prop · GC03154 · 1988-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1988/89:154 om en ny regional statlig förvaltning Regeringenförelägger vad som har lagils upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för den åtgärd och det ändamål som framgårav föredragandens hemställan. 1propositionen lämnas förslag om en ny regional statlig förvaltning. Förslagetinnebär atl en ny länsstyrelse bildas. Dessutom föreslås atl formerna för dennya samverkan med i första hand den regionala statligaförvaltningen i övrigt utvecklas. Dennya ansvarsområde föreslås omfatta de verksamheter som i dagbedrivs av länsvägnämnden, länsskolnämnden, lantbmksnämnden samt den nuvarandelänsstyrelsen. Dessutom föreslås att ansvarsområdet även omfattar den del avlänsbostadsnämndens verksamhet som avser bostadsförsörjning och annansamhällsplanering. I den mån en läns-anknytning blir aktuell för fiskefrågornaföreslås den nya ansvara för dessa frågor. Iövrigt föreslås all den nya får vidgade befogenheter vad avserkommunikationsområdet, skogsvården och trafiksäkerheten. Därutöver föreslåsett utvecklat samrådsförfarande vad gäller arbetsmarknadsutbildning,beredskapsarbeten och vissa andra frågor som rör arbetsmarknaden. Vissasärlösningar föreslås för utbildningsfrågorna i den nya myndigheten för atltillgodose del nationella skolsystemets krav på rikstäckande tillsyn,uppföljning och utvärdering. Inriktningenoch omfattningen av den nya verksamhet på lantbruksområdetkommer all närmare läggas fast i den lill aviserade livsmedélspolitiskapropositionen. Dennya föreslås få ell starkt förtroendemannainflylande genom alldet vid sidan av styrelse finns fem obligatoriska 1 1988/89. nämnder: utbildningsnämnd, planering, lantbmks- Prop.1988/89:154 nämnd, kommunikationsnämnd och miljönämnd. Nämnderna föreslås ha elvaledamöter. Ordförande bör vara landshövdingen. Av övriga ledamöter bör femutses av och fem av regeringen. Vidden nya kommer särskilda tjänster som länsexperter att finnas.Berörda centrala myndigheter bör medverka vid tillsättningen av dessa ijänsler. Reformenföreslås träda i kraft . saml en organisationskommitté i varje län skallinrättas enligt förslaget, Lagen(1985:1073) om försöksverksamhet med en samordnad länsförvaltning föreslås få föriängdgillighetstid. Lag om fortsatt giltighet av lagen (1985:1073) omförsöksverksamhet med en samordnad länsförvaltning Härigenomföreskrivs att lagen (1985:1073) om försöksverksamhet med en samordnadlänsförvaltning, som gäller lill utgången av ', skall fortsätta allgälla lill utgången av . Lagens giltighetstid förlängd senast 1988:974. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsråden , ordförande, , S. , , ,, R. Carisson, , , , , , ,, , och . Proposition om en ny statlig regional förvaltning 1 Inledning Riksdagenbeslöt att en försöksverksamhet med samordnad länsförvaltningskulle genomloras i (prop 1985/86:5, BoU 3, rskr. Underförsöksperioden, som startade den och avsågs pågå , ingårflera länsorgan som enheter i . Föralt bereda frågor om en samordnad länsförvaltning tillsattes inomcivildepartementet en särskild arbetsgmpp (C 1986: C) under ledning avdåvarande landshövdingen . Arbetsgmppens överväganden ochslutsatser, som bl. a. byggde på ell flertal seklorsludier saml påerfarenheterna från försöksverksamhetens första halvår, presenterades ioktober 1987 i rapporten (Ds C 1987:10) Samordnad länsförvaltning förslag.Enligt arbetsgmppen skulle en reform kunna genomföras i hela landet den 1 juli1989, dvs. då försöksperioden skulle löpa ul. Underhösten 1987 aktualiserades frågan om en samordnad länsförvaltning i (BoU1987/88:1, rskr. Den diltillsvarande försöksperioden bedömdes vara förkort för att kunna tjäna som underlag för en utvärdering. Försöksverksamhetenborde därför följas även och en proposition borde föreläggasriksdagen tidigast . Medanledning av ställningslagande förlängdes genom lag(1988:974) gillighetsriden för lagen (1985:1073) om försöksverksamhet med ensamordnad länsförvaltning med , dvs. till utgången av (prop.1987/88:148, BoU 17, rskr. I propositionen anmälde dåvarandecivilministern all utredningsarbetet om en samordnad länsförvaltning bordeavslutas genom en parlamentarisk kommitté. Dess ledamöter var landshövdingen , ordförande, riksdagsledamöterna , f.d. riksdagsledamoten saml kommunalrådet . Utredningenfick i uppgift atl dels utvärdera den pågående försöksverk- samhelen,dels lägga fram förslag om en reformerad statlig länsförvaltning. Prop.1988/89:154 I enlighet med sina direktiv har utredningen särskilt övervägt omfattningenav en reform, - formersom garanterar att nationellt fastställda politiska mål och priori teringar slår igenom i länen som fömtsättningar ges all la hänsyn till regionala förhållanden, - rationaliserings-och besparingseffekter. led i sin utvärdering av Norrbottenförsöket har utredningen också studerat formemaför regional samverkan i övriga län. Utredningen har vidare anordnat en hearingmed bl.a. cheferna för ell femtontal centrala verk om de nationella målensgenomslag i en samordnad länsförvaltning. Utredningenavlämnade sitt betänkande (SOU 1989: 5 6) . Utredningen var enig om förslagens huvudinriktning. Någraledamöter reserverade sig dock på vissa punkter. Tiflprotokollet i detta ärende bör fogas dels utredningens sammanfattning avbetänkandet (bilaga 1), dels en förteckning över remissinstansema saml ensammanställning över remissyttrandena (bilaga 2). Iseptember 1986 tillkallades vidare en särskild utredare med uppgift all utredauppgifter och arbetssätt vid länsslyrelsemas sociala funktioner. Utredaren, f. d.landshövdingen , överlämnade sitt betänkande (Ds1989:9) Länsstyrelsernas sociala funktioner. Regeringengav i febmari 1989 statskontoret i uppdrag att utarbeta ell organisalionsförslagför en ny länsstyrelse i i de delar som regeringen behöver la stäflningtill. Statskontoret har avrapporterat sitt uppdrag i rapport (1989:31)Samordnad länsförvahning i . Den del av rapportens sammanfattningsom avser utredningens överväganden och förslag bör fogas till protokollet idetta ärende (bilaga 3). Medanledning av frågans omfattande karaktär villjag först ge en allmän bakgmnd ochnärmare redovisa motiven för en reform. Därefter kommer jag alt redovisa minaöverväganden och förslag i fråga om reformens inriktning och omfattning, förtroendemannainflytandetsamt avslutningsvis beröra vissa genomförandefrågor. Jag har i de frågor somrör övriga departement haft särskilda kontakter med berörda statsråd. Dennuvarande statliga länsförvaltningen utformades huvudsakligen under 1940- och1950-talen då en rad länsnämnder och andra länsorgan med specialiseradeuppgifter inrättades vid sidan av . Dessa nya organ motiverades avalt målmedvetna och effektiva insatser behövdes inom olika samhällssektorer ochall den ekonomiska tillväxten tillät elt genomgripande reformarbete. För attkunna genomföra olika sociala program utvecklades en sektoriserad organisationeftersom behovet av kon- taktermed och formellt inflytande över andra verksamhetsområden be- Prop.1988/89:154 dömdes vara ringa. När de uppställda reformmålen hade nåtts, skulleförvaltningsstmkturen bli föremål för nya överväganden. Medett flertal nya länsorgan och en expanderande offentlig verksamhet kom dock denbristande samordningen av statliga insatser snart alt ställas i förgmnden. Redan1950 uppmärksammades samordningsproblemet i länsslyrelseul-redningen (SOU1950:28 s. 8): "...dennuvarande uppdelningen av länsförvaltningen på ell flertal sinsemellanfristående länsorgan ha medfört ganska allvarliga ölägenheter. Det har förutredningen framstått som synnerligen angelägel alt länsförvaltningenorganiseras på sådant sätt, atl erforderliga garantier skapas för en verkligsamordning mellan de olika verksamhetsgrenarna. har del varit ettönskemål alt förenkla metoderna för samarbetet. En organisatorisk samordning inom länsförvaltningen, innebärande enkoncentration lill som del centrala länsorganet av flertalet uppgifteri länsförvahningen, har utredningen ansett eftersträvansvärd särskih med hänsynlill därav följande möjligheter att bättre betjäna allmänheten och även dekommunala organ, som fiir sin verksamhet äro beroende av kontakter med olikastatliga länsmyndigheter. En dylik koncentration av länsförvaltningen är ävenen fömtsättning för alt ytterligare decentraliseringar skola kunna genomfiiras. Inordnandetav vissa fristående länsorgan i skulle medföra ökad elasticitetoch bättre möjligheter till rationellt utnyttjande av personalen i länsförvaltningen.Vissa omedelbara besparingar i personal kunna göras, varjämte den ökade elasticitetenbetyder att ökade arbetsuppgifter lättare kunna bemästras utan nyanställningar.Samtidigt får man genom förändring av organisationsform medoförändrat eller minskal anlal befattningshavare en smidigare och eflfektivareorganisation än den nuvarande." 1960-och 1970-talens utveckling innebar bl.a. en kraftig betoning av länsförvaltningensroll inom samhällsbyggandel. Inom länsstyrelserna inrättades tjänster somlänsplanerare och nalurvårdsinlendenler. Elt omfattande utredningsarbete under1960-lalels andra hälft ledde års partiella omorganisation avden statliga länsförvaltningen. a. läns-arkitektkontoren och de regionalalantmäteri- och nalurvårdsorganen inordnades i . En lekmannastyrelseinrättades med landshövdingen som ordförande. Styrelsen fick en omfattandebeslutanderätt i viktigare samhällsfrågor, även sådana som handlades av andraorgan än . Ett vidgat samrådsförfarande mellan de statligalänsorganen föreskrevs. Däremot behölls lärisnämnderna som självständiga organ.Att ambitionen sträckte sig längre än de genomförda förändringarna markeradesav att reformen betecknades som partiell och all reformarbetet skulle fortgå. Reformenår 1971 var - liksom länsplaneringen - ett ullryck för behovet av all bättresamordna de insatser som syftar till alt främja den regionala utvecklingen.Länsstyrelsen gavs inte bara ell samordningsan- svarför statlig regional verksamhet utan också elt ansvar för att statlig och Prop.1988/89:154 verksamhet samordnades (prop. 1970:103 s. 140). "Länsstyrelsenbör som regionalpolitiskt samordnande myndighet på läns-planet utifrån decentralt givna riktlinjerna och inom ramen för dem ta ställning till frågorom resursfördelning och resursutnyttjande, lokalisering osv.. Regionalpolitikeninnebär alltså en strävan atl ge den utbyggnad som sker inom de skildasektorerna bästa möjliga samlade effekt på fömtsättningarna för bl. a. en merbalanserad regional utveckling." Deproblem som den regionala statliga förvaltningen ställdes inför under 1970- och1980-talen krävde ökad samverkan mellan statliga organ samt med kommunerna.Statsmakternas strävanden mol en utveckling, gmndad på olika regioners behovoch fömtsättningar, mol delegering av beslutsrätt och mot sektorövergripandeproblemlösningar borde också komma lill uttryck i den regionalaorganisationen. Genom strukturella förändringar skulle man modernisera och effektiviseraden statliga länsförvaltningen och gå vidare i strävandena atl få lill stånden samordnad och mer ändamålsenlig organisation. Olikaåtgärder har också vidtagits i syfte att öka samordningen inom den statligalänsförvaltningen. Länsstyrelsensskyldighet enligt 3 § länsstyrelseinstmktionen atl "ge noggrann akt pålänets tillstånd och behov samt främja länels utveckling och befolkningensbästa" har kompletterats bl.a. genom förordningen (1982:877) om regionallutvecklingsarbete. Där betonas samordningsansvar för ulvecklingsfrämjandeinsatser, bl. a. genom en breddning av den krets av berörda intressenter somlänsstyrelsen skall hålla kontakt med. Förutom kommuner, landsting ochstatliga myndigheter i länet skall inom ramen för del regionalautvecklingsarbetet även samarbeta med bl.a. utvecklingsfonden, de fackligaorganisationerna och näringslivels organisationer. Länsstyrelsenförfogar inom ramen för det regionalpoiitiska stödet över särskilda medel föratt kunna driva utvecklingsarbete och stödja projekt som drivs av andra organ.I den regionalpoiitiska propositionen (1984/85:115 s. 10) betonas alt initiativoch verkställighet inom regionalpolitiken i ökad utsträckning måste liggaregionalt. Flertaletlänsstyrelser arbetar aktivi för all förbättra samordningen mellan olikaintressenter i länet. I tidigare sammanhang har de insatser som gjorts iSödermanlands och särskilt uppmärksammats. Länsstyrelsensställning har även stärkts genom alt den fåll möjlighet att hos regeringenpåkalla omprövning av en central myndighels beslut om lokalisering avanläggning eller fördelning av resurser inom elt län, då finner atlbeslutet strider mot de regionalpolitiska målen för länet. Nyaverksamheter av övergripande karaktär har under senare lid lagts på länsstyrelserna och inte på för ändamålet särskilt inrättade organ. Del gäller t. ex. del regionala ansvaret för miljövården, den fysiska riksplane ringen och kullurmiljövården. (1987:10, omtryckt 1987:246, ändrad senast 1988:955) ger i uppgift all bevaka 7 de statliga intressenagentemot kommunerna. Lagen (1987:12) om hus- Prop. 1988/89:154 hållning mednaturresurser (omtryckt 1987:247, ändrad senast 1988:407) ger ennyckelroll på det regionala planet när del gäller att la tillvara nationellaintressen. Behovetav en översyn av den statliga regionala organisationen togs upp i 1983 årsreviderade finansplan (prop. 1982/83:150 s. 70). Där sägs att den statligalänsförvaltningen kännetecknas av organisatorisk splittring. Stark sektoriseringförsvårar ett nEilurligt samband mellan planering och verkställighel. Riskenfinns alt man i ell regionall organ väljer lösningar utan tillräcklig hänsyntill samhällsorganisationen som helhet. Vidare sägs all en organisatoriskutveckling bör inriktas på att bättre la till vara de stora kunskaper ochresurser som finns i den regionala statsförvaltningen. I finansplanen sägsvidare (s. 70): "Ändringari fyra avseenden bör...övervägas: organisatoriska förändringar, överföring avarbets- och ansvarsuppgifler, förbättrad samverkan och ombalansering avekonomiska och personella resurser." Regeringensuppdrag till statskontoret atl utforma ell förslag lillkonkreta lösningar för en utvecklad samordning av den regionala statligaförvaltningen var ell uttryck för den i finansplanen redovisade uppfattningen.Översynen, som skulle behandla behovet av samordning meflan olika i uppdragetangivna samhälleliga verksamhetsområden, skulle ske med utgångspunkt iförhållandena i . Blandde områden som har betydelse för samhällsutvecklingen och därför borde omfattasav samordningsansvar nämns i uppdraget näringslivetsutveckling, väg- och bostadsbyggandet, frågor som rör de areella näringama samtvissa frågor rörande utbildningsväsendets lokalisering och dimensionering. Iuppdraget anges följande centrala punkter: Flera av dagens länsnämnder tillkom i syfte atl förverkliga och understödjapolitiska reformer inom olika sektorer. Dessa reformer är lill storadelar genomförda. Den starka sektoriseringen avsamhällsförvaltningen har kritiserats för all vara stelbent,byråkratisk och dyrbar. Många regionala problem är av sektorövergripandekaraktär. länsslyrelsereformsyftade till all ge ansvaret för samordningen av den statligaverksamheten i länet. Reformen har inte fullt ul lett till det avseddaresultatet. Dagens ekonomiska situation kräveratl förvaltningen blir effektivare genom omprioriteringar mellan olika sektoreroch genom bättre utnyttjande av befintliga resurser. bör ha en centralroll i frågor som avser länets utveckling och framlid. Uppgifter som inte naturligenhör till denna roll, t. ex. skattefrågor, bör fullgöras av andra organ. Dessutomunderströks behovet av administrativ samverkan mellan de statliga myndigheterna inom länet, bl. a. för att förbättra samhällsservicen och för all göra besparingar. Uppdraget lillstatskontoret anmäldes i budgetpropositionen 1984 Prop. 1988/89:154(1983/84: IOO bil. 15 s. 36). Med statskontorels rapport som gmnd lade regeringenunder fram en proposition (1985/86:5, BoU3, rskr. 64) om enförsöksverksamhet med samordnad länsförvaltning. Somelt led i omstmktureringen av den regionala statliga förvaltningen har också ensammanhållen skatteförvaltning bildals. I proposition (1985/86:55, BoU 11, rskr.82) om sammanhållen skalleförvaltning m.m., där förslag om bildandet av nyaregionala skattemyndigheter lades fram, redovisade regeringen även sin gmndläggandeuppfattning om förändringarna inom den regionala förvaltningen. Länsstyrelsenbör enligt propositionen (s. 30 ges en verkligt ledande ställning när detgäller frågor som rör länets utveckling och framtid och där utrymme och behovfinns för regionala avvägningar. De ökade regionala strävandena all stärkasysselsättningen och förbättra den ekonomiska utvecklingen visar enligtregeringens uppfattning att del finns ell behov av att utveckla länsstyrelsensroll. Länsstyrelserna har redan betydelsefulla uppgifter i fråga om länetsutveckling, men bör kunna ges vidgat ansvar. Dennärmare utformningen av den regionala statsförvaltningens organisation bordedock i sina detaljer prövas i den föreslagna försöksverksamheten i Norrbottenslän (s. 4): "Utgångspunktenför förändringama är inte bara atl göra marginella förändringar i formema församverkan mellan och övriga länsorgan, ulan all skapa en samlad länsförvaltninginom ram med sikte på att främja regionensutvecklingsmöjligheter. Som en fömtsättning för detta gäller att friståendelänsorgan, helt eller delvis, integreras i ." Ibudgetpropositionen (1986/87:100 bil. 85f, BoU 18, rskr. 302)underströks att en samordnad länsförvahning inte innebär alt de centralaverkens nationella ansvar för sina sektorer upphör. sådant ansvar skall deäven ha. Skillnaden blir att länsstyrelserna kommer att fungera somregionala organ åt ytterligare några centrala verk. Länsstyrelsema skall isamverkan med seklorföreträdama söka nå resultat som kan accepteras av alla.Ett sådant arbete underlättas om berörda samhällsfunktioner ingår i en ochsamma myndighet på länsplanel. Riksdagenhar i den mån del varit aktuellt följt regeringens förslag. Inte i något fall,utöver beslutet om förlängning av ulvärderingsliden för försöket i Norrbollenslän, har redovisat någon i förhållande lill regeringen avvikandeuppfattning om behovet och inriktningen av en reformering av den statliga länsförvahningen. Minbedömning: Försöksverksamheten i har gett värdefullaerfarenheter inför en genomgripande reformering av den regionala statligaförvaltningen Utredningensbedömning: Överensstämmer i stort sett med min. Avremissinstanserna behandlar endast ell fåtal direkt försöksverksamheten.Länsstyrelsen i Norrbollens län är positiv. TCO och /SR anser allförsöksverksamhetens utfall inte är sådant att det kan läggas till gmnd för enreform. Plan- och bostadsverkel påpekar all så stora förändringar beslutatsvad gäller bostadslåneadministrationen att fömtsättningar för en samordnadlänsförvaltning får anses som helt nya. Förutsättningarnaför försöksverlksamheten i : 1 propositionen (1985/86:5 s. 6f)om försiöksverksamhet med samordnad länsförvaltning redovisade dåvarandecivilministern motiven för en samordnad länsförvaltning. De var i huvudsakföljande. Genomden omfattande utbyggnaden av förvaltningsorganisationen kom den statligalänsförvaltningen all präglas av en stark sektorisering, som under senare årallt mer satts :i fråga. Gmnden för kritiken är framför allt att de ekonomiskaoch sociala förändringarna i samhället kräver samordnade insatser frånsamhällsorganens sida. Trotsatt man inom länsförvaltningen vidtagit åtgärder i syfte all utveckla synsättoch metoder brister ofta samordningen när beslut skall verkställas. Dennabristande samordning kan leda lill all olika insatser inte får önskvärtgenomslag eller all de inte sammanfaller i liden på ell nödvändigt sätt. Ulantillräcklig samordning kan det framför allt i gränsområdet mellan olikamyndigheters ansvarsområde uppstå luckor, exempelvis i del arbete som syftar lillall förbättra sysselssättning, service och miljö. Enutveckling av den statliga länsförvaltningens arbetsformer och organisationföreslogs i propositionen ske genom en försöksverksamhet, vars, syfte var attklargöra hur en samordnad länsförvaltning kan bli effektivare än den gällandeordningen. Strävandena all utveckla den regionala statliga verksamheten avserenligt propositionen främst tre huvudområden: Mer samlat uppträdande/Minskad sektorisering "Genomminskad sektorisering a v de delar av länsförvaltningen som har uppgifter somanknyter till frågor om länets utveckling och framtid bör staten kunna uppträdamer samlat i kontaktema med allmänheten, kommunerna och näringslivet." -Eflfektivare/Bättre samordning "Länsförvahningenbör kunna bli effektivare genom att investeringar, administrativ service samtpersonella och andra resurser samordnas bättre." "Syftetmed försöket är all förbättra utvecklingsarbetet och atl genom ökad samordningi länsförvaltningen möjliggöra administrativa rationaliseringar ochbesparingar." -Koncentration på Utvecklingsfrågor/Större regional frihet Prop.1988/89:154 "Länsstyrelsenfår utifrån regionala behov i kontakt med de centrala myndigheterna störrefrihet i de regler som styr verksamhet och budgel och kan därmed koncentrerasitt arbete på för länet vikliga utvecklings- och framtidsfrågor." Medhänvisning lill regeringens skrivelse om den offentliga sektoms förnyelse (skr1984/85:202) sägs vidare atl "en viktig del av försöksverksamheten är attde centrala sektorsorganen i vissa fall minskar sin regel- och detaljstyrning,utan att målen för verksamheten förden skull går förlorade". Riksdagenbiträdde propositionens förslag och antog den lag om försöksverksamhet medsamordnad länsförvaltning som var en del av propositionen (BoU 3, rskr. Försöksverksamheten,som från början avsågs pågå - ,har föriängts att pågå till och med . Försöket innebär allflertalet statliga uppgifter som rör länels utveckling och framtid samlats i enmyndighet - . De berörda myndigheterna är, utöver , länsvägnämnden,länsskolnämnden, lantbmksnämnden, fiskenämnden och länsbostadsnämnden.Dessutom har uppgifter på kommunikationsområdet vidgats.Samarbetet med länsarbetsnämnden har stärkts. harförlagt en statistikfunklion lill . Förall behålla ett starkt förtroendemannainflylande har vid sidan av styrelsensärskilda funktionsstyrelser (delegationer) inrättats. Delegationer finns förområdena skola, lantbmk, fiske, rennäring och bostadsförsörjning. Förberedande uppgifter inom kommunikationsområdet finns ett kommunikationsråd. Skälenför min bedömning: Syftet med försöksverksamheten var, som finansministernpåpekade i proposition 1985/86:55 (s. 4), all pröva den närmare utformningen aven förändrad organisationsstmktur för den regionala slatsförvakningen. tidigare nämnda utredningens uppdrag ingick särskilt all redovisa erfarenheternafrån försöksverksamheten. Utredningen har gjort en noggrann prövning avförhållandena i länet och jag tillmäter dessa slutsatser slor betydelse. pekar de remissinstanser som lar upp frågan på svårighetema all ien samlad bedömning i alltför hög grad utgå från försöksverksamheten. Jag villdock särskilt notera all åtskilliga kritiska omdömen gäller frågor som ihuvudsak rör sättet atl genomföra försöket och inte reformen som sådan. Ävenjag anser atl erfarenheterna från försöket talar för att reformarbetet börfortsätta. I vissa frågor har försöket dock endast gett begränsade erfarenheter,vilket bl. a. kan hänföras lill försökets uppläggning. Det finns nämligen -just genom att det är ett försök - inslag som försvårat genomslaget för debakomliggande idéema. Sammantaget visar dock erfarenheterna all en samordningav ett flertal statliga länsfunktioner inom en myndighet fungerar väl ochbidrar till ett mer samlat och probleminriktal arbetssätt. Vid elt allmäntgenomförande av reformen bör dock vissa justeringar göras i förhållande tillförsöket i . Dengjorda utvärderingen utgör flksom utredningens förslag ett gott II underlag fören prövning avde justeringar som bör göras. Jag återkommer lill erfarenheterna från försöketi anslutning lill min behandling av reformens olika delar. 4 Motiv för en reform