prop · GC0397 · 1988-12-31 00:00:00 — Ifråga om den framtida revisionen av presidiesekretariat anser dock RRV, i likhet med vad som anfördes i remissyttrandet, att det är mest ändamålsenligt om all revision av verksamhet i sker genom en organisation. RRV svarar i , i enlighet med Inlernordiska revi- 45 sionsordningar (senasteändring i ) för all Prop. 1988/89:97 revisionav verksamhet under budget och bör enligt RRVs Bilaga 2mening också svara för den finansiella revision som det här är fråga om av presidiesekretarialetsverksamhet. Kommitlénlar också upp frågor om det framtida arbetsuppgifter. RRVdelar en gmndläggande utgångspunkt som kommittén anger för det fortsattautredningsarbetet, nämligen att det finns ett stort behov av att stärka centralfinansförvaltning och ekonomistyrning i staten. Om den fortsatta utredningenendast görs med utgångspunkt i vilka uppgifter riksgäldskonloret bör ansvaraför, utan hänsyn till konsekvensema för andra myndigheter, kan dock enligt RRVsmening endast marginella frågor tas upp till behandling i kommittén. Vadavser kommitténs överväganden om framtida anslagssystem för riksgäldskonloretvill fullmäktige endast understryka vad kommittén, själv säger all del ärangeläget att anslagssystemet får en så flexibel utformning att det möjliggörför att snabbt anpassa sig till olika uppkomna situationer.Inte minst utvecklingen på det finansiella området motiverar en storflexibilitet i anslagssystemet vad avser t. ex. data- och systemutveckling. Vidvår externa revision har vi kunnat konstalera att de nuvarande anslags- ochredovisningssystemen vid har stora brister. Bl.a. försvårarde mätningar av verksamhetens resultat och:effektivitet. Kommittén har på ettutmärkt sätt åskådliggjort nackdelarna med nuvarande anslagssystem och för ibetänkandet en grundlig diskussion om alternativa anslagsmodeller. Enligt vårmening har kommittén stannat för det alternativ som frän olika utgångspunkterför närvarande synes mest lämpligt. Idetta sammanhang vill vi också nämna att revisorer försökt intressera ansvariga vid för att i större utsträckning tillämpa den statliga bokföringsförordningen. Vi noterar att förordningen kommer att tillämpas fullt ut då blir rege ringens myndighet. Anslagssystemförriksgäldskontoret (5. sid 55) i aga Detföreslagna alternativet synes enligt samfundets uppfattning ha godaförutsättningar att tillgodose de krav på kontorets verksamhet som uppställtsi avsnitt 5.10 s. 72. Samfundet avstår från att i övrigt i detalj yttra sig idenna del, eftersom verksamheten fömtsätts bli föremål för utvärdering efterdet systemets ändamålsenlighet tillämpas i praktiken (jfr s. 73 nederst). 3 Uppgifter som flyttas från och andraförfattningsändringar Kommitténsförslag berör kammarkollegiets fondbyrå i följande hänseenden. Möjlighetenlill inskrivning i statsskuldboken av premieobligationer, som ingår idonationsmedel förvaltade av statsmyndigheter, föreslås upphävd- (s. 96 ibetänkandet). Fondbyrån förvaltar premieobligationer för mindre belopp frånavvecklade arvsfondsdödsbon eller sådana donationsfonder som på senare åröverlämnats tiU fondbyrån från andra myndigheter. Byrån placerar själv intemedel i premieobligationer. En del av innehavet är inskrivet istatsskuldboken, men den möjligheten behövs inte för bevakning av dragningaroch inlösen, eftersom obligationerna kan läggas in i fondbyråns bankdepå ochbanken i sådant faU sköter bevakningen. Kollegiet har därför inget emot attmöjligheten tiU inskrivning upphävs. Kommitténföreslår vidare (s. 98 ö) upphävande av statskontorets cirkulär (1968:7.73) omöverlämnande av donations- och liknande medel tiU förvaltning hosstatskontorets fondbyrå. Enligt kungörelsen (1972:646) med anledning avöverföring av vissa uppgifter från statskontoret till kammarkollegiet gällercirkuläret även efter fondbyråns flyttning till kollegiet. En del avuppgifterna i cirkuläret är emellertid inte längre aktuella och vissabestämmelser däri har visat sig opraktiska. Kollegiet tillstyrker därför atlcirkuläret upphävs. Fondbyrånhar sedan gammalt som en av sina viktigaste uppgifter att hjälpa de organ inom statsförvaltningen oeh som så önskar med deras förvaltning av donationsfonder. Den service fondbyrån därvid erbjuder består främst av placeringsverksamhet, bokföring, redovisning samt kassa- och värdepappershantering. Däremot ankommer det inte på fondbyrån att besluta om hur fondemas ändamål skall tillgodoses. Statliga eller kyrkliga organ kan alltså lämna över den ekonomiska förvaltningen av sina donationsfonder till kollegiet. Det formella stödet härför finns i regeringens beslut som ligger till grund för statskontorets cir kulär och som inte bör upphävas. Efter permutationsla- gens ikraftträdande fattas beslut om överlämnande av förvalt ningen genom permutation i varje enskilt fall. Denna viktiga verksamhet 47 som torde innebärabetydande rationaliseringsvinster för den statliga och Prop. 1988/89:97 kyrkliga fondförvaltningen behöver alltså inte längre cirkulärets stöd. 1kapitel 9 om kommitténs fortsatta utredningsarbete sägs att en sammanslagningav aU statlig fondförvaltning visserligen inte är aktuell men att en visssamordning bör övervägas. Kollegiet vill framhålla att de av kollegietförvaltade fonderna som regel inte är statliga medel utan atl tillgångarnatillhör fondema i egenskap av självständiga rättssubjekt. Detta gäller intebara de ca 250 donationsfonderna, vilka tillkommit genom förordnanden avenskilda, utan också övriga fonder vilka inte ingår i statsbudgeten utan äravsatta för bestämda ändamål med särskilda intressenter. Vid deorganisatoriska övervägandena måste detta förhållande tillmätas avgörande vikt,och kollegiet fömtsätter därför att synpunkter från representanter förfondernas intressenter inhämtas under utredningsarbetet. 3.2 Hovrätten för 8.2 Andra författningsändringar Vadgäller de föreslagna ändringama i 15 kap. 8 § . finner hovrättenatt det inte möter något hinder att slopa möjligheten lill inskrivning avomyndigas värdepapper i stasskuldboken. . Hovrätten har inte något att erinramot utformningen av de författningsförslag som kommittén lägger fram. FuUmäktigeavstyrker kommitténs förslag vad avser styrelsen för fondbörs.Enligt fullmäktige kan det sakligt sett finnas starkare skäl förriksbanken än att vara representerad i styrelsen. Enligt fullmäktigesmening bör därför , i avvaktan på det slutliga StäUningstagandet tillVärdepappersmarknadskommitténs betänkande, fortsättningsvis ensam utse sinrepresentation i styrelsen för . 8Utnämning eller nominering av styrelserepresentanter Riksgäldskontoretutser , beroende på antingen sin ställning som myn dighet under eller pä sin centrala roll på kreditmarknaden, styrelserepresentant i några bolag och nämnder. I ett av dessa sker valet gemensamt med (fondbörsen) och i ett utser regeringen på förslag av resp. hälften vardera av de leda möter som myndighet under skall välja (Aktiebolaget -, porter). När riksgäldskonloret ny byter huvudmannaskap bör reglerna ses över. Även utnämnings- eller nomineringsrätt påverkas i de fall detta skett delat eller gemensamt med . Fullmäktige har inga invändningar mot komitténs förslag, att nomine- 48 ringsförfarandet slopasoch att regeringen fortsättningsvis utan sådant Prop. 1988/89:97 särskiltförfarande utser samtliga ledamöter i Aktiebolaget 2 tersrepresentantskap. Däremotvill fullmäktige avstyrka kommitténs förslag vad avser styrelsen förStockholms fondbörs. Enligt fullmäktige kan det sakligt sett finnasstarkare skäl för än att vara representerad i styrelsen.Utvecklas obligationsmarknaden i den takt som kan förväntas som enallt större del av handeln sker över börsen är det viktigt för attvara representerad i styrelsen, eftersom omvårdnaden om obligationsmarknadenprimärt är en angelägenhet för . Enligt fullmäktiges mening bördärför , i avvaktan på del slutliga ställningstagandet till Värdepappersmarknadskommitténsbetänkande, fortsättningsvis ensam utse sin representation i styrelsen förStockholms fondbörs. Iövrigt har fuUmäktige ingen erinran mot kommitténs förslag rörande utnämningeller nominering av representanter i berörda styrelser och nämnder. Vadgäller förslagen till nya bestämmelser om revisorer för granskning av sladshypolekskassansresp. hypoteksbankens förvaltning anser inspektionen att det finns anledningatt nu frångå den gällande ordningen på sätt som föreslagits. Inspektionenanser att i väntan på resultatet av den pågående översynen av hypotekslagstiftningenkan en lämplig ordning vara att regeringen utser en revisor, atl två revisorerutses på ombudsstämma resp. på delägarsammankomst samt att bankinspektionensåsom tillsynsmyndighet ges rätt att utse en revisor. Riksgäldskommitténhar förslagit att möjligheten till inskrivning i statsskuldsboken av omyndigspremieobligationer skall upphöra. Kommittén motiverar sitt förslag med attförfarandet är tidskrävande för utan att ge motsvarandevinst i fråga om skydd för omyndigs tillgångar. Dessutom utnyttjas möjlighetenalltmer sällan. Bankföreningenvill i detta sammanhang erinra om att förmynderskaps- kommittén i sitt avlämnade betänkande (SOU 1988:40) Föräldrar som förmyndare föreslagit att bestämmelsen i 15 kap. 8 § , enligt vilken obligationer m. fl. värdepapper skall nedsättas i öppet förvar i eller annan bank så snart det sammanlagda värdet på sådana värdepapper överstiger ett belopp motsvarande två gånger gällande basbe lopp, skall upphöra att gälla. Kommittén har vidare föreslagit att lagen (1924:322) om värd av omyndigs värdehandlingar skall upphöra. Genom förs de föreslagna ändringarna i lagstiftningen kommer möjligheten alt skriva in premieobligationer i statskuldsboken att bli den enda kvarståen- 49 de möjligheten lillkontroll av förmyndares, förvaltares och gode mäns Prop. 1988/89:97 förvaltning i fråga om sådan egendom. Avtalmed bank skall dock enligt förslaget kunna träffas om förvaltning av enskildsvärdehandlingar på villkor som överförmyndaren uppställer. En sådan förvaltningtorde dock om den begränsas till att avse premieobligationer ställa sigalltför dyr för att utgöra ett rimligt alternativ. Enligt föreningen får detgivetvis anses olämpligt att frågan om kontrollmöjligheterna handläggs i tvåskilda sammanhang utan samordning. Föreningen förordar därför attfinansdepartementet samordnar beredningen av föreliggande förslag medjustitiedepartementet, som har att ta ställning till förmynderskapsutredningensnu nämnda betänkande. Härvid bör alltså noga övervägas på vilket sätt eneventuell kontrollfunktion av förmyndarens förvaltning lämpligen börgestallas. Kommitténföreslår att reglerna i 15 kap. 8 § ändras varigenommöjligheten tiU inskrivning i statsskuldboken slopas. Detta överensstämmerinte med vad förmyndarskapsutredningen framför i sitt betänkande Föräldrar somförmyndare, SOU 1988:40. Där föreslås att möjligheten till inskrivning istatsskuldboken skall kvarstå i vissa fall. , som inte idetta sammanhang vill ta ställning i frågan humvida inskrivningsmöjligheten börkvarstå, vill understryka vikten av att de tvä utredningarna samordnasi denna fråga. Förövrigt har sparbanksföreningen inte något att invända mot de av kommittén föreslagnaändringarna. Detfrämsta sambandet mellan Riksgäldskontorei och Hypoteksbanken är att kontoretgaranterar Hypoteksbankens gmndfond pä 2,3 miljarder kronor.Denna omständighet utgör bakgrund till att Riksgäldsfullmäklige enligtgällande lag utser en ledamot av , som skall varastyrelsens vice ordförande, jämte en suppleant för denne. Härjämte utserRiksgäldsfullmäktige en revisor och en suppleant för denne. Enligtkommiltéförslaget flyttas rätten att utse ledamot jämte suppleant i bankensstyrelse från till Regeringen. Med hänsyn till attRiksgäldskontoret i fortsättningen skall betraktas som en myndighet underställdRegeringen, har Hypoteksbanken ingen erinran mot förslaget. Enligtgällande lag skall Hypoteksbanken ha fem ordinarie revisorer jämte lika mängasuppleanter. En ordinarie revisor jämte suppleant utses avRiksgäldsfullmäktige, medan Bankinspektionen utser en ordinarie revisorjämtesuppleant. Övriga revisorer jämte suppleanter väljs på ordinarie delägarsammankomst.Av de på delägarsammankomsten utsedda revisorerna skall en ordinarie revisoroch hans suppleant vara auktoriserade revisorer. Enligtkommittéförslaget skall det i fortsättningen endast finnas två av 50 Regeringen utseddarevisorer i Hypoteksbanken jämte suppleanter för Prop. 1988/89:97 dessa.Anordningen med förtroendevalda revisorer avskaffas helt. Detta är Bilaga 2enligt Hypoteksbankens mening helt oacceptabelt. Hypoteksbanken utgör en del avlandshypoteksorganisationen och det är angeläget att de i organisationeningående föreningarna ges tillfälle att genom utseende av revisorer i bankenerhålla insyn i dennas verksamhet. Kommitténhar inte förebragl några skäl för en ändring av antalet revisorer ochsuppleanter. Hypoteksbanken anser alt antalet revisorer liksom tidigare skallvara fem ordinarie och fem suppleanter. Av dessa skall tre ordinarie och likamånga suppleanter utses av delägarsammankomsten, medan återstående tväordinarie och två suppleanter bör utses av Regeringen. Hypoteksbankenhar ingen erinran mot förslaget att avskaffa möjligheten för Riksgäldskontoretatt utse ombud på delägarsammankomsten. Somriksgäldskommitlén konstaterar tillhör den grundläggande frågan om statens rolli Stadshypotekskassan de centrala uppgifterna för den nu inledda hypoteksutredningen.I avvaktan på hypoteksutredningens överväganden bör nu ingen saklig prövninggöras av den lämpliga sammansättningen av kassaslyrelsen, utan del bör endastklargöras vem som skall överta riksgäldsfullmäktiges nuvarande uppgift att utseen ordinarie ledamot och en suppleant i styrelsen. Stadshypotekskassan hardärvid ingen invändning mot att uppgiften flyttas till regeringen, som ju redanutser de två övriga statliga ledamöterna. Ifråga om revisorerna är riksgäldskömmitténs ställningslagande mer oklart,eftersom del synes finnas en bristande korrespondens mellan det i textenbeskrivna förslaget och del formella författningsförslagel. 1 författ-ningsförslagelfinns också ändringar som överhuvudtaget inte har kommenterats i kommitténs Överväganden. Stadshypolekslagensnuvarande bestämmelser innebär att det skall finnas fyra revisorer hos Kassanoch suppleanter för dessa. Riksgäldsfullmäktige utser en av revisorerna. Enrevisor, som skall vara revisionens ordförande, utses av bankinspektinen ochde två återstående av . En av de stämmovalda revisorernaskall vara auktoriserad revisor. Ikommitténs överväganden är revisorsfrågan kortfattat behandlad. För slaget anges pä följande sätt: "Kommittén föreslär att de lekmannareviso rer som fullmäktige utser avskaffas". I förslaget till författningstextdär emot är det de av utsedda revisorerna som av skaffas. Likaså fråntas bankinspektionen rätten att utse revisor, medan i 51 stället regeringenföreslås få till uppgift att utse två revisorer. Något krav Prop.1988/89:97 på auktoriserad revisor kvarstår inte. Viutgår från att här måste ha skett något misstag, som får skyllas på den tidspressunder vilken riksgäldskommittén arbetat. Det kan inte rimligtvis ha varitkommitténs mening att beröva rätten att utse revisorereller all avskaffa kravet på att minst en av Kassans revisorer skall vara auktoriserad.Stadshypotekskassan avstyrker bestämt sådana propåer. Enligtbetänkandets text anser kommittén att den lekmannarevisor som riksgäldsfullmäkligeutser skall avskaffas. Vid underhandskontakt med kommitténs expert har vi emellertidförstått att kommittén inte alls avsett att den statligt utsedde revisorn skallavskaffas, utan tänkt sig att uppgiften att utse denne skulle flyttas tillregeringen. Vidare har man uppfattat dagens bestämmelser så, att staien utsertvå revisorer varav en genom riksgäldsfullmäklige och en genorhbankinspektionen. Om dä regeringen övertar uppgiften att utse den ena revisornhar man tyckt det mindre lyckligt att en under regeringen lydande myndighetskall utse den andra. Härmenar vi emellertid att riksgäldskommitlén gjort en olämplig bedömning. 1 ochmed atl ställdes under bankinspektionens tillsynöverfördes det som varit regeringens uppgift, nämligen all utse enrevisor för stadshypotekskassan, till inspektionen. Det finns ingen anledningatt nu frånta bankinspektionen den uppgiften, eftersom saken på inget sätthänger samman med riksgäldens omvandling. Bankinspektionen utser enligtbankrörelselagen en eller flera revisorer i varje bank, och del skulle vara synnerligenmärkvärdigt om inte samma förhållande skulle gälla för stadshypotekskassan. Omman således håller fast vid att bankinspektionen skaU utse en revisor leder kornmitténsåtergivna resonemang till slutsatsen att del är olämpligt atl låtaregeringen utse ytterligare en statlig revisor. Man kommer alltså på denna vägfram till det som kommittén i betänkandetex-len föreslår, nämligen att den avriksgäldsfullmäktige utsedde revisorn skall avskaffas. Det betyder dock inteatt antalet revisorer bör minskas. Vi föreslår därför att ombudsstämman fårutse ytterligare en revisor, dvs. Egentligenkan det ifrågasättas om del överhuvudtagel finns skäl att i stadshypotekslagenfastlägga exakt hur många revisorer stämman skall utse, men som ett första stegskulle dock en utvidgning lill tre vara av värde. T. ex. vill vi peka pä attnuvarande bestämmelser förhindrar atl Kassan får två auktoriserade revisorer,vilket skulle kunna vara naturligt i ett kreditinstitut av Stadshypoleksstorlek. Något absolut krav pä detta krav bör emellertid inte uppställas ilagen. Möjligensom konsekvens av att kommitténs lagtextförslag avskaffat de på bilaga / Kassansombudsstämma valda revisorerna har också paragrafens sista stycke, som inrymmerjävsbestämmelser rörande revisorerna, försvunnit. Från Kassans sida har mantidigare uppfattal det som en brist att dessa frågor inte varit ordentligtreglerade i stadshypotekslagen och med stor tillfredsställelse sett att denumera har förts in. Bestämmelser av motsvarande innehåll finns ju också t.ex. i bankrörelselagen. Vi anser alltså att ingen ändring bör ske på dennapunkt. 1avvaktan pä hypoteksutredningens genomgång av frågor som rör statens roll i Stadshypotekbör nu endast vidtas de anpassningar som är en direkt konsekvens av attriksgäldsfullmäktige avskaffas. Att regeringen då övertar uppgiften att utsevice ordföranden med suppleant i sladshypolekskassans styrelse anser vinaturligt. I fråga om utseende av en revisor förordar vi att det i ställetöverlåts åt ombudsstämman att utse tre revisorer i stället för dagens två.Slutligen anser vi att stadshypolekslagens bestämmelser om revisorsjäv skallfinnas kvar. Vissauppgifter sotn fiyttas från (7. sid. 81) Deuppgifter som flyttas från synes i princip utgöra en konsekvensav det ändrade huvudmannaskapet och föranleder inga kommentarer frånsamfundets sida. Övrigaförfattningsändringar(8. sid. 89) Remisstidenhar icke tillåtit samfundet att göra en självständig inventering av eventuellt erforderiigaförfattningsändringar. Samfundethar inget att erinra mot vad som anförs av kommittén i denna del. anser sig inte kunna tillstyrka kommit téns förslag att bestämmelsen i 15 kap. 8 § 3 st. om inskriv ning av premieobligationer skall tas bort. Kommitténs förslag medför att premieobligationer inte heller skall deponeras i bank, såvida inte värdet av förefintliga värdepapper Överstiger den gräns på två basbelopp som är angiven i 15 kap. 8 § 1 st. . har uppfattning en att möjligheterna till kontroll inte minskas nämnvärt genom förslaget visar en bristande insikt i överförmyndarnas tillsynsverksamhet. observeras attFörmyndarskapsutredningen i sitt avgivna betan- Prop. 1988/89:97kände SOU 1988:40 dels föreskriver skyldighet för förordnade förmynda- Bilaga 2 re, gode män och förvaltare att skriva in premieobligationer istatsskuldboken (14 kap. 9 §), dels ger överförmyndaren möjlighet att fattasärskilt beslut om inskrivning i de fall där det behövs för att tryggaförvaltningen vid föräldraförvaltning (13 kap. 19 §). Kommitténanser det inte sannolikt att möjligheterna för kontroll av förmyndarensförvaltning i praktiken nämnvärt minskas om möjligheten till inskrivning helttas bort. Möjligheten till inskrivning föreslås därför upphävd, genom att föräldrabalkenändras så att den inte längre fömtsätter att sådan inskrivning kan ske. Förslagetsynes ha lämnats utifrån föreställningen att premiobligationer kan deponeras ibank i stället för att skrivas in i statsskuldboken. Detta är dock en felsyn,eftersom ett upphävande av bestämmelsen om inskrivning medför attdepositionskrav inte kan ställas förrän premieobligationerna ensamma ellertillsammans med andra värdepapper överstiger två basbelopp, dvs. I de flesta förmynderskap, godmanskap och förvaltskap skulle därmed överförarmyndarenfråntagas möjligheten till effektiv kontroU av premieobligationer. Nuvaranderegler om inskrivning ger överförmyndaren möjlighet att på ett enkelt sätttillse att omyndiga och personer vars egendom förvaltas av god man ellerförvaltare förvaras på ett tillfredsställande sätt och att utfallande vinstverkligen tillfaller ägaren av obligationen. Genomförs kommitténs förslagfråntas överförmyndaren möjligheten till effektiv kontroll. Detta medförpåtagliga risker för att omyndigas och huvudmäns obligationer kan bli föremålför utbyte vid utfallande vinster utan att överförmyndaren får kännedom därom.Överförmyndarens svårigheter att kontrollera premieobligationer har också varitavgörande för enhäUiga uppfattning att inskrivningäven i fortsättning är nödvändig. SOU 1988:40 s. 168. Regeringens proposition......................................... ... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll......................... I Propositionens lagförslag........................................ 2 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde ........... 15 1. Inledning......................................................... 15 Anslagsfrågor budgetåret1989/90........................ 16 Vissa uppgifter som flyttasfrån ... 20 Andra författningsändringar somkräver riksdagsbeslut 24 Lagrådets hörande ........................................... 26 Beslut............................................................. .. 27 Sammanfattning av förslaget i betänkandet .. 28 Förteckning över remissinstanserna och remissammanställ ning .................................................................. 31 NorsledtsTryckeri, 1989 55