prop · GC0377 · 1988-12-31 00:00:00 — Avserförrättning endast att inskrivet servitut eller inskriven nyttjanderättavseende rätt att framdraga och bibehålla ledning skall förändras tillledningsrätt, skall dock sammanträde med sakägarna hållas bara om särskildaskäl talar för det. Vid sådan förrättning behöver ärendet ej hänskju-tas tillbyggnadsnämnden enligt 21 §. Vidförrättning som avses i andra stycket får inskrivet servitut avseende rätt attframdraga och bibehålla ledning, som utgör tillbehör till annan fastighet ellerannan inskriven tomtträtt än den där ledningen finns, förändras tillledningsrätt endast om därvid förordnas att ledningsrätten skall höra lill denfastighet eller tomträtt till vilken ledningen hör. Svararfastighet för fordran, får inskrivet servitut eller inskriven nyttjanderättförändras till ledningsrätt endast om sådana medgivanden som avses i 14§ andrastycket föreligger. Medgivande av rättsägare behövs dock ej, om förändringen ärväsentligen utan betydelse för honom. 20§ Uppkommer fråga om inlösen. Uppkommer fråga om inlösen, äger 8 kap. 7§ första och andra tillämpas 8 kap. 7 § första stycket styckena fastighetsbildningslagen fastighetsbildningslagen (1970:988) motsvarande tillämp- (1970:988).ning. Dennalag träder i kraft . 8 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1987:11) om exploateringssamverkan Härigenomföreskrivs att 9§ lagen (1987:11) om exploateringssamverkan skall ha följandelydelse. 9§ I fråga om I fråga om tillämpas 4 kap. 124, 2740 tillämpas 4 kap. 124 och 27 och 42 §§ fastighetsbildningslagen 40 §§ fastighetsbildningslagen (1970:988). (1970:988). Dennalag träder i kraft den . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, S. , , , , , R. ,, , G. , , , , , Lagrådsremiss om ändring i fastighetsbildningslagen(1970:988) m. m. Inovember 1979 tillkallade regeringen en kommitté med uppdrag alt se överfastighetsbildningslagstiftningen. Kommittén antog namnetFastig-hetsbildningsulredningen. Utredningen(hovrättspresidenten , ordförande, samt riksdagsledamöterna ) lämnade sitt slutbetänkande(SOU 1986:29) Fastighetsbildning 4 Förrättningsförfarande och boendeinflytandem.m. Utredningen hade lämnat bl.a. betänkandet (SOU 1983:37)Fastighetsbildning 1 Avveckling av samfällda vägar och diken. Till protokollet i detta ärende bör fogas dels utredningens sammanfattningarav dessa betänkanden som bilagorna 1 och 2 , dels utredningens lagförslag sombilagorna 3 och 4 , dels förteckningar över remissinstanserna som bilagorna 5och 6 . Sammanställningarav remissyttrandena har gjorts i och finns tillgängligai lagstiftningsärendet (dnr 2582 83 och dnr 1100-86). Beträffandenuvarande förhållanden samt utredningens närmare överväganden hänvisas tillbetänkandena. Fastighetsbildningsulredningenhar haft i uppdrag alt göra en allmän översyn av fastighelsbildningslagen. Utredningen har behandlat frågor om sanering av fastighetsindelningen i delbelänkandet (SOU 1983:37) Fastig hetsbildning 1, Avveckling av samfällda vägar och diken. utredningen behandlatfrågor om ersättning vid fastighetsreglering i delbe- Prop. 1988/89: 77tänkandet (SOU 1983:38) Fastighetsbildning 2, Ersättningsfrågor samt frågor omplangenomförande i delbetänkandet (SOU 1984:72) Faslighets-bildning 3,Plangenomförande genom inlösenförrättning. I sitt slutbetänkande (SOU 1986:29)Fastighetsbildning 4, Förrättningsförfarande och boendeinflytande m.m. harutredningen behandlat frågor om förfarandet vidfastighetsbildningsförrättningar och vissa frågor som berör gemensamhetsanläggningar.Samtliga betänkanden har remissbehandlats. Frågornaom ersättning vid fastighetsreglering har senare behandlats idepartementspromemorian (Ds Ju 1988:41) Ersättning vid fastighetsreglering.Även frågorna om plangenomförande genom inlösenförrättning övervägs inomdepartementet. Tillfrågorna om avveckling av samfällda vägar och diken skall jag återkomma i ettföljande avsnitt (avsnitt 2.2). Isitt slutbetänkande (SOU 1986:29) Fastighetsbildning 4 tar utredningen upp enlång rad förslag lill justeringar i den fastighetsrättsliga lagstiftningen.Förslagen berör såväl de materiella reglerna som procedurreglerna. De syftarlill att effektivisera förrättningsverksamheten. Utredningen lägger också framförslag för att uppnå ett ökat boendeinflytande bl. a. vid inrättande ochförvaltning av gemensamhetsanläggningar. Utredningensförslag till ändringar i vissa civilrätlsliga regler har i huvudsak fåll ellgott mottagande, dock med undantag för ett förslag om företrädare för flerägdafastigheter. Kritikerna har bl. a. gjort gällande att rättssäkerhetsaspekternai della fall inte beaktats tillräckligt. Den fråga som utredningen här lar upptill diskussion, nämligen delgivningsproble-met när en fastighet ägs av flera,har emellertid delvis redan behandlats i regeringens avlämnadeproposition om dödsboägande och samägande av jordbruksfastighet m.m. (prop.1988/89:9). Med hänsyn härtill och då en allmän översyn av delgivningslageninletts inom bör utredningens förslag om företrädare förflerägda fastigheter inte genomföras. Utredningens övriga förslag tilllösningar på olika civilrätlsliga frågor i samband med fastighetsbildning börenligt min mening däremot läggas till grund för lagstiftning. förslag beträffande vissa frågor om förrättningshandläggningenoch det vidare förfarandet i faslighetsbildningsmål har fått ett positivtmottagande under remissbehandling och är enligt min mening väl lämpade attläggas till grund för lagstiftning. Deövriga frågor som varit föremål för utredningens överväganden rör i olikaavseenden boendeinflytandet vid bildande och förvaltning av gemensamhetsanläggningar.Remissinstansernas reaktion på dessa förslag är blandad. Även jag ställer migtveksam till några av förslagen medan andra är av den karaktären all de enligtmin mening bör genomföras. Idet följande avser jag att närmare behandla frågorna om avveckling av samfällda vägar och diken i avsnitt2.2, vissa civilrättsliga regler i samband medfastighetsbildning i avsnitt 2.3, förrättningshandläggningen och förfarandet ifaslighetsbildningsmål i avsnitt 2.4, boendeinflytande vid bildande och förvaltning avgemensamhetsanläggningar i avsnitt 2.5, samt ikraftträdande m. m. i avsnitt 2.6. Mina kommentarer lill deenskilda lagbestämmelserna återfinns i specialmotiveringen (avsnitt 4). 2.2 Avveckling av samfällda vägar och diken Min bedömning:Regler om generell avveckling av onyttiga samfälligheter för väg- ochdikesändamål bör inte införas. Utredningensförslag: som tillhör flera fastigheter gemensamt och som är avsedd förväg- eller dikesändamål skall utan någon förrättningsåtgärd upphöra att varasamfälld. Marken skall då automatiskt övergå till den fastighet som liggernärmast. Om samfälligheten inte är onyttig skall den ersättas med ettofiicialservilut. Remissinstanserna:Utredningens förslag tillstyrks av många remissinstanser. Fleraremissinstanser har dock ifrågasatt om de eftersträvaderationaliseringseffekterna verkligen uppnås och om inte den föreslagnaavvecklingsmetoden kommer att skapa ny osäkerhet och nya problem. Del harockså framhållits alt förslaget inte innehåller någon lösning beträffande deonyttiga samfälligheter som inrättats för andra ändamål än vägar och diken.Några remissinstanser har vidare pekat på att den föreslagnaavvecklingsmetoden kan skapa rättsosäkerhet. Skälenför min bedömning: Många samfälligheter som har sitt ursprung i äldreförhållanden har med tiden blivit onyttiga i den bemärkelsen att de inte längreanvänds för sitt ursprungliga ändamål. 1 stället unyttjas kanske marken avangränsande fastigheter eller utgör ett "ingenmansland". Enligtgällande rätt kan en samfällighet oberoende av om den är nyttig eller onyttigbara avvecklas genom en fastighetsbildningsförrättning. Förfarandet äromständligt och kan förorsaka kostnader som inte står i rimlig proportion tillmarkens värde. En spontan avveckling av onyttiga samfälligheter kommer därförsällan till stånd på delägarnas initiativ. Från allmän synpunkt skulle detgivetvis vara en fördel om onyttiga samfälligheter kunde avvecklas på ettenklare och billigare sätt än vad som är fallet. Genom en generellavveckling skulle fastighetsindelningen i ökad utsträckning sammanfalla med denfaktiska markanvändningen. Faslig-hetsredovisningen ochförrältningsverksamheten skulle i många fall förenklas. Enavveckling enligt den av utredningen föreslagna metoden leder i och för sigtill att all mark, som hör till flera fastigheter gemensamt och som är avseddför väg- eller dikesändamål, utan förrättningsåtgärder från viss dag upphör attvara samfälld. Men förslaget reser flera svårlösta frågor. Omen väg- eller dikessamfällighel inte är onyttig skall den enligt utredningsförslagetersättas av ett officialservitut. Diskussion kan i efterhand uppståom förutsättningar för ett sådant servitut förelåg Prop.1988/89:77 Vid framtida fastighetsförrältningar kan det behövas lika omfattandeutredningar som om den onyttiga samfälligheten Inrättandet avservitut för bestående vägar och diken innebär knappastnågra förenklingar av den löpande förrättningsverksamheten och kommer dessutom på siktatt kräva inte obetydliga registreringsresurser. Attmark som upphör att vara samfälld enligt förslaget automatiskt skall övergåtill den fastighet som ligger närmast innebär att den nuvarandefastighetsindelningen i ett mycket stort antal fall förändras. Härtill kommeratt den nu nämnda huvudregeln om marköverföring inte kan tillämpas utanundantag. Enligt förslaget får fastighetsbildningsmyndigheten, om detta ledertill en lämpligare fastighetsindelning, i efterhand under vissa villkorkorrigera markfördelningen intill dess att registrering skett. Många remissinstanserbefarar att utredningen starkt underskattat behovet av sådanaefterhandskorrigeringar. Jag delar dessa farhågor. Dentidigare samfällda markens fastighetstillhörighet kommer i många fall all varasvävande . Förslaget fömtsätter att ändringarna ifastighetsindelningen i princip skall redovisas i fastighetsregistret först närde berörda fastigheterna av annan anledning omfattas av enfaslighetsbildningsåtgärd. Även om det således inte uppkommer ett omedelbartregistreringsbehov, kan man inte bortse från att det kommer att krävasbetydande resurser för detta ändamål. Konsekvensema av den automatiskamarköverföringen blir alt det, till dess omregislrering skett, inte går atthämta entydiga uppgifter ur fastighetsregistret om fastighetsindelningen. Deonyttiga samfalligheterna undanröjs sålunda till priset av en svävandefastighetsindelning och en ofullständighel i fastighetsredovisningen. Det kaninte uteslutas att osäkerheten om den rätta fastighetsindelningen kan påverkaexempelvis fastighetsomsättningen och den frivilliga strukturrationaliseringeninom jord- och skogsbruket. Det finns också anledning att hålla i minnet attett stort antal väg- och dikessamfäl-ligheter finns inom utpräglade jord- ochskogsbmksområden, dvs. inom områden som troligen inte i någon större omfattningkommer att beröras av fastighetsbildningsåtgärder. Man kan därför inte bortsefrån att separata registreringsåtgärder kan behövas för alt säkerställafaslighelsomsätt-ningen. Utredningen ger inte underlag för att bedöma i vilkenomfattning sådana åtgärder skulle behöva vidtas och vilka resurser som dessaskulle la i anspråk. Marköverföringenskulle i vissa fall ge upphov till ersättningsfrågor. För att stävjaomotiverade ersättningsanspråk har utredningen föreslagit dels att denersätlningsberättigade i princip själv skall svara för kostnaderna förersätlningsförrättningen och dels att rätten till ersättning skall preskriberasefter en förhållandevis . Som jag ser saken måste utredningsförslaget för att vara praktiskt genomförbart innehålla regler som starkt begränsarersättningsanspråken. Det är emellertid inte tillfredsställande frånprincipiell synpunkt att den som genom lagstiftning berövas egendom därutöverskall drabbas av kostnader för att erhålla skälig och berättigad ersättning förvad som frångått honom. Motbakgrund av vad jag nu anfört och med hänsyn till remisskritiken 39 har jag funnit attutredningens förslag till lag om avveckling av samfällda vägar och diken intebör genomföras. Problemet med de onyttiga samfalligheterna bör angripas påannat sätt. Jag kommer i det följandeatt framlägga förslag som i viss utsträckning kan underlätta avvecklingen avvissa onyttiga samfälligheter (avsnitt 2.3.1.1). Jag kommer även att ta uppförslag i avsikt alt sanera bort onyttiga servitut (avsnitt 2.3.2.7). 2.3 Vissa civilrättsliga frågor i samband medfastighetsbildning 2.3.1.1Förfarandet vid avveckling av onyttiga samfälligheter av ringa värde Mitt förslag: Vidöverföring av mark från samfälligheter skall ersättning utgå endast tilldelägare som framställt yrkande om det. Även utan yrkande skall dock ersättningfastställas för sådan andel i marken vars värde överstiger avgällande basbelopp. Om samfälligheten inte används för något gemensamt ändamåloch det är uppenbart att ersättning inte skall fastställas utan yrkande, fårkallelseförfarandet ersättas med ett enklare underrättelseförfarande. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:En fixering av värderekvisitet godtas av de flesta remissinstanserna. Någraframhåller dock att även med denna nyordning krävs en översiktlig bedömning avvärdet samt av delägarnas andelstal. Med något undantag godtarremissinstanserna bestämmelsen om förenklad delgivning. Skälen för mitt förslag:Om en fastighetsbildningsåtgärd berör en samfällighet måste delaktigheten isamfälligheten normalt utredas. Detta är vanligen förenat med inte obetydligakostnader eftersom samfalligheterna endast i begränsad omfattning är redovisadei fastighetsregistret. Den ofullständiga redovisningen gäller framför alltäldre samfällighetsbildning-ar. 1 den mån dessa inte längre används för sittändamål framstår utredningskostnaderna som meningslösa, i synnerhet om markenhar ett obetydligt värde. Som har framgått i det föregående är jag inte bereddatt lägga fram ett förslag om en generell avveckling av vissa onyttigasamfälligheter. Däremot är det angeläget att förenkla hanteringen avsamfallighetema i den löpande förrättningsverksamheten i fall då detta ärmöjligt utan att rättssäkerheten äventyras. Enligtgällande rätt (6 kap. 6 § FBL) skall, om mark överförs från en samfällighet,ersättning fastställas även utan yrkande om det finns anledning alt anta atten fastighets andel i marken har ett inte obetydligt värde. Om någon ersättninginte behöver fastställas underlättas förrättningen, eftersom en detaljeradutredning om delaktigheten då är överflödig. Utredningen har funnit attvärderekvisitet i det angivna lagrummet Prop. 1988/89:77 tolkas mycket olika avolika fastighetsbildningsmyndigheter. I likhet med utredningen anser jag attvärderekvisitet bör preciseras genom en bestämd värdegräns uttryckt i fast penningvärde av basbeloppet. Genom ett entydigt värderekvisit kommerhanteringen av de värdemässigt små och ofta onyttiga samfalligheterna i mångafall att förenklas. Jag förslår all 6 kap. 6 § FBL ändras på nu angivet sätt. Denföreslagna regeln innebär i och för sig att värdegränsen anges som ett exaktbelopp. Avsikten är emellertid inte att delägarfastighetemas andel i densamfällda mark som omfattas av förrättningen skall beräknas med en matematisknoggrannhet. Regeln syftar endast lill att ange den nivå därförrättningsmyndighelen inte kan underlåta att utan yrkande fastställaensättning till delägarfaslighet. När del gäller den valda nivån tre procentav basbeloppet vill jag endast framhålla att den inte överstiger vad som påmånga håll förekommer i praxis. Ianslutning härtill kan påpekas att många samfälligheter uppenbarligen har sålågt värde eller så många delägare att det slår helt klart att någon ersättningför den samfällda marken inte behöver fastställas ulan yrkande. Som exempel påsådana samfälligheter kan nämnas bmnnar, stenrösen, linsänken, nätgistplatser,kolbottnar, smärre upplags- och lastageplatser, utbrutna takter av olika slag,mindre betydande landvinningar m. m. Som utredningen har anfört ger denpraktiska erfarenheten också vid handen att det är myckel ovanligt att delägarebegär ersättning för sin andel i denna typ av samfälligheter. Enligtgällande rätt måste även när det är fråga om obetydliga eller uppenbarligenvärdelösa samfälligheter samtliga delägare kallas till förrättningen. Enfullständig utredning av delägarkrelsen kan visserligen ofta undvaras i dessafall, eftersom förutsättningar för kungörelsedelgivning vanligen föreligger.Men även ett kungörelseförfarande är kostsamt och framstår som en onödigformalitet. Med hänsyn till detta skulle det vara en fördel om gällandedelgivningsregler ändras så att samtliga delägare inte skall behöva kallaseller på annat sätt beredas tillfälle att yttra sig när en förrättning rörsamfälld mark för vilken ersättning, enligt vad som sagts, uppenbarligeninte behöver fastställas utan yrkande. Ett sätt att förenkla delgivningenskulle kunna vara all i stället för kallelse av samtliga delägare enunderrättelse om förrättningen lämnas endast till några av delägarna, utvaldapå det sättet att de inte redan på andra gmnder berörs av förrättningen. Enförutsättning för ett sådant enklare förfarande bör dock vara attsamfälligheten inte längre används för gemensamma ändamål. Genomatt ersätta det normala delgivningsförfarandet med en begränsad underrättelseskulle förrättningsverksamheten i hög grad förenklas. Systemet leder också tillkostnadsbesparingar. Frågan är emellertid om dessa förrätlningsvinster äracceptabla från rättssäkerhetssynpunkt. Föregen del ser jag den saken på följande sätt. Delägare i en onyttig samfällighet med ringa ekonomiskt värde har inte något egentligt intresse all bevaka i en förrättning. Genom kravet på underrättelse till någon eller några som inte på annan gmnd är sakägare skapas garantier för att bedöm- 41 ningen att samfällighetenär onyttig och av ringa värde är riktig. Används trots allt samfälligheten förett gemensamt ändamål eller har marken ett ekonomiskt värde bör detta rimligenkomma fram till förrättningsmyndighelen genom underrättelseförfarandet. Medhänsyn härtill och då delägarna trots den uteblivna kallelsen inte förlorarsin ställning av sakägare utan är oförhindrade att framställaersättningsyrkande anser jag att rättssäkerheten inte träds för när omförslaget genomförs. Jag föreslår därför att 6kap. FBL kompletteras med en ny bestämmelse (6 kap. 7 § FBL) omunderrättelseskyldighet när det är uppenbart att ersättning inte behöverfastställas ulan yrkande för andel i en onyttig samfällighet. Det föreslagna underrättelseförfarandetbör föranleda konsekvensändringar av reglerna om dels delgivning i vissa fallav ansökningshandlingarna (4 kap. 15 § FBL), dels kallelse till förstasammanträdet (4 kap. 18 § första stycket FBL). Jag återkommer till dessa frågori specialmotiveringen. 2.3.1.2Samfällighetsföreningar såsom sakägare vid fastighetsbildning Mitt förslag:Genom uttryckliga bestämmelser klargörs att en samfällighetsförening ärsakägare vid en fastighetsbildningsförrättning och att föreningen får påkallafastighetsreglering som berör en samfällighet under dess förvaltning. När ensamfällighetsförening påkallar sådan förrättning görs undantag från det eljestgällande förbättringsvillkoret i syfte att underiätta saneringen av onyttigasamfälligheter. Föreningen får också rätt att för samfälljgheten träffaöverenskommelse med övriga sakägare i anledning av fastighetsreglering. skall ersättning med anledning av fastighetsregleringbetalas ut lill föreningen. Vid annan särskild förvaltning skall medlenredovisas lill förvaltningsorganet, såvida inte någon delägare begär att medlenskall fördelas av fastighelsbildningsmyndigheten. Utredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Utredningens förslag har fått ett gott mottagande. Vissa justeringar av närmastlagteknisk karaktär har föreslagits av bl. a. hovrätten för Nedre ,och . Skälen för mitt förslag:Förvaltningen av en samfällighet kan ordnas på olika sätt. Om inte annatbestäms, handhar delägarna förvaltningen gemensamt. Särskild förvaltare ellerliknande kan också utses att handha förvaltningen. I sådana fall är detalltjämt ägama till de fastigheter som har del i samfälligheten som är sakägareexempelvis vid en fastighetsbildningsåtgärd som berör samfälligheten. Enligtlagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, SFL, kan emellertidförvaltningen anordnas på ytterligare ett sätt, nämligen genom ensamfällighetsförening. form skiljer sig från detidigare genom att samfällighetsföreningen är en Prop. 1988/89:77 juridiskperson som kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter. Den kan ocksåsvara inför domstol. Vid tillkomsten av SFL anpassade man inte reglerna i FBLtill den nya lagen. Det är därför oklart om en samfällighetsförening kan haställning av sakägare vid en förättning enligt FBL. Oklarheten gäller främstbeträffande fastighetsregleringsinstitutel. EnligtFBL tas initiativet till fastighetsreglering av fastighetsägaren. Denne kanockså i viss utsträckning medge avsteg från de bestämmelser som finns tillskydd för enskilda intressen. Det är svårt alt i dessa fall tolkningsvisjämställa den samfällda marken med en regislerfastighet och ensamfällighetsförening med en fastighetsägare. Den bestämmelse som behandlarfrågan om befogenheten för styrelse eller förvaltare av samfällighet attuppbära ersättning som tillkommer delägare i samfälld mark ger vidare närmastvid handen att en samfällighetsförening inte är sakägare vid enfastighetsreglering. Imotsatt riktning talar å andra sidan att det enligt SFL är samfällighetsföreningenensam som förvaltar samfälligheten. Förvaltningen sker sålunda för delägarnasräkning. Detmotsatsförhållande som här kommer mellan FBL och SFL bör rättas till.För all klargöra rättsläget föreslår jag att en särskild bestämmelse ienlighet med utredningens förslag förs in i fastighetsbildningslagen om att ensamfällighetsförening är sakägare när en fastighetsbildningsför-rätlning berörsamfälld mark som förvallas av föreningen. Jag föreslår vidare all dennabestämmelse inarbetas i 4 kap. 11 § FBL. Avsikten med förslaget är attföreningen skall ha sakägarställning när samfälligheten avstår från eller tillförsmark eller vid fastighetsbestämning när den samfällda markens omfattningoch belägenhet är i fråga. Jag vill däremot understryka alt föreningen inteblir sakägare när förrättningen genomförs bara för att förändra eller bestämmadelaktigheten i samfälligheten. ställning som sakägare bör följa att föreningen kanpåföras betalningsskyldighet för mark som tillförs föreningen. På motsvarandesätt bör ersättningsbelopp som avser mark som samfälligheten avstått frånkunna utbetalas till föreningen. Till skillnad från utredningen anser jag attdetta bör klargöras genom uttryckliga bestämmelser i lagen. FBLinnehåller särskilda regler om utbetalning av ersättning närsärskild förvaltning i form av styrelse eller förvaltare finns för samfälligheten(5 kap. 17 § FBL). Dessa regler bör jämkas så att ersättningen som regelutbetalas till styrelsen eller förvaltaren under förutsättning attförvaltningsorganet har befogenhet att för delägarna uppbära medel som avser samfälligheten.Begär delägare det, bör dock fastighetsbildningsmyndigheten vara skyldig attfördela ersättningen mellan delägarna. är sakägare vid fastighetsreglering bör föra med sig alt föreningen också är behörig all lämna sådana medgivanden som avses i 5 kap. 18 § FBL. När medgivande avser de fall som regleras i 5 kap. 18 § 1-2 och 4 torde medgivandet endast påverka delägarna i begränsad utsträckning. Den enskilde delägaren har därtill ett särskilt skydd i 19 § SFL. Enligt den bestämmelsen skall nämligen föreningen vid 43 förvaltningenav samfälligheten tillgodose inte bara medlemmarnas ge- Prop. 1988/89:77mensamma bästa utan även i skälig omfattning beakta varje medlems enskildaintresse.