prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — Värdestegringsvinslernas andel av resultatetberäknas vara ungefär oförändrad . Detta resultatimplicerar en avkastning pä materiellt kapital på , vilket kan jämförasmed den drygt elva-procentiga räntan på långa statsobligationer. Liksomunder tidigare är har förelagens minskade lagerhållning bidragit till denförbättrade avkastningen. Lagrens andel av det materiella kapitalet har fallit från 1983 tillca 1988. Räntabiliteten påtotalt kapital beräknas ha kommit upp fill nivån 1985. Ökningen mellan 1987 och1988 är till stor del hänförbar lill den ökade avkastningen på materiellt kapital. Denökade räntabiliteten på eget kapital 1988 bedöms bero fill övervägande del påräntabiliietsökningen på totalt kapital. Den genomsnittliga skuldräntan och solidilelenförutsätts vara närmast oförändrade. Nominellt beräknas räntabiliteten på eget kapitalha fortsattatl stiga . Inflafionsrensal har den däremot fortsatt att minska . 5 Arbetsmarknaden Prop-1988/89: lOO Arbetsmarknaden karaktäriserades aven mycket stark efterfrågan på arbetskraft. Ett mått på detta är alt antaletvid arbetsförmedlingarna nyanmälda lediga platser ökade iförhållande fill 1987 och var fler än vid den tidigare toppnivån 1980. Dettaresulterade i en mycket kraftig expansion av sysselsättningen, en markantökning av arbetskraftsdeltagandet och en påtaglig reduktion av arbetslösheten. Antalet sysselsatta var igenomsnitt ca 60 000 fler 1988 än , en uppgång med 1,. Detta är denstörsta förändringen mellan två årsgenomsnitt . Ökningen av antaletsysselsatta var emellertid ännu större i samband med högkonjunkturerna 1969-70och 1974-75. Till skillnad från dessa år har emellertid antalet arbetade timmarper sysselsatt sfigit 1988. Uttryckt i arbetade rimmar ärsysselsätlningstillväxten 1988 (2,) den kraftigaste som har registrerats.Denna ökning påverkas dock av en kalendarisk effekt eftersom 1988 hade flerarbetsdagar än 1987. Frånräknat den kalendariska effekten ökademedelarbetsliden per sysselsatt med 1/. Det bör dock noteras atlsysselsältningstillväxlen var som kraftigast och början av1988. Därefter har sysselsättningen vuxit i en något långsammare takt. Trots alt sysselsättningoch utbud av arbetskraft har ökat kraftigt har brislen pä arbetskraftvuxit till ett allvarligt problem.Antalet obesatta vakanser var fler än . Avkonjunkturinstitulels barometer framgår vidare atl andelenindustriförelag som anger brist på yrkesutbildad arbetskraft ökat ytterligareoch överstiger . Arbetskraftsbristen är inte enbart en konsekvens av en lågarbetslöshet utan även uttryck för strukturella obalanser på arbetsmarknadenoch alt kraven på speciell utbildning och erfarenhet vid nyrekrytering avarbetskraft har ökat. Tusental personer (i åldrarna ) Källor: () och finansdepartmentet, 3 1988/89.1 saml. -10 -6 -7 -1 -13 -12 2,6. Den högasysselsätlningstillväxten korresponderar inte mot en i motsva- Prop.1988/89:100 rande grad hög produktionstillväxt. ökade produktionen istort sett i Bil. 1.1 samma takt som sysselsättningen, vilket innebär atlproduktiviteten var i det närmaste oförändrad. Till viss del kan dettaförklaras av den kalendariska effekten som beräknas vara större försysselsättningen än för produktionen, särskilt i tjänstesektorn. Ävenfrånräknat denna har emellertid produktivitetsökningen i likhet med de senasteåren varit svag. För hela perioden har BNP per arbetad timme stigitmed i genomsnitt , vilket kan jämföras med 2,under1970-talet. Till skillnad från under 1970-talel då medelarbetstiden persysselsatt minskade med har medelarbetstiden under 1980-taletsfigit med i genomsnitt 1/. Detta har medfört att BNP per sysselsattstigit ungefär lika snabbi som under 1970-lalel. harnäringslivets andel av sysselsättningen ökat markant. Avsysselsättningsexpansionen faller tre fjärdedelar pånäringslivet. Industrins sysselsättninghar stigit under fem är i rad med sammanlagt ca 50 000 personer. Detta innebäratt ungefär en tredjedel av den mycket kraftiga reduktion av sysselsättningensom inträffade (sammantaget 150 000personer) har återhämtats. För industrins del harproduktiviteten ökat i ungefär samma takt som under1970-lalel, med . Produktionstillväxten har emellertidsamtidigt varit dubbelt så hög. Med hänsyn till att förutsättningarna förproduklivitelstillväxt är gynnsammare vid en hög produklionsUllväxt fårindustriprodukfivitelen ändå anses ha utvecklats svagt under 1980-talel. Under 1989 och 1990väntas industriproduktionen växa i en successivt långsammare takt än 1988. Medhänsyn lill alt arbetskraftens utnyttjandegrad är mycket hög i utgångsläget,vilket bl.a. indikeras i statistiska centralbyrånskapacitetsulnyltjandemätningar, beräknas industrins produk-fivitet växarelativt långsamt. Det medför en viss sysselsättningsuppgång även 1989 ochdärefter en stagnation 1990. Byggverksamheten harvuxit kraftigt . Efter den utomordentligt storasysselsältningsuppgången 1987, dä sannolikt många som varitsysselsatta i byggsektorn återvände dit, var ökningen av antalet sysselsattamåttligare . Bristen på arbetskraft fortsatte samfidigl attförvärras. beräknas byggverksamheten växa i en någotlångsammare takt men efterfrågan på arbetskraft kommer ändå atl vara hög,varför sysselsättningen väntas fortsätta växa något 1989 och sedan stagnera1990. Densysselsättningsmässigt mest expansiva delen av arbetsmarknaden var 1988 denprivata tjänstesektorn som stod för nästan 2/3 av den totala sysselsältningstillväxlen.Den i relafiva tal största expansionen uppstod inom delbranschen"uppdragsverksamhet m.m.", vilken innefattar konsultföretag,reklambyråer, bevakningsförelag etc. Denna delbransch omfattar en tiondel avden privata tjänstesektorn, men stod för närmare hälften av sektorns totalasysselsättningsökning. Den sänkning av produklivitetstillväxlen inomnäringslivet, som skett 34 Källa: Statistiskacentralbyrån. under 1980-talel i jämförelse med 1970-lalel,faller helt på tjänstesektorn, se diagram 5:1. Förädlingsvärdet i denna sektor steg under 1970-talel med i genomsnitt 3,, menhar under 1980-talel vuxit med bara 0,. Del bör dock understrykas altdel finns avsevärda problem förknippade med atl mäta produktivitetsutvecklingeni tjänsteprodukfionen. Den privatatjänstesektorns sysselsättningsutveckling har visat sigsvår att förutsäga. Såväl den relativt svaga utvecklingen som den kraftigaexpansionen var överraskande mot bakgrund av tjänstesektornsprodukfionsutveckling. I bedömningen av 1989 och 1990 har antagits attproduktiviteten i tjänstesektorn växer i ungefär samma takt som genomsnittetför . Mot bakgrund av den förutsedda produktionsökningen i denprivata tjänstesektorn beräknas därmed antalet sysselsatta öka med 20 000personer 1989 och 10-12 000 personer 1990. Trots påtagligarekryteringsproblem i delar av den kommunala sektorn ökade antalet kommunallsysselsatta markant 1988 efter en myckel svag utveckling under 1986 och 1987.Sysselsättningstillväxten nådde emellertid inte upp fill nivån under perioden1980-1985 då antalet sysselsatta ökade med i genomsnitt 28 000 . Kommunernas åtaganden ochplaner inom bl.a. vård, barn- och äldreomsorg m.m. innebär på ensysselsältningslillväxl av samma storleksordning som . Utvecklingenunder 1989 och 1990 kommer emellertid alt påverkas av den allmänt högaefterfrågan på arbetskraft, som väntas hålla tillbaka kommunernas möjligheteratl expandera sysselsättningen. Prognosen innebär en långsammaresysselsätlningstillväxt . År1990 antas sysselsättningsökningen bli större vid den lägre löneökningstakleni alternativ 1 eftersom kommunernas ekonomi då blir bättre än vid den högrekostnadsökingen i alternativ 2. 1988/89:100 Bil. Tabell 5:2 Produktion ochsysselsättning i timmar -0,7 -0,5 -0,8 3,9 -0,4 Privata tjänster Produktion Sysselsättning Produktivitet 0,5 -0,2 Produktion (BNP) Källor: Statistiskacentralbyrån och . Det finns ingapåtagliga tecken på avmattning i arbetskraftsefierfrå-gan. De prognoser somredovisas ovan innebär en fortsatt sysselsättningsökning i stora delar avekonomin. Nyanmälningen av lediga platser fortsätter alt ligga på en hög nivå,även om ökningstakten reducerats något. Länsarbets-nämderna var i sinabedömningar över lag optimistiska om den allmännaarbelsmarknadsutvecklingen . Flera nämnder pekar på risken attbrislen på arbetskraft ytterligare accentueras. Sammantaget beräknas sysselsättningen öka med 35000 personer 1989. Därtill väntas medelarbetsliden fortsätta öka 1989. År 1990beräknas antalet sysselsatta öka med drygt 30 000 i alternativet med en lägrelöneökningstakt, medan en fortsatt hög löneökningslakt kommer alt medföra atlsysselsättningsexpansionen bromsas upp. Medelarbetsliden räknat per sysselsattpåverkas i neddragande riktning av den föreslagna förlängningen avföräldraledigheten. 5.2 Utbudet av arbetskraft Arbetskraften beräknas ha ökat med 49 000personer 1988. Av denna tillväxt kan drygt hälften fiUskrivas en uppgång avarbetskraftsdeltagandet, medan resterande del förklaras av förändringar ibefolkningens storlek och ålderssammansättning. Befolkningen i deyrkesaktiva åldrarna () beräknas ha ökat méd Prop. 1988/89:100 23 000personer . Merparten av denna ökning. 1.1uppskattningsvis 17 000 personer, kan fiUskrivas neltoinvandringen. Enligtstafisliska centralbyråns befolkningsstafistik uppgick nettoinvandringen lillSverige under de tre första kvartalen 1988, räknat för samtliga åldersgrupper,fill drygt 21 000 personer, vilket var nästan lika mänga som under helåret 1987och en fördubbling jämfört med . Den höga neltoinvandringen är en följd avbåde en hög invandring, den högsta , och en relativt begränsadutvandring. Både invandringensstorlek och dess effekt på arbetskraflsutbudet är svår atl förutsäga. Iprognosen antas neltoinvandringen ligga kvar på en hög nivå,dock inte lika hög som . En mycket stor del av neltoinvandringenbeslår av flyktingar, vilka kommer in i arbetskraften först efler en längrelidsperiod. Den höga neltoinvandringen bidrar därför troligen tillarbetskraflsutbudet först under 1989 och 1990.1 propositionen i oktober 1988om vissa ekonomisk-politiska åtgärder föreslogs åtgärder, bl.a. inom ramen förplatsförmedlingen, för all underlätta för invandrare alt komma in påarbetsmarknaden. Totalt sett beräknasbefolkningen i de yrkesaktiva åldrarna öka med 22 000 personer både under 1989och 1990. En något lägre nelloinvandring kompenseras av en högre inhemskbefolkningstillväxt. Befolkningensåldermässiga sammansättning har medfört atl befolkningeni åldersgrupper med högt arbetskraftsdeltagande ökat medan den minskat iåldergrupper med lågt arbetskraftsdeltagande, exempelvis minskar befolkningen ide yngsta och äldsta åldergrupperna på arbetsmarknaden samfidigl som den ökar iåldersgrupperna . Detta har i sig givit ett posifivt bidrag lill arbetskraften. Under 1989 och 1990kommer denna effekt på arbetskraflsutbudet alt bli något större än . Arbetskraftsdeltagandetökade markant 1988. I genomsnitt tillhörde av befolkningen iåldrarna arbetskraften, vilket var drygt en halv procentenhet högre änunder 1987, se tabell 5:3. Tabell 5:3 Relativaarbetskraftstal för olika åldersgrupper Ärsmedeltal 1987 ochförändring i procentenheter -0,3 -0,2 -2,6 -2,2 2(K24 år, män -1,0 -1,3 -0,2 -0,1 -1,8 -0,1 55-64 är, män -0,9 -0,2 -0,5 -0,1 Källor: (), och finansdepart mentet, 37 Särskilt markant hararbetskraftsdeltagandet ökat i ungdomsgrupperna. För den yngsta åldersgruppen,ungdomar i åldern , har arbetskraftstalet stigit med nära enprocentenhet 1988. För denna grupp har arbetskraftsdeltagandet under detsenaste decenniet reducerats med , lill följd av atlfler går i gymnasieskolan. Det förbättrade arbetsmarknadslägel kan hainneburit att fler väljer atl förvärvsarbeta och att arbeta vid sidan avstudierna. Även för de äldre ungdomarna i åldern innebar förstahälften av att arbetskraftsdeltagandet utvecklades mycket svagt.Orsaken var främst en kärv arbetsmarknad, vilket särskilt drabbade denna grupp.Den kraftiga uppgången av AK-talen 1988 skall ses mol bakgrund av altungdomsarbetslösheten reducerats påtagligt. 1 prognosen haranlagils att arbetskraftsdeltagandet inte fortsätter stiga för de yngreungdomarna och ökar i en något mindre omfattning för de äldre. De vuxna kvinnornasarbetskraftsdeltagande växer nu i en betydligt långsammare takt än under1970-talel och början på 1980-lalet. Undanlaget är kvinnorna , därarbetskraftsdeltagandet fortsätter atl växa i relativt snabb takt. Dennautveckling avspeglar all potentialen för ett ökat kvinnligtarbetskraftsdeltagande successivt minskar i takt med alt äldre generationer avkvinnor med lågt arbetskraftsdeltagande lämnar den yrkes-aktiva befolkningensamtidigt som yngre generationer med högt arbetskraftsdeltagande når upp ihögre åldrar. 1 prognosen antas kvinnornas AK-tal förändraspä samma sätt som . För de vuxna männen har arbelskraftsdellagandelökat marginellt 1988 och beräknas bli oförändrat 1989 och 1990. Sammantaget gerbefolkningsförändringar och ökat arbetskraftsdeltagande en tillväxt avarbetskraften på 35 000 personer 1989 och runt 30 000 personer 1990. Prop.1988/89:100 Bil. 5.3 Arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiskaåtgärder uppgick arbetslösheten preliminärttill i genomsnitt 1,av arbetskraften, vilket motsvarar drygt 70 000personer. Delta innebär en nedgång och nästanen halvering jämfört med , då arbetslösheten var som högsl. Tabell 5:4 Relativarbetslöshet i olika åldersgrupper Procentandel avarbetskraften i respektive åldersgrupp 25-54 är 55-64 år 9,3 5,1 2.0 1,9 4,3 5,5 2,0 2,8 4,1 5,3 1,8 2,5 3,6 5,1 1,7 2,1 3,5 4,4 1,4 2,0 3,1 3.6 1,3 1.7 Anm: Siffrorna har reviderats medhänsyn till omläggningen av Källor: Statistiskacentralbyrån, och . Procent, 3-mänadersglidande medelvärde på säsongrensade värden Prop.1988/89:100 Bil. iiiiiiiiiiii|iiiiiiiiiii[iiiiiiiiiii|iiiimirii|iiiiiiiiiii|iiiiiiiiiii|iiiiiiNiii[iiiiiiiiiii|iiiiiiiiiii|iiiiiNiiiniiiiiiiiiii|iiiiiiiiil O 1976 1978 1980 1982 1984 1986 1988 Källa: (). Det outnyttjadearbetskraflsutbudet har emellertid reducerats mer än vad den öppnaarbetslösheten indikerar. Antalet latent arbetssökande - dvs. personer som iarbetskraftsundersökningar uppger atl de kan och vill arbeta, men av olika skälinte akfivi söker arbete och därför inte räknas in i arbetskraften somarbetslösa - minskade från ca 50 000 personer 1987 lill drygt 30 000 personer1988, dvs. relativt sett betydligt mer än arbetslösheten. Detsamma gällerpersoner som är undersysselsatta av arbetsmarknadsskäl. Den gruppen minskademed drygt 40 000 personer, men omfattar fortfarande ca 180 000 personer. Den arbetslöshet somkvarstår är i hög grad betingad av strukturella faktorer påarbetsmarknaden. En fortsatt hög arbelskraftsefterfrågan väntasdärför inte medföra någon nedgång av arbetslösheten . Prognoserna förutvecklingen av sysselsättning och arbetskraft innebär att arbetslöshetenblir ungefär oförändrad. Uppgången i efterfråganpå arbetskraft har haft spridning över hela landet. reduceradesarbetslösheten i samtliga län. Det skedde även en viss regional utjämning genomatt arbetslöshetstalen sjönk något mer i skogslänen än i riket i övrigt trotsatt arbetskraften växte relativt sett mer i dessa län. Det finns dockfortfarande stora variationer i sysselsättningsgrad mellan länen. I skogslänenär av befolkningen sysselsatt mot i storstadslänen. Skillnaden i sysselsättningsgradmellan t.ex. och är hela 10 procentenheter.Skillnader finns i samtliga åldersgrupper, men är särskilt markant för deäldre. Såväl 1987 som 1988 minskade arbetslösheten förarbetskraften i åldrarna betydligt mer än för andraåldersgrupper. har arbetsmarknadsläget för denna grupp varitbesvärligt. minskade arbetslösheten markant även för den yngstaåldersgruppen trots atl omfattningen på ungdomslagen nästan halverades. hardet skett en förskjutning av tyngdpunkten i arbetsmarknadspolitiken mot merutbudsinriktade åtgärder. Detta innefattar bl.a. en ökad omfattning påutbildnings- och rehabiliteringsinsatser och en förstärkning avplatsförmedlingen, medan omfattningen på de sysselsättningsskapande åtgärdernahar reducerats kraftigt. Ca 14 000 personer var sysselsatta i beredskapsarbete1988, vilket var den lägsta nivån . Antalet ungdomar i ungdomslag,som 1984-85 uppgick till drygt 30 000 eller av arbetskraften iåldrarna , var ca 10 000. Sammantaget har desysselsättningsskapande åtgärdernas omfattning reducerats till en tredjedel avtoppnivån 1984. 1988/89:100 Bil. Tabell 5:5 Antal personer i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder utbildning (AMU) ' Utbildning vid permitteringshot, flaskhalsutbildningm m. - , lönebidrag, () och offentligt skyddat arbete. Källa: (), Arbetsmarknadsutbildningenhar däremot byggts ut och omfattade i genomsnittdrygt 40 000 elever 1988 mot 34 000 elever 1986. Denna uppgång skall ses motbakgrund av den växande bristen på arbetskraft. Då arbetsmarknadsutbildningenhade sin största omfattning 1978-1979, gick i genomsnitt 50 000 personer iutbildning. Vid sidan av arbetsmarknadsutbildningen har även stödet lillutbildning i företag, bland annat s.k. flaskhalsutbildning, ökat iomfattning. Trots en stigandeefterfrågan på arbetskraft har antalet personer som är sysselsatta i speciellaprogram för arbetshandikappade fortsatt alt växa, om än i en långsammare taktän tidigare. Totalt omfattade denna typ av åtgärder 83 000 personer 1988,vilket var 15 000 fler än 1984. Antalet sysselsatta i , i offentligtskyddat arbete eller med lönebidrag har därmed blivit större än antaletpersoner som omfattas av sysselsättningsskapande åtgärder ocharbetsmarknadsutbildning tillsammans. 6 Löner och priser En preliminär bedömning av ulfatlet från 1988års avtalsrörelse ger vid handen en genomsnittlig avtalsmässig kostnadsökningom mellan helåren 1987 och 1988. Den genomsnittliga löneglidningenuppskattas till 1988, dvs. ungefär lika myckel som den genomsnittligalöneglidningen föregående år. Sammanlaget ger denna uppskattning en totalgenomsnittlig limlöneökning om 7,1988, se tabell 6:1. I den privata sektornkännetecknades avtalsrörelsen av förbundsvisa förhandlingar. Deavtalsmässiga löneökningarnas storlek, periodisering samt avtalsperiodernaslängd varierar betydligt mellan olika avtalsområden. De flesta avtal på denprivata sektorn är dock ettåriga. Inom vissa branscher,främst i den privata tjänstesektorn, ger de förbundsvisa överenskommelserna enavtalsmässig löneökning som avsevärt överstiger den genomsnittligaavtalsmässiga löneökningen 1988. Enligt bl.a. den lönestatistik som producerasav i och gemensamt,den s.k. andrakvartalsslatistiken, saml parternas avlalsberäkningar gällandeavtalade löneökningar som lagts ut efter andra kvartalet 1988, harlönekostnadsökningarna för företag inom hemmamarknadssektorn, därinslag av utländsk konkurrens saknas, betydligt överstigitlönekoslnadsökningarna inom exportindustrin. 1988/89:100 Bil. Tabell 6:1 Timlöner ocharbetskraftskostnader -0,1 Anm.: Uppgifterna för samtliga löntagare baserar sig pålönesummestatistik. Uppgifterna för industriarbetare grundarsig på förtjänststatistik. Förtjänststatistiken har i förekommande fallkompletterats med engångsbelopp, som ej ingår i SCB:s statistik: Källor:Statistiska centralbyrån, och . 1 den kommunala sektorn träffades etttvåårsavtal 1988. Den avtalsmässiga nivålöneökningen 1988 resp. 1989 uppgårtill ca 8 1/resp. . Då en del av deavtalade löneökningarna för1988 läggs ut vid olika fidpunkler blir den avtalsmässigakostnadsökningen lägre, ca 5 1/. Delta ger i sin tur enkostnadseffekt, ett s.k. överhäng, till 1989. Den avtalsmässigakostnadsökningen beräknas uppgå lill ca 4 1/1989. På motsvarande sätt skapasett mindre kostnadsöverhäng fill 1990. denkommunala sektorn innebär vidare alt förutsättningarna för en mer Prop. decentraliseradlönesätlning inom kommuner och landsting ökar. dettakommer alt leda lill ytterligare löneökningar på det kommunala områdetkan bedömas först när resultatet av de lokala förhandlingarna Löneavtalet för denstatliga sektorn är ettårigt och innebär en nivålöneökning om 6,1988 och enkoslnadslöneökning om ca 4,. års avtalsrörelse angav regeringen iuppdrag fill en utgiftsram om förmedelsberäkningarna med hänsyn fill avtal för den statliga sektorn.För att inte personalförsörjningsläget inom statsförvaltningen skulleförsämras justerade regeringen med stöd av bemyndigande sedan uppdenna ram lill 5,. Då de totala nivålöneökningarna på det statliga områdetenligt avtal uppgår till 6,, och således överstiger ramen ,föranleder avtalet ett extra rationaliseringskrav motsvarande merkostnaderna.Vad avser löneutvecklingen inom den statliga sektorn bygger del budgetförslagsom nu presenteras på att löneutgifterna ökar med högsl . Omlönekostnadsökningarna inom det statliga området 1989 överstiger dennaprocentsats måste merkostnaderna finansieras genom ökad effektivitet ochproduktivitet. Enligtkonjunkturinstitulels avtalsberäkningar ger överhängd fill 1989, från deavtalsområden som har ettårsavlal, ell bidrag till den totala kostnadsökningenom 1989. Inkluderas även de tvåårsavtal som har slutils och1989 uppgår bidraget till den totala kostnadsökningen fill drygt 2 1/1989.Tvåårsavialen beräknas därutöver ge upphov till ett begränsat överhäng lill1990. Bidraget frän dessa lill den totala kostnadsökningen uppskattas till ca1/1990. Jämfört med förhållandenai omvärlden ligger timlöneökningarna i pä en hög nivå, se diagram 6:1.1diagrammet jämförs limlöneutvecklingen i industrin i medlimlöneutvecklingen i de länder (exkl. och ) som ingår i densvenska valutakorgen. De s.k. korgländerna är sammanvägda enligt varje landsbetydelse som konkurrent lill på världsmarknaden. Timförtjänslen förindustriarbetare i bedöms ha ökat med 7,mellan 1987 och 1988.Timlönen för industriarbetare i OECD-området uppskattas ha stigit med ca 4 1/2%under motsvarande period. Även i , som är densvenska industrins viktigaste konkurrentland pä världsmarknaden, bedömsindustriarbelarlönen ha ökat med ca 4 1/. I andraviktiga konkurrentländer som och har ökningen avindustriarbelarlönen varit något lägre. uppskattas timlönen inomindustrin i OECD-området sfiga med . I den bedömning av densvenska och inlernafionella ekonomins utveckling sompresenterades för , gjordes en teknisk framskrivning avtimlöneökningarna på per är . På de flesta avtalsområdenhar ännu inte löneavtal slufits . har inga löneavtal slutits.Då underlag för prognoser för lönekoslnadsutvecklingen ännu i betydandeutsträckning saknas, antas timlönen, pä basis av en mer schablonmässigframskrivning, öka 1989. Bedömningarna avseende den svenska ekonomin 1990är baserade på två 42 Diagram 6:1 Nominelltimlön inom industrin Årlig procentuellförändring, nationell valuta 1988/89:100 Bil. 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 Anm.: De 13 OECD-ländernaär sammanvägda enligt varje lands betydelse som konkurrent till påvärldsmarknaden. Källor: , statistiskacentralbyrån, samt . alternativför limlönernas utveckling. I det ena alternativet (alternativ 1) antastimlönerna stiga 1990, dvs. ungefär samma ökningstakt som i vårakonkurrentländer. I det andra (alternativ 2) antas timlönerna stiga ,dvs. en i stort sett oförändrad ökningslakt jämfört med föregående år. lill harkonsumentprisindex (KPI) stigit med 6,. Även inflationstakten beräknad somförändringen i KPI uppgick till 6,0%.KPI-ökningen under loppet av 1988 (dec. 1988) beräknas uppgå till6,, vilket innebär atl förändringen mellan helåren 1987 och 1988 blir 5,. ersattesdet allmänna prisstoppet, som trädde i kraft , av en skyldighet attförhandsanmäla prishöjningar lill statens pris- och konkurrensverk, (SPK). Iapril 1988 beslutade regeringen att fr.o.m. begränsa den allmänna skyldighetenatt förhandsanmäla prishöjningar till att omfatta varu- och tjänsteområdenmotsvarande ca hälften av den privata konsumtionen. Enligt regeringsbeslut ijuni 1988 upphävdes förhandsanmälningsskyldigheten fr.o.m. , medundanlag för byggnadsmaterial där anmälningsskyldigheten kvarstod t.o.m.december 1988. Därefter återgår SPK tiU en löpande pris- ochkonkurrensbevakning i enlighet med de generella riktlinjer regeringen tidigarefastställt. Prissloppet och dess avveckling försköt prishöjningarna och 1988.