borde ha märkt deträttsliga felet (se 32 § första stycket). Inteheller 31 §, som innehåller regler om köparens undersökningsplikt, ärtillämplig vid rättsliga fel. Reglernaom avhjälpande och omleverans (34 35 §§), om prisavdrag och hävning (37-39§§) och om skadestånd (40 §) gäller även vid rättsliga fel. Reglerna omskadestånd i 40 § får dock vid rättsliga fel i regel betydelse endast i frågaom fel som har uppkommit efter köpet. Andra stycket i förevarande paragrafinnehåller nämligen en specialbestämmelse om säljarens skadeståndsskyldighetbl.a. när ett rättsligt fel föreligger redan vid köpet. Avhjälpandemed avseende på ett rättsligt fel betyder att säljaren får vidta den åtgärd som kan vara erforderlig för att eliminera felet, exempel vis genom all han träffar någon form av överenskommelse med tredje man som innebär att dennes äganderätt upphör eller genom att säljaren åstad- 143 kommer att tredje manspanträtt i varan upphör genom att betala eller Prop. 1988/89:76 ställa annan säkerhet. Omleveransi samband med rättsliga fel torde komma i fråga endast i mera sällsynta fall,eftersom fömtsättningarna härför i fråga om en vara av individuell beskaffenhetenligt 34 § andra stycket är begränsad och rättsliga fel i fråga om råvaroreller varor av standardiserad typ sällan torde förekomma.