prop · GC03136 · 1988-12-31 00:00:00 — Genom att få experthjälp med behov-och riskanalys kan näringsidkaren förhoppningsvis teckna en bättre och merändamålsenlig försäkring. I en verklighet där förelagaren måste vara alltmer kostnadsmedvetenär även premiesättningen av stor betydelse. Ett system med försäkringsmäklare kornmersannolikt att medföra ett större försäkringsutbud och bättre produkter.Nya försäkringsformer kommer sannolikt att kunna erbjudas och en nyttigkonkurrens förhoppningsvis att uppstå. Ävenom från olika håll ifrågasatts om det är lämpligt att förslaget redan nu genomförespå den svenska försäkringsmarknaden anser Handelskammaren att vi nu bör se ini framtiden och anpassa oss lill den internationella utvecklingen. varapositivt för såväl köpare som säljare av försäkringar. Handelskammarenställer sig i och för sig något tveksam till om en och samma mäklare kan varaexpert på såväl samtliga försäkringsbolag som alla de försäkringar som bolagenerbjuder. Marknaden kommer troligen att tvinga fram mäklare sorn är experterinom en sektor av försäkringsområdet. Många mäklare kommer kanske atl erbjudaen mycket specialiserad försäkringsrådgivning, exempelvis pensionsförsäkringarför egenförelagare. Kommitténkonstaterar att försäkringsmäklare inte är förbjudna i Sverige.Försäkringsmäklares verksamhet är över huvud taget inte reglerad i lagstiftningen.Kommittén föreslår i sitt delbetänkande att en lag om försäkringsmäklare m. m.införs. Allmäntsett är en mäklares uppgift att föra samman säljarna och köpare av en vara påmarknad där dessa annars skulle ha svårt att finna varandra.Försäkringsmarknaden i är inte av sådant slag att det för den storaallmänheten skulle vara svårt att hitta säljaren av försäkringsljäns-ten. Förett antal produkter bidrar dessutom säljaren med försäkring i samband medförsäljning av varan. Detta är fallet t.ex. vid nybilförsäljningen. Mångafår också delar av sitt försäkringsbehov täckt genom kollektiva försäkringar vid sin arbetsplats. Via försäkringsrådgivare på företag, kom- 74 munal konsumentupplysningoch Konsumenleranas Försäkringsbyrå kan Prop. 1988/89:136 den enskilde få hjälp med sina försäkringsfrågor. Störreföretag har i relativt slor omfattning egna försäkringsexperter anställdavarför den marknad som försäkringsmäklare kan förmodas koncentrera sig på är företagsföräkringarför mindre och medelstora företag. Kommitténär emellertid i sina överväganden osäker på om det finns ett behov i avmäklare, exemplifierat med följande ställningstagande: "Kommittén vill försin del inte komma med några bestämda påståenden rörande behovet avförsäkringsmäklare i . Det får i stället ankomma på marknaden, dvs iförsta hand de försäkringssökande, men även försäkringsbolagen, att avgörahuruvida behov föreligger eller ej" (s. 124-125). TCO anser för sin delatt detta behov inte föreligger. Försäkringstjänstemannaförbundelär branschens fackliga organisation med 85-procentig anslutning av samtligayrkesverksamma. 15 000 kontors-tjänstemän och 2000 fältljänstemän (säljare) ärmedlemmar. Bakom förbundets synpunkter ligger en bred praktisk erfarenhet avsamtliga arbetsuppgifter i branschen och en nära kontakt med en starktföränderlig marknad. FTFär kritiskt mot kommitténs sätt att angripa problematiken kring mäklarfrågan.Förbundet vill se mäklarfrågan i ett större perspektiv och föreslår lösningarutifrån det. 1 branschen finns en mängd förändringar av organisation,marknad och produkter, som beror av varandra. Denna utveckling har varitsärskilt intensiv och den accelererar. Från dennautgångspunkt finner FTF det nödvändigt att alla beslut och ställningstagandenav vikt måste präglas av analysav relevanta fenomen i denna helhetssyn positivaförslag lill förändringar med utgångspunkt från analysen och svenskaförsäkringstradition. Försäkringsköparenhar olika behov av riskanalys, jämförande offerter och hjälp med upphandling.Mäklarens fristående roll kan ibland vara en fördel, men det affärsmässigainslaget i verksamheten talar för alt man i stället bör satsa på elt system medkonsulter och rådgivare utan rätt att uppbära provision. En risk manager t.ex.är en fast anställd försäkringsspecialist och en konsult kan arbeta medavgränsade uppdrag på arvodesbasis. Försäkringsrådgivare blir allt vanligare istörre företag. Branschorganisationer, fackförbund och föreningar kan hållasig med experter. konsumentupplysning och KonsumenternasFörsäkringsbyrå kan byggas ut. Försäljninggenom enbolagsombud i förknippas med hög standard påförsäkringskunnande och effektivitet. Vi har härigenom en premienivå, som ärbland de lägsta i världen. Vår "kungaöverenskommelse" har varitgrunden för en sund utveckling av svenskt märke. Det naturligaste är att medutgångspunkt från nya krav på marknaden bygga vidare på vår befintliga ordning.Större krav kan i detta sammanhang ställas på försäkringsgivarens förmåga attfortsättningsvis hantera utvecklings- och kommunikationsfrågor(produktbeskrivningar, villkor, jämförelser). 1betänkandet förekommer många svepande formuleringar om mäkla rens betydelse för en ökad konkurrens med de fördelar, som den skulle ge. Svensk försäkringsmarknad präglas av hård konkurrens och det är orsaken till en hel rad "fenomen", som vi mer eller mindre tydligt serdär. försäkringsbranschensledande företrädare i såväl företag som intresseor- Prop. 1988/89: 136 ganisalionerär det viktigaste att dra rätt slutsatser av dessa fenomen och Bilaga 3 attoffensivt medverka i utvecklingen. Mäklarfrågan är bara en liten del i ettstörre sammanhang, men bör naturligtvis ha sin plats i en del av analysen. nu prioriterat frågan, är det märkligt att i betänkandet finna ettprincipiellt ställningslagande som det följande: "Kommitténvill för sin del inte komma med några bestämda påståenden rörande behovet avförsäkringsmäklare i . Det får i stället ankomma på marknaden, dvs. iförsta hand de försäkringssökande, men även försäkringsbolagen, att avgörahuruvida något behov föreligger eller ej" (s. 124-125). Kommitténsuppgift bör vara att som företrädare för vitt skilda intressen ur komplexasammanhang dra slutsatser och avge rekommendationer. Den NO-anmälan, som var starten för utredningsuppdraget, påtalar starkt behovet avmäklare. Lösryckt som frågan är ur ett större sammanhang, har kommittén inteförmått lösgöra sig ur ett ganska snävt resonemang "för och emotmäklare". När starka drivande krafter finns "för mäklare" är detinte svårt all förstå att de värderingar, som förekommer i betänkandet, tillövervägande del också är positiva. Det är däremot förvånande att den samladebedömningen på s. 129 130 är att det inte finns "slöd för påslåendet all ellförsäkringsmäklarssyslem principiellt skulle strida mot god försäkringssedeller vara oförenligt med en sund utveckling av försäkringsväsendet". Harfrågan brutits ut för särbehandling och utfallet har så låg profil jämfört medansatsen, kan både arbetsmetoden och resultatet ifrågasättas. stort sett väl fungerande bransch är på väg att finna nya former, som just ärägnade all passa kunderna bättre: decentraliseringoch samverkan i koncern specialiseringoch samarbete i försäljningskanaler produktutvecklingsom tar hänsyn till kundernas krav konsulttjänsterför riskanalys, urval och upphandling. Kommitténredovisar bl.a. att mäklarens målgmpp i första hand blir stora och medelstoraföretag. Följderna av att mitt i en dynamisk anpassningsprocess rycka bort enviktig del av underlaget för branschens säljare, specialister och kundpersonalär svår all överblicka. Avgörandeför organisation och marknad är ytterst produkternas "innehåll" ochhur de säljer. På saksidan gäller det att täcka ekonomiskt försvarbara risker,att göra det i lämpligt avvägd omfattning och sätta rätt pris på alla tjänsterfrån försäljning via skadereglering till ersättning. Den hårdnandekonkurrensen har medfört att lönsamheten sjunkit drastiskt. Det är inte fördjärvt alt anta att vissa konsumenlförsäkringstyper kommer att falla bort,andra standardiseras kraftigt (kollektiva lösningar). Detta, sett tillsammansmed nya distributionsformer, gör att underlaget för branschens säljare ochspecialister ytteriigare minskar: Det naturliga är att friställd kapacitet inriktasmol produktutveckling och övergripande försäkringsrådgivning. För att bibehålladen bredd och höga nivå, som kunderna kräver på den förändrade marknaden, ärdet lämpligaste att utveckla våra befintliga försäljningsformer. Somkomplement för riskanalyser, jämförelser och upphandling kan i vårt systemingå risk managers, konsulter, försäkringsrådgivare och andra experter utanprovision. Ombudssystemelär mycket flexibelt och tillåter varianter från anställ da, fast avlönade, säljare (fällmän, industrikontaktmän) lill helt provi sionsberoende ombud med självständiga företag. Ombudets karaktär av säljare gör emellertid att hans upr)gifter primärt inte är att reducera beho vet av försäkring, ej heller har han tillräcklig överblick för bedömningar av 76 1 detstörre försäkringsbolaget arbetar säljaren på ett Prop. 1988/89:136 sätt somliknar mäklarens. Utbudet av de egna produkterna och kombina- Bilaga 3 tionsmöjligheternagör att han i stor utsträckning kan erbjuda kunden skräddarsydda lösningar. Detär heller inte ovanligt att säljaren ger kunden mer övergripande rådbeträffande riskläckning och skadeförebyggande åtgärder. Stora och medelstoraföretags möjligheter till produkt-, villkors-och premiejämförelser underlättasdels av att vi har ett fåtal försäkringsgivare, som är aktuella förmålgruppen, dels av att dessa uppträder mycket aktivt genom sina säljare.Försäkringsköpare i är därigenom uppfostrade att göra en stor del avde relevanta bedömningarna själva. För det stora flertalet är den ytterligaremöjlighet för riskanalys, jämförelse och upphandling som mäklaren kan gemarginell. Det nuvarande systemet ger dessutom andra fördelar: företagav aktuell storiek har ofta en försäkringsansvarig, som kontinuerligt kanbygga på sin egen kompetens genom "sin försäkringskontakt". närhetenbetyder mycket vid ändringar, utökningar och skadefall. Affärsmomentet träderhär i bakgrunden. Alternativtför den kategori, som har behov av fristående kvalificerad rådgivning m. m.,som mäklarsystemet innebär, är ett utbyggt system med självständiga enbolagsombud,som kompletteras med konsulter/motsvarande ulan provision. På del sättetkommer man ifrån beroendet av ständiga premiejämförelser. Risken finns ju attmäklarens affärsmässighet förstärker kundens ofta förekommande svaghet förlägsta premien.Syste-met med enbolagsombud kan på ett bra sätt fokusera på rättpremie. Myckel kan sägas om den höga kompelens och etik, som under långa lider varitkännetecknet för svensk försäkringshantering. Det förefaller mera angeläget attvåra försäkringsgivare ser om sina befintliga ombud än lockas av svårbedömdautländska företeelser. Inom den myckel heterogena kåren försäkringsanställdafinns kapacitet att utveckla både provisionsavlönade ombud och experter utanprovision. Om försäkringsgivarna är beredda på ett mäklarsamarbete, borde de ialla händelser först undanröja de regres-siva inslagen i säljarnasersättningsregler. Mäklarensroll som neutral riskanalytiker och inköpare kan ha fördelar på ensvåröverskådlig marknad för kunder med en komplicerad risksituation. Dessaresurser finns redan i vårt renodlade system med provisions-avlönade ombud ochexperter ulan provision. Mäklarens affärsmässighet kan leda till attbearbetningen av de mest "attraktiva" riskerna blir överdrivetintensiv. De tjänster mäklarna kan erbjuda utöver ombudens står inte i rimligproportion till den stora rörlighet i försäkringsbeståndet de kan åstadkomma.Kombinationen alt verka för reducering av försäkring och försäljningpå provision är främmande för svenskt synsätt i affärer och kan innebära riskför att normerna i försäkringsbranschen luckras upp. Angående registrering avmäklare kan anföras att man i har två kategorier mäklare registreradeoch icke registrerade som arbetar sida vid sida på marknaden. Om mäklare skaförekomma i någon utsträckning, torde därför garantier ställas, som innebäravsevärt högre krav på kompetens för registrerig än den kommittén förslår.Korrektivet att återkalla registrering förefaller något uddlöst, när manbeaktar intresseorganisationernas skyddsfunktioner och inspektionens bristandeerfarenhet på delta område. 1 belysningen av alla insatser, som framstår somangelägna för att utveckla det svenska ombudssystemet i tider av stora förändringar,är det förvånande att på s. 119 i betänkandet läsa följande: "Slutligenbör del påpekas att många nackdelar med mäklare går att minska eller kommatillrätta med genom lagreglering eller andra åtgär- Prop. 1988/89:136 der". Detär sannolikt all många med hög försäkringskompelens kommer atl få söka sig andrauppgifter som ett resultat av pågående förändringar i bolagens organisation,marknad och produkter. Det ligger nära till hands alt leda in denna kompetenstill uppgifter av fristående konsultkaraktär. En uppbyggnad av ett system medexperter utan provision är för övrigt i full gång. I större företag finns riskmanagers för riskanalys, skadeförebyggande åtgärder och upphandling avförsäkring. Dessa har även möjlighet att teckna försäkring i utländska bolag,vilket kommittén vill förmena svenska mäklare. I medelstora och mindre företagsamt i branschorganisationer finns kompetens i form av kontaktmän ochförsäkringsrådgivare. finns redan.Försäkringsrådgivning är i stark utveckling, bl.a. genom KonsumenternasFörsäkringsbyrå och kommunernas konsumentupplysning. Sammantagetleder ell här föreslaget renodlat system med hög kompetens på båda sidor vidinköp och försäljning lill lägre kostnader jämfört med ett blandat system medombud, mäklare och andra rådgivande grupper. Kortare kontaktvägar och klarareansvarsfördelning mellan uppdragsgivare och försäkringsgivare ger i ett systemmed ombud och experter utan provision större trygghet. skulle försäkringsmäklaren underlätta konsumentensval av försäkringsallernativ. Detta är en uppfattning som FF inte delar. Deninriktning som mäklarverksamheten kan förväntas få kommer inte att vara tillfördel för den vanlige konsumenten, försäkringstagaren. Möjligen kommer vissastörre försäkringstagare att gynnas men säkerligen inte den vanlige enskildekonsumenten. Genominrättandet av ett mellanled som inte finns är risken för ökande kostnaderuppenbar. Dessa ökade kostnader kommer då att belasta försäkringslagarna genomhöjda . Detta kan inte vara till nytta för konsumenten. Densvenska försäkringsbranschen har ansvar för svensk försäkringsmarknad, därförbehövs en rikstäckande ombudsverkamhet vilket även för med sig vissa kostnader.Svensk företags- och civilförsäkringsmarknad bygger av tradition på sammakonkurrensförhållande oavsett var försäkringstagaren är bosalt i landet.Risken är uppenbar om att utvecklingen av den goda och välkända etik somförsäkringsbranschen själva utvecklat i skadas genom att inlernationellaintressen via försäkringsmäklare ger sig lill känna och ställer krav. Påsamma sätt äventyras den goda försäkringssed som utvecklats genom de svenskabolagens egna föreskrifter och den praxis som utvecklats genom marknadsföringsnämndenoch marknadsföringsöverenskommelsen. Förmedlingav försäkringar förekommer i viss omfattning i bankerna. Bankerna uppträder härvid vanligtvis som flerbolagsombud. Att bankerna ägnar sig åt sådan verksamhet hänger samman med den integrering av försäkringar med mer traditionell bankverksamhet, såsom kredit- och garantigivning, vilken blivit alltmer framträdande . Denna integrering och de kontakter som således tas mellan banker och försäk- 78 ringsbolagförekommer såväl i fråga om privata kunder som företagskun- Prop.1988/89:136 der. För bankerna är det av största betydelse att denna verksamhetfår Bilaga 3 fortsätta såsom och utvecklas i takl med behoven.Delta är viktigt för att bankerna till gagn för sina kunder skall kunna erbjudaen effektiv och mångsidig ekonomisk rådgivning. Försäkringarsäljs huvudsakligen av ombud anställda av resp. försäkringsbolag. 1 denav flertalet försäkringsbolag per den undertecknademarknadsföringsöverenskommelsen stadgas som huvudregel att ombud skall varafysisk person. Som undantag från denna regel gäller bl. a. att bank fåranvändas som allmänt ombud under förutsättning att verksamheten bedrivs påsådant sätt att kunderna garanteras fritt val av försäkringsgivare.Sparbanksföreningens uppfattning är att den försäkringsförsäljning som skett via sparbank har varit av mycket stort värde för sparbankensprivatpersonkunder och förelagskunder. Försäljning av försäkringar via bank kandärför sägas väl komplettera försäkringsbolagens försäljning via egnaanställda ombud. Försäkringsverksamhetskommitténsmotiv till särskild lagstiftning för försäkringsmäklare är enligtSparbanksföreningens uppfattning svaga. Behovet av försäkringsmäklare fåranses vara mycket begränsat och i huvudsak omfatta sakförsäkringsskydd förstörre företag samt ev. gruppliv. En särskild lagstiftning omförsäkringsmäklare skapar visserligen förutsättningar för all mäklarnasverksamhet på samma sätt som ombudens kommer att bedrivas i överensstämmelsemed god försäkringssed. Men, den försäkringsförsäljning som förmedlas viakonsult, dvs. en person som betalas av kunden genom arvode, kommer ävenfortsättningsvis inte att vara reglerad i lag. Enligt Sparbanksföreningensuppfattning är det väsentligt atl även sådan verksamhet bedrivs i enlighet medgod försäkringssed. Molbakgrund av all det redan finns ell mindre anlal mäklare på den svenskamarknaden vill dock inte motsätta sig att mäklarverksamhetblir reglerad i särskild lagstiftning. är dock tveksam motmäklarverksamhet riktad huvudsakligen mot enskilda personer. När det gällerenskilda hushåll bör en sådan verksamhet inte bedrivas isolerat utan ske som endel i en mer samlad ekonomisk rådgivning. Risk finns att en försäkringsmäklareinte kan eller vill ta ett totalt ansvar för en sådan samlad ekonomiskrådgivning som är erforderlig vid försäkringsförsäljning till privatpersoner. 3 Tillämpningsområde för en lag om försäkringsmäklare Försäkringskonsulternaär inte knutna till något försäkringsbolag och er håller sina arvoden från sina uppdragsgivare/försäkringslagarna. Inspek tionen finner i likhet med kommittén inte skäl att f. n. lagreglera konsulter nas verksamhet. 3.1.2Näringsfrihetsombudsmannen (NO) Prop. NOanser att alternativ vid distribution av försäkringar måste finnas. NO Bilaga 3anser därför i likhet med kommittén att det inte finns anledning att ställa uppnågra hinder för försäkringsbolagen att anlita franchisetagare som ombud ellerall använda sig av flerbolagsombud. Försäkringstagarna bör givetvis också hamöjligheten att liksom nu anlita konsulter som mol arvode utför olika tjänster. Deskäl som talar som för en viss lagreglering av mäklarnas verksamhet gör sigenligt vår mening gällande också i fråga om andra som förmedlar försäkring. Somframgår av betänkandet fullgör konsulter, mäklare, flerbolagsombud o. s. v. istort sett samma uppgifter, och man måste därför anta att deras betydelse förkunden är i huvudsak densammma. Den finns knappast anledning att tro att enoskicklig konsult skulle vara mindre riskabel för försäkringstagarens tiygghetän en oskicklig mäklare, och samma frågor om t. ex. ansvaret för oriktigrådgivning uppkommer oavsett vilken av parterna i försäkringsavtalet sombetalar mellanmannen och oavsett under vilken beteckning han arbetar.Internationellt sett intar mäklaren tydligen inte heller någon särställning(betänkandet s. 40). Vifinner det alltså naturligt att kraven på utbildning, allmän lämplighet osv.skall gälla för var och en som yrkesmässigt förmedlar försäkring och att dennya lagen därför bör omfatta alla sådana mellanman. Lagenföreslås endast gälla mäklare. Det kan ifrågasättas om lagen med hänsyn tillsitt syfte att skydda försäkringskonsumenterna inte bör omfatta ocksåkonsulter. Dessa fullgör uppgifter som liknar mäklarnas även om de inte uppbärprovision från försäkringsbolaget. En konsult kan ändå från kundens perspektivha lika stor betydelse som mäklaren i valet av lämplig försäkringsgivare.Kommittén är själv inne på att även andra än registrerade försäkringsmäklarebör omfattas av förbudet i 15 § mot förmedling från annat än svensktförsäkringsföretag med koncession i . Införandetav regler som bl.a. reglerar ansvaret för försäkringsmäklare innebär enligtSmåföretagens uppfattning anledning att övervägaansvarsfrågan även för försäkringskonsulter. Enligt vår uppfattning finns härett motsvarande behov av ansvarsskydd för försäkringstagaren. Enligt våruppfattning är det således naturligt atl kraven på utbildning, allmänlämplighet m.m. skall gälla för var och en som yrkesmässigt förmedlarförsäkring. Kommitténhar föreslagit ett tillägg till 7 kap 16 § försäkringsrörelselagen. Handelskammaren vill här fästa uppmärksamhet på den praxis som finns på försäkringsmarknaden. Det förekommer att fristående konsulter på uppdragsgivarens uttryckliga önskan förmedlar försäkring för sina upp- 80 dragsgivare i annat bolagän det där konsulten är registrerat ombud. sådana fall utbetalasprovision enligt särskild överenskommelse mellan Bilaga 3 försäkringsbolaget ochkonsulten och enligt särskilt medgivande av ett bolag i vilket konsulten ärregistrerat ombud. förbjuds dennna typ avförmedling. Det kan enligt Handelskammarens mening knappast varalagstiftarens mening all införa ett sådant förbud. Lagtexten bör alltsåändras så atl den motsvarar praxis. 3.1.7Landsorganisationen i (LO) LOvill ifrågasätta om inte behovet av en lagreglering av försäkringsmäklarnasverksamhet också borde omfatta andra, som förmedlar försäkringar exempelviskonsulter. Denförsäkringsförsäljning som förmedlas via konsult, dvs. en person som betalas avkunden genom arvode, kommer även fortsättningsvis inte att vara reglerad i tag.Enligt sparbanksföreningens uppfattning är det väsentligt all även sådanverksamhet bedrivs i enlighet med god försäkringssed. Dekrav på försäljningsverksamheten som samhället ställer upp till försäkringstagarnasskydd bör gälla oavsett genom vilken kanal dessa köper sitt försäkringsskydd.Detta innebär att enligt föreningens mening den nya lagstiftningen måsteomfatta var och en som yrkesmässigt förmedlar direktförsäkring, inte baramäklare med provision från föräkringsgivåren. Från vilken av parterna iförsäkringsförhållandet förmedlaren får ersättning för sitt arbete harknappast någon betydelse för frågan om försäkringstagarnas behov av skydd mot t.ex.osakkunnig rådgivning. Kommitténföreslår att i lagen föreskrivs att, för att någon skall kunna registreras somförsäkringsmäklare, skall verksamheten avse att yrkesmässigt förmedlaförsäkring för olika uppdragstagare mellan vilka ingen intressegemenskapfinns. Förslaget har till syfte att lägga hinder i vägen för s. k. captive brokers.Utmärkande för sådana är alt de arbetar uteslutande för en uppdragsgivaresräkning. Inspektionen, som kan konstatera att captive brokers finns i andraländer, är inte helt övertygad om det riktiga i att förbjuda att t.ex. enindustrikoncern begagnar sig av en captive broker. Inspektionen kan emellertidgodta den valda lösningen vid introduktionen av den nya lagstiftningen menanser att frågan huruvida det är nödvändigt med sagda förbud bör tas upp tillförnyad prövning i samband med den utvärdering av lagens tilämpning som kan förutsättasske om . 3.2.3Näringsfrihetsombudsmannen (NO) Kommitténför ett resonemang som utmynnar i att s.k. captive brokers inteskall tillåtas på den svenska marknaden. NO har inte övertygats av de 81 6 1988/89. argument som kommitténanför. Del främsta motargumentet enligt kom- Prop. mittenär att försäkringsmäklarmarknaden skulle komma att splittras upp. NO anser att när det haraccepterats att industriförelag bildar egna s. k. captivebolag, vilket ökarkonkurrenstrycket på försäkringsbolagen, finns det ingen anledning attförbjuda captive brokers, vilket i sin tur bör stimulera mäklarna attarbeta rationellt. Även här bör marknaden tillåtas avgöra ochförsäkringstagarna ha valfrihet att anlita egen eller fristående