prop · GC03141 · 1988-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1988/89:141 om beskattning av dödsbos skogskontomedel m.m. i vissafall Prop.. 1988/89:141 Regeringen föreslår att anta det förslag som hartagils, upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionens föreslås alt skatteuttaget skallbegränsas om ett dödsbo, där den efterlevande maken är ensam dödsboddägaré (enmansdödsbö),har upplösts och beskattning skall ske av medel på skogskonto, skogsskädekön-'to, upphovsmannakonto eller uppfinnarkonto. Enligt förslaget skall belopp' somskall tas upp till beskattning sättas ned med en fjärdedel. Bestämriielser-' naföreslås gälla också i fråga om avsättningar till allmän investeringsreserv ochfond för återanskaffning av fastighet. Den föreslagna lagstiftningen tar sikte på att lindrabeskattningskonsekvenserna i vissa fall av de genomfördalagändringarna på familjerättens område. Dessa lagändringar medför bl.a. attefterlevande make och gemensamma bröstarvingar normalt inte kan behålladödsboet efter den avlidne och inom ramen för detta under avveckladen dödes kontomedel och avsättningar. Den nya lagen skall enligt förslaget träda i kraft den 1juli 1989 och tillämpas första gången vid taxering. Bestämmelsernaföreslås gälla i de fall dödsfallet inträffat efter utgången av ochboet upplösts före utgången av . Lagförslaget i denna proposition har granskats avlagrådet. Propositionen innehåller därför tre huvuddelar: lagrådsremissen (s.3), lagrådets yttrande (s. 21) och föredragande statsrådets ställningstagandentill lagrådels synpunkter (s. 22). Den som vill ta del av samtliga skäl för lagförslagetmåste läsa alla tre delarna. 1 1988/89.1 saml. Propositioneris lagförslag Prop. Lag om beskattning av dödsbos skogskontomedel m.m. i vissa Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna laggäller medel som satts in på konto enligt skogskontolagen (1954:142), lagen(1979:611) om upphovsmannakonto eller lagen (1982:2) om uppfinnarkonto. Lagengäller också avsättningar som skett enligt lagen (1979:610) om allmäninvesteringsreserv eller lagen (1967:752) om avdrag vid inkomsttaxeringen föravsättning till fond för återanskaffning av fastighet. 2 § Om belopp somavses i 1 § skall tas upp som intäkt eller återföras till beskattning på grundav att ett dödsbo har upplösts, skall beloppet sättas ned med en fjärdedel vidberäkning av nettointäkt av jordbruksfastighet eller rörelse enligt kommunalskatlelagen(1928:370) och lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt under förutsättning att 1. den avlidnesefterlevande make har varit ensam dödsbodelägare dödsboet fanns, 2. dödsfallet harinträffat utgång och boet har upplösts före utgången av år 1990samt 3. den avlidne ochden efterlevande maken för dödsfallet hade en eller fleragemensamma bröstarvingar. Är det fråga om en insättning eller en avsättning förvilken dödsboet har medgetts uppskov eller avdrag, skall nedsättning enligtförsta stycket inte ske. Denna lag träder i kraft och tillämpasförsta gången vid taxering. , , Prop. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:S. , ordförande, och statsråden , , R. ,, , , , G. , , ,, , , , Lagrådsremiss om nedsättning av skatt på skogskontomedel m.m i vissa fall Familjerättsreformenträdde i kraft den T ; Följdändringar i lagen (1941:416) omarvsskatt och gåvoskatt, , och i kommunalskattelagen (1928:370), KL, skeddesamtidigt (prop. 1987/88:61, SkU 14, rskr. 100, SFS 1987:1206 och 1204). Ändringarnai bl.a. arvsreglerna får i vissa fall konsekvenser för inkomstbeskattningen.Den nya regeln om makes arvsrätt medför att den efterlevande i betydligt flerfall än tidigare kommer atl bli ensam dödsbodelägare. Gemensamma barnärver först när båda föräldrarna är döda och de är inte dödsbodelägare i denförst avlidnes bo. Den efterlevande skall överta all egendom och bodelning ocharvskifte i formell mening är inte nödvändigt. Ett enmansdödsbö anses i inkomstskattemässigmening normalt upplöst när bouppteckningen efter den avUdne registreras vidtingsrätten. Närett enmansdödsbö upplöses leder äganderättsövergången bl.a. till att medel somfinns på skogskonto eller skogsskadekonto genast skall tas upp som intäkt avskogsbruk hos boet efter den döde. Möjligheten för den efterlevande maken attkomma överens med l.ex gemensamma barn om att behålla dödsboet och att inomramen för detta avveckla kontomedlen under de år dödsboet i så fall skulle hautgjort ett eget skattesubjekt har bortfallit. Vidriksdagsbehandlingen av propositionen 1987/88:61 om ändringar i arvs- ochgåvoskattelagstiftningen med anledning av , m.m.uppmärksammades denna konsekvens av den nya familjerätten (SkU 14). Skatteutlskottettog särskilt fasta på den efterlevande make som i kraft av den nya arvsregelnskulle överta en jordbruksfastighet och de negativa följder för driften somkunde uppkomma därigenom att skögskontomedel skall tas upp tillbeskattning hos boet. Utskottet konstaterade att frågan tagits upp i finansdepartementetoch uttalade ett önskemål om att regeringen skulle lägga fram förslagom sådana ändringar i skattelagstiftningen att ej avsedda effekter avfamiljerättsreformen kunde undvikas. Underhösten 1988 upprepade utskottet denna begäran i samband med behandligen av proposition 1988/89:41 om vissa ändringar iskogskontolag- Prop. 1988/89:141 stiftningen (SkU3). De uppmärksammade inkomstskattekonsekvenserna av den nyafamiljerätten gäller - utöver medel på skogskonto och skogsskadekonto - ocksåmedel på upphovsmannakonto och uppflnharkönto. Detsamma gäller avsättningartill allmän investeringsreserv, särskild fartygsfond, särskild nyan--skaffningsfond,eldsvådefond samt återanskaffningsfond för fastighet. Ändringarna på familjerättens område kan också habetydelse i fråga om rätten atl utnyttja den avlidnes förlustavdrag liksommöjligheten till uppskov med beskattning av realisationsvinst. Jag avser nu att la upp frågan om lagstiftning i syfte attlindra inkomstskattekonsekvenserna av ändringarna på familjerättens område. Vid beredningen av detta ärende har jag samrått medföreträdare för . . ; 2.1 Gällande rätt m.m 2.1.1 Beskattningsregler vid den skattskyldiges död Av 9 § första stycket skogskonrolagen (1954:142) framgåratt om den skattskyldiges faslighet övergår till ny ägare på annat sätt ängenom köp, byte eller därmed jämförligt fång eller genom gåva skall - omfastigheten utgjort den väsentliga delen av den förvärvskälla för vilkeninsättning på skogskonto eller skogsskadekonto gjorts - innestående medelgenast tas upp som intäkt av skogsbruk. Härav följer att om den skattskyldige avlidit ochfastigheten genom bodelning övergått till den efterlevande maken eller genomarvskifte tillagts ny ägare skall kontomedel beskattas hos boet. Skogskontolagen innehöll i sin ursprungliga lydelse enbestämmelse om att skogskontomedel alltid skulle tas upp till beskattning närden skattskyldiges fastighet övergick lill ny ägare. Av förarbetena (prop! 1954;14s. 27) framgår atl skälet för denna bestämmelse var att det inte finns någonanledning att den skattskyldige skall kunna ha kvar kontot efter överlåtelsenoch även fortsättningsvis åtnjuta uppskov. Att medlen skall tas upp tillbeskattning efter bodelning där fastigheten övergått till mäké eller efter ettarvskifte motiveras med att det i dessa fall bör ske en slutavräkning. gäller - som framgår av det tidigare sagda - att denskattskyldige får behålla ett skogskonto eller ett skogsskadekonto även om hansäljer, byterellerger bort sin fastighet. Om innehavaren av ett sådant kontoavlider och kontot genom bodelning eller arvskifte övergår till annan skall inneståendemedel tas upp till beskattning enligt 9 § tredje stycket skogskontolagen. På motsvarande sätt gäller att medel som finns på upphovsmannakontooch uppfinnarkonto skall tas upp som intäkt av rörelse om medlen genombodelning eller arvskifte övergår till en ny ägare. Bestämmelser om detta finnsi 11 § första stycket b) och andra stycket lagen (1979:611) om upphovsmannakontooch samma paragraf i lagen (1982:2) om uppfinnarkonto. Av 11 § första stycket d) i lagen (1979:610) om allmän tnvesteringsreservProp. 1988/89:141 framgår att om hela eller den huvudsakliga delen av denskattskyldiges förvärvskälla under beskattningsåret har överlåtits skallreserven eller vederbörlig del av denna återföras till beskattning. Detsammagäller enligt 11 § första stycket e) om avtal under beskattningsåret harträffats om överlåtelse av medel på allmänt investeringskonto. Med överlåtelse som avses i 11 § första stycket d) och e)likställs enligt 12 § första stycket bodelning eller arvskifte som omfattarhela eller del av den förvärvskälla vari avsättningen har gjorts. Motsvarande gäller ifråga av avsättning som skett tilleldsvådefond. Av 8 § första stycket 2) och andra stycket lagen (1981:296) ömeldsvådefonder framgår sålunda att en eldsvådefond skall återföras tillbeskattning om den förvärvskälla vari avsättningen skett har överlåtits samtatt med överlåtelse i ; detta sammanhang likställs att förvärvskällangenom bodelning, arv eller, lestamentariskt förordnande övergått till nyägare.. Bestämmelserna avseende avsättningar till särskildfartygsfond eller till särskild nyanskaffningsfond är något annoriundautformade. Enligt 7 § fjärde stycket lagen (1954:40) om särskild farlygsfondoch enligt 6 § första stycket lagen (1967:96) om särskild nyanskaffningsfondskall avsatta medel återföras till beskattning för det beskattningsår dådödsboet efter den skatlskyldige skiftas. Detsamma gäller avsättning som skett tillåteranskaffningsfond enligt 8 § lagen första stycket (1967:752) om avdrag vidinkomsttaxeringen för avsättning till fond för återanskaffning av fastighet. I övrigt saknar lagarna om särskild fartygsfond, särskildnyanskaffningsfond och fond för återanskaffning av faslighet uttryckligabestämmelser.av innebörd att avsatta medel skall återföras till beskattning isamband med att den aktuella förvärvskällan överlåts till ny ägare. 2.1.2 Förhållandena före familjerättsreformen m.m. Vid den ene makens död skall makarnas sammanlagda behållnagiftorättsgods genom bodelning delas i normalt två hälfter. Den ena är denefterlevande makens bodelningsandel och den andra utgör- i förekommande falltillsammans med enskild egendom - den dödes kvarlåtenskap. Den äldre ordningeninnebar att kvarlåtenskapen skulle tillfalla den avlidnes bröstarvingar och testamentstagare.Bodelning och arvsskifte ledde på sätt som redovisats i föregående avsnitt tillatt kontomedel och avsättningar beskattades. Vid taxeringen året efter dödsfallsåret gällde - ochgäller alltjämt - att dödsboet enligt 53 § 3 mom. första stycket KL skalltaxeras för såväl den dödes inkomster som för de inkomster som efter dödsfallettillkommit boet. Om bodelning eller arvskifte skett under dödsfallsåret skullekontomedel och återförda reserveringar normalt beskattas vid taxeringen åretefter dödsfallet. Taxering kunde ifrågakomma om denavlidne i sin verksamhet tillämpat brutet räkenskapsår. Genom att komma överens om att inte göra bodelning ocharvskifte kunde den efterlevande maken och andra dödsbodelägare -1, ex. barn -emellertid skjuta upp de nu nämnda beskattningskonsekvenserna. 1 * 1988/89.1 saml. kommelse innebar att boet fortlevde som en egen juridiskperson och - med Prop. 1988/89:141 vissa begränsningar - som ett egetskattesubjekt. Att boet på grund av en sådan överenskommelse fickkaraktär av eget skattesubjekt innebar att dess inkomster och utgifter beskattadesför sig även vid senare taxeringar än taxeringen året efter dödsfallsåret.Ingen av de lagar för vilka redogjorts innehåller regler av innebördatt dödsfallet i sig utlöser beskattning. Som framgått av den tidigareredovisningen anknyter beskattningskonsekvenserna i stället lill bodelning ochskifte. Följden av att behålla dödsboet var i det nu aktuella hänseendet attmedel på t.ex. ett skogskonto kunde tas ut och beskattas under ett antal år.Motsvarande gällde de övriga kontona. I fråga om avsättningar till t.ex.eldsvådefond eller särskild fartygsfond innebar dödsboförvaltning normalt attdödsbodelägarna fick på sig för att utnyttja avsatta medel föravsett ändamål. Under den lid ett dödsbo utgjorde ett eget skattesubjektkunde dödsboet självt i vissa fall medges uppskov för kontoinsättningar elleravdrag för avsättningar som skett i räkenskaperna. Enligt 1 § skogskontolagen gäller att dödsboet efter denskattskyldige kan medges uppskov för insättningar på skogskonto eller skogsskadekontoså länge dödsboet utgör ett eget skattesubjekt. I fråga om allmän investeringsreserv gäller enligt 1 §första och tredje styckena lagen om allmän investeringsreserv att dödsboet kanmedges avdrag för avsättning till allmän investeringreserv under förutsättningatt avsättningen skett senast som den skattskyldige avlidit. Även omdödsboet efter den avlidne behålls kan alltså avdrag för avsättning till allmäninvesteringsreserv endast medges första gången dödsboet taxeras. Av 1 § andra stycket lagarna om upphovsmannakonto och uppfinnarkontoframgår däremot att uppskov ej medges om den skattskyldige avlidit underbeskattningsåret. Insättningar som den skattskyldige gjort under det år hanavlidit kan alltså inte föranleda uppskov. I fråga om särskild fartygsfond, särskildnyanskaffningsfond och fond för återanskaffning av fastighet finns det ingethinder mot att ett dödsbo gör en avsättning. Ett dödsbos karaktär av eget skattesubjekt är som nämntspå visst sätt begränsad. Enligt 53 § 3 mom. tredje stycket KL gäller att boetfrån och med del taxeringsår som följer närmast efter det fjärde kalenderåretefter det kalenderår då dödsfallet inträffade skaU beskattas som etthandelsbolag. Detta gäller dock endast om för dödsboet skulle ha beräknatshögre till statlig inkomstskatt taxerad inkomst än . eller störreskattepliktig förmögenhet än . Enligt fjärde stycket i samma momentgäller att får besluta att ett dödsbo som enligt dessa regleregentligen skulle behandlas som ett handelsbolag ändå får taxeras som ett egetskattesubjekt. Alt boet i beskattningshänseende skall behandlas som etthandelsbolag innebär att dess karaktär av eget skattesubjekt upphör.Inkomsterna skall i stället beskattas hos delägarna (punkt 4 första stycket avanvisningarna till 53 § KL). Alla denämnda lagarna innehåller bestämmelser som - under förutsätt ning att boet behålls - anger när medel eller avsättningar av här aktuellt slag . senast skall beskallas. Härvid görs det ingen skillnad pådel fall att det är Prop. 1988/89:141 fråga om en insättning eller enavsättning som ursprungligen gjorts av den döde eller - i de fall detta kanförekomma - av dödsboet självt. Endast i fräga om skogskonto och skogsskadekonto ärbestämmelsen om den bortre tidpunkten för det aktuella kontots beskattningdirekt anknuten till den allmänna regeln i KL om när ett dödsbo skall behandlassom ett handelsbolag. Av 9 § andra stycket skogskontolagen framgår sålunda attmedel på skogskonto eller skogsskadekorito senast skal! tas upp till beskattningför det år reglerna orii handelsbolag tillämpas första gången på dödsboet.Detta betyder att om boets förmögenhet eller inkomst understiger de ovan nämndabeloppen begränsas dödsboets möjligheter att behålla ett skogskonto som öppnatsav den döde endast av den allmänna regeln i 6 § andra stycket skögskontolagenom hur länge ett konto kanbehållas efter det att medlen satts in. I fråga om medel på ett upphovsmanna- eller uppfinnarkontoanknyter bestämmelserna till tidpunkten för dödsfallet. Motsvarande gäller fören avsättning till allmän investeringsreserv. I det förra fallet skallbeskattning senast ske vid den taxering som sker tredje kalenderåret efter detkalenderår då dödsfallet inträffade och i det senare fallet vid den taxeringsom sker närmast efter det fjärde kalenderåret efter det kalenderår dådödsfallet inträffade (11 § andra stycket i lagarna om upphovsmanna- och uppfinnarkontoresp. 12 § andra stycket lagen om allmän investeringsreserv). I lagen om eldsvådefonder finns det ingen koppling mellantidpunkten för den skattskyldiges död och senaste tidpunkt för atlfonden skallåterföras till beskattning. I 8 § första stycket 6) finns emellertid en allmänbestämmelse med motvarande funktion. Av denna framgår atl en eldsvådefond skallåterföras till beskattning om den inte tagits i anspråk senast under detbeskattningsår för vilket taxering sker under tredje taxeringsåret då avdrag för avsättningen har skett. Motsvarande gäller lagarna omsärskild fartygsfond (6 § andra stycket), om särskild nyanskaffningsfond (5 §första stycket) och om återanskaffningsfond för fastighet (7 § första stycket). När en investeringsreserv återförs till beskattning skallsom skattepliktig intäkt tas upp - utöver återförda medel - ett särskilttillägg. Tillägget skall enligt 13 § första stycket lagen om allmäninvesteringsreserv utgöra av det återförda beloppet. Enligt 13§ tredje stycket nämnda lag gäller emellertid att dödsbo skall påföras sådanttillägg endast om åter- . föringen avser avsättning som boet självt gjort ellerom återföringen föranleds av omständighet som som har inträffat föredödsfallet. Ett sådant tillägg skall också beräknas när eneldsvådefond återförs lill beskattning, 9 § första stycket lagen omeldsvådefonder. Också i det fallet skall det särskilda tillägget av det återförda beloppet. I fråga om särskild fartygsfond, särskildnyanskaffningsfond och åter anskaffningsfond för fastighet gäller annorlunda regler. Sålunda gäller att om avsatta medel skall återföras till beskattning skall till det återfördabeloppet läggas ränta. I fråga om dödsbo gäller enligt 6 § första stycket och 7 § sista stycket lagen om särskild fartygsfond att räntan skall bestämmas till två proceni för det anlal taxeringsår som förflutit efter det, då avdraget 1 för avsättningen skett, till och med det, då beloppettaxeras. gäller ifråga om särskild nyanskaffningsfond och återanskaffningsfondför fastighet, 5 § andra stycket och 6 § första stycket lagen om särskild nyanskaffningsfond och 7 § andra stycket och 8 § förstastycket lagen om avdrag vid inkomsttaxeringen för avsättning till fond för återanskaffningav 2.L3 Den nya familjerättens betydelse m.m. De i detta sammanhang avgörande nyheterna påfamiljerättens område återfinns i , ÄktB, och i , ÄB,(prop. 1986/ 87:1, LU18, rskr. 159) och innebär sammanfattningsvis följande. Den nya regeln i 3 kap. 1 § ÄB om makes arvsrätt innebäratt kvarlåtenskapen ärvs av den efterlevande maken. Gemensamma barn ärverförst när båda föräldrarna är avlidna och de är inte dödsbodelägare i den förstavlidnes bo (3 kap. 2 § och 18 kap. 1 § tredje stycket ÄB). Om den dödeefterlämnar bröstarvingar som inte också är bröstarvingar till den efterlevandehar dessa rätt att genast få ut sitt arv och de är dödsbodelägare i den dödesbo. 1 sådana fall - liksom när det finns universella testamentstagare - innebärden nya familjerätten inga förändringar i fråga om möjligheten att behålla boetefter den döde och följaktligen föreligger i dessa fall inga förändringar ifråga om beskatlningssituationen. En ny situation har däremot uppkommit i de fall det -utöver den eflerievande maken - endast finns gemensamma bröstarvingar. Denomständigheten att dessa inte längre automatiskt är dödsbodelägare innebär attdet inte längre utan vidare är möjligt att behålla boet efter den avlidne.Nyheterna på familjerättens område innebär emellertid inte att det i fall medendast gemensamma bröstarvingar är omöjligt att åstadkomma ett dödsbo med flerdelägare än den efterlevande maken. Om den avlidne gjort en eller fleragemensamma bröstarvingar till universella testamentstagare blir dessa i dennaegenskap tillsammans med den efterlevande maken dödsbodelägare. På motsvarandesätt gäller att den efterlevande maken genom ett universellt arvsavstående kangöra de gemensamma bröstarvingarna till dödsbodelägare. När den efterlevande maken är ensam dödsbodelägare och idenna egenskap övertar boet utgörs normalt hälften av förvärvet giftorättsandeloch återstoden arv. Eftersom det inte finns några andra delägare behöver maninte göra bodelning och arvskifte i formell mening. Bodelning och arvskifte i skattemässigmening anses dock normalt ske i och med att bouppteckningen efter den döderegistreras vid tingsrätten (jfr RÅ 1983 1:3). I sambandmed ändringarna i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, , uppkom bl.a. frågan om hur ett s.k. reellt bodelande avtal skall behandlas i arvsskattehänseende. Med ett reellt bodelande avtal avses ett avtal mellan den efterlevande maken och den avlidnes efterarvingar vari enligt lag bestämls vad som skall tillkomma den efterlevande maken med full äganderätt och med fri förfoganderätt. Situationen är alltså den att den efterlevande maken skall överta all egendom och ett avtal av detta slag har endast den verkan att man bestämmer fördelningen mellan egendom som 8 den efterlevande skall erhålla på grund av giftorätt ochpå grund av arv. 1988/89:141 Fördelningen får betydelse i fråga omförhållandet mellan arv och efterarv vid den efterlevande makens död. Upprättasett sådant avtal mellan den efterlevande maken och t.ex. bröstarvingarnabeaktas detta vid arvsskatteberäkningen enligt 15 § 1 mom. första stycket 1 AGL.Avtalat torde dock inte innebära att enmansdödsboet därigenom iinkomstskattehänseende skall anses upplöst än vad somannars anses gälla för enmansdödsbon, dvs. vid bouppteckningens registrering. I enmansdödsbofallen anses alltså att bodelning ocharvskifte i inkomstskattemässig mening inträffar vid ett och samma tillfälle.1 och med att bouppteckningen efter den döde registreras skall följaktligenkontomedel tas upp till beskattning och detsamma gäller avsättningar tillallmän investerings-reserv, eldsvådefond, särskild fartygsfond, särskildnyanskaffningsfond och fond för återanskaffning av fastighet. I fråga om eldsvådefond, särskild fartygsfond och särskildnyanskaffningsfond gäller dock att om beskattning skall ske på grund av attrörelsen övergått till ny ägare kan reglerna i lagen (1951:763) om beräkning avstatlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst tillämpas. Detta framgår av 3 § 4mom. 6) i lagen. Dock gäller att särskilt tillägg eller ränta inte omfattas avden särskilda skatteberäkningen. Den avlidne och boet anses vid tillämpning av lagen som enoch samma skattskyldig (punkten 1, nionde stycket av anv. till 1 §) och vidfastställande av fördelningstid innebär detta att det återförda beloppet skallanses hänförligt till det antal år - dock högst tio - varunder denskattskyldige och boet bedrivit den aktuella rörelsen (punkten 1, sjättestycket av anv. till 1 §). I fråga om eldsvådefonderna finns det vid sidan härom enmöjlighet att få dispens från kravet på att fonden skall återföras tillbeskattning i samband med att den förvärvskälla vari avsättningen har gjortsgenom bodelning, arv eller testamente tillfallit ny ägare, 8 § andra stycketlagen om eldsvådefonder. Dispensen innebär att , om det finnssärskilda skäl, får medge att en eldsvådefond i stället för att återföras tillbeskattning får övertas av förvärvskällans nye ägare. Bestämmelsen i frågamotiverades (prop. 1980/81:68 s. 229) med en hänvisning till den situationenatt den skattskyldige avlidit innan han hunnit utnyttja fonden och efterlevandemake eller barn avser att fortsätta den av den avlidne bedrivna verksamhetenoch att det under sådana förhållanden kan framstå som stötande att bodelningeller arvskifte klipper av möjligheten att utnyttja fonden för avsett ändamål, l.ex.i samband med återuppförande av en nedbrunnen byggnad. Enligt 20 kap. 1 och 8 §§ ÄB gäller att bouppteckningskall förrättas sist efter, dödsfallet och att den inom en månadfrån upprättandet skall ges in till beskattningsmyndigheten. Delta tordeinnebära att i de fall beskattning i enmansdödsbofallen sker inträffar dettanormalt vid taxeringen året efter eller efter den skattskyldiges död. Desärskilda bestämmelserna om anstånd, liksom förekomsten av storabouppteckningsbalanser på tingsrätterna, kan dock medföra att taxeringen skerett senare år. 2.1.4 Uppskov med beskattning av realisationsvinst Prop.