prop · GC0390 · 1988-12-31 00:00:00 — Mittförslag: En tvåårig ingenjörsutbildning inrättas inom den statliga högskolan.Den skall ersätta och förstärka den utbildning som ges inom årskurs 4 avgymnasieskolans fyraåriga tekniska linje (T4) och motsvarande vuxenutbildning.Under en övergångsperiod skall det i högskolan också finnas en ettårig tekniskutbildning för dem som efter genomgången T4 önskar en fortsatt påbyggnad. En alternativutbildningsmöjlighet efter genomgången årskurs 3 av teknisk linje (T3) ellermotsvarande teknikerutbildning bör komma till stånd. Denna utbildningsorganisation och inriktning utreds vidare. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Så gottsom alla remissinstanser tillstyrker förslaget om en ny tvåårig utbildning.Statskontoret, (), skolledarJÖrbund, Gymnasieingenjörsskolornasrektorskohvent, länsskolnämnden i , i samtKiruna kommun ifrågasätter förslaget om statligt huvudmannaskap för den nyautbildningen. kommun anser också att utbildningens längd bör kunna varamer än . Deflesta remissinstanserna är vidare positiva till förslaget om en ettårig påbyggnad ovanpå T4 underen övergångsperiod. UHÄ framhåller att Prop. 1988/89:90 utbildningen endast börerbjudas om den verkligen blir efterfrågad, medan högskolan i /,(), () ochIndustriförbundet avstyrker förslaget. Länsskolnämnderna i ochVästmanlands län understryker att övergångsperioden bör vara kort, medan länsskolnämndernai , och i stället förordar en långövergångsperiod.' Deallra flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget att utreda tekniker-utbildningsom ett alternativ efter T3. Skälenfor mitt fiirslag: Jag har i det föregående beskrivit hur utbildningen påmellannivå behöver förstärkas. Jag ansluter mig till uppfattningen att entvåårig ingenjörsutbildning, som bygger på en treårig teknisk utbildning pågymnasienivå, är en lämpligt avvägd utformning för detta. En sådan svarar såvälmot arbetsmarknadens behov som mot önskemålen om en anpassning till eninternationell standard för ingenjörsutbildning. Densnabba teknikutvecklingen och övergången till en mer kunskapsintensiv tjänste-och varuproduktion kräver att ingenjörsutbildningen har nära kontakt med denforskning och utveckling som sker inom högskolorna och i näringslivet. Det ärdärför naturiigt att organisera en förstärkt ingenjörsutbildning som en tvåårigutbildning i högskolan och med statligt huvudmannaskap. Jagfinner det vidare angeläget att möjlighet ges för redan yrkesverksamma med T4-utbildningatt bygga på sin kompetens till den nya nivån. Som jag skall visa finnsdet också särskilda skäl som hänger samman med mina förslag beträffandereformens genomförande för att en utbildning av denna typ behövs under ivarje fall en övergångsperiod. Hur lång en sådan övergångsperiod skall vara,och hur möjligheterna till fortbildning och vidareutbildning därefter skallorganiseras, finns det enligt min mening inte anledning atl nu ta ställning till. Detkan inte förutsättas att alla elever, som väljer att gå i T 4, iframtiden kan eller vill gå över till den nya tvååriga ingenjörsutbildningen ihögskolan. Det är nödvändigt även med hänsyn till rekryteringen till denframtida T-linjen att eleverna på denna linje även efter införandet av dennya ingenjörsutbildningen ges en altemativ möjlighet till yrkesinriktadavslutning på sin tekniska utbildning. Jag avser att föreslå regeringen attuppdra åt UHÄ och SÖ att gemensamt utreda och lämna förslag om hur en sådanutbildning - teknikemtbildning - kan utformas och organiseras. UHÄhar, i anslagsframställningen för /90 oeh i sitt remissyttrande över arbetsgruppens förslag, redovisat ett förslag om för söksverksamhet för att skapa reguljära övergångsmöjligheter från tvåårig ingenjörsutbildning till civilingenjörsutbildning. Förslaget, som bygger på en utredning av UHÄ, har bemötts positivt av de berörda högskolorna. Det innebär att en särskilt anpassad studiegång om 140 poäng, ledande till civilingenjörsexamen, erbjuds dem som har gått genom den tvååriga ut bildningen. Jag finner det glädjande att denna fråga, som fördes fram redan av den arbetsgrupp för kortare teknisk utbildning (KTU-gmppen) som jag berört i det föregående, nu synes kunna få en lösning. Jag utgår '' från att UHÄ återkommermed förslag i denna fråga i nästa anslagsframställning. 3.2 Utbildningens organisation och allmänna uppläggning Jagtar nu upp vissa frågor om stmkturen på och uppläggningen av den nya ingenjörsutbildningen.Det bör ankomma på UHÄ att, om bifaller mina förslag i övrigt,återkomma med ett definitivt förslag till utbildningens organisation påutbildningslinjer och till målbeskrivningar för dessa linjer. Jag vill erinraom att det numera är de enskilda högskolorna som beslutar omutbildningsplanerna för sådana utbildningar som det här blir frågan om. Jagvill dock inför redovisa min uppfattning om den allmänna inriktningenav det fortsatta planeringsarbetet för den nya utbildningen. Mina bedömningar:Det fortsatta planeringsarbetet skall inriktas på att den nyaingenjörsutbildningen skall erbjudas i form av ett begränsat antal allmännautbildningslinjer med relativt bred inriktning, som karaktäriseras av att deär avslutade, yrkesinriktade utbildningar med egna utbildningsmål.Utbildningen bör till sitt tekniska innehåfl knyta an till och bygga vidare påden utbildning som ges under de tre första årskurserna på T-linjen igymnasieskolan. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mina bedömningar. Arbetsgruppen har därutöverföreslagit att till den nya utbildningen bör knytas examensbenämningen"högskoleingenjörsexamen". Remissinstanserna:Arbetsgmppens förslag om organisationen av den nya utbildningen på ettbegränsat antal allmänna linjer tillstyrks av samtliga remissinstanser somyttrat sig i frågan. t////i"framhåller att vissa speciallinjer, medinriktning på klart definierade yrkesfunktioner som t.ex. skyddsingenjörs- ochbrandingenjörslinjerna, måste kunna få finnas vid sidan av de nya bredalinjerna. Flera remissinstanser, t. ex. länsskolnämnden i ,betonar att det är önskvärt att ta tillvara möjligheterna till lokala ellerregionala profileringar av de nya utbildningslinjema. Deflesta remissinstanser som yttrat sig har inget att invända mot den föreslagnaanknytningen till T-linjen. UHÅ betonar dock att ingenjörsutbildningen inteensam kan ersätta T4 samt att ingenjörslinjemas framtida innehåll inte kanlåsas av nuvarande tekniska ämnesinnehåll i T-linjen. Några länsskolnämnder ochhögskolan i vill att även avgångsbetyg från N-linjen, direkt ellerefter komplettering, skall ge behörighet till den nya ingenjörsutbildningen. Flera remissinstanser tarupp frågan om den framtida organisationen av T-linjen i gymnasieskolan. Några länsskolnämnder,högskolan i /samt anser att denframtida treåriga bör vara ogrenad, medan /SR, CFoch skolledar-förbundförordar en grendelad T-linje. dernai , och , länsstyrelserna i Gäv- Prop.1988/89:90 leborgs och samt SAF framhåller alt den föreslagnautbildningen inte får bli en återvändsgränd ulan att möjligheter bör ges förde studerande att gå vidare till civilingenjörsutbildning. Övervägandedelen av de remissinstanser som yttrat sig om examensbenämning för den nyautbildningen har förordat benämningen "ingenjörsexamen". Skälenför mina bedömningar: Ett av syftena med den reform av ingenjörsutbildningenpå mellannivå som bör genomföras är att skapa en enklare och meraöverskådlig utbildningsstruktur. Utbildningen i högskolan bör vidare inriktaspå att ge en tillräcklig bredd i kompetens och kunskapsbas. Den snabba tekniskautvecklingen innebär att såväl produkter som produktionsteknik förnyas inomloppet av . Varje utbildning måste däremot förbereda för en långyrkesverksamhet och ge fömtsättningar för fortsatt inlärning och personligutveckling. Alltför smala utbildningar riskerar att snabbt bli föråldrade.Högskolans utbud av ingenjörsutbildningar bör av dessa skäl byggas upp av fåmen breda utbildningslinjer, inriktade mot var sin sektor av yrkeslivet. UHÄhar i sitt remissyttrande förordat att fyra linjer maskiningenjörslinjen,elektroingenjörslinjen, byggnadsingenjörslinjen och kemiingen-jörslinjen fårutgöra basen i ett system av ingenjörslinjer. Utöver dessa kan enligt UHÄövervägas ytterligare någon eller några linjer, t.ex. med inriktning motekonomi eller datateknik. Områden som t. ex. materialteknik, textilteknik, WS-teknikoch miljöteknik kan enligt ämbetet tills vidare ges som inriktningar inom deallmänna linjerna, medan andra specialinriktningar bör ges som särskildalinjer. UHÄ kommer att återkomma med definitiva förslag i dessa delar. Jaghar för egen del inget all invända mot en sådan inriktning av del fortsattaplaneringsarbetet som framgår av UHÄ:s yttrande. 1 likhet med några avremissinstanserna, däribland även UHÄ, finner jag det naturligt attprofileringar skall kunna ske av de blivande allmänna ingenjörslinjerna ävenmed hänsyn till lokala och regionala förutsättningar och önskemål. Till dessaoch andra frågor om inriktningen av de nya utbildningarna blir del dock möjligtatt återkomma när slutligt förslag skall föreläggas om vilkaallmänna utbildningslinjer som skall inrättas. Dennya utbildningen som syftar till att stärka den tekniska kompetensen påmellannivå bör vad avser det tekniska innehållet bygga på utbildningen på T-linjenstre första årskurser. Som jag har redovisat genomför SÖ förnärvarande på regeringens uppdrag en översyn av timplanerna för de tre- ochfyraåriga linjerna i gymnasieskolan. Det fortsatta arbetet med dessa frågor ärviktigt för all klargöra förutsättningarna för den konkreta utformningen av dennya ingenjörsutbildningen. Dentvååriga ingenjörsutbildningen bör vara en avslutad utbildning med egna mål och ha en sådan uppläggning atl den direkt förbereder för arbetsmarknaden. är det viktigt att det efter utbildningen kan erbjudas en systematiserad övergångsmöjlighet lill civilingenjörsutbild ning för dem som önskar det. Jag hänvisar lill vad jag anfört i denna fråga. Förden försöksverksamhet med samordnad ingenjörsutbildning på mellannivå som,enligt vad jag tidigare redovisat, startat /89 har regeringen bl.a.föreskrivit alt examensbenämningen "högskoleingenjörsexamen" skallanvändas. Efter det att beslut har fattats om nya allmänna utbildningslinjerär det UHÄ:s uppgift att fastställa vilken examensbenämning som skallanvändas. Jag har för egen del inget att invända mot den benämning somförespråkats av majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig, nämligen"ingenjörsexamen". Ett målmedvetet arbetepågår inom landet för att förbättra såväl arbetsmiljön som den yttre miljön.Ingenjörer är en viktig yrkesgmpp i detta sammanhang. Redan när nya produktereller produktionsprocesser utvecklas måste hänsyn tas till miljöaspekterna, ommiljöproblemen skall kunna bemästras. Jag vill betona vikten av att dessafrågor beaktas i tillräcklig utsträckning, och inom afla de blivandeutbildningslinjerna, vid en så genomgripande omläggning av den tekniskautbildningen som den jag nu föreslår. Isin anmälan till regeringens proposition (1987/88:105) om jämställdhetspolitikeninför 90-talet redovisade min företrädare de mål som bör ställas upp förjämställdhetsarbetet inom högskolan under den närmaste femårsperioden.Riksdagen hade inget att erinra mot dessa förslag (UbU 1987/88; 34, rskr. 365).Enligt dessa mål bör särskilt stora ansträngningar göras för att öka andelenkvinnor i tekniska utbildningar inom högskolan; Denna andel bör öka till minst30% av de antagna. Långsiktigt bör strävan vara att inget kön skall vararepresenterat med på någon studieväg. Vid den fortsattaplaneringen av den nya ingenjörsutbildningen bör särskild uppmärksamhet ägnasåt möjligheterna att uppfyfla dessa målsättningar. Närde nya utbildningslinjerna inrättas kommer reglerna om allmän behörighet förhögskoleutbildning att gälla. UHÄ har till uppgift att fastställa eventuellavillkor för särskild behörighet därutöver. Frågan om vilka särskildabehörighetskrav som skall gälla är dock så avgörande för inriktningen av dennya utbildningen, och har diskuterats så pass ingående såväl av arbetsgruppensom av remissinstanserna, att jag finner det motiverat att låta tadel av mina överväganden i denna fråga. Minabedömningar: Det fortsatta planeringsarbetet bör utgå från att de särskildabehörighetskraven för de nya allmänna utbildningslinjerna skall utformas ilikhet med vad som i övrigt gäller inom högskolan, dvs. som krav på betyget 3 iett eller flera särskilda ämnen. Det förhållandet att linjerna bygger vidare påT-linjen bör återspeglas i de förkunskapskrav som fastställs för dem. Underden försöksverksamhet som jag i det följande kommer atl föreslå för tiden fram tilldess nya allmänna utbildningslinjer kan inrättas bör liksom särskildabestämmelser gälla. Arbetsgruppensförslag: Som särskilt behörighetskrav till tvåårig ingen- Prop. 1988/89:90 jörsutbildningskall under den fortsatta försöksverksamheten gälla avgångsbetyg från angivengren på den treåriga tekniska linjen. På motsvarande sätt skall för ettårigingenjörsutbildning gälla krav på avgångsbetyg från angiven gren på T4.Försöksverksamheten får utvisa vilka behörighetskrav som längre fram kanbehöva stäflas för att elever från T3 skall kunna genomföra högskolestudierinom det tekniska området med godtagbart resultat. Remissinstanserna:I fråga om den särskilda behörighetens utformning har remissinstanserna myckelskilda uppfattningar. a. flertalet äv arbetsmarknadsorganisationerna, UHÅ,samtliga högskolor samt några länsskolnämnder avstyrker arbetsgruppensförslag. SÖ och flera länsskolnämnder tillstyrker förslaget angående densärskilda behörigheten under försöksverksamheten. Erfarenheterna frånförsöksperioden får sedan, enligt dessa instanser, utvisa om det finnsanledning att ompröva dessa krav. LO tillstyrker förslaget i fråga omförsöksperioden, men anser att efter dennas slut bör samma regler gäfla som förhögskolan i övrigt. Bland.kommunerna finns en stor majoritet för arbetsgruppensförslag. Några remissinstanser länsskolnämnden i och SAF förordar försök med antagningsprov. Fleraremissinstanser vill vidga basen för rekrytering tifl den nya ingenjörsutbildningentill att även, oftast efter viss komplettering, omfatta elever från N-linjen. Skälenför mina bedömningar: Arbetsgruppens förslag avser endast utformningen av desärskilda förkunskapskraven under den återstående försöksperioden fram tilldess att allmänna utbildningslinjer inrättas. För tiden därefter har gruppenförutsatt att beslut får fattas på grundval av de erfarenheterförsöksverksamheten givit. Jagfinner det för min del nödvändigt att nu ta upp de frågor som aktualiserats avarbetsgruppen och i remissbehandlingen även vad gäfler tiden efterförsöksverksamhetens avslutande. Innebördenav arbetsgruppens förslag är att samtliga de elever som genomgått T3 (resp. T4)skall ha full behörighet till den nya ingenjörsutbildningen, oavsettbetygsnivå i de enskilda ämnena. Arbetsgruppenframhåfler att de elever som söker sig till T-linjen ur betygssynpunktutgör ett positivt urval, och att det under studiernas gång dessutom sker enfortsatt selektion genom att ett antal av eleverna avbryter sina studier.Konsekvenserna av att uppställa krav på särskild behörighet för fortsattastudier med hjälp av en viss betygsnivå är att en viss procentuell andel aveleverna blir förhindrade att fortsätta utan betygskomplettering. Tillskillnad mot vad som är fallet inom den fyraåriga kommer dessaelever atl sakna den omedelbara möjligheten att slutföra en teknisk utbildningsom är användbar och eftertraktad på arbetsmarknaden. Arbetsgruppen betonarden risk detta kan innebära för den fortsatta rekryteringen lillgymnasieskolans T-linje. Föregen del vill jag anföra följande. Denföreslagna reformen påverkar på ett genomgripande sätt fömtsätt ningarna för den mycket stora grupp av elever som söker sig till den 1 tekniskalinjen i gymnasieskolan. Den säkerhet dessa elever nu har, att Prop. 1988/89:90kunna genomföra och avsluta en yrkesinriktad utbildning av stort värde på arbetsmarknaden,ersätts av nödvändigheten att söka fortsatt utbildning inom högskolan för attfå en sådan avslutande yrkesinriktning. Om särskilda förkunskapskrav uppställsenligt högskolans normala behörighetsbestämmelser riskerar den enskilde T-elevenatt inte uppnå behörighet för fortsatt ingenjörsutbildning inom högskolan.Detta förhållande kan i sin tur komma att menligt påverka intresset för ochrekryteringen till T-linjen. Ennödvändig följd av atl på denna grupp tillämpa de normala behörighetsbestämmelsernaär därför enligt min mening att alternativa möjligheter till avslutandeteknisk utbildning erbjuds de elever som inte kan, eller inte önskar, genomgåden nya tvååriga ingenjörsutbildningen eller annan högskoleutbildning. Som jagangivit i det föregående avser jag atl föreslå regeringen att uppdra åt UHÄ ochSÖ att utarbeta forslag om en sådan utbildning. Iavvaktan på ett sådant förslag bör särskilda bestämmelser i enlighet medarbetsgruppens förslag gälla för sökande från T-linjens årskurs tre respektive komvuxunder den fortsatta försöksverksamheten. Jag erinrar om att en sådan möjlighet tillavsteg från de generella reglerna vid denna försöksverksamhet förutsattes i prop.1987/88:109 om urval m.m. till högskoleutbildning (s. 10). Det är regeringensom har att fatta beslut härom. När försöksverksamheten avslutats och denödvändiga alternativa utbildningsmöjligheterna tillskapats bör enligt minmening de särskilda behörighetskraven för de nya ingenjörslinjerna fastställasenligt samma principer som gäller för högskolan i övrigt. Som jag anfört ärdetta UHÄ:s uppgift. Jag utgår från att UHÄ kommer att avväga det antal ämnen ivilka sådana särskilda behörighetskrav skall fastställas med hänsyn både lill utbildningenskrav och lill önskemålet att inte alltför många av T-linjens studerande skalluteslängas av dem. Detär även enligt min mening angeläget att underlätta för studerande frångymnasieskolans N-linje all efter komplettering antas till den nya ingenjörsutbildningen.Möjligheter all erbjuda sådana kompletteringsstudier inom eller i anknytning tillden reguljära utbildningen existerar redan. Innehåll och organisation för dettabör ses över och anpassas lill de ändrade förutsättningar som följer av mittförslag. Jag avser atl återkomma till regeringen i denna fråga. Förurval bland behöriga sökande till de nya allmänna ingenjörslinjerna börhögskolans normala regler gälla. bör dock, av hänsyn tillde elever som redan påbörjat sina studier på T-linjen, särskilda regler omförtur gälla. Jag återkommer till denna fråga vid min behandling av tidplanenför reformens genomförande. Mitt förslag: Efterprincipbeslut av byggs den nya ingenjörsutbildningen successivt utsom försöksverksamhet inom högskolan som antalet platser på T4minskas i motsvarande mån. T4 avvecklas helt med ingången av budgetåret1993/94. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer i fråga om den successiva upp- Prop. 1988/89: 90 byggnadenmed mitt förslag. Arbetsgruppen har föreslagit att den nyaingenjörsutbildningen skall organiseras reguljärt som allmänna utbildningslinjerfr. o. m. /93 och att T4 skall avvecklas helt med ingången avsamma budgetår. Remissinstanserna:SÖ och ett antal länsskolnämnder tillstyrker förslaget att reformen skallgenomföras fullt ut /93. SÖ betonar vikten av att så långt sommöjligt samordna ställningstagandena till ingenjörsutbildningens utformningresp. de reformerade tim- och kursplaner för gymnasieskolan som avses gälla fr.o.m.1991/92. UHÅoch några länsskolnämnder förordar alt reguljär ingenjörsutbildning i form avallmänna linjer får starta i högskolan /91, som T4bibehålls fram lill 1992/93. Flera remissinstanser framhåller vikten av atttillräcklig information ges till eleverna i och gymnasieskolan.Flera framhåller också den osäkerhet både om utbildningens utformning och omolika ansvarsförhållanden som enligt deras mening kan följa med en utdragenövergångsperiod. Ettstort antal av remissinstanserna bl.a. , flera länsskolnämnderoch ell flertal kommuner framhåller de planeringssvårigheter som följer omutbildningens utbyggnad skall avgöras genom årliga beslut. Skälenför mitt förslag: Avgörande för valet av tidpunkt för det slutliga genomförandetav reformen är hänsynen till eleverna på T-linjen. De måste, om de så önskar,ges möjlighet att slutföra den fyraåriga utbildning som de valt och antagits till.De elever som under innevarande vår söker till T-linjen i gymnasieskolan bör hamöjlighet all slutföra sina studier på denna linje. T4 måste därför enligt minmening behållas t. o. m. /93, liksom möjligheten atl anordnamotsvarande utbildning som vuxenutbildning. Ensuccessiv övergång i försöksvisa former till en ny och utvecklad ingenjörsutbildninghar, som jag redovisat i det föregående, redan påbörjats genom olika stegunder . Större omfattning har dessa åtgärder fått genomriksdagens beslut om försöksverksamhet under innevarande budgetår, med samtidigindragning av motsvarande antal T4-klasser. Jag finner del naturligt att denfortsatta övergången lill en reformerad ingenjörsutbildning får ske genom en ylleriigarestegvis uppbyggnad på samma sätt /94. En sådan reformstralegilämnar också lid för del lokala planerings- och utvecklingsarbete som blirnödvändigt för reformens genomförande, och för att i detta arbete ta vara påde erfarenheter som fortlöpande vinns. Fråganom från vilken tidpunkt den reformerade ingenjörsutbildningen inom högskolanbör organiseras i form av allmänna utbildningslinjer kan enligt min meningbedömas fristående från frågan om takten i uppbyggnaden av denna utbildningresp. avvecklingen av T4. I detta sammanhang bör också hänsyn tas lill dekommande resultaten av det pågående arbetet med översyn av gymnasieskolanstimplaner. Jag finner mot denna bakgrund inte anledning att nu ta stäflning Ullden lämpliga tidpunkten för 2 1988/89. inrättande av de nyautbildningslinjerna. Senast bör det dock ske vid den Prop. 1988/89:90slutliga avvecklingen av T4. Somjag framhållit måste valfriheten för de nuvarande eleverna på T-linjen attfullfölja sina studier där bibehållas. innebär också alt de olikagrenarna av T4 huvudsakligen byggteknisk gren, elteknisk gren, kemitekniskgren och maskinteknisk gren i princip skafl vara tillgängliga för dessaelever fram till dess att T4 avvecklas. Påmånga orter finns del för vissa grenar bara elevunderlag för enklass i årskurs 4. För dessa grenar och orter blir det inte möjligt om dengrundläggande skafl bibehållas /93 att erbjudaintresserade elever försöksverksamhet med ny ingenjörsutbildning somförutsätter att en T4-klass avvecklas. För dessa elever kan i ställetges möjligheten att fullfölja studierna i T4 och sedan bygga på med en sådanettårig utbildning som jag i del föregående föreslagit. förhållande utgörett väsentligt motiv för att försöksverksamheten också skall omfatta sådanettårig utbildning. 1och med att den nuvarande i takt med att den nyaingenjörsutbildningen successivt byggs upp som försöksverksam-hel måste denuvarande eleverna på T-linjens tre första årskurser och motsvarandevuxenstuderande i komvux ges förtur vid antagningen lill den nya utbildningen.Det är regeringen som har att besluta härom, och bestämmelser av denna innebördhar meddelats för den försöksverksamhet som påbörjats innevarande budgetår. 3.5 Samverkan mellan gymnasieskola och högskola Arbetsgruppenhar föreslagit att den nya ingenjörsutbildningen först som försöksverksamhet,sedan i form av allmänna utbildningslinjer skall byggas upp inom högskolanunder statligt huvudmannaskap men i samarbete mellan gymnasieskola och högskolaoch med utnyttjande av T4-ulbildningens lärare, lokaler och utrustning. Gruppenhar vidare föreslagit att kommunernas inflytande över de föreståendeförändringarna vad gäller utbildningens innehåll, dimensionering ochlokalisering får tillgodoses på lokal nivå i former som högskolor och kommunergemensamt kommer överens om.