prop · GC03154 · 1988-12-31 00:00:00 — anserall den nuvarande ordningen med fiskenämnderna underordnade fiskeristyrelsenbör bibehållas. Det försök som genomförts i med fiskenämndenunderställd anser vi ej ha inneburit några förbättringar föryrkesfisket. Omändå en omorganisation skulle genomföras, får denna inte medföra en försämringav fiskeseklorn i något avseende. En fömtsättning för detta måste vara allfisket behandlas i en särskild enhet på varje länsstyrelse. Fiskeriverketoch dess regionala organ fiskenämnderna har en ny och välfungerande organisation med god förankring hos avnämar-grupperna. Förbundet ärav den uppfattningen all den bör bibehållas. Vi menar att det från fisketssynpunkter, är viktigt att ha en sammanhållen organisation, där en myndighetmed erforderiiga kunskaper och kompetens svarar för fiskeriadministrationen. Omtrots aflt en samordnad länsförvaltning enligt utredningsförslaget genomförsfår denna inte medföra en försämring för fiskeseklorn i något avseende. Förall fiskefrågoma skall bli väl belysta och beaktade i planeringen krävs allfiskeenheten får ell reellt inflytande i behandlingen av alla planärenden avövergripande natur inom andra enheter. Utredningenföreslår all den regionala fiskeriorganisationen överförs till länsstyrelserna och anser att detta medför en besparings- och rationalise ringseffekt. Förbundet är tveksamt lill att man når en sådan effekt. bundet kan acceptera ellsådant förfarande endast under förutsättning all fisket blir en särskild enhetpå varje länsstyrelse. Umgänget mellan länsarbetsnämndoch övrig statlig länsförvaltning underlättas av att antalet kontaktpunkterminskas om utbildningsfrågorna handläggs av en ny länsstyrelse roll när delgäller beredskapsarbeten tydliggörs och utvidgas lill atl gälla allaberedskapsarbeten som har regionalpolitiskt intresse Arbetsmarknadsutbildningen börkunna påverkas av särskilt när del gäller långsiktigdimensionering och lokalisering . konstaterar i vadavser arbetsmarknadsutbildningen en svaghet eller i vart fall oklarhet iutredningens förslag. Enligt SÖs mening måste, om en samlad regionalutbildningsplanering skall bli en realitet, den nya länsstyrelsensbeslutsbefogenheter härvidlag bli betydligt konkretare än vad som föreslås ibetänkandet. Skall man åstadkomma en effektivisering av utbildningsutbudet ilänet som utredningen förespråkar bör den nya ges ansvar föralla sådana beställningar av utbildning för vilka länsarbetsnämndema i dagsvarar, på såväl lång som kort sikt. Ävenom andelen investeringsobjekt minskal i betydelse kommerdet även alt bli aktuellt med beredskapsarbeten som har ell regionalpolitisktintresse. Samverkan med i sådana ärenden fungerar enligt AMSuppfattning på ell tillfredsställande sätt genom att regelmässigtalltid yttrar sig över dé invesle-ringsarbelen som kan bli aktuella förutförande. Den nuvarande förordningen som stadgar att "ett störrebyggnads- eller anläggningsarbete får anordnas som beredskapsarbete endast omlänsstyrelsen har godkänt arbetet från regionalpolitiska eller andrasamhälleliga synpunkter " har således redan kommit att gälla alla beredskapsarbetenav regionalpolitiskt intresse. Denna utveckling visar att det finns godamöjligheter till en rationell samverkan på länsnivå utan att en lagstiftning omsamarbete måste tillgripas. Utredningen föreslår dock all länsstyrelsensfunktion bör tydliggöras och utvidgas att gälla alla som har regionalpolitisktintresse. syfte kan enligt AMS mening enklast uppnås genom att de tvåförsta orden i den ovan citerade förordningslexten stryks. När det gällerarbetsmarknadsutbildningen är del inte länsarbetsnämnden som harutbildningsresurserna. Det är i stället de utbildningsanordnare somlänsarbetsnämnden köper utbildningen av. Samordning och strategisk planeringav resursutnyttjandet för utbildning inom länen bör således iförsta hand ske mellan utbildningsanördnarna och . Genomsill omfattande kontaktnät med arbetsmarknadens parter och med enskildainformations- och arbetssökande saml arbetsgivare besitter länsarbetsnämndernaunika och värdefulla kunskaper på dessa för utvecklingen så avgörande områden.Dessa kunskaper bör därför på ett mer systematiskt sätt kunna las tillvara avlänsstyrelsen i utvecklat samrådsförfarande. Detär riktigt att arbetsmarknadsutbildningen har effekter på olika områden. Menavgörande för LANs köp av arbetsmarknadsutbildning måste alllid vara dess arbelsmarknadspolitiskaeffekter. Kravpå formellt samrådsförfarande liksom uppdrag till länsstyrelserna att styraarbetsmarknadsutbildningen skulle skapa elt dubbelkommando och en ökadbyråkrati som endast kan leda tifl minskad efTeklivitet i arbetsmarknadspolitiken. (RR V) anserdet angeläget med en samordning mellan arbetsmarknadsutbildning och Övrigutbildning i länet. RRV anser det tveksamt om de förslag som läggs fram ärtillräckliga för all åstadkomma en sådan samordning. Utredningenföreslår vidare atl anordnande av beredskapsarbeten med regionalpolitisktintresse skall föregås av elt godkännande av . Dessa villkorgäller redan för vissa typer av beredskapsarbeten. RRV anser att oklarhetgäller dels om vad som kan betecknas som regionalpolitiskt intresse härvidlag,dels om vem som regionall skall avgöra om regionalpolitiskt intresseföreligger eller ej. ömdet skall bli möjligt att tillskapa en övergripande funktion inom den nyalänsstyrelsen med uppgift att samordna alla statliga utbildningsinsatser pålänsnivå på elt helt annal sätt än vad de nuvarande länsskolnämnderna gör, börsamtliga ärenden om arbetsmarknadsutbildning hänföras till den nyalänsstyrelsen. Det är alltså inte tillräckligt som utredningen föreslår attkomplettera förordningen om arbetsmarknadsutbildningen med en föreskrift omsamråd med . ömen minskad sektorisering och ekad samordning skall komma till stånd inom den statliga länsförvaltningen bör del övervägas om också de statliga länsarbetsnämnderna kan ingå i den nya organisationen. Lantmäterienheten bör tillsvidare finnas kvar inom Utgångspunkten för kommandebeslut om lantmäteriets organisation bör vara all lantmäteriet har en länsvisrepresentation. ansersig ha visat atl den föreslagna styrningen och organisationsstrukturen inom lantmäteriet,förutom atl ge administrativa fördelar och produk-lionsfördelar, medför enförbättrad service lill myndigheterna. Delta gäller myndigheter både på delregionala och lokala planet. Vidare strider en regionvis styrning av lantmäterietsregionala och lokala resurser inte mol principerna om förtroendemannainflylandeoch länsvis samordning av olika samhällssektorer. Lantmäteriet har nämligeninte ålagts något självständigt sektoransvar. Lantmäterietsverksamhet har karaktären av verkställighets- och serviceuppgifter. ärenig med kommittén när det gäller ställningstagandet lill lantmäteriverketsorganisationsutredning och de skäl som åberopas för att lantmäterienhetentills vidare bör finnas kvar inom . delarutredningens uppfattning att det inte är bra atl olika sektormyndigheter göregna regionindelningar. Länsstyrelsenär oroad över all den omorganisation som pågår inom lantmäteriet underbeteckningen försök, föregriper reformen med samordnad länsförvaltning. anser att lantmäterienhetenskall ligga kvar i . Däremot kan frågan om faslighetsregislrelskall föras av eller lantmäteriet behöva övervägas i delfortsatta organisationsarbetet med hänsyn lill dels behovet av en ökadintegrering av fastighetsbildning och fastighetsregislrering, dels deadministrativa bekymmer som bl.a. medelstilldelningen via skilda huvudmän ger. delarutredningens uppfattning om länsvis organisation men vill framhållaatt arbetet med lantmäteriverkets organisation bör slutföras så atl den nyaordningen för lantmäteriet och den nya träder i kraft ,dvs. fr. o. m. anserall lantmäterienheten bör redovisas av . Vidare bör den skyddadeanslagsposten för lantmäterienheten avskaffas och inordnas i länsstyrelsensförvaltningsanslag. SCBs tjänster bör rent allmäntkomma så nära de regionala användarna som möjligt Det är viktigt att slalistikfunktioneni länen förstärks om del framgent kommer all bedömas som viktigt all görageografiska analyser Möjligheterna lill samutnylljandeav och personalresurser, på sätt som prövats inom ramenför Norrbotlenförsöket, bör beaktas i fortsalla överväganden om landelsstatistikförsörjning (RR V) ser positivt på all SCBrent allmänt kommer användarna så nära som möjligt. På så sätt kan SCB lättareanpassa statistikproduktionen till användarnas anspråk som förulsällningarnaför samordning förbättras. Enligt RRVs mening bör dock förslaget om samutnylljandeav SCBs och länsstyrelsernas personalresurser ylleriigare utredas. Risken finnsför sammanblandning av beställarrollen och producenlrollen, vilket skulle kunnahämma möjligheterna all få en mer behovsanpassad statistik. Slatistiskacentralbyrån (SCB) ställersig positiv lill förslaget om en ny länsslyrelseorganisalion. En mer sammanhållenlänsförvaltning, med ett utökat ansvar inom vissa sakområden, bör ge förulsällningarför en vidgad och fördjupad slalistikanvänd-ning och bättre möjligheter för SCBsservice lill den regionala nivån. SCB framhåller betydelsenav att det i den nya organisationen ges förutsättningar för fortsatt produklionssamarbetemed verket, sektors-myndigheter och länsslyrelseenheter på utbildnings- ochlantbruksområdet. Samarbetet bör regleras i länsstyrelseinstruktionen.Lantbruksnämndernas resurser för medverkan i lantbruksstalisliken böröverföras till . Dessa resurser bör inte kunna disponeras förandra ändamål ulan samråd med SCB eller regerings-/riksdagsbeslul. I pågående treårsplaneringavser SCB all besluta om att bibehålla kansliet i Norrbollen saml föreslå etableringav ylleriigare några regionala kanslier, under förulsällning av oförändradanslagsnivå. 5.8Övrig verksamhet som har tagits upp av Prop. 5.8.1Räddningstjänst, civilt totalförsvar m. m. ÖverstyrelsenJör civil beredskap (ÖCB) villutveckla sina synpunkter på den framlida inriktningen av försvarsen-helernasverksamhet. Den bör vara integrerad med del regionala utvecklingsarbetet iövrigt. Sammanhang måste finnas mellan det samhälle som växer fram ochmöjligheterna för della samhälle att fungera även i onormala situationer avvilka krig är deri mest extrema. Beredskapshänsyn i samhällsplaneringen är avstor vikt för den civila beredskapen. Delexisterande systemet med av ÖCB samordnat centralt underlag för verksamhetsplaneringenpå regional nivå bör utvecklas och byggas ut med ännu mer distinkta priorileringsrådoch även kompletteras med uppgifter om revideringsfrisler för olika planer ochskäliga frekvenser för övningar som har all ansvara för. Delär ell nationellt intresse att beredskapen mol allvarliga olyckor och mol kris-och krigssituationer är på en acceptabel nivå och rimligt balanserad i olikadelar av landet. Dock får inte seklorsintressel bli så starkt all verksamhetenisoleras från övriga samhällsverksamheter. Styrsystemet måste utformas så attmålen klart framgår men frihet lämnas för regionala anpassningar ochval av medel. Uppföljningen av verksamheten är betydelsefull. Del är angelägelall nuvarande system ytterligare utvecklas i dessa avseenden. Räddningsverkethar kommit lill den slutsatsen all vi nu står inför ell avgörande vägval närdel gäller försvarsenhelernas framtid. Antingen bibehålls nuvarandeansvarsfördelning, men då krävs ell påtagligt resurstillskott för allbalansera uppgifterna. Eller görs en strukturförändring med en annanuppgiftsfördelning och andra arbetsformer. Enligt räddningsverkels mening bördenna fråga avgöras i anslutning lill länsstyrelsernas övergång till samordnadlänsförvaltning. Räddningsverketvill därför föreslå en samlad och noggrann översyn av försvarsenhelernasverksamhet inom den samordnade länsförvaltningens ram. Därvid bör noga prövas möjlighetemaalt överföra produklionsupp-giflerna lill andra instanser. äransvarig myndighet för funktionen transporter inom den civila delen av totalförsvaret.Mol bakgmnd av detta ansvar anser TPR att en samordnad länsförvaltning börkunna ge positiva effekter för den civila beredskapen och därmed även förtotalförsvaret. Särskilt genom ökad direktsamverkan med företrädare förtransportsektorn, bör möjligheterna öka att väga in beredskapshänsyn på etttidigt stadium i samhällsplaneringen. Inomkullurmiljövården finns sedan gammalt ell relativt väl utbyggt infor mations- och samrådssystem. Med en starkare betoning av uppföljnings- 79 och utvecklingsarbetetinom statsförvaltningen släfls större krav på ett Prop. 1988/89:154 sådantsyslem och på länens medverkan i det sektoriella fömyelsearbetet. är ävenett skäl att betona behovet av en utbyggd kullurmiljöenhel. Del är samtidigtuppenbart alt samrådet mellan del centrala verket och inte fårbegränsas lill sektorföreträdarna inom . För att de nationellamålen skall kunna uppnås behövs en löpande diskussion inom sektorn och medlänsledning och förtroendevalda om sektorns värderingar, om arbetets inriktningoch om resultaten. Dettillkommer åtminstone två större uppgifter för de socialafunktionerna. Den ena gäller tillsynen enligt lagen om särskilda omsorger ompsykiskt utvecklingsstörda m fl. Den andra gäller ändrat huvudmannaskap försjukhem och hemsjukvård inom äldreomsorgen som förväntas gå över frånlandstingskommunal lill primärkommunal verksamhet. Enligtsocialstyrelsens uppfattning bör en ny länsstyrelse med förstärkt kompelens haansvar för uppföljning och utvärdering på regional nivå av ovanståendeuppgifter. I annal fall kommer såväl som socialstyrelsensmöjligheter alt bidra till atl förverkliga statsmakternas intentioner genomdialog med berörda inom sektorn att försvåras. Priskonlorenarbetar på uppdrag av SPK inom den nationella pris- och konkurrensbevakningen.I dessa frågor har inte beslutanderätt. Länsstyrelsernasskyldighet är att ställa resurser till förfogande för pris- ochkonkurrensverksamheten så att statsmakternas intentioner inom della område kanutföras. Från SPKs synpunkt är det inte avgörande hur ärorganiserad. SPKs regionala pris- och konkurrensbevakning torde emellertid ihög grad underlättas om priskonloren har en så självständig ställning sommöjligt med särskilt funktionsansvar inom sitt verksamhetsområde. 6Formerna för de nationella målens genomslag Delav kapitel 7 i betänkandet bör ges storfrihet all delaljulforma sin inre organisation För all säkra sektorintressenabör man författningsmässigt reglera de sakområden den nya skallhanlera liksom bestämmelser om kompetens och funklionsansvariga inom respektivesakområden De ökade möjligheterna all tatillvara regionala intressen går väl all förena med bibehållet ansvar för denationella målen Samtliga förvaltningsanslagsamlas i den nya Den speciella situationen inomskolans område motiverar dock atl en miniminivå av förvaltningsanslaget förtillsyn, uppföljning och utvärdering särskilt anges i regleringsbrevet Överstyrelsenför civil beredskap (ÖCB) Genomslalsmaklernas beslut finns uppställda nationella mål för den styrka och denberedskap som den civila delen av vårt totalförsvar skall ha. ärväsentligen ansvarig för all dessa mål uppnås regionall. Del finns ellkrav på all beredskapen i rikets olika delar skall ligga på en likvärdig nivå. Dellaär ett viktigt ingångsvärde för regeringens ställningslagande i skilda akutahotsituationer. EnligtÖCBs mening medför dessa förhållanden en skyldighet för ÖCB som samordningsmyndighetför den civila delen av totalförsvaret alt genom vissa styråtgärder ange hurden beslutade styrkan och beredskapen skall uppnås och en jämn nationellberedskapsnivå skapas. ÖCBvill dock framhålla atl del är ansvar att fördela resurserna såall en god måluppfyllnad uppnås. ÖCBvill la upp frågan om benämningen på den enhet som inom den nya länsstyrelsenskall handha beredskapsfrågorna. Den nuvarande benämningen, försvarsenhel, föronekligen tankarna tifl det militära försvaret och del är faktiskt så attde flesta medborgare som inte har närmare kontakt med verksamheten ifråga,lever i den föreställningen atl det rör sig om militär verksamhet. ÖCBföreslår atl benämningen beredskapsenhel införs. I konsekvens härmed bör enhetenschef benämnas beredskapsdirektör. anserall de nuvarande benämningarna försvarsenhel och försvarsdirektör-är olyckliga.De ger intryck av verksamhet inom del militära försvaret. Möjliga och i vart fall bättre begrepp är beredskapsenhel ochberedskapsdirektör där uttrycket beredskap kan omfatta såväl fredslida somkris- och krigsrisker. Begreppen bör ändras i samband med övergången lillsamordnad länsförvaltning. 6 1988/89. 1 sami Nr 154 Föratl åstadkomma så goda förulsällningar som möjligt för allsidighet och neutraliteti planerings- och budgeldialogen bör stabsroll ses över. Banverketanser det därvid naturligt att transportrådet som centralt stabsorgan ikommunikationsfrågor utvecklas så all rådet kan överta för-delningsbeslulen ochdet centrala ansvaret (dispositionsrätten) för länsanslagel. Anslagskonslmklionenbör också ses över i syfte alt ytterligare understryka länsslyrelsemas roll. serpositivt på all resurser avseende övergripande kommunikationsfrågorförstärks. För väg- och trafikfrågor har redan tillgång lillkompetens genom vägdirektören. Del finns emellertid behov av all länstyrelsenutvecklar sin kompelens då del gäller bedömningar av hur insatser inom helakommunikationssektorn påverkar länets utveckling. Sådan kompelens finns i vissmån redan på de regionalekonomiska enheterna, men den bör med hänsyn lilllänsstyrelsernas utvidgade planeringsansvar utvecklas. Hur länsstyrelserna skatillföras kompetenser inom järnvägs-, övriga kollektivtrafik-, flyg-, sjöfarts-och teleområdena bör grundligt utredas. Vägverketser inte några motiv till all försvaga vägdirektörens knylning lilllänsstyrelsen. Vägdirektören bidrar som föredragande i styrelse lilllänsstyrelsens arbete med den sakkunskap och de resurser han förfogar över.Denna samverkan bör bibehållas och vidareutvecklas. Del måste också vararationellt all utnyttja den kompetens som finns. Riksantikvarieämbetetoch () Kommitténs överväganden i fråga omorganisationen kan öppna möjligheter för en sammanslagning av enheter med riskför att funktionsansvarig tjänsteman får minskat utrymme all hävda sektorintressel.RAÄ anser all enhelsindelningen skall vara inskriven i länsstyrelsensinstruktion. RAÄ finner det vidare myckel viktigt all seklorinlressena blir välbalanserade och får en jämbördig ställning i en ny organisation. Förall de nationella målen och uppgifterna skall få ett genomslag på den regionalanivån bedömer SÖ del vara nödvändigt att SÖ, efler erforderligt samråd medlänsskolinspektörerna, även i fortsättningen får åriigen eller för ett antalår, fastställa en för SÖ och länsmyndigheterna gemensam verksamhetsinriktning ifråga orn tillsyn, uppföljning, utvärdering och utveckling. I denna kanpreciseras behov av insatser centralt och regionalt liksom uppgiftsfördelningmellan länen i dessa avseenden. En överprövning från respektive länsstyrelses sidaav SÖs beslut i dessa avseenden får inte komma ifråga. Detta måste, vilketutredningen också synes avse, regleras i instruktion eller genom elt särskiltbemyndigande av regeringen. instämmerhelt i utredningens uppfattning all del i en kommande ny länsstyrelseinstruktion måste anges vilka sakområden den nya länsstyrel- 82 sen ska hanlera, all delskall finnas kompetens inom dessa sakområden Prop. 1988/89:154 samt attlänsstyrelsen skall ha funklionsansvariga tjänstemän som håller kontakt med dencentrala nivån. Styrelsen finner det ställt utom diskussion, all fisket skallvara ett sådant sakområde. Inslansordningenvid överklagande av beslut som meddelas av fiskenämnden bör vara länsslyrelse-fiskerislyrelsen-regeringen,om inte regeringen för vissa ärendetyper begränsar rätten att överklaga så attfiskeristyrelsen blir slutinstans. Alternativtbör generellt ges möjlighet atl hos regeringen klaga översådana fiskebeslul som styrelsen finner stå i strid mol de nationella målen förfiskepoliliken. Decentrala myndigheternas kompetensulvecklingsansvar ter sig naturligt för SINDoch ligger väl i linje med del arbetssätt som SIND tillämpar . Enviktig förutsättning för en utvecklad dialog och samarbete mellan regional ochcentral nivå är all de centrala organen liksom länsstyrelserna har tillgångtill fria utvecklingspengar med regional inriktning i syfte att befordra elt regionahagerande. Avsaknaden av sådana resurser medför annars svårigheter att få medcentrala seklororgan i del konkreta utvecklingsarbetet med länen. Förulsällningarnaför den samordnade länsförvahningen alt få genomslagskraft är dock också lillviss del beroende av de centrala myndigheternas förmåga alt samordnaverksamheterna sinsemellan. Enligt SIND är det angelägel all man även centraltmellan myndigheterna utvecklar arbetsformer för ökad samverkan i det löpandearbetet lill gagn för samverkanssträvandena i länen. som tillskapas bör utformas så alt den i sitt arbete på ell systematisktsätt kan beakta de miljövårdsintressen som aktualiseras i olikabeslutssituationer. Detta blir särskilt viktigt mol bakgrund av bl.a. senareårs stalsmaklsutlalanden om ökad miljöhänsyn inom olika samhällssektorer. Verketanser att regeln i länsstyrelseinstmktionen om obligatoriskt samråd mellanlänsstyrelserna och berörda centrala myndigheter vid lillsättan-del av vissachefstjänster bör tas bort. SNV avser all i särskild skrivelse lill regeringengöra en framställan om delta. villframhålla nödvändigheten av all ell beslul om en ny länsstyrelse enligt utredningens förslag följs av beslut om all de sekloranslag som finns inom de sektorer som skall få ansvaret för i högre grad decentralise ras från de centrala verken och ställs till länens förfogande. Elt utökat ansvar för länets egen utveckling måste följas av elt beslul om medel som motsvarar del givna ansvaret. Delkan övervägas om inte den nya organisationen borde kunna utformas med ännustörre frihet än vad som föreslagits. På detta sätt skulle man än meraverkningsfullt kunna la lill vara de fördelar som slår att vinna i en anpassningtill de speciella förutsättningar som finns i de enskilda länen. Landsorganisationeni (LO) Målstyrningblir allt vanligare inom olika sektorområden. De centrala inslansema måstetydligt precisera nationella mål, inom t. ex. utbildningsområdet, men sedan geutrymme för den lokala nivån all utforma medlen all nå målen. Denna utvecklingär positiv, men den innebär all statsmakterna måste ha både styr- och utvärderingsinstmmenlsom är väl avpassade för verksamheten. Närdel gäller utformandet av den nya organisation är det viktigtall slor frihet råder. Här finns nu möjlighet att bl.a. bryta det sektortänkandesom så starkt präglat både länsmyndigheternas organisation som dess handlande.Det fortsalla arbetet med atl skapa denna nya länsstyrelse blir en test på omstaten som arbetsgivare kan leva upp lill målsättningen att personalen ärverksamhetens viktigaste resurs. skallliksom nu ha det övergripande verksamhets- och samordningsansvaret De för länet vikligautvecklingsfrågorna kanaliseras tifl styrelsen Förtroendemannainflytandetkompletteras genom beslutande och rådgivande organ för vissaverksamhetsområden, där del finns motiv för det , plan- ochbostadsnämnd, lantbmksnämnd (där även frågor på fiskels område behandlas), kommunikalionsnämnd,miljövårdsnämnd, och rennäringsnämnd i de nordligaste länen bör varaobligatoriska nämnder Dämlöver bör varje länsstyrelsekunna inrätta de ytterligare förtroendemannaorgan som behövs med hänsyn til!länets behov Antalet ledamöter i nämndemabör vara nio som en allmän norm , och i förekommandefall kommun som inte ingår i landstingskommun, utser samtliga förtroendemän ilänsstyrelsens nämnder Landshövdingen dennes stäflföreträdareom landshövdingen så bestämmer är ordförande i samtliga nämnder Sekretarialsfunktionema bör i normalfafletskötas centralt under länsledningen Regeringen avgör genom länsstyrelseinstmktionensbestämmelser i vilka ärendegmpper styrelsen respektive nämnder beslutar Överstyrelsenför civil beredskap (ÖCB)