prop · GC03132 · 1988-12-31 00:00:00 — Ett annat skäl att ha skilda skatter är desärregler som ändå krävs på grund av att den nya skatten skall tas ut videndast ett tillfälle. Införandet av en ny skatt vid sidan av den statligainkomstskatten och vinstdelningsskatten kan medföra att tillämpningssvårigheteroch administrativa problem vid företagsbeskattningen ökar. Redan nuvarandesystem med två olika skatter kan göra det svårt för företagen att bedömaskatteeffekterna av ett visst handlande och kan också försvåra skattemyndigheternaskontrollarbete. Nya komplikationer bör i stor utsträckning kunna undvikas genomatt den särskilda vinstskatten utformas efter förebild av vinstdelningsskattenoch hanteras inom ramen för det vanliga taxeringsförfarandet. Ett sätt att motverka att belastningen påskatteadministrationen oeh företagen totalt sett ökar som en följd av den nyaskatten är att begränsa antalet företag som skall betala vinstdelningsskatt ochsärskild vinstskatt. Kretsen av skattskyldiga företag - både vad gällervinstdelningsskatten och densärskilda vinstskatten - kan minskas genom att det fasta fribeloppet vid Prop.1988/89:132 vinstdelningsskatten höjs. Närdet gäller nivån på skatteuttaget kan följande sägas. För att dämpa löneökningarnamåste skatteuttaget vara kännbart. Ä andra sidan får ett alltför högt uttag avsärskild vinstskatt till följd att marginaleffekterna drivs upp på ett ickeönskvärt sätt. En lämplig avvägning uppnås om den särskilda vinstskatten utgårmed av beskattningsunderlaget. Skattenbör betalas till staten. Hänsyn till årets inkomstskatt tas vid beräkningen av beskattningsunderiaget.Vid den avvägning av skattesatsens storlek som gjorts har bl.a. beaktats attden särskilda vinstskatten inte skall vara avdragsgill vid laxeringen lillstatlig inkomstskatt. Den särskilda vinstskatten bör - mot bakgrund avkopplingen mellan beskattningsunderlagen för den särskilda vinstskatten ochvinstdelningsskatten - inte heller vara avdragsgill vid beräkningen avvinstdelningsunderlaget. Intäkternaav den särskilda vinstskatten har beräknats till . Idet följande kommer jag att göra en närmare genomgång av mitt förslag. Jaginleder med att behandla frågor om skattskyldigheten (avsnitt 3.1) och beskattningsunderiaget(avsnitt 3.2). Därefter behandlas skatteflykt (avsnitt 3.3), administrativafrågor (avsnitt 3.4) och dubbelbeskattningsfrågor (avsnitt 3.5). Slutligen tasändringen i vinstdelningsskattelagen upp (avsnitt 4). 3 Den särskilda vinstskatten 3.1 Skattskyldigheten, m.m. Mittförslag: Kretsen av skattskyldiga företag till särskild vinstskatt skall varadensamma som vid vinstdelningsskatten. Skatten tas ut på grundval av vinstenunder det räkenskapsår som börjar närmast efter . Ett företag skallkunna få dispens från särskild vinstskatt om det finns synnerliga skäl. Skälen för mitt förslag:Lagen (1983:1086) om vinstdelningsskatt omfattar svenska aktiebolag, ekonomiskaföreningar, sparbanker och ömsesidiga skadeförsäkringsanstalter. Undantagna ärlivförsäkringsanstalter, schablon-beskattade bostadsföretag och ett fåtalföretag som betalar statlig inkomstskatt enbart på fastighetsinkomster. Någraavvikelser i kretsen av skattskyldiga företag bör inte göras vid den särskildavinstskatten. Som jag anfört ärutgångspunkten för förslaget att den särskilda vinstskatten bör träffa 1989 årsvinster. Tekniskt bör beräkningen av beskattningsunderlaget anknyta tillföretagens räkenskapsår. Det innebär för ett företag med kalenderår somräkenskapsår att företaget skall taxeras till särskild vinstskatt vid 1990 årstaxering. Många företag har räkenskapsårsom avviker från kalenderår. Ett räkenskapsår som avviker från kalenderåret fåri stället omfatta tiden - , - ochden - den 31 augusti.Även en annan tolvmånadersperiod kan förekomma. Räkenskapså- prop.1988/89:132 ret kan också tillfälligt avse annan tid än . Ettförlängt räkenskapsår får omfatta högst arton månader. För företag med brutna räkenskapsår bör alltsåbeskattningsunderlaget lill särskild vinstskatt beräknas på grundval avårsvinsten för det räkenskapsår som börjar närmast efter den 31 december 1988.Om ett företag har räkenskapsåret - skalltaxering till särskild vinstskatt ske först . För företag som förlängersitt räkenskapsår kan det undantagsvis bli aktuellt att taxering sker först år1992. Skatt skall i regel inte tas ut för vinster avseenderäkenskapsår som påbörjas efter . Om företaget inte harnågot räkenskapsår som påbörjas (t.ex. ett företag med förlängträkenskapsår - ) skall dock underlagetberäknas på grundval av senare räkenskapsår. Företag som startar under år 1990omfattas inte av lagstiftningen. Bestämmelser om kretsen av skattskyldiga och när skattentas ut finns i / . De skillnader mellan vinstdelningsskatten och densärskilda vinstskatten i fråga om beskattningsunderlag m.m. som föreslås är främstmotiverade av att den särskilda vinstskatten skall tas ut vid endast etttillfälle. Det kan inte uteslutas att tillämpningen av bestämmelserna iundantagsfall kan ge ett omotiverat hårt resultat. Det bör därför finnas enmöjlighet att genom dispens befria ett företag från skyldigheten att betalasärskild vinstskatt. För att dispensregeln skall få tillämpas bör krävas attdet föreligger synnerliga skäl. När det gäller att bedöma behovet av dispensbör beaktas att jag även föreslår att det fasta fribeloppet vid beräkningen avvinstdelningsunderlaget enligt vinstdelningsskattelagen höjs från 1 milj. kr. till2 milj. kr. Lagrådet har anmärkt att vad som avses med synnerliga skälhar berörts mycket kortfattat i remissen. Enligt lagrådets mening är det önskvärtatt det, till ledning för dem som kommer att omfattas av den föreslagnalagstiftningen, görs ytterligare auktoritativa uttalanden om vilkaomständigheter som bör kunna föranleda dispens. Jag delar lagrådets uppfattning att det är angeläget attså långt det är möjligt försöka precisera området för dispens. I remissen tilllagrådet har angetts att en situation då dispens bör kunna aktualiseras är omden schablonmässiga uppräkningen av beskattningsunderlaget (se avsnitt 3.2) gericke avsedda effekter vid mycket korta räkenskapsår. Vidare har understmkitsatt dispensregdn bör användas mycket restriktivt. Som exempel har redovisatsatt enbart den omständigheten att företaget det aktuella året haft storainkomster av fastighets- eller aktieförsäljningar inte bör vara tillräckliggrund för dispens. Av det anförda framgår att utrymmet för att medge dispensföreslås vara ytterst begränsat. Det tidigare återgivna fallet då dispens börkunna aktualiseras avser tillämpningen av en schablonregel. Erfarenhetsmässigtkan man dock inte utesluta att ytterligare något eller några fall kan förekommadär omständigheterna är så speciella att dispens bör kunna komma i fråga. Dispenshanteringen bör hållas samlad för alt få enenhetlig praxis. Med hänsyn till detta och till ärendenas särskilda vikt bör besluten fattas av 14 Bestämmelsen om dispens har tagits in i lagförslagets 2 §. 3,2Beskattningsunderlaget, m.m. Mitt förslag: Densärskilda vinstskatten är av beskattningsunderlaget.Beskattningsunderlaget utgörs av vinstdelningsunderlaget eller ett beräknatnegativt vinstdelningsunderlag sedan detta justerats. a. skall avsättningartill allmän investeringsfond höja underlaget. Höjningen skall motsvara hälftenav det avsatta beloppet. Skälenför mitt förslag: Utgångspunkten för beräkningen av beskattningsunderlaget ärföretagets vinstdelningsunderlag enligt vinstdelningsskattdagen. Detta framgårav 3 §. Vinstdelningsunderlagetbestäms i sin tur med utgångspunkt i företagets statligt beskattningsbarainkomst. I ett första steg omvandlas den beskattningsbara inkomsten - ellerden beräknade förlusten - ti|l ett nominellt, resultat. Detta sker bl.a. genomatt avdrag görs för årets inkomstskatt -schablonmässigt beräknad till avden beskattningsbara inkomsten - och genom att justering görs för vissa typerav bokslutsdispositioner. Någon korrigering görs inte för avsättning tillinvesteringsfonder. Därefter beräknas den reala vinsten. Det innebär att hänsyntas tiU inflationen. Från den reala vinsten dras slutligen fribeloppet.Återstoden utgör underlag för vinstdelningsskatt. Tillskillnad från vad som gäller vid vinstdelningsbeskattningen kan det vid densärskilda vinstskatten bli nödvändigt att beräkna elt negativt vinstdelningsunderlag.I sådana fall kan det bli aktuellt att beakta fribelopp som inte utnyttjats vidvinstdelningsbeskattningen. Denna avvikelse mellan vinstdelningsskatten ochden särskilda vinstskatten beror på den justering som skall göras om företagetgjort avsättning till allmän investeringsfond. Jag återkommer strax tillskälen för att göra denna justering. Vid beräkningen av negativt vinstdelningsunderlagskall vinstdelningsbeskattningens allmänna regler tillämpas. När jag i detföljande talar om yinstdelningsunderlaget avses i förekommande fall även detberäknade negativa vinstdelningsunderlaget. Vidberäkning av vinstdelningsunderlaget enligt lagen om vinstdelningsskatt återförssom nämnts inte avsättningar till investeringsfonder. Ett skäl för detta är attinvesteringsfonderna skall kunna användasför resultatutjämning. En sådanmöjlighet bör inte finnas när fråga är om att ta ut en tillfällig skatt. Utannågon begränsning skulle många förelag göra avsättning enbart av skatteskäl.Motiven för ett sådant handlande skulle sannolikt förstärkas av den övergång företagsbeskattning med sänkt skattesats som övervägs inom utredningen (Fi1985:06) om reformerad företagsbeskattning, URF. En avvägning av skyldighetenatt återföra en avsättning till allmän investeringsfond bör göras så attförekomsten av den särskilda vinstskatten inte påverkar valet att göra enavsättning eller ej. Ett sådant läge uppnås om företagen vid beräkning avbeskattningsunderlaget bhr skyldiga att återföra halva avsättningen till allmäninvesteringsfond. En bestämmelse om detta har tagits in i 4 § första stycket. Någonmotsvarande avvikelse från vinstdelningsskatten bör inte göras för avsättningartill fonder för återanskaffning av fastighet och andra typer av fonder som äravsedda att tas i anspråk för visst ändamål. Deföretag som skall taxeras till särskild vinstskatt vid taxering är i Prop.1988/89:132 första hand företag med kalenderår som räkenskapsår. Ett sådantföretag kan emellertid ha inkomst av en förvärvskälla med beskattningsår som påbörjatsföre , t.ex. - . Eftersombeskattningsunderlaget för den särskilda vinstskatten av retroakti-vitetshänsyninte bör omfatta inkomster som uppkommit före måste enavvikelse från vinstdelningsunderlaget göras även i sådana fall. Det innebäratt den del av underlaget som belöper på denna förvärvskälla skall räknas bort.En justering bör göras om den ifrågavarande förvärvskällan lett till attvinstdelningsunderlaget höjts. Bestämmelsen finns i 4 § andra stycket. Somtidigare redovisats bör den särskilda vinstskatten träffa företagens vinsterunder . Av praktiska hänsyn måste beskattningsåret avvika frånkalenderåret då företaget har ett annat räkenskapsår än kalenderår. Ett räkenskapsårkan tillfälUgt avse annan tid än . Om det aktuella räkenskapsåretomfattar än skulle beskattningsperiodenbli kortare eller längre än vad som är avsett. För att åstadkomma attbeskattningsunderlaget för den särskilda vinstskatten alltid belöper på en tolvmånadersperiodhar i 5 § intagits en regel som innebär att en schablonmässig omräkning av vinsldelningsunderlagel,i förekommande fall efter justeringar, skall göras om företagets räkenskapsårär kortare eller . Ettexempel kan visa hur omräkningen skall gå till. Anta att det justerade vinstdelningsunderlagetefter eventuella justeringar uppgår till 1 milj. kr. Beskattningsunderlaget för den särskilda vinstskattenberäknas då till (12/4 x 1 =) 3 milj. kr. Om vinsten uppgår till 3 milj. kr.för ett räkenskapsår som omfattar arton månader, blir beskattningsunderlaget(12/18 x 3 =) 2 milj. kr. Ivissa fall kan en schablonmässig omräkning ge ett mindre rättvisande resultat.Ur företagens synvinkel kan sådana effekter uppkonima om företaget taxeras tillsärskild vinstskatt för ett kort räkenskapsår. Av det remitterade förslagetframgår att den föreslagna dispensregeln bör kunna tillämpas för att justerabeskattningsunderlaget i sådana fall. Lagrådethar uppmärksammat att tillämpningen av omräkningsregeln kan medföra att ettföretag som upplösts under räkenskapsåret, t.ex. genom likvidation, ändå kankomma att beskattas som om företaget fortsatt sin verksamhet helaräkenskapsåret. De fall som lagrådet pekat på är dels de där verksamhetendefinitivt upphör i och med att företaget upplöses, dels de där verksamheten övertasoch träffas av särskild vinstskatt i det övertagande företaget. För att undvikaoönskade effekter i sådana fall hänvisas i lagrådsremissen till dispensregeln.Lagrådet anser att man i stället bör införa en generell regel som undantar allaföretag som upplösts under räkenskapsåret från alt omfattas av omräkningsregeln. förslag utformats innebär det att även andra företag än de somåsyftats kommer att undantas. En generell reglering öppnar möjligheter att isamband med omstrukturering manövrera för att minska skattebelast- ningenpå ett sätt som inte bör godtas. Jag är därför inte beredd att ansluta mig tilllagrådets förslag. I de fall omräkningsregeln ger inte avsedda effekter bör istället dispensregeln användas. Det kan i undantagsfallinträffa att ett företag vid samma års taxering skall taxeras till vinstdelningsskattför två räkenskapsår. I sådana fall bör underlaget jämkas med hänsyn till debåda räkenskapsåren. En bestämmelse om detta har tagits ini6§. Jämkning där mantar hänsyn till två räkenskapsår aktualiseras bara i de fall båda dessa årinletts efter . Mittförslag: Vid taxeringen till särskild vinstskatt skall taxeringsmyndigheternakunna bortse från åtgärder som företaget gjort i syfte att kringgå lagen. Skälenför mitt förslag: Den särskilda vinstskatten skall baseras på företagets vinstför i normalfallet ett enda räkenskapsår. Det är sannolikt alt vissa företag -utan några begränsande regler - skulle komma att vidta åtgärder i syfte att undgåskatten. För att lagstiftningen skall få avsedd effekt och för att skatteuttagetskall träffa företagen på ett rättvist sätt bör det finnas en möjlighet attingripa mot sådana förfaranden. En allmän reglering motskatteflykt beträffande bl.a. inkomst- och förmögenhetsskatt finns i lagen(1980:865) mot skatteflykt. Lagstiftningen -som är tidsbegränsad till utgångenav år 1989- är föremål för en översyn (dir. 1988:59). Översynenskall bl.a. oinfatta behovet av en utvidgning av klausulens tillämpningsområde.Utredningens arbete medför enligt min mening att det inte är lämpligt att låtaskatteflyktslagen omfatta även den särskilda vinstskatten. I stället bör lagenom särskild vinstskatt innehålla en skatteflyktsregel. Sådana bestämmelserfinns i annan lagstiftning av tillfällig natur, t.ex. 10 § lagen (1983:219) omtillfällig vinstskatt och 2 § lagen (1984:1090) om inbetalning påförnyelsekonto. En regel som tar sikte påskatteflykt har tagits in i 7 . Bestämmelsen skall tillämpas endast i rena kringgåendefall.Naturligtvis avses inte fall då ett företag utnyttjar sina skattemässigaavskrivningsmöjligheter eller avstår från att realisera en vinst det aktuellaåret även om detta leder till ett minskat skatteuttag. Som exempel på fall därett ingripande bör kunna ske kan nämnas att två företag med gemensamma ägareutnyttjar den omständigheten att företagen har skilda räkenskapsår till attgenomföra transaktioner som syftar till att ingetdera företaget skall träffasav skatten eller i övrigt genomför affärer mellan företagen som har till syfteatt minimera uttaget av särskild vinslskall. Mitt förslag: Taxering och uppbörd skall ske enligt reglerna i taxeringslagen (1956:623) och uppbördslagen (1953:272). Skälen för mitt förslag: Från skattetekniska och andraadministrativa synpunkter är del lämpligt att förfarandet så nära som möjligtanknyter till inkomsttaxeringen. Genom hänvisningen till taxeringslagens reglerblir bestämmelserna om överklagande, eftertaxering m.m. tillämpliga även på densärskilda vinstskatten. Taxeringslagens regler gäller även förvinstdelningsskatten. Ett undantag har gjorts för de administrativa sanktionsavgifterna(jfrprop. 1983/84:50 s. 101). Det är inte heller lämpligt att dessa skall omfattaden särskilda vinstskatten. Mer kvalificerade former av oriktigt uppgiftslämnandebör emellertid kunna sanktioneras. Skattebrottslagen (1971:69) bör därför görastillämplig på den särskilda vinstskatten. Med hänsyn främst till att skatten ärtillfällig bör det inte införas någon möjlighet att få förhandsbesked enligtlagen (1951:442) om förhandsbesked i laxeringsfrågor. En skyldighet bör föreskrivas för skattedomstol att isamband med ändring av taxeringen till statlig inkomstskatt ochvinstdelningsskatt följdändra beskattningsunderlaget för särskild vinstskatt. Den särskilda vinstskatten bör debiteras och betalasenligt uppbördslagens regler. Preliminärskatt får tas ut först fr.o.m. dagenför lagens ikraftträdande. L'nderlaget för preliminärskatt får däremot avsehela det räkenskapsår som inleds närmast efter . Preliminärskatt tas i normalfallet ut efter schabloner sombaseras på den senast kända debiteringen av den slutliga skatten. Införandet avden nya särskilda vinstskatten kommer i vissa fall att medföra att detpreliminära skatteuttaget får grundas på en preliminär taxering (jfr 13 och 17 §§uppbördslagen). Bestämmelserna om förfarandet, debitering och uppbördfinns i 8och 9 §§. Regleringen föranleder följdändringar i taxeringslagen, uppbördslagenoch skattebrottslagen. I 70 § föreskrivs en skyldighet för företagen att lämnauppgifter till ledning för beräkning av beskattningsunderlaget. Mittförslag: Utländsk skatt skall kunna avräknas från den särskilda vinstskatten. Skälen förmitt förslag: Svenska företag omfattas av den särskilda vinstskatten oavsettom verksamheten drivs i eller i utlandet. Omvänt gäller att verksamhetsom utländska juridiska personer bedriver i endast omfattas om denbedrivs genom svenska dotterbolag. En särskild fråga är därför hur densärskilda vinstskatten skall behandlas i dubbelbeskattningssammanhang. Undanröjande av dubbelbeskattning kan ske genom antingendubbelbeskattningsavtal eller interna avräkningsregler. De svenskadubbelbeskattningsavtalen omfattar i regel alla slags inkomster och tillämpaspå skatter som särskilt anges i avtalen. Avtalen innehåller regelmässigt ocksåbestämmelser enligt vilka avtalen skall tillämpas även på skatter av sammaeller i huvudsak likartat slag som de särskilt angivna skatterna. För att de svenska dubbelbeskattningsavtalen över huvudtaget skall kunna tillämpas på den särskilda vinstskatten krävs alltså att denanses vara en skatt av i huvudsak likartat slag som de i avtalen särskiUuppräknade skatterna. Bland de skatter söm regelmässigt anges som sådana påvilka avtalen tillämpas hör för del inte bara den statligainkomstskatten utan numera även vinstdelningsskatten. Vidtillämpningen av dubbelbeskattningsavtal som slutits före vinstdelningsskattelagenstillkomst är det naturligt att betrakta vinstdelningsskatten som en med statliginkomstskatt likartad skatt (jfr prop. 1983/84:50 s. 66 ff.). Med hänsyn tillden särskilda vinstskattens uppenbara likhet med vinstdel-ningsskatten.tordevid en tillämpning av de svenska dubbelbeskattningsavtal som omfattar denstatliga inkomstskatten eller vinstdelningsskatten, dvs. i praktiken alla i daggällande dubbelbeskattningsavtal, även den särskilda vinstskatten komma attomfattas. Att den särskilda vinstskatten är tillfällig och endast tas ut vidett tillfälle ändrar enligt min mening inte denna bedömning. I finns sedan införandet av lagen (1986:468) omavräkning av utländsk skatt ett heltäckande system för avräkning av utländskainkomstskatter mol motsvarande svenska skatter. Lagen medger avräkning avutländsk skatt mot statlig inkomstskatt, inkomstskatt och vinstdelningsskatt.Med hänsyn till att de utländska skatter som påförs svenska företags inkomsterfrån utlandet i många fall är väl så höga som den skatt som påförs inkomsternai , är det angeläget att införa en rätt till avräkning från densärskilda vinstskatten även i de fall då dubbelbeskattningsavtal som föreskriversådan avräkningsrätt saknas. Avräkning föreslås få ske från den särskilda vinstskattenförst efter att avräkning skett från den statliga inkomstskatten och vinsldelningsskalten. Bestämmelser om avräkning m.m. har tagits in i lagen omavräkning av utländsk skatt. 4 Det fasta fribeloppet Mittförslag: Det fasta fribeloppet i vinstdelningsskatten höjs från 1 milj. kr.till 2 milj. kr. Skälen förmitt förslag: Vinstdelningsskatten träffar den reala vinsten över en viss nivå(fribeloppet). Fribeloppet är antingen på lönesumman (lönebaseratfribelopp) eller 1 milj. kr. (fast fribelopp). Det faslafribeloppet var ursprungligen . Genom lagstiftning som tillämpas fr.o.m.1987 års taxering höjdes fribeloppet till 1 milj. kr. 1986/87:42, SkU 7,SFS 1986:1234). Som redovisats tidigare ärdet angeläget att införandet av den särskilda Prop. 1988/89:132 vinstskattenså långt möjligt inte innebär en ytterligare administrativ påfrestning förskattemyndigheterna och företagen. En åtgärd som skulle innebära klaraförenklingsvinster är att höja det fasta fribeloppet. Vid1988 års taxering betalade nästan 5 000 företag vinstdelningsskatt. Det fastafribeloppet utnyttjas av de mindre företagen medan företag med ett stort antalanställda använder det lönebaserade fribeloppet. Ett högt fast fribelopp ärtill särskild nytta för små, expanderande företag med goda vinster och förföretag som har en stor andel lånat kapital. Syftetmed den särskilda vinstskatten är att den skall påverka lönebildningen genomatt främst träffa de större företagen. En höjning av det fasta fribeloppet fårbetydelse för andra typer av företag. För att innebära en påtaglig förenklingbör fribeloppet höjas till 2 rnilj. En sådan ändring kan beräknas medföraatt antalet företag som betalar vinstdelningsskatt minskar med ungefär entredjedel. Avadministrativa skäl bör en höjning av fribeloppet tillämpas redan vid 1990 årstaxering. Det höjda fribeloppet bör gälla även för företag som då taxeras förett brutet räkenskapsår, t.ex. - utan hinderav att företaget kan träffas av den särskilda vinstskatten först för efterföljanderäkenskapsår. Ienhghet med vad jag nu anfört har inom upprättats förslagtill 3. lag om ändring 4. lag om ändring 5. lag om ändring 6. lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69). 1. lag om särskild vinstskatt, 2. lag om ändring i lagen (1983:1086) om vinstdelnihgsskatt,lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt, uppbördslagen (1953:272),taxeringslagen (1956:623), Jaghemställer att regeringen föreslår att anta förslagen. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. 1 §Svenska aktiebolag, svenska ekonomiska föreningar, svenska sparban ker och svenska ömsesidiga skadeförsäkringsanstalter skall till staten betala särskild vinstskatt enligt ,denna lag. Skatt skall dock inte betalas av livförsäkringsanstalter och inte heller av bostadsföretag som avses i 2 § 7 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt eller av företag som avses i 7 § 4 mom. nämnda lag. Regeringenfår, om det finns synnerliga skäl, befria ett företag från skyldighet attbetala särskild vinstskatt eller medge att underlaget för skatten sätts ned. 2 §Skatten tas ut på grundval av vinsten för det räkenskapsår som inleds närmast efter . Inleds räkenskapsåretefter skall skatt betalas endast om närmast föregåenderäkenskapsår inletts före . 3 §Skatten är av beskattningsunderlaget. Beskattningsunderla get är företagets vinstdelningsunderlag enhgt lagen (1983:1086) om vinstdel ningsskatt eller företagets beräknade negafiva vinstdelningsunderlag vid taxeringen för det räkenskapsår som anges i 2 § första stycket sedan detta underlag justerats enligt andra och tredje styckena.