prop · GC0368 · 1988-12-31 00:00:00 — Denföreslagna nya bestämmelsen i livsmedelslagen skall också ge stöd förföreskrifter om skyldighet för djurägaren att lämna sådana uppgifter om djurensom är av betydelse för köttkontrollen. Bestämmelser om detta finns förnärvarande i 8§ köttbesiktningskungörelsen (1968:406). Till skillnad från denuvarande bestämmelserna bör de nya föreskrifterna om uppgiftsskyldighet,liksom övriga föreskrifter om köttkontroll, straffsanktioneras. Det skerlämpligen genom ett tillägg i 30 § livsmedelslagen som bl. a. föreskriverfängelse- eller bötesstraff för brott mot föreskrifter som meddelas med stöd avlagen. Köttbesiktningslagens bestämmelser om nödslakt bör kunna ersättas medföreskrifter meddelade med stöd av 11 § livsmedelslagen. Dekrav med avseende på lokaler och utmstning som 27 ställs på kontrollslakteriernabör läggas fast i föreskrifter som livsmedelsverket meddelar. kan meddelas med stöd av 22 § tredje stycket resp. 9 §livsmedelslagen. får med sin besiktningspersonal det direktaansvaret för den löpande tillsynen vid de vanliga slakterierna ochfjäderfäslakterierna. Verket bör också godkänna lokalerna och i övrigt svaraför kontrollen av dessa anläggningar. I 26 § tredje stycketlivsmedelslagen finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet att ersätta tillsynsmyndighetkostnader för provtagning och undersökning av prov. Jag kommer i det följande(avsnitt 2.4) att föreslå att den bestämmelsen ersätts av ett vidarebemyndigande i en ny paragraf i livsmedelslagen, 29 a §. Den nya bestämmelsenutgör stöd för att meddela föreskrifter om avgifter för köttbesiktningen. Bestämmelserna i 9§ 2 och3mom. köttbesiktningslagen om hur det skall förfaras med kött som inte utanvidare kan godkännas vid besiktningen bör ersättas med ett bemyndigande förregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter omvilka åtgärder som skall vidtas med kött som tagits om hand vid slakt.Bemyndigandet tas lämpligen in som ett nytt andra stycke i 27 §livsmedelslagen. Med de föreslagnaändringarna i livsmedelslagen bör köttbesiktningslagen och desstillämpningsföreskrifter kunna upphävas. Genom en bestämmelse ilivsmedelsförordningen bör regeringen föreskriva att livsmedelsverket genomsin besiktningsorganisation skall svara för all livsmedelstillsyn inom deslakterier som står under särskild kontroll. Kontrollslakteriema kommer därmedatt undantas från miljö- och hälsoskyddsnämndernas ansvarsområde. Om detta lagförslag godtasav tänker jag anmäla frågan om förordningsändringar för regeringenför att få till stånd en ordning i enlighet med det sagda. Mittställningstagande: En kartläggning av importkontrollen av kött skall läggastill grund för föreskrifter om en skärpt och mera likformig kontroll avimporten av kött. Utredningensställningstagande: Utredningen har endast föreslagit att avgiftsfinansieringenför importkontrollen av kött skall samordnas med avgiftssystemet förköttbesiktningen. Remissinstanserna: Fleraremissinstanser anser att importkontrollen av kött bör ske i statlig regi medhänvisning till att de skilda kommunala taxorna styr valet av införselort.Enligt livsmedelsverket bör den föreslagna samordningen av taxorna utredasnärmare. Några remissinstanser anser att det nuvarande systemet förimportkontroll fungerar väl. I ett par av yttrandena understryks vikten av attsamma krav ställs på importerade produkter som på de inhemska. vill även ställa samma krav på produktionsmetoderna. Skälen för mittställningstagande: Prop. Kontrollenav importerat kött administreras i stor utsträckning av livsmedelsverket.Enligt bestämmelser som regeringen har meddelat fär kött bara föras in översådana orter där det hos miljö- och hälsoskyddsnämnden finns en avlivsmedelsverket förordnad veterinär för kontroll av köttet. Livsmedelsverkethar i sina föreskrifter för importkontrollen förtecknat över vilka orter kött fårföras in i landet. Veterinärer inom livsmedelsverketsköttbesiktningsorganisation kan förena den egentliga besiktningstjänsten medbl. a. uppdraget att utföra importkontroll på vissa mindre införselorter. föreskrifter följer vidare att det fordras särskilt tillståndatt föra in kött i landet. Sådant tillstånd kan vara villkorat av att köttetkommer från en anläggning som godkänts av livsmedelsverket. Köttet skall vara åtföljt av ett intyg utfärdat i ursprungslandet.Av intyget skall det bl. a. framgå att varan är tjänlig till människoföda ochatt den har hanterats och förvarats i utrymmen som håller tillräckligt lågtemperatur. Förinförsel av kött och andra livsmedel av animalt ursprung kan det också krävas tillståndenligt den veterinära införselkungörelsen. Bestämmelserna i den författningensyftar bl. a. till att förhindra att smittsamma djursjukdomar kommer in ilandet. Frågor om sådant införseUillstånd prövas, när det gäller livsmedel, avlivsmedelsverket efter hörande av lantbruksstyrelsen. godkänner import av kött från ett visst land inspekterasslakterier där eller inhämtas på annat sätt information om de hygieniskaförhållandena och andra omständigheter av betydelse för köttets kvalitet. I defall inspektion inte kunnat ske kan viss import tillåtas från anläggningar somhar tillstånd att exportera till EG och . Livsmedelsverkethar med generell giltighet meddelat detaljerade föreskrifter omsalmonellakontroll. Ytterligare föreskrifter kan också meddelas i detsärskilda importtillståndet. Principenom en likartad kontroll oavsett varornas urspmng kan sägas vara i huvudsakuppfylld beträffande de importerade köttvarorna. På kontrollen ochförhållandena vid produktionsanläggningarna i urspmngs-landet ställs i principsamma fordringar som här hemma genom kravet att varorna skall komma från enexportanläggning som livsmedelsverket har godkänt. Vid den undersökning avköttvarorna som sker vid införselkontrollen kompletteras ursprungslandetskontroll med de undersökningar av varan som är av speciellt intresse för vårtland. Obligatoriska inslag i kontrollen är hygienundersökning, salmonellaprovoch bestämning av djurslaget. Dethar framkommit att bedömningarna vid undersökningen av köttvarorna varierarmellan de olika miljö- och hälsoskyddsnämnderna. Som jag anfört är detviktigt att kontrollen utförs lika i alla delar av landet. Miljö-och hälsoskyddsnämndens kostnader för undersökning, provtag ning och annan kontroll skall ersättas av importören enligt en taxa som 29 Taxan är olika för olika kommuner. Enligt livs- Prop. 1988/89:68medelskontrollutredningen bör en samordning av finansieringen av importkontrollenmed finansieringen av den statliga besiktningsorganisationen övervägas. Detskulle innebära att livsmedelsverkets taxa för köttbesiktningen utvidgas tillatt gälla också importkontrollen av kött och att avgifterna för den kontrollenbetalades till staten i stället för till kommunen. börytterligare överväga behovet av ändrad finansiering av importkontrollen avkött, bl. a. mot bakgrund av verkets förändrade roll i kontrollen.Finansieringen bör vara utformad så att den medverkar till en likartadkontroll oavsett över vilken ort köttet förs in i landet och så atterforderliga undersökningar kan genomföras. som finns för importkontrollen gäller salmonellakontroll ochfastställande av djurslag. När det gäller kontrollen i övrigt, t. ex. denallmänna hygienkontrollen, varierar ambitionsnivån kommunema emellan. Medhänsyn till de uppgifter som framkommit om skillnader i kontrollen mellanimportorter finns det enligt min mening anledning att närmare kartlägga hurimportkontrollen utförs. En sådan kartläggning bör ligga till grund föröverväganden om behovet av skärpta regler för kontrollen. Målet skall vara enhög ambitionsnivå och en likformig kontroll. Jagavser att föreslå regeringen att livsmedelsverket får i uppdrag att genomföraen sådan undersökning. I uppdraget skall ingå att överväga om det finnsanledning att ändra det nuvarande avgiftssystemet. Jagvill särskilt ta upp frågan om kontrollen av kött med avseende påbekämpningsmedelsrester och rester av veterinärmedicinska preparat. Bekämpningsmedelsresterkan förorena fodret och därmed köttet. Rester av veterinärmedicinska preparatkan förekomma till följd av såväl behandling av sjukdomar som användning itillväxtbefrämjande syfte. En kontroll av förekomsten av sådana medel ochpreparat bör enligt min mening utföras i större utsträckning än nu och avsebåde inhemskt producerat och importerat kött. Möjligheterna att utföralaboratorieanalys har stor betydelse för kontrollens genomförande. Vadförst gäller bekämpningsmedelsrester vill jag framhålla att kraftfullaåtgärder vidtas på de jordbmks- och miljöpolitiska områdena för att bl. a.avsevärt minska användningen av bekämpningsmedel. Åtgärderna är framför allterforderliga av miljöskäl men har också betydelse för bl. a. kvaliteten påkött. Livsmedelsverketutvecklar analysmetodik för kontroll av bekämpningsmedelsresteroch planerar att skärpa importkontrollen genom att föreskriva fler villkor iinförseltillstånden. Det är enligt min mening viktigt att utvecklingen avanalysmetoder och annan teknik påskyndas, bl. a. riskvärdering som medger ensäkrare livsmedelskontroll. Kunskaperna bör efter hand omsättas i skärptkontroll. Kostnaderna för den skärpta importkontrollen bör täckas genom att enavgift tas ut på importen. Kostnaderna för motsvarande inhemsk kontroll börtäckas av prisregleringsmedel. Jag återkommer till frågan om hur kostnadernaför ökad metodutveckling m.m. bör täckas när jag behandlar finansieringen avden offentliga livsmedelskontrollen. Användningenav veterinärmedicinska preparat i djursjukvården arom- 30 gärdad av regler. På sammasätt som vid godkännande av läkemedel till Prop. människor gäller strängadokumentationskrav innan ett läkemedel för djur I de fallett läkemedel behöver förses med karenstid, som är tiden mellan senastebehandlingstillfälle och den tidpunkt då ägg, mjölk eller kött från djuret fåranvändas som livsmedel, görs detta i samband Livsmedelsverketser till att veterinärmedicinska preparat åsätts karenstider som bestäms medbetryggande marginal. De läkemedel som försetts med karenstid är i de flestafall receptbelagda. I stor utsträckning är det statligt anställdadistriktsveterinärer som svarar för djursjukvården i fråga omlivsmedelsproducerande djur. Efter behandling med läkemedel som åsättskarenstid skriver veterinären ett s. k. behandlingsbevis. Förvissa preparat som åsätts karenstid är dokumentationen från tillverkaren intetillfredsställande. Karenstiderna måste då omprövas och förlängas. Även iandra fall kan karénstiderna behöva förlängas. I en del fall kan man räkna medatt kött från djur som behandlats med ett visst preparat över huvud taget inteskall användas som livsmedel. I andra fall kan det från livsmedelshygieniskautgångspunkter vara olämpligt att registrera ett preparat. Jag har erfarit attlivsmedelsverket arbetar med dessa frågor i syfte att skärpabestämmelserna till skydd för konsumenterna. Översynen sker i samarbete medlantbmksstyrelsen. Dennyligen beslutade djurskyddslagen (1988:534) ställer krav på en djurhållningsom bör leda till en allt bättre djurhälsa. bör därför användningen avläkemedel i djurhållningen minska. 1den nuvarande foderlagen som trädde i kraft den uppställs bl.a. grundläggande krav på beskaffenheten av foder. Användningen avfodertillsatser som innehåller antibiotika eller andra kemoterapeutiska medel itillväxtbefrämjande syfte förbjuds. Enligt foderförordningen får foder sominnehåller antibiotika användas endast efter förskrivning av veterinär i varjesärskilt fall. Kemoterapeutiskamedel kan också tillföras djuret på andra sätt än via fodret. Oavsett vilkenmetod som används accepteras inte i en användning i tillväxtbefrämjandesyfte. Detsvenska förbudet är betingat av att köttet skall vara fritt från restsubstansermen förbudet gmndas också på etiska överväganden. Detfinns förhållandevis goda möjligheter att se till att det svenska köttet inteinnehåller rester av veterinärmedicinska preparat. När det gäller detimporterade köttet är man däremot i huvudsak hänvisad till möjligheterna attspåra rester av preparaten genom laboratorieanalyser. Det finns för närvarandeinte några analysmetoder för att påvisa rester av kemoterapeutika i låga doseri kött. Det är därför viktigt att bättre undersökningsmetoder utvecklas. Metodutvecklingpågår vid livsmedelsverket för att i ökad utsträckning kunna påvisa resthalterav olika slag. Ansträngningarna för att utveckla analysmetoder bör öka. Hurdetta skall finansieras återkommer jag till i det följande. Det bör emellertidockså prövas om inte andra kontrollmetoder än laboratorieanalys skulle kunnaanvändas. En möjlighet är att genom överenskommelser om intygfrån exportlandet försäkra sig om att köttet Prop. 1988/89:68 uppfyller desvenska kraven. Utgångspunktenär att samma krav skall gälla för svenskt och importerat kött även omkontrollen måste ske på olika sätt. Avsikten är således att kontrolleraprodukten, inte produktionsmetoderna. Emellertid anser jag vilket även är bl.a. en nordisk utgångspunkt i de pågående GATT-för-handlingarna att vissaetiska krav skall kunna ställas även på importerade produkter. Ett sådant kravkan vara att kemoterapeutika inte har använts i tillväxtbefrämjande syfte. direktiv inom EG i fråga om användning av hormoner i djuruppfödningenförbjuds medlemsländer att tillåta att djur för slakt utfodras med hormoner isyfte att befrämja tillväxten. Ett motsvarande förbud mot import avhormonbehandlat kött till EG är uppskjutet men avses träda ikraft . Skälet till fördröjningen är att ifrågasätter devetenskapliga bedömningarna bakom EG:s beslut och om åtgärderna behövs för attskydda människors hälsa. anser att förbudet kringgår EG;s förpliktelserenligt kod om tekniska handelshinder. EG har motsatt uppfattning ochanför även konsumentintresset som gmnd för förbudet. Försök att använda ;ssystem för att lösa tvister har blockerats på gmnd av parternas olika uppfattningi procedurfrågor. avser att vidta åtgärder om förbudet införs och EG har dåvarslat om motåtgärder. Det är mot denna bakgmnd uppenbart att deninternationella utvecklingen på området måste följas noga. Kvalitetenpå det kött som erbjuds konsumenterna har ifrågasatts . Fleraundersökningar har visat att köttfärs och andra köttprodukter haft en lägrehygienisk kvalitet än vad konsumenterna har rätt att förvänta sig. Produktionoch distribution av charkuterivaror sker numera ofta så att det för vissaprodukter krävs en hållbarhetstid . Förköttets kvalitet har förvaringstemperaturen en avgörande betydelse. Förnärvarande gäller i allmänhet en kyltemperatur på högst -I- . Väsentliga kvalitetsförbättringarskulle kunna uppnås med en lägre kyltemperatur. Inte sällan ligger dock denfaktiska kyltemperaturen högre än -. Det innebär att märkningen medhållbarhetstid inte blir korrekt. Hur köttet har hanterats föremärkningstillfallet kan dessutom ofta vara okänt för förpackaren vilket medförökad osäkerhet vid märkningen. Informationen till konsumenten genom märkningkan också bli vilseledande av andra skäl. Kravet på lång hållbarhetstid idagens livsmedelssystem är ibland så starkt att varorna märks med alltför långahållbarhetstider och därför är i dåligt skick när de konsumeras. Undersökningarhar också visaf att varor i stor utsträckning har märkts med felförpackningsdag. Dagenshantering av livsmedel har följaktligen fått vissa effekter som är till nackdel för konsumenten. Produktion och annan hantering av livsme del måste fungera så att konsumenterna erbjuds fullvärdiga produkter av 32 god hygienisk kvalitet.För att nå dithän måste mtinema för hantering av köttvaror ändras i vissadelar. Märkningen skall självklart vara korrekt. Jag har vid fleraöverläggningar med branschens företrädare klargjort att förändringarpå området är alldeles nödvändiga. Det ankommer på de berörda i branschenatt genomföra dessa. En övervakning av att så sker kommer att bedrivas genomskärpt kontroll. Mittställningstagande: ges ökade möjligheter till en effektiv ochlikformig vegetabiliekontroll. Utredningen har inte behandlatkontrollen av vegetabilier särskilt med undantag för potatiskontroll ochkontroll av importerade livsmedel. Remissinstanserna har bara i litenutsträckning tagit upp frågan. Skälenför mitt ställningstagande: Naturligagifter förekommer huvudsakligen i vegetabiliska livsmedel. Utöver de naturligagifterna kan vår mat förorenas av främmande ämnen under produktion ellerlagring. Många främmande ämnen utgörs av våra vanliga miljögifter. Hit hör t.ex. metaller som bly, kvicksilver och kadmium samt klorerade organiskaföreningar som PCB och DDT. Dessa ämnen förorenar ofta våra livsmedel genom sinförekomst i jord, luft och vatten. De kan t. ex. via jord tas upp av växandesädesslag och hamna i vårt bröd eller via vatten byggas in i alger för attsedan anrikas i näringskedjor och slutligen förorena matfiskar. Andra främmandeämnen, bland dem bekämpningsmedlen, tillförs produkterna i odlingen ellerunder lagring och transport. Främmandeämnen är oönskade i livsmedel men finns i större eller mindre grad i denomgivning där produktionen sker. De kan vara mycket svåra att bli av med.Mårtga av dem är generella miljögifter och låter sig inte regleras lika lättsom t. ex. bekämpningsmedel. Det används 500 1000olika substanser som bekämpningsmedel i världen. Av dessa-är bara en delregistrerade i för användning inom jordbmket och trädgårdsnäringen. Dekemiska bekämpningsmedlen används vid odling av fmkt och grönsaker, rotfmkter,potatis och spannmål. I vissa fall används bekämpningsmedel även för attunderlätta eller förlänga lagring av vegetabilieprodukter och torkad fisk.Bekämpningsmedel förekommer även vid uppfödning av husdjur både som pesticider,t. ex mot flugor, och som veterinärmedicinska preparat för direkt behandling avhusdjur. Vid odling av lantbmksgrödor som vallväxter och vissa andra grödor, t.ex. sockerbetor och oljeväxter, används i varierande grad kemisk bekämpning.Bekämpningsmedelsrester kan därför förekomma i nästan 3 1988/89. alla livsmedel, antingensom en direkt följd ay en bekämpning eller be- Prop. 1988/89:68 handlingeller till följd av en allmän miljöbelastning. Ivårt land får en odlare använda bara sådana bekämpningsmedel som efter prövninggodkänts av kemikalieinspektionen. Kravet på godkännande innebär attbekämpningsmedlen förhandsgranskas och därvid prövas från hälso- ochmiljösynpunkt. Förhandsgranskningen innefattar också en prövning av om medlenbehövs och om de är effektiva. Attett medel är godkänt innebär emellertid inte att det är riskfritt i miljön, förden som sprider det eller för konsumenterna. Kvalitetenpå livsmedel påverkas också av andra främmande eller oönskade ämnen somtungmetaller, mögelgifter och andra naturligt förekommande gifter. Vissa livsmedelkan dessutom få en lägre kvalitet genom förorening av t. ex. kvalster, insekteroch insektsrester. Odlingsbetingelseroch väderförhållanden är faktorer som medverkar till ojämn kvalitet påvegetabilierna. var förhållandena för potatisodlingen mycketdåliga. En del av potatisen innehöll så stora mängder av den naturliga ochgiftiga substansen solanin att stora partier fick kasseras. har högförekomst av det starkt cancerframkallande mögelgiftet aflatoxin påvisats iimporterade fikon. Samma mögelgift fanns i ettsyrakonserverat spannmålsfoder för mjölkkor. Halterna var så höga att mjölkenfrån vissa besättningar förklarades otjänlig- Liksomför bekämpningsmedel fastställer livsmedelsverket gränsvärden för andrafrämmande ämnen i livsmedel. Gränsvärden finns för t. ex. metallerna bly,kvicksilver och tenn, mögelgiftet aflatoxin och den radioaktiva nuklidencesium. Många oönskade ämnen t. ex. kadmium kan inte lika lätt åsättasgränsvärden då de också förekommer naturligt i livsmedel. I dessa fall är detsärskilt viktigt med information och kostråd till konsumenterna.Livsmedelsverket har utvecklat kontrollformer också för dessa andra främmandeämnen. Denna utveckling måste fortsätta så att konsumenterna erbjuds så säkralivsmedel som möjligt. Gränsvärdenaför främmande ämnen måste, sättas så restriktivt som möjligt. En översyn idetta syfte pågår på livsmedelsverket. Också i nordisk regipågår en sådan översyn. Dessa översyner är omfattande och avser förutombekämpningsmedel bl. a. metaller och mögelgifter. 1 det nordiska arbetet skerför närvarande en slutlig bearbetning av förslag som gäller bekämpningsmedel ispannmål och potatis. Också i fråga om främmande ämnen i fmkt och grönsakerpågår arbetet med sikte på att förslag till ändrade bestämmelser skall läggasunder . Den svenska översynen bedrivs parallellt med den nordiska.Vissa beslut om skärpningar har redan under detta år fattats i . Somexempel vill jag nämna en sänkning av gränsvärdena för svampmedlen kaptafol,kaptan och fol-pet. Jag vill också nämna sänkningen av gränsvärdet förantigroningsmed-let klorprofam i potatis. Kontrollen i allmänhet Prop. Livsmedelsverketfastställer gränsvärden för den högsta resthalt av ett bekämpningsmedel som kantillåtas i livsmedlen. Halter under gränsvärdet utgör således enligtlivsmedelsverkets bedömning ingen hälsorisk för konsumenterna. Somett led i den offentliga livsmedelskontrollen görs stickprovsundersökningar avfärska vegetabilier med avseende på förekomsten av bekämpningsmedelsresterunder direkt ledning av livsmedelsverket. Växtskydd.s-inspektörer som lyderunder lantbmksstyrelsen och i vissa fall miljö- och hälsoskyddsinspektörer tarpå uppdrag av livsmedelsverket prover på frukt, grönsaker, rotfrukter ochpotatis. Proverna analyseras vid något av livsmedelsverketsanvisningslaboratorier. Att kontrollen är organiserad på annat sätt änlivsmedelskontrollen i övrigt motiveras av den särskilda kompetens som fordrasför de undersökningar som måste göras. Varjeår analyseras totalt ca 5000 prover. Med de känsliga analysmetoder som numerafinns, kan man påvisa mycket låga halter av ett stort antal bekämpningsmedel.Överskrids gränsvärdena kan livsmedelsverket utfärda saluförbud. Verket kanockså besluta om provtagning, analys och godkännande av vaije nytt parti frånett visst land, en viss leverantör eller en viss odlare innan det får säljas.Importörer, grossister, odlare, massmedier m. fl. får regelbundna rapporter omanalysresultat och nya bestämmelser. Detta gör att kontrollen också har enallmänt preventiv effekt. vidtar också andra förebyggandeåtgärder. Exempel på sådana är inspektionsresor till exportländerna,information till representanter för myndigheter och intresseorganisationer samtviss utbildning av laboratoriepersonal i exportländerna. Trotsden kontroll som bedrivs överskrids gränsvärdena i åtskilliga prover. År 1987ökade antalet överskridanden kraftigt, i huvudsak gäller detta importeradevaror. Kontrollen bör därför skärpas. Jag har fått veta att livsmedelsverketnyligen beslutat att införa en utökad kontroll av bekämpningsmedelsrester ilivsmedel. Jag återkommer med en närmare redovisning av den utökade kontrollennär jag tar upp frågan om kontroll av importerade vegetabilier. Detär enligt min mening angeläget att livsmedelsverket och kemikalieinspektionenhar ett nära samarbete i fråga om bekämpningsmedlen. Det är också viktigt attmyndigheterna deltar aktivt i det internationella samarbetet på området.Fömtsättningarna ökar därigenom för samstämmiga beslut om användningen av ämnenoch om gränsvärden för förekomst av ämnena i livsmedel. Ett exempel på ämnensom bedöms olika både i och internationellt är ditiokarbamater. Dennagmpp bekämpningsmedel används mot svampangrepp på i första hand fmkt ochgrönsaker. Jag har erfarit att samarbetet kring bedömningen av bl. a. dessaämnen har ökat myndigheterna emellan. Det är emellertid också nödvändigt att vifrån svensk sida så kraftfullt som möjligt verkar för samstämmiga internationellabedömningar. Utgångspunkten i alla sammanhang måste som jag nämnt vara attbestämmelserna görs tillräckligt restriktiva för att ge konsumenternaett säkert skydd. När ett bekämpningsmedelvid prövning av kemikalieinspektionen inte Prop.