prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — Här avses alltså ingetspeciellt tillskoll av elevplalser.De särskilda föreskrifterna bör också bl.a. la upp några regler som motsvarar en del av skollagens föreskrifter i 5kap. 8 och 10 §§ i fråga om sökandesom inte tillhör elevområdet för studievägen vid skolan. En elev från ell annat nordiskt land bör få likställasmed dem som tillhör elevområdet. Beslut om intagning bör ankomma påskolstyrelsen, med möjlighet att överklaga hos . I fråga om studiestöd förutsätts att della följer elevenfrån hemlandet. Jag föreslår att beredstillfälle att ta del av vad jag här har anfört om ell ökat nordisktutbildningssamarbete. 3 En förbättrad yrkesutbildning 3.1 Försöksverksamhet med treårig yrkesinriktadutbildning i gymnasieskolan I enlighet med beslut startade /89en försöksverksamhet med treårig gymnasial yrkesutbildning. Försöket omfattar 6000 intagningsplatser, fördelade över eltnittiotal kommuner och tio olika linjer. Trots den korta planerings- ochinformationstid som stod till buds har jag med tillfredsställelse kunnat konstaleraatt intresset för att delta i försöksverksamheten har varit myckel stort från både kommuners och elevers sida. Antalet elever som sökte varbetydligt större än antalet intagningsplalser. Bland de förstahandssökande fanns också elever som ändrat sina val från en teoretisk till enyrkesinriktad utbildning. Andelen sökande flickor lill pojkdomineradeutbildningar och vice versa var även större än normalt. Slutligen kan del konstateras att antalet sökandelill 105 verkstadsinriktadutbildning sedan gymnasiereformen år Prop. 1988/89:100 1971 nu översteg antalet tillgängligaintagningsplalser. Som jag aviserade i propositionen (prop.1987/88:102) om utveckling avyrkesutbildningen i gymnasieskolan har en referensgrupp tillsatts för atl följa och underlätta försöksverksamheten. Gruppenkommer att skriftligen avrapportera sina erfarenheter. I enlighet medriksdagens beslut har en särskild utredare utsetts för alt utvärdera försöksverksamheten vad gällervissa speciella frågor som rör denarbelsplatsförlagda undervisningen, handledarutbildningen och de ekonomiskakonsekvenserna för berörda parter. För insyn i och information om utvärderingsarbetet har jag också tilldetta arbete låtit knyta en referensgruppbestående av företrädare för de politiska partierna. Inom ramen för de 9milj. som regeringen tilldelat SÖ för kursplanearbete föryrkesinriktad utbildning pågår ett stort arbete med atl moderniserakursplanerna. SÖ kommer vidare att till regeringenlämna förslag om hur linjestrukturen för yrkesinriktad utbildning bör se ut i fortsättningen. Nyakursplanegrupper kommer att tillsättas senastden . Jag vill i detta sammanhang också nämna att jag i propositionen om utveckling av yrkesutbildningen igymnasieskolan särskilt framhöll att studier av arbetsmiljö ochmiljövårdsfrågor har sin givna platsockså inom yrkesutbildningen. Jag framhöll vidare i budgetpropositionen 1988 att detta lämpligast bör ske såvälinom ämnena samhällskunskap och idrott som i nära anslutning lill detdominerande yrkesämnet på resp. linje/kurs. Det är med tillfredsställelsejag nu har noterat den vikt som SÖ i sittkursplanearbete för en moderniserad yrkesutbildning lägger vidmiljöfrågorna. Allaförsöksutbildningar har ämnet samhällskunskap som obligatoriskt ämne. Regeringenbeslutade om en ny kursplan för ämnet samhällskunskap, som blir obligatoriskför alla linjer fr.o.m. /90. Dennya kursplanen kommer alltså att kunna tillämpas även i försöksverksamhetenfr. o. m. detta läsår. För försöksverksamheten utgår statsbidragför ökade timresurser samt för en någotförstärkt skolledningsresurs. Vidare lämnas särskilda statsbidrag förersättning till företag,försäkringsskydd, kostnader för utbildning av handledare saml för vissinlroduklionsfortbildning av lärare. Under anslagetB 3. Stöd för utveckling av skolväsendel betalas dessutom statsbidrag till kommunerna i form av en särskildgenomföranderesurs. beräknarjag för årskurs 2 till samma genomsnitlsbelopp per elev och timme(.) som för årskurs I.För utbildningen av handledare beräknarjag för /90 ellnågot högre belopp för att läckaökade kurskostnader m. m. Med pris- och löneomräkning beräknarjag bidraget under detta anslag för budgetåret1989/90 till 66,9 milj. kr. ( + 40,4 milj. Isamband med riksdagsbehandlingen av nu pågående försöksverksamhet uttaladeriksdagen (UbU 1987/88:31) vad gäller försöksverksamhetens 106 dimensioneringalt regeringen borde återkomma med förslag Prop. 1988/89:100budgetproposition med hänsyn lill intresset från huvudmännens sida att Bil.10 delta i verksamheten. Enligt min mening finns del starka skälför att försöksverksamheten skulle vinna påatl fr.o. m. /90 utökas med fler intagningsplatser. SÖ har tagit fram kursplaner förytterligare verksamhetsområden ochjag finner del angeläget att även dessa får prövas i försöksverksamhet. Del är också viktigt attförsöksverksamheten kan spridas till fler orter av olika karaktär så att därmed enbättre allsidighet i fråga omnäringslivsstruktur m. m. kan säkerställas. Vidare är del viktigt att öka möjligheternatill att genomföra s. k. fullskaleförsök. Jag delar därförSÖ:s uppfattning att försöksverksamheten bör utvidgas och föreslår attden fr.o.m. /90 får omfatta IO 000 intagningsplalser. Jagvill i della sammanhang också erinra om den försöksverksamhet med vissatreåriga yrkesinriktade linjer som inleddes /88, det s.k.500-försöket. Jag finner det angeläget att dettaförsök inordnas i den större försöksverksamheten. Jagföreslår därför att intagningen på berörda orter till 500-försöket fr.o.m. /90 förändras tillatt gälla intagning i det större försöketinom ramen för de 10000 intagningsplatser som jag förordat. För utvidgningen avförsöksverksamheten bör statsbidrag lämnas i huvudsak i enlighet med vad som gäller för den verksamhet somredan påbörjats. Under anslaget B 3. Stödför utveckling av skolväsendet anvisas sålundamedel i form av en genomföranderesurs på 2 milj. kr. Vidare beräknarjag under detta anslag för budgetåret1989/90 21,5 milj. kr. 3.1.3 Utökat stöd till läromedelsproduktion Denmodernisering av det yrkesinriktade innehållet i yrkesutbildningen som SÖ:s kursplanearbete innebär krävergenomgripande förändringar i läromedlen.De målgrupper som kursplanerna vänder sig till är i flertalet fall så små all produktionsstöd behövs för altläromedelsproduktion skall komma igång. Inför budgetåret1988/89 anvisade regeringen 1 milj. kr. till SÖ för stöd tillproduktion av läromedel som följer de nyakursplanerna. Allt eftersom kursplanearbelelfortskrider uppslår ytterligare behov av produklionsslöd. Jag beräknar för /90 totalt 3milj. för ändamålet ( + 2 milj. 3.2 A mnet svenska på vissa yrkeslinjer Jag har tidigare i inledningen talat om hurgymnasieskolans yrkesutbildning behöver förbättras inför 90-talel. Därvid har deallmänna ämnena sin givnaroll. Ett sätt att öka kvaliteten iutbildningen är att öka undervisningsinsat sen genom färre elever per lärare. Efterförslag i förra årets budgetproposi tion beslutade om ett särskilt resurstillskott för ämnetsvenska 107 (prop.1987/88:100 bil. 10, UbU 16, rskr. Gymnasieanslaget tillför- Prop.1988/89:100 des då 10 milj. kr. för att gemöjlighet till undervisning i mindre grupper i Bil. 10 svenska i årskurs 1 av de teknisk-industriellayrkeslinjer som har 16-klass i yrkesämnet. Detta gäller även förförsöksverksamheten med motsvarande treåriga yrkeslinjer. 1 princip skulleresurstillskottet användas till atl anordna svenskundervisningen med sammaklasstorlek som i yrkesämnet. Jag betonadesamtidigt min åsikt om att god undervisningskvalitet inte kan fås bara genomresurstillskott. Även metodutveckling behövs, t. ex. del samarbete mellansvensk- och yrkeslärare som blir lättare med samma klasstorlek i svenska och yrkesämne. SÖ har redovisatflera bra exempel på sådant samarbete ute i skolorna. Med ett resurstillskottför årskurs 2 kan detta samarbete få en fortsättning. Detta kommer i så fallatt ge en ökad kvalitet i del ämne som jag ser som utomordentligt viktigt för altungdomarna på de teknisk-industriella yrkeslinjerna skall kunna få en bättre personligutveckling, kompelens och yrkesskicklighet. Jag föreslår att 7 milj. kr. anslås föratt i årskurs 2 av de nämnda yrkeslinjernaoch i försöksverksamheten med motsvarande treåriga yrkeslinjer följa upp den särskilda satsning på ämnetsvenska som regeringen gjort för årskurs 1. Tekniskt bör sakenregleras på samma sätt som innevarande år, dvs. resursschablonerna och skolhuvudmannens resurs för"gemensamma ämnen" ökas för attmöjliggöra undervisning i mindre grupper i svenska även i årskurs 2 avde teknisk-industriella linjerna. 4.1 Svenska som andra.språk som betygsatt ämne förinvandrarelever Frågan om ämnet svenska som andraspråk förinvandrarelever i gymnasieskolanhar debatterats under ett antal är. Önskemål har också framförts ombelygsättning i ämnet. SÖ har upprepat sina förslag härom från förra årets anslagsframställning. SÖ har ocksåföreslagit att svenska som andraspråkskall ge allmän behörighet till högskolestudier. Allmän behörighetbör enligt min mening ha samma innebörd för studerande med invandrarbakgrund, som del harför övriga högskolesluderan-de. I och för sig gingedet atl länka sig belygsättning utan att därmed åsyfta allmän behörighet.Övervägande skäl synes mig emellertid tala också emot detta. Jag erinrarom vad jag anförde i föregående års budgetproposition. Riktmärket skallvara, framhöll jag där, att den enskilde eleven får den hjälp som han eller hon behöver. Antingen den extra undervisningen ges som stödundervisning ellersom undervisning i svenska som andraspråk bör den sättas in vid behov, för att elever med ett annat hemspråk skall kunna följa den ordinarie undervisningen på studievägen. 1 likhet med andra stödresurser bör denna undervisning på ell flexibelt sätt kunna anpassas under läsåret lill elever med skilda hemspråk och med olikartade behov. För att uppnå detta synes detockså på erfarenhetsmässiga grunder vara rimligt atl undervisningen inteär betygsatt. Mol denna bakgrund finner jag del intemotiverat, atl regeringen frångår Prop. 1988/89:100 sitt tidigareslällningslagande, när det gäller belygsättning av svenska som Bil. 10andraspråk i gymnasieskolan. 4.2 Engelska som nybörjarspråk för vissainvandrarelever Till gymnasieskolan kommer ibland invandrarelever, somtidigare i sina hemländer inte haft tillfälle atl läsa så mycket engelska, att de ensmed stöd kan tillgodogörasig en gymnasiekurs i engelska. Normall gäller delta elever från samt Främre och Bortre . För denna elevgrupp har regeringen redan till innevarande läsår gett en möjlighet att läsa engelska som nybörjarspråk, C-engelska.Möjligheten gäller de fem skolor som SÖ vall ut såsom demed störst behov av della särskilda stöd för sina invandrarelever. SÖ har i sin anslagsframställningföreslagit försök vid totalt femton skolor i högst tio kommuner. Jag delar SÖ:s syn på värdet av deltaförsök all låta elever som så behöver få enför dem lämpad kurs i det centrala ämnet engelska hellre än att hänvisa dem till ofullständiga studier i gymnasieskolan. Jagföreslår alltså attförsöksverksamheten med C-engelska för vissa invandrarelever fr.o.m. /90 får bedrivas vid totaltfemlon skolor i högst tio kommuner. Jag beräknar 0,5 milj. kr. 4.3 Ämnesanknuten gymnasiepraktik på E-linjen Försökmed ämnesanknuten gymnasiepraklik bedrivs på ett antal linjer /86. Verksamheten ingår i detutvecklingsarbete som bedrivs utifrån beslut med anledning av prop.1983/84:116 om gymnasieskola i utveckling (UbU 1983/84:29, rskr. 412).Avsikten är alt ge elever möjlighet att iarbetslivet använda den kunskap de fått genom undervisningen i skolan.Den ämnesanknutna praktiken skall också ge sådan kunskap som bättre kan förvärvasi arbetslivet. Försöket /87 drygt 16000 elever, av vilka gick på de teoretiskalinjerna. Bland dessa var E-linjen den helt dominerande med över 7000 elever,vilket innebar att var femte elev på E-linjen hade ämnesanknuten gymnasiepraktik. Den storadominansen för E-linjen är naturlig mot bakgrund av den tradition denna har på praktikområdel,just genom sitt innehåll och sin närhet till arbetslivet. Delsamma kan enligt SÖ också sägasgälla om bakgrund och erfarenheter hosmånga lärare på E-linjen. I praklikförsöken på E-linjen har ocksåämnesanknytningen enligt SÖ fungerat i stort sett ulan svårigheter. SÖ tar också upp depositiva sociala kontakter elever kan få på en praktikplats. Detta anförs som särskilt värdefullt för elever som har dålig självkänslamen genom en eller elt par praktikveckor blir frimodigare och sedan presterar bättre i skolan. Lärare å sin sida får, som SÖ påpekar, fortbildningvid besök hos praktikelever genom att följa utvecklingen i arbetsliveti anknytning till sina ämnen. Motdenna bakgrund anser SÖ alt praktik bör bli obligatorisk under Prop.1988/89:100 totalt på den treåriga med början i årskurs 1läsåret Bil. 10 1989/90. SÖ redovisar ocksåkostnaderna för bl.a. administration och ålerläsning i denämnesanknulna praktiken under försöksverksamheten. Spridningen mellan kommunerhar varit stor, alltifrån ingen kostnad alls till . SÖ beräknar för sill förslag om ellobligatorium resurser motsvarandeca 150 kr.per elev. För praktik i årskurs I av E-linjen skulle därmed läsåret1989/90 behövas drygt 2,3 milj. kr. Av detta belopp skulle 0,8 milj. kr.kunna finansieras genom ell överförande av medelför bl. a. planering och utvärdering av praklikförsök på E-linjen från anslagetB 3. Stöd för utveckling av skolväsendet. För årskurserna 2 och 3 skulleunder resp. läsår sedan tillkomma kostnader på ytteriigare ca 4,7 milj. kr. För ett helt genomförtpraktikobligatorium på de teoretiska linjerna beräknarSÖ en total kostnad på ca 25 milj. kr. Som jag uppfattar SÖ:s hittillsvarandeutvärdering av praktikförsöken i stort synes emellertid ett sådant ännu vara relativt avlägset. På andralinjer än E-linjen prövar man sig, som SÖ uttrycker det, ännu fram när delgäller alt finna lämpliga anknytningar mellan skolans undervisning ocharbetslivet. I SÖ:s senastesärskilda, årliga utvärderingsrapport har jag också uppfatlat tydliga problem i fråga om bl.a.återiäsning av de ämnen som inte kan få ennaturlig anknytning tillpraklikverksamheten. Detta gäller de mer allmänna ämnena, t. ex. språk, på såväl E-linjen som de övrigalinjerna. Jag har för min del storförståelse för problem av detta slag, eftersom ju stoffet i ett ämne ärgemensamt för alla elever, medan alla praklikplatser och deras verksamhet väl normalt får ses som unika varför sig. All då bedöma vad som haranknytning lill praktik eller ej,dvs. vad som inte behöver återläsas och vad som behöver ålerläsas måstenaturligen ställa skolorna inför svåra avvägningar. Bedömningarna har, som jagser del, inte heller blivit lättare mol bakgrund av dels klaraställningslagande i fråga omundervisningstiden i moderna språk, dels del allmänna behovet av att till fulloeflfektivt utnyttja den undervisningstid samhället avsätter resurserför. Vad jag här har sagt gör mig inte bereddalt nu förorda del aktuella förslaget omobligatorisk praktik på E-linjen. Även om frågan om ålerläsning behöverpenetreras noga också för E-linjen, har jag därtill andra skäl. Som jag anförti inledningen pågår en översyn av hela gymnasieskolans linjestmktur. Mest väsentligt ärdet dock alt framöver bevara möjligheten alt se hela behovet avpraktik samlat för såväl den obligatoriska skolan som den frivilliga och inomdenna inte minst yrkesutbildningen, som junu är inne i en stark utveckling beträflfande just arbetsplatsföriagdutbildning. 4.4 Ramtiinplaneförsök i sex kommuner Försöksverksamhet med ramtimplaner med obligatoriska ochvalbara lim tal har pågått . Inom försöket kan man med upp per årskurs variera de reguljära timplanernas ämnesulbud 110 medytteriigare lillvalsämnen eller helt nya ämnen. Som exempel på såda- Prop.1988/89:100 na kan nämnas mediakunskap ochu-landskunskap. Denna ökade flexibilitet har allmäntblivit uppskattad. Jag delar dock SÖ:såsikt atl beslut om ramtimplanernas framtid måste grundas på dels utvärderingarav försöket, dels de överväganden som blir aktuella inom den nu pågående översynen av de teoretiskalinjernas struktur. Jag ämnar därföråterkomma till regeringen medförslag om att försöksverksamheten förlängs , /91. 4.5 Försöksverksamhet med ämnet kulturkunskap Försöksverksamhet med ämnet kulturkunskap pågår sedan1984 vid tio gymnasieskolor. Ämnet har påteoretiska linjer och en veckotimme på yrkesinriktade linjer. Utrymme skapasgenom motsvarande minskning av limtalet i annat eller andra ämnen, s.k.värdämnen (normalt svenska, historia,samhällskunskap och yrkesämnen). SÖ har inkommit med en samlad utvärderingav av försöket. Efler en förstakraftig ökning av antalet deltagande klasser synes intresset för försöket haminskat vid de deltagande skolorna. För värdämnena redovisasgenomgående positiva eflfekter. Störst vikt har lagts vid huvudmomentet Kulturmötenoch kulturkonflikter, särskilt vid skolor i områden med många invandrarelever.Jag lägger särskild vikt vid detta. Jag räknar nämligen med atl detta kan varaen lämplig gmnd för undervisning i delar av det som ryms under det vidabegreppet internationalisering, som statsrådet har berört under anslaget B 3.Stöd för utveckling av skolväsendet. Mot bakgrund av vad han där sade om viktenav att la in frågor av detta slag i den reguljära undervisningen har jag medsärskilt intresse noterat att ett antal vårdskolor utanför själva försöket medframgångprövat inslag av kulturkunskap som en integrerad del av flera ämnen. Jag kommer motdenna bakgrund att särskilt uppmärksamma dessa delar av ämnetkulturkunskap. Jag är dock i avvaktan på resultat av översynen av de tre-och fyraåriga linjerna inte nu bereddatl, som SÖ föreslår, förorda att försöksverksamheten skulle få spridas ytterligare. Jag tycker också att det ärviktigt alt inte minst den spontana integrationen i ämnen utanför försöket kanföljas upp ordentligt till gagn för senare ställningstaganden. 5.1 Erfarenheter från uppjöljningen av de nya systemenför statsbidrag till undervisningoch skolledning i gymnasieskolan 5.1.1 Resurser för undervisning Från1987 knöts genom ett riksdagsbeslut (prop. 1985/86:97, UbU 37, rskr. 357) resurstilldelningen förundervisning närmare till antalet elever. Ett viktigt mål för förändringen var att ge skolhuvudmännen ökad frihet att hantera tillgängliga resurser. Den schablonisering som förändringen 111 innebarskulle också förenkla skoladminislralionen och möjliggöra en Prop.1988/89:100 säkrare budgetering. Enligtriksdagsbeslutet skall en parlamentariskt sammansatt referensgrupp följa hurförändringarna genomförs i praktiken. Jag beskrev redan i samband med budgetpropositionbl.a. hur gruppen hade tillkallats för att kunna följadet viktiga informations-och förberedelsestadiet. Förändringarna studeras ocksåpå elt som jag funnit förtjänstfullt sättav ett samverkansprojekt mellan SÖ och sex länsskolnämnder, som för övrigt också följer upp det ändraderesurssyste-mel för skolledning. Den pariamentariska referensgruppen harunder hösten avlämnat en rapport om det första årets erfarenheter. Gruppen harfunnit atl informationen om del nyasystemet tekniskt fungerat på alla nivåer men behöver förstärkas i fråga om del nya systemets anda,inte minst när del gäller de lokalaskolpolitikerna. Skolstyrelsernas engagemang har nämligen med få undantagännu inte ökats. Elevernas valmöjligheter har inte minskat i fråga om studievägar men väl något i fråga om vissaudda ämnen. Kultur-och föreningsinslag har minskat lill förmån för ren undervisning. Jag noterar här med tillfredsställelse attreferensgruppen särskilt kommer all kunna följa denna utveckling viaSÖ:s samverkansprojekt, som allmänt visatsig vara en god källa för kunskap på området. Resursutfallel, slutligen,är för kommunerna oftare positivt än negativt, jämfört med i del tidigare systemet, som del nya systemetsynes kunna leda till ell effektivare utnyttjande av resurser, som ocksåkan budgeteras säkrare. 5.1.2 Resurser Jör skolledning Efler förslag budgetproposition ändrades /88 ocksåsystemet för statsbidrag till skolledning. SÖ:s samverkansprojekl medlänsskolnämnderna har som jag nämnde studerat även hur denna förändringhittills har genomförts. Syftet med förändringen var även här altmed en schablonisering ge större frihet åtkommunerna att lägga upp sin samlade skolledarorganisa-tion inkl.de tidigare huvudlärar- och institutionsföreståndarresurserna.Ell klart intryck av den utvärdering som hittillsföreligger är att intentionerna ide flesta fall ännu fåll mycket litet genomslag. Främst diskuteras hanteringenav resurser för de nya s. k. specialfunktionärerna. Den fria delen avskolledningsresursen () har i flertalet fall fördelats jämnt mellan dessa och skolledning. Enligt SÖ harkommunerna bara undantagsvis låtit behoven av insatser falla utslag vidfördelningen, varför SÖ förordar ettomfattande lokalt utvecklingsarbete med stöd av bl.a. länsskolnämnderna.Flera av dessa har också redan engagerat sig i eller planerarfortbildning på området. 5.2 En förbättrad rekrytering av lektorer Lektorernas betydelse för kvaliteten igymnasieutbildningen har betonats i Del är lektorerna som i undervisningenbäst kan hålla 112 elevernaå jour med den vetenskapliga utvecklingen, ge dem en uppfatt- Prop.1988/89:100 ning om vetenskapligt arbeteoch väcka deras intresse för fortsatta studier. 10 Det finns därförall anledning att slå vakt om denna särskilda ämnesmässiga kompetensför gymnasieskolans del. Enligt ettriksdagsbeslut skall av tjänsteunderiaget på de tre- och fyraåriga teoretiska linjernatäckas av lektorstjänster. Så är dock inte alls verkligheten enligt enundersökning som gjorts av SÖ. Av 2 600tjänster var 800 vakanta /87. kommer vakansernaatt öka lill följd av kraftigt ökandepensionsavgångar. Inemot var fjärdelektor är nämligen nu eller äldre. 1986 ledigkungjordes 445 tjänster,av vilka 148 inte fick några sökande alls, medan många av de övriga endast hadeobehöriga sökande. Såväl regering somriksdag har varit medvetna om detta problem. I samband med riksdagensbeslut med anledning av regeringens senasteforskningsproposition underslröks det angelägna i alt "finnaformer för en fungerande praklisk-pedagogisk utbildning för dem som avlagt doktorsexamen, antingen när detjänstgör som högskolelärare/ gymnasielärareeller såsom deltidstjänstgörande lärare i högskolan/gymnasieskolan" (prop. 1986/87:80, UbU 26 s. 31,rskr. UHÄ har redovisat ett regeringsuppdragsom ämbetet haft att i samråd med SÖ föreslåen praklisk-pedagogisk lärarutbildning för personer som äramnesteorctiskt behöriga tilllektorsljänst i gymnasieskolan eller hargrundläggande ekonomisk eller teknisk högskoleutbildning. Jag räknar med atl en sådan utbildning skall kunnabidra t ill att fylla i första hand vakanser som uppstår genom pensionsavgångar. Jagskall senare under anslaget D 10. Utbildning för undervisningsyrken återkomma till ett förslag om hur sådan utbildning skallkunna startas. Jag har underdelanslag som jag nu behandlar beräknat 1,5 milj. kr. för vikariekostnader under budgetåret1989/90. Även andra vägaratt få en bättre rekrytering av lektorer bör prövas. I förra åretsanslagsframställning förklarade SÖ sig beredd att pröva möjligheterna att förenalektorstjänsler med något slag av utvecklings- och/eller utvärderingsansvar förolika ämnen i gymnasieskolan. Jag avvaktar med intresse de förslag som kan komma på della område. Verksamheten med leknikservice har pågått /85.De medel som anslagits till projektet har använts lill attge en lärare som engagerar sig i verksamhetennedsättning i undervisningsskyldigheten med högst . Endast en lärare per skola kan fådenna nedsättning. Innevarandebudgetår räcker anslagna medel till all ge stöd till 40 skolor med de avslutande åren på teknisk linje. Sö harredovisat atl 48 skolor i landet har en betydande teknikserviceverksamhet. SÖföreslår därför all stödet utökas till atl omfatta även de åtta skolor som integes något stöd. Jag biträder SÖ:sförslag att totalt , motsvarande ca 1 milj.