prop · GC0316 · 1988-12-31 00:00:00 — Arbetsgruppens förslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Av de fyra remissinstanser som haryttrat sig över förslaget i denna del tillstyrker tre förslaget. Kritisk motförslaget är stiftsnämnden i , som anser att egendomsnämnden bör prövafrågor om försäljning och byte av fastigheter. Kyrkomötet tillstyrker förslaget (KL 1988:4 s. 15 f, kskr.2). Skälen förmitt förslag: Enligt 25 § lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jordjämförd med 63 och 64 §§ förordningen (1971:860) om förvaltning av kyrklig jordprövas frågor om försäljning eller byte av kyrklig jord av stiftsnämnden.Överstiger egendomens saluvärde eller är ärendet i rättsligthänseende av särskilt invecklad art, prövas dock frågan av kammarkollegiet. Den nyalagen om förvaltningen av kyrklig jord innebär i princip ingen annan ändring idenna del än att stiftsnämnden ersätts av egendomsnämnden. Den nya lageninnebär emellertid den ändringen att domkyrkorådets förvaltning av domkyrkansfastigheter inte längre skall stå under någon tillsyn. Arbetsgruppenanser att det saknas anledning att låta egendomsnämnden pröva frågor omförsäljning och byte av fastigheter när egendomsnämnden inteskall ha tillsyn över domkyrkorådets förvaltning. i Lundavstyrker förslaget, som enligt nämndens mening innebär att rationaliseringenav den kyrkliga jorden i stiftet därigenom splittras. För egen del kan jag början konstatera att fastighetsinnehav är betydande.Domkyrkorådet torde inom ramen för sin förvaltning ha väl så goda möjlighetersom egendomsnämnden att bedöma nu aktuella frågor också frånrationaliseringssynpunkt. Jag ansluter mig därför till arbetsgruppens förslag,som också har tillstyrkts av övriga remissinstanser som har yttrat sig samt avkyrkomötet. Förslaget innebär att 22 § i den nya lagen om förvaltningen avkyrklig jord måste ändras. 2.3.3 Upplåtelse av rättigheter på Lunds domkyrkasfastigheter Mittförslag: Lunds domkyrkoråd skall i fråga om fastigheter beslutaom upplåtelse av sådana rättigheter som anges i 16 § lagen (1988:183) om förvaltningenav kyrklig jord. Arbetsgruppens förslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: De som har yttrat sig i denna deltillstyrker förslaget. Kyrkomötet tillstyrker förslaget (KL 1988:4 s. 15 f, kskr.2). Skälen förmitt förslag: Enligt den ordning som gäller företräder stiftsnämnden Lundsdomkyrkas fastigheter vid upplåtelse av vissa rättigheter. Det gäller bl.a.upplåtelse av tomträtt, servitut och rätt till annan naturtillgång änvattenkraft (17 § och 18 § andra stycket lag). Den nya lagen innebäringen annan ändring i detta hänseende än att egendomsnämnden träder in istiftsnämndens ställe. Arbetsgruppenhar föreslagit att domkyrkorådet i själv skall få företräda domkyrkansfastigheter vid upplåtelse av de rättigheter som anges i 16 § dennya lagen. Förslaget motiveras med att domkyrkorådet enligt den nya lagen iegenskap av förvaltare av fastigheter själv skall bestämma villkorenför upplåtelse av fastigheterna på jordbruksarrende samt att domkyrkorådetsjälv skall företräda dessa när en arrendenämnd eller en domstol prövar sådanavillkor. Enligt arbetsgruppen är det konsekvent om domkyrkorådet somförvaltare av fastigheter också företräder dessa vid upplåtelse avsådana rättigheter som anges i 16 § den nya lagen. Jag delar denna uppfattning.Jag föreslår därför att fastigheter undantas fråntillämpningsområdet för 16 § den nya lagen. 2.3.4Dispositionsändring av kyrkofondsfastigheter och fastigheter Mitt förslag: skall inte pröva frågor omdispositionsändring i fråga om kyrkofondsfastigheter och Lunds domkyrkasfastigheter. Arbetsgruppen har inte lagt fram något förslag i frågan. Remissinstanserna: Kammarkollegiet föreslår att 18 §ändras i enlighet med mitt förslag. i anser detsamma. Kyrkomötet har anhållit att 18 § lagen om förvaltningen avkyrklig jord justeras med hänsyn till det ansvar som tillkommer kammarkollegietrespektive domkyrkorådet i (KL 1988:4 s. 16, kskr. Skälen för mitt förslag: Enligt 18 § lagen omförvaltningen av kyrklig jord skall en dispositionsändring i fråga omlöneboställe prövas av egendomsnämnden och för annan kyrklig jord av den somförvaltar egendomen. Om ändringen föranleds av att ett självständigt jordbrukinte längre är bärkraftigt eller ändringen kan leda till att ett sådant jordbrukinte längre kan bestå, skall frågan alltid prövas av egendomsnämnden. 1sistnämnda fall skall egendomsnämnden alltså pröva sådana frågor även i frågaom kyrkofondsfastigheter. fastigheter och församlingskyrkasfastighets jord. Jag delar remissinstansernas och kyrkomötets uppfattningatt prövningen av frågor om dispositionsändring för kyrkofondsfastigheter ochLunds domkyrkas fastigheter alltid bör prövas av kammarkollegiet respektivedomkyrkorådet i . Jag föreslår därför att 18 § lagen om förvaltningen avkyrklig jord ändras i enlighet med det. 2.3.5 Överklagande av domkyrkorådets i beslut Mitt förslag: i beslut enligt lagen(1988:183) om förvaltningen av kyrklig jord skall få överklagas hos kammarkollegiet. Arbetsgruppen och kyrkomötet har inte tagit upp frågan.Skälen för mitt förslag: Mina förslag i det föregående innebär attdomkyrkorådet i i stället för egendomsnämndeii skall besluta i frågor om bl.a. försäljning och byte av Lunds domkyrkasfastigheter. Enligt min mening bör domkyrkorådets beslut i dessa frågor kunnaöverklagas på samma sätt som egendomsnämndens beslut i motsvarande frågor. Jagföreslår därför att i 29 § första stycket lagen (1988:183) om förvaltningen avkyrklig jord görs ett tillägg, innebärande att även domkyrkorådets i Lundbeslut enligt lagen skall få överklagas hos kammarkollegiet. Kyrkomötethar inte yttrat sig över lagförslaget i denna del. En föreskrift omöverklagande är emellertid enligt min mening inte att anse som en grundläggandeföreskrift om kyrklig egendom. Något formellt krav på kyrkomötets yttrande idenna del föreligger därför inte. 2.3.6 Underhåll m.m. av biskopsgårdar Mittförslag: Regeringen skall kunna delegera beslut om att bygga om eller bygga enny biskopsgård till den myndighet som regeringen bestämmer. Kyrkomötets förslag överensstämmer med mitt (KL 1988:11 s.l,kskr. Skälen för mitt förslag: En biskopsgård är sådan fastegendom eller tomträtt där tjänstebostad är anvisad åt en biskop. Enligt 7 §tredje stycket lagen (1988:183) om förvaltningen av kyrklig jord skallegendomsnämnden förvalta bl.a. biskopsgårdar. i tillhördomkyrkan i och förvaltas av domkyrkorådet i enligt särskildabestämmelser. 110 § lagen om förvaltningen av kyrklig jord föreskrivs attegendomsnämnden skall svara för löpande underhåll, skötsel och uppvärmning avbiskopsgården, om detta enligt avtal inte skall ankomma på någon annan. Omhusen på biskopsgärden behöver byggas om eller en ny biskopsgård behöverbyggas, skall enligt samma paragraf, egendomsnämnden föreslå det hos regeringen.För i gäller dock de bestämmelser som regeringenmeddelar. Kostnaderna för biskopsgårdarna betalas avkyrkofonden. Detta gäller dock inte i . 1987/88:31 s.216 uttalades att de nya reglerna inte innebär någon ändring beträffandekyrkofondens ekonomiska ansvar för biskopsgårdarna. kyrkomöte har på initiativ av kyrkolagsutskottet(KL 1988:11, kskr. 1988:16) tagit upp frågan om en ändring av 10 § lagen omförvaltningen av kyrklig jord. initiativ grundar sig på ettdelyttrande av kyrkofondens styrelse över promemorian (Ds C 1987:11) Nyakyrkliga förordningar m.m. I det nyssnämnda yttrandet har kyrkofondens styrelseframhållit att föreskrifterna i 10 § lagen om förvaltningen av kyrklig jordinnebär att regeringen skall besluta om alla reparations- eller byggnadsarbetenpå en biskopsgård som inte är att hänföra till löpande underhåll. Enhgtstyrelsen kan antalet ärenden som skall prövas av regeringen härigenom kommaatt öka, vilket strider mot strävandena att delegera ärenden från regeringen. Styrelsen anser att regeringen bör få möjlighet attdelegera ärenden angående reparationer och ombyggnadsarbeten till den myndighetsom regeringen bestämmer. Kyrkomötethar instämt i de synpunkter som kyrkofondens styrelse har fört fram och haranhållit om en ändring i 10 § den aktuella lagen i enhghet med styrelsensförslag. Även jagkan ansluta mig till de synpunkter som sålunda har förts fram. Jag föreslårdärför att 10 § första stycket lagen om förvaltningen av kyrklig jord ändras ienlighet med styrelsens och kyrkomötets förslag. 2.4 Prästanställningslagen (1988:184) 2.4.1 Disciplinansvar m.m. för präster i icke-territoriellapastorat Mitt förslag: Bestämmelserna i prästanställningslagen omanställningsformer och disciplinansvar m.m. görs tillämpliga också på prästeri som har anställning i andra icke-territoriella pastorat änhovförsamlingen. Kyrkomötet: kyrkomöte har tillstyrkt förslaget (Reg.Skr.1987:1, KL 1987:5, kskr. Skälen förmitt förslag: I regeringens skrivelse 1987:1 till kyrkomöte föreslogdåvarande civilministern att bestämmelserna i prästanställningslagen skulletillämpas också på präster i som har anställning i andra icke-territoriellapastorat än hovförsamlingen. Vid behandlingen i kyrkomötet av förslaget anfördekyrkolagsutskottet bl.a. följande i denna del (KL 1987:5 avsnitt 3.4.8): För de icke-territoriella pastoraten gäller särskildastadgar. Lagen (1957:577) om prästval reglerar tillsättningen av domprost-,kyrkoherde- och komministertjänster. Enligt 1 § prästvalslagen tillämpas lagenpå motsvarande tjänster i icke-territoriella pastorat, om regeringen såförordnar. Det i skrivelsen framlagda förslaget till prästanställningslagenreglerar förutom prästtillsättningar även andra frågor som har avseende påprästtjänster i . Det gäller tjänsteorganisationen,anställningsformer, inrättande, indragning och vakanthållning av prästtjänster,disciplinansvar m.m.Enligt utskottets mening bör ingen ändring ske iförhållande till vad som gäller för prästtjänster i de icke-territoriellapastoraten. Lagförslaget innebär ändringar såvitt avser tillsättning avprästtjänster i vissa av dessa pastorat. Vidare innebär lagförslaget ändringari fråga om tillsättning av vikariat samt i fråga om inrättande, indragning och vakanthållningav tjänster i de icke-territoriella pastoraten. Med hänvisning härtillavstyrker utskottet förslaget att lagen i dessa hänseenden skall tillämpas påprästtjänster i de icke-territoriella pastoraten. Däremot anser utskottet attreglerna om anställningsformer och disciplinansvar m.m. bör gälla även i frågaom prästtjänster i dessa pastorat. Kyrkomötet följde utskottet (kskr. I propositionen 1987/88:31 lades inte fram något förslagom prästtjänsterna i de icke-territoriella pastoraten. Dåvarandecivilministern hänvisade i propositionen (s. 146) till att han avsåg atttillsätta en arbetsgrupp med uppgiftatt utreda vissa frågor om bl.a. de icke-territoriella pastoraten.Arbetsgruppen, som är tillsatt, kommer att redovisa resultatet av sitt arbete idenna del senast vid utgången av . Frågor omdisciplinansvar m.m. regleras i lagen (1936:569) om domkapitel. Lagensregler i detta hänseende tillämpas på alla som innehar prästtjänster i . upphör domkapitelslag att gälla. Om reglernai prästanställningslagen om disciplinansvar m.m. inte görs tillämpliga påprästtjänster i de icke-territoriella pastoraten kommer bestämmelser i ämnetatt saknas för dessa präster. Jag föreslår därför i enlighet med vad 1987 årskyrkomöte har uttalat att bestämmelserna om anställningsformer ochdisciplinansvar m.m. i prästanställningslagen skall tillämpas också på dessapräster. Mitt förslag: Tjänster som pastoratsadjunkt som vidutgången av finns inrättade hos domkapitlen får finnas kvar tillutgången av . När sådana tjänster blir lediga, skall de dras in avdomkapitlet. Innehavaren av en tjänst som pastoratsadjunkt är skyldigatt fullgöra motsvarande arbetsuppgifter hos stiftssamfälligheten. Stiftssamfällighetenskall svara för kostnaderna för avlöningsförmåner till sådanapastoratsadjunkter. Benämningenpå tjänster som kyrkoadjunkt, som finns inrättade i pastoraten vid utgången avjuni 1989, skall vara komminister . Kyrkomötet tillstyrker förslaget (KL 1988:4 s. 15, kskr.2). Skälen förmitt förslag: Enligt den nuvarande prästerliga tjänsteorganisationen finns bl.a. tjänster som pastoratsadjunkt och kyrkoadjunkt. Pastoratsadjunktstjänsterär begynnelsetjänster, huvudsakligen avsedda för nyprästvigda. Kyrkoadjunktstjänsterär extra ordinarie tjänster som finns inrättade i ett pastorat. Enligt 10 §inrättandeförordningen (1985:915; ändrad senast 1986:611) inrättas pastoratsadjunktstjänsterav domkapitlen medan kyrkoadjunktstjänster inrättas av regeringen. Domkapitlentillsätter dock innehavare på tjänsterna. Tjänsterna behöver inte kungöraslediga till ansökan, utan tillsätts normalt efter intresseanmälan [jfr 4 §förordningen (1965:729) med vissa bestämmelser om anställning som präst]. Regeringen har emellertid beslutat attdomkapitlen under /88 i respektive stift får inrätta en tjänstsom pastoratsadjunkt endast om en annan sådan tjänst i stiftet dras in.Regeringen har följt upp beslut i ett beslut omvissa anslag ur kyrkofonden. Regeringens beslut innebär bl.a. att tjänster sompastoratsadjunkt skall användas för utbildning av nyprästvigda och som en röriigprästerlig resurs i ett stift för att fylla vakanser och avhjälpa tillfälligaarbetsbelastningar. Antalet pastoratsadjunktstjänster bör inte överstiga 10 procent avantalet av regeringen inrättade prästtjänster i ett stift. Om det Prop.1988/89:16 föreligger ett varaktigt behov av förstärkning av den prästerligatjänsteorganisationen i ett pastorat får under budgetåren 1987/88och 1988/89 - utan hinder av 10 § inrättandeförordningen - inrätta en tjänstsom kyrkoadjunkt om en tjänst som pastoratsadjunkt dras in. Enligt prästanställningslagen (1988:184) skall det finnasföljande prästtjänster nämligen tjänster som biskop, domprost, kyrkoherde,komminister, stiftsadjunkt, kontraktsadjunkt och pastorsadjunkt. Några tjänstersom kyrkoadjunkt eller pastoratsadjunkt skall alltså inte finnas efter den 1juli 1989, då den nya lagen träder i kraft. 1987/88:31 (s. 135)anfördes emellertid i fråga om pastoratsadjunktstjänsterna följande: torde även präster, som kananses behöva handledning i arbetet, inneha tjänst som pastoratsadjunkt. Påsamma sätt som kommittén föreslagit angående kyrkoadjunktstjänster anser jagatt även sådana pastoratsadjunktstjänster som i huvudsak fungerar somförstärkning av den prästerliga tjänsteorganisationen i ett pastorat nu böromvandlas till komministertjänster. Detta bör dock få ske endast under enövergångsperiod av och endast om pastoratet och stiftsstyrelsen äröverens om att en sådan tjänst skall inrättas. Nuvarande pastoratsadjunktstjänster,som inte i fortsättningen skall användas som utbildningstjänster för nyprästvigdapastorsadjunkter och inte heller omvandlas till komministertjänst i ettpastorat, blir efter övergångsperioden tjänster hos stiftssamfälligheten. Underövergångsperioden bör pastoratsadjunkterna kunna åläggas en skyldighet att frånträdautövningen av sin tjänst för att utöva en tjänst som pastorsadjunkt i stiftssamfälligheten.Detta avviker från förslagen i regeringens skrivelse 1987:1 till kyrkomötet.Regeringen får därför återkomma i frågan till nästa års kyrkomöte. Jag tar därför nu upp frågan till behandling.Omställningen till den nya prästerliga tjänsteorganisationen torde som regelinte kunna genomföras i alla delar i stiften till . Detta gällerfrämst omvandlingen till komministertjänster av de pastoratsadjunktstjänstersom i huvudsak fungerar som en förstärkning av den prästerligatjänsteorganisationen i ett pastorat. Jag föreslår därför att de pastoratsadjunktstjänstersom fortfarande kommer att finnas inrättade vid utgången av skall fåfinnas kvar av , dvs. till utgången av juni1991. De pastoratsadjunktstjänster som blir lediga skalldock dras in. Enligt den nya organisationen på stiftsplanet förutsätts intelängre några tjänster finnas inrättade hos domkapitlen, vilka alltså saknarmedel att avlöna någon personal. Jag föreslår därför att de kvarvarandeinnehavarna av en pastoratsadjunktstjänst åläggs att fullgöra motsvarandearbetsuppgifter hos stiftssamfälligheten. Stiftssamfälligheten bör därvidsvara också för kostnaderna för avlöningsförmåner till innehavarna av sådanatjänster som pastoratsadjunkt. När det därefter gäller de nuvarande tjänsterna somkyrkoadjunkt, uttalades i prop. 1987/88:31 (s. 134) bl.a. att den nuvarandetjänstebenämningen kyrkoadjunkt skulle avskaffas. För att underlättaomvandlingen av kyrkoadjunktstjänsterna föreslår jag att det införs en nyövergångsbestämmelse till lagen enligt vilken benämningen på de tjänster somkyrkoadjunkt som finns inrättade i pastoraten vid utgången av skallvara Enligt 46 § dennya prästanställningslagen kommer pastoraten att svara föravlöningsförmånerna också för innehavarna av dessa pastoratstjänster. 2.5 Kungörelsen (1867:9 s. 7) angående landgille ochstädja för vissa kyrkolägenheter i , och Mitt förslag: skall pröva frågor omstorleken av den avgift som skall betalas till sådana församlingskyrkorsfastigheter i Lunds och som skall brukas under en prästgårdeller ett visst hemman och för vilka landgillet eller vid ett åbobyteinte har fastställts av kammarkollegiet efter skattläggning. Egendomsnämndensbeslut skall få överklagas hos kammarkollegiet. 1867års kungörelse angående landgille och städja för vissa kyrkolägenheter iSkåne, och ersätts med en ny lag. Arbetsgruppens förslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna är positiva till förslaget. Kyrkomötet tillstyrker förslaget (KL 1988:10 s. 7f, kskr.12). Skälen för mitt förslag: I , och Blekingefinns det vissa fastigheter som tillhör församlingskyrkor och beträffande vilkadispositionsrätten är inskränkt. Inskränkningen består i att fastigheternainnehas och brukas under en prästgård eller annat hemman mot en avgift tillförsamlingskyrkan. För denna ständiga brukningsrätt betalar innehavaren enårlig avgift till församlingskyrkan (landgille) samt en avgift vid åbobyte{.städja eller städsmål). Dessa fastigheter kan inte överlåtas till någon annanän den som innehar brukningsrätten. Den ständiga brukningsrätten till lokalkyrkornas jordarmot städja och landgille grundar sig i svensk lagstiftning på 13 § förordningenden angående prästerskapets i uppbörd samt på Kungl. Maj:tsresolutioner , § 3, och , § 79. Även om1723 års förordning numera är upphävd (SFS 1985:747) får denna brukningsrättanses bestå med hänsyn till de senare författningarna i ämnet, vilka inte synesvara upphävda. För vissa kyrkojordar som skall brukas under en prästgårdeller under ett visst hemman har landgillet och blivit bestämda efterskattläggning i behörig ordning.Landgillet och för dessa fastigheterhar inte ansetts kunna höjas (jfr RÅ 1934:32). Beträffande andra landgillesjordarhar landgillet och inte blivit bestämda efter skattläggning. Landgilletoch för brukningsrätten till fastigheterna har i dessa fall ansettskunna höjas och kan därför bestämmas till ett belopp motsvarande skäligtarrende. I kammarkollegiets kungörelse (1867:9 s. 7) angåendelandgille och städja för vissa kyrkolägenheter i , och Blekingefinns bestämmelser om vem som beslutar om storleken av den avgift som skallbetalas till kyrkan. Kungörelsen gäller alltså för sådana landgillen som kanhöjas. Kungörelsen grundar sig på Kungl. Maj:ts beslut ochbrev till kammarkollegiet. Enligt punkt 3 övergångsbestämmelsernatill förord- ningen (1971:860) omförvaltning av kyrklig jord skall ett ärende om Prop. 1988/89:16 storlekenav avgiften överlämnas till om innehavaren avförsamlingskyrkans fastighet inte är nöjd med församlingens beslut om avgiften. Dennuvarande ordningen att det är församlingen som fastställer landgillet och städjanvid åboombyte kan ses som en naturlig följd av att det är församlingen somförvaltar församlingskyrkas fastigheter. Enligt lagen (1988:183) omförvaltningen av kyrklig jord skall gälla en annanordning i fråga om förvaltningen av församlingskyrkas fastigheter. förvalta skogen på församlingskyrkas fastigheter, medanförvaltningen av jorden på dessa fastigheter skall ankomma på pastoratet. Dennya ordningen för förvaltningen ger anledning att ompröva frågan om vem somskall bestämma storleken på landgillet. början kan konstateras att landgille och städja är att betrakta som nyttjandeavgifteroch därmed som en avkastning av jorden. Denna avkastning skall användas förförsamlingskyrkans behov. Den av beslutade reformen på lokal-och stiftsplanet i innebär bl.a. att kostnadsansvaret föranskaffande och underhåll av kyrkobyggnader skall lägst ligga påpastoratsnivån. Förvaltningen av jorden på församlingskyrkas fastigheter är somjag har nämnt även lagd på pastoratet. Dessa förhållanden medför attdet skulle kunna anses naturligt att också flytta över bestämmanderätten ifråga om landgillena från församlingarna till pastoraten. Om kungörelsenupphävs följer beslutanderätten med förvaltningsansvaret. Ilikhet med arbetsgruppen anser jag emellertid att det finns anledning att övervägaäven andra möjligheter. I det föregående har framhållits att landgillena enligt1867 års författning inte är oföränderiiga. De kan höjas och bör i principmotsvara skäligt arrende. Starka skäl talar därför för att man i fråga omförfarandet i stället försöker anpassa beslutsordningen till den som gäller förupplåtelse av församlingskyrkas fastigheter på jordbruksarrende. Enligt 13 §den nya lagen om förvaltningen av kyrklig jord skall egendomsnämndenbestämma villkoren för upplåtelse av bl.a. församlingskyrkas fastighet påjordbruksarrende. Erfarenheten och kompetensen i fråga om arrendesättning påkyrklig jord kommer alltså efter reformens genomförande att finnas samlad hosegendomsnämnden. Likheten mellan de föränderliga landgillena och arrenden som nyttjandeavgiftertalar enligt min mening för att egendomsnämnderna bör ta över beslutanderätteni fråga om storleken av landgillena. Jagansluter mig alltså till arbetsgruppens förslag att det skall ankomma på egendomsnämndenatt bestämma landgille och städja för vissa kyrkojordar i , ochBlekinge. beslut bör kunna överklagas hos kammarkollegiet.Kammarkollegiets beslut bör inte få överklagas. Mittförslag att egendomsnämnden skall bestämma landgille och städja innebär attregler om detta måste tas in i lag (jfr 8 kap. 5 § regeringsformen). Förnärvarande pågår det i kammarkollegiet ett förberedande arbete som siktar utredning om att avskaffa äldre rättsinstitut, däribland landgillena. Detkan antas att det kommer att dröja innan resultatet av en kommandeutredning kan redovisas och de äldre rättsinstituten definitivt är avskaffade.I avvaktan på detta bör enligt min mening frågorna liksom regleras ien särskild författning som ersätter kungörelse och punkt 3övergångsbestämmelserna till förordningen om förvaltning av kyrklig jord. Dennya lagen bör träda i kraft . Mittförslag: Reglerna om valbarhet till uppdrag som ledamot och suppleant ikyrkomötets besvärsnämnd, egendomsnämnden och domkyrkorådet i anpassastill förslagen i propositionerna 1987/88:32 om ändringar i regeringsformen ochtryckfrihetsförordningen och 1987/88:124 om god man och förvaltare samtriksdagens uttalanden med anledning av des.sa förslag (KU 1987/88:33, rskr.314). Kyrkomötet tillstyrker förslaget. Därutöver tillstyrkerkyrkomötet att samma anpassning görs i fråga om reglerna om valbarhet tilluppdrag som ledamot och suppleant i ,och stiftsstyrelsen (KL 1988:4 s. 14 f, kskr. Skälen för mitt förslag I proposition 1987/88:32 föreslås ändringar iregeringsformen som innebär att omyndigförklaring bortfaller som rösträtts- ochvalbarhetshinder vid riksdagsval. föreslås en följdändring itryckfrihetsförordningen. Bakgrunden till förslagen i propositionen är deförslag som regeringen har lagt fram i proposition 1987/88:124 om god man ochförvaltare. I sistnämnda proposition föreslås att institutet omyndigförklaringavskaffas. I stället införs ett nytt institut, förvaltarskap.