prop · GC0323 · 1988-12-31 00:00:00 — 33 § Har någon som avses i10 § första stycket 2 eller 3 uppsåtligen eUer av vårdslöshet lämnatvilseledande uppgifter av betydelse för bedömningen av tjänstens beskaflfenheteller ändamålsenlighet och är tjänsten på grund därav felaktig enligt 10 §eller 15 § andra stycket, är han skyldig att ersätta konsumenten skada somdenne därigenom tillfogas. Har någon som avses i 10 §första stycket 2 eller 3 underlåtit att lämna sådan information av betydelseför bedömningen av tjänstens beskaflfenhet eller ändamålsenlighet som hanenligt marknadsföringslagen (1975:1418) har ålagts att lämna och kanunderlåtenheten antas ha inverkat på avtalet om tjänsten, är han skyldig attersätta konsu- Har någon som avses i 10 §första stycket 2 eller 3 underlåtit att lämna sådan information av betydelseför bedömningen av tjänstens be-skaflflenhet eller ändamålsenlighet som hanenligt marknadsföringslagen (1975:1418) har ålagts att lämna ellersäkerhetsinformation som han ålagts att lämna enligt 5 § produktsäkerhetslagen(1988:000) och Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. Bilaga2 menten skada som denne därige- kan underlåtenheten antas ha in- verkat på avtalet om tjänsten, är hanskyldig att ersätta konsumenten skada som denne därigenom tillflogas. Skadeståndsskyldighetenenligt första eller andra stycket omflattar även ersättning för skada påföremålet för tjänsten eUer på annan egendom som tillhör konsumenten ellernågon medlem av hans hushåll. Dennalag träder i kraflt den . Sammanfattningav särskilt yttrande fogat till Pop.1988/89:23 produktåterkallelsekommitténs betänkande (SOU ' 1987:24)produktsäkerhetslag av ledamöterna . Huvudpunkternai det särskilda yttrandet kan summeras på följande sätt. I betänkandet betonas i olikasammanhang det nära flunktioneUa samband som föreligger mellan produktsäkerhetoch produktansvar. Kommittén understryker vikten av att den fortsattaberedningen av produktsäkerhetsfrågan samordnas med övervägandena rörandeproduktansvaret. Vi ställer oss helt bakom detta men finner det angeläget attredan nu rikta uppmärksamheten på ett antal beröringspunkter mellanproduktsäkerhet och produktansvar som vi anser särskilt beaktansvärda. Vi menaratt vad vi anför i den frågan i avsnittet "Produktsäkerhet ochproduktansvar" utgör ett starkt stöd för kommitténs ståndpunkt. Det lagförslag som kommitténlägger fram är i och för sig väl avvägt. Som också kommittén slår fastuppträder emellertid det stora flertalet företag redan nu seriöst närproduktsäkerhetsåtgärder aktualiseras. Vi drar av detta för vår del slutsatsenatt behovet av den föreslagna lagen inte är trängande om ett självcertifieringssystemblir aktuellt även för svenskt vidkommande blir bedömningen en annan. Vihyser också tvekan om en lag av det slag vi föreslår som sådan verkligen kommeratt bli ett eflfektivt medel att tillrättaföra de, vanligtvis små och ofltarättsliga ingripanden svåråtkomliga, icke-seriösa företagen. Erflarenheterna flrånannan konsumenträttslig lagstifltning stämmer inte till optimism på denpunkten. Även verkningsförmågan hos lagen som sådan när det gäller att flå tillstånd resurskrävande produktsäkerhetsåtgärder flrån seriösa men ekonomisktsvaga företags sida lär bli begränsad. Om man som mål för enproduktsäkerhetslagstiftning ställer upp att konsumenterna obetingat skaUkunna räkna med ett produktsäkerhetsskydd på den ambitionsnivå som kommitténförespråkar, framstår enligt vår bestämda uppflattning någon florm avförsäkring som den ofrånkomliga och enda realistiska lösningen. Detutredningsmaterial som kommittén låtit samla in visar att företa gens beredskap när det gäller att hantera uppkommande produktsäker hetsproblem ofta varit otillräcklig. I likhet med övriga kommittémed lemmar anser vi att mått och steg på detta område bör vidtas i form av egenåtgärder. Underhandspropåer om sådana flrån vår sida har mottagits positivt inom närmast berörda näringslivskretsar. Sammanställning av remissyttrandena över Pop-1988/89:23 produktåterkallelsekommitténs betänkande (SOU ' "-1987:24) produktsäkerhetslag Eflterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av , kammarrätten iJönköping, arbetarskyddsstyrelsen, försäkringsinspektionen,kemikalieinspektionen, kommerskollegium, , lantbruksstyrelsen,, (), ,, sprängämnesinspektionen, statens energiverk, statenslivsmedelsverk, statens pris- och kartellnämnd, statens provningsanstalt,statskontoret, trafiksäkerhetsverket, handelshinderutredningen. , , , , Småföretagens , , , , ,, , , , och Samhälle, . i (LO), (), Centralorganisationen /SR, , MotormännensRiksförbund-M. Kommerskollegiumhar även överlämnat yttrande från Handelskammare. CentralorganisationenSACO/SR har i sitt remissvar instämt i ett yttrande från , vilket har bifogats svaret. Yttrandenhar också kommit in från (),, statens planverk och Bilindustriföreningen ABBilstatistik. har till sitt yttrande bifogat en skrivelse den 18 juni 1987från förbundet till dåvarande chefen för beträflfande köplagsreformen. Företagarförbundethar förklarat att det instämmer i det yttrande som avgivits av . Isammanställningen är remissinstansernas synpunkter upptagna i följandeavsnitt: Allmäntom behovet av lagstifltning 158 Allmänt om behovet av lagstiftning Prop. Hovrättenhar inte någon erinran mot förslaget men anser det önskvärt att det klarläggs ivilka flall ett åläggande att lämna inflormation skulle kunna kränka yttrandeflriheten. Kammarrättentillstyrker att lagstifltning sker utiflrån kommitténs förslag. Genom att lagenföreslås bli generell för varor och tjänster i konsumentledet bör dettaförhållande i sig leda till att näringsidkare tar med produktansvar ochproduktsäkerhet som en del i sin verksamhet. Efltersom lagen skall vara subsidiäri förhållande till speciaUagstifltning blir det antagligen ingen märkbarskillnad inom de branscher där samarbetet mellan företag och myndigheter äretablerat. De frågor som rör tillämpningen av lagen i materiellt hänseende ärväl belysta av kommittén och ger en god grund för den föreslagna lagstifltningen. Arbetarskyddsstyrelsendelar utredningens uppfattning att det finns behov av en produktsäkerhetslagmed i huvudsak den inriktning som utredningen föreslagit. Styrelsen instämmerockså i att behovet av en produktsäkerhetsreglering är större påkonsumentsidan än inom arbetslivet. Även inom arbetslivet finns dock ett behovav bättre möjligheter till ingripande mot leverantörsledet när det gäller flariigaprodukter. Det finns därför skäl att för flramtiden överväga möjligheten av attutvidga lagstifltningen tiU detta område. Styrelsenvill i detta sammanhang flramhålla att den internationella utvecklingen kankomma att starkt öka behovet av en motsvarande reglering påarbetsmiljöområdet. De modeller för kontroll av farliga produkter som är underutveckling inom EG synes nämligen innebära att tyngdpunkten förskjuts frånförhandskontroller av myndigheter och riksprovplatser i riktning mot större egenansvarför företagen och olika former av icke-oflfi-ciell certifiering. Om Sverigeavser att ansluta sig till en sådan utveckling torde detta närmast förutsättaatt man inför ett system med skyldighet att återkalla flariiga produkteräveninom arbetslivet. Försäkringsinspektionenanser i likhet med kommittén att det är motiverat att konsumentskyddet stärksi frågor som rör vroduktsäkerhet och har inget att erinra mot att förslagetläggs till grund för lagstiftning. Inspektionen vill beträflfande de ibetänkandet berörda säkerhetsflrågorna tillägga följande. Deåligganden som enligt förslaget skall kunna riktas mot en näringsid kare kan innebära omfattande ekonomiska konsekvenser för honom. Mot denna bakgrund är det befogat att en näringsidkare har möjlighet att skydda sig genom försäkringar. Som kommittén påpekar förekommer på marknaden s.k. återkalldseförsäkringar för vissa slag av produkter. Det är sannolikt att försäkringsbolagen kan komma att utveck la nya försäkringslösningar som ger ett skydd för kostnader som kan 158 uppkomma till följd av denföreslagna lagen. Det bör framhållas att det Prop. 1988/89:23 f n. tordesaknas underlag för en säker bedömning av vilka kostnader som Bilaga 4 kantäckas av en försäkring. Det förefaller dock troligt att, som kommittén anför,ett flullständigt försäkringsskydd inte kan erhållas. Frågorsom rör produktsäkerhet har uppenbarligen ett visst samband med detproblemområde som rör produktansvar. Kommittén framhåller att det allmänt settär önskvärt att en samordning sker av kommande lagstiftning om produktsäkerhetoch produktansvar. Inspektionen vill understryka att det är angeläget att ensamordning sker av lagstiftningsåtgärder som rör de båda områdena inte minstmed hänsyn tiU att uppkommande försäkringsfrågor bör lösas i ett sammanhang. Inspektioneninstämmer i huvudsak i kommitténs förslag. Kemikalieinspektionenvälkomnar de påtryckningsmedel som kommittén föreslår. Kemikaliekontrollen ärnämligen i allt väsentligt en egenkont-' roll hos företagen. Det är därförangeläget för tillsynsmyndigheterna att vid behov kunna tvinga framvarningsinformation om eller återkallelse av produkter som till följd avbristfällig säkerhetskontroU och produktinformation har blivit farliga.Inspektionen räknar med att det föreslagna systemet leder till ett generelltökat tryck på dem som tillverkar eller importerar kemiska produkter attfullgöra sina skyldigheter, bl. a. att utreda, bedöma och informera om deinneboende egenskaperna. Systemet blir därmed ett värdeflullt komplement till straflfiDestämmelsernai lagen (1985:826) om kemiska produkter. Kommerskollegiumhar i sak inget att invända mot förslaget till produktsäkerhetslag.Lagförslaget är väl avvägt och skyddar konsumenterna som företagensintresse tas till vara i rimlig utsträckning. Deflrågor som behandlas i betänkandet och i lagförslaget har nära samband medföretagens produktansvar. förbereder ettförslag till produktansvarslag. Kollegiet anser därför att man bör avvakta medatt införa produktsäkerhetslagen tills detta arbete är slutfört och man kanbedöma de båda lagförslagen i ett sammanhang. Ytterligare ett skäl att avvaktamed genomförandet är att EG väntas presentera direktivförslagangående produktsäkerhet. Kollegiet har granskat deförslag som läggs flram i betänkandet i förhål lande till de förpliktelser som följer av internationella handelspo litiska överenskommelser i , EFTA och flrihanddsavtalet med . Sådana överenskommelser har tillkommit för att säkerställa att inte onödi ga hinder uppställs för internationell handel. Allmänt gäller att nationella åtgärder inte flår utgöra medel för godtycklig diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsning av handeln mellan berörda länder. I den mån nya föreskriflter införs i som berör varors tekniska utformning och beskaflfenhet i övrigt eller särskilda förflaranden med varor gäller vissa förhållningsregler enligt den särskilda GATT-överenskommdsen om tek niska handelshinder (TBT). Förutom att föreskriflter inte flår utarbetas antas eller tillämpas med avsikt att skapa handelshinder och att de skall tillämpas ickediskriminerande gäller att det skall säkerställas att varken föreskriflterna i sig eller deras tillämpning flår till eflfekt attoberättigade handelshinder skapas. Vidare gäller att nationella föreskriflter så nära som 159 möjligt ansluter sig tiUförekommande internationella regler/standarder, Prop. 1988/89:23 för att motverka uppkomsten av handelshinder. Kollegiethar flunnit att förslaget till produktsäkerhetslag liksom vissa förslag tilländringar i olika konsumenträttslagar bör notifieras enligt /TBT-överenskommdsenoch motsvarande bestämmelser i (den s.k. INST-proceduren). Sådan notifikationförbereds av kollegiet i samråd med produktåterkaUelsekommitténs sekreteriat.Kommentarstiden för notifikationer i och är . Eventuellareaktioner flrån andra länder på notifikationerna kan föranleda att det finnsanledning för kollegiet att återkomma i ärendet. Beträflfandearbetet i EG kan konstateras följande. Som ett led i strävandena att underlåtaoch påskynda harmoniseringen av medlemsstaternas tekniska regler antog rådet1985-05-07 en resolution (publ. i OJ C 136)85) om en ny metod ("New Approach")för den tekniska harmoniseringen. Denna EG:s nya metod innebär att man idirektiv endast anger de grundläggande säkerhetskraven. Dessa krav ska varaobligatoriska för medlemsstaterna. De västeuropeiska standardiseringsorganen CENoch CENELEC ges i uppdrag att mot bakgrund av de grundläggande säkerhetskravenutarbeta frivilliga standarder. En vara som uppfyller sådan standard skallanses uppfylla direktivets krav. I resolutionen anges följande alternativasätt att styrka att en procdukt uppfyller ställda krav: certifikat och märkningutfärdade av fristående organ; provningsresultat flrån flristående organ;deklaration om överensstämmelse utfärdad av tillverkaren eller hans agent igemenskapen (krav om övervakning kan föreskrivas i sammanhanget); andra flormerför vidimering som kan finnas angivna i direktivet (i undantagsfall krav påförhandsgodkännande). "New Approach" skall företrädesvis användas påområden som ej täcks av EG:s hittillsvarande harmoniseringsarbete. HarmoniseringsarbetetEFTA-EG har kommit längst på de områden där EG tillämpar den nya harmoniseringsmetoden,till stor del på grund av att mycket av EG:s harmoniseringsarbete enligt dennametod lagts över på och där de nationella standardiseringsorganen iEFTA-länderna är fullvärdiga medlemmar. Avsikten är att resultatet av arbetetskall kunna tillämpas i hela . För att detta skall ske fordras delssamförstånd om de gmndläggande säkerhetskraven i EG:s direktiv, dels enighet omde uppdrag (mandat) som EG och EFTA parallellt ger till ochCENLEC. EG:sharmoniseringsarbete täcker konsumentsäkerhetssynpunkter vad gäller de risker flrånprodukter som omfattas av olika sektorieUa direktiv. Produkter som inteomfattas av EG-direktiv dvs. ligger utanför gemen-skapslagstifltning, kan ivissa flall täckas av nationella bestämmelser i de olika EG-medlemsstaterna.För att flylla denna lucka fömtses en övergripande konsumentsäkerhetslag i har därför i ett tillkännagivande om produktsäkerhet (COM (87)209 final) aviserat ett direktiv innehållande en generell skyldighet pågemenskapsnivå att endast marknadsföra produkter som är säkra förkonsumenterna. Ett sådant direktiv skulle därmed utgöra ett komplement till de sektorieUadirektiven enligt "New Approach". Ett sådant direktiv skulle även,enligt kommissionen, tillåta gemenskapen att agera i de fall farliga produkteråterfinns på marknaden. Enligt vad kollegiet erfarit har kommissionen föravsikt att presentera ifrågavarande direktivförslag . Särskildaexpertöverläggningar EFTA-EG på detta område förutses äga mm när ett EG-förslagföreligger. Kollegiethar med särskild remiss (dnr TBT6-127-87) berett . och tillfälle att in- 160 komma med synpunkter på EG-kommissionenstillkännangivande enligt Prop. 1988/89:23 ovan. Härvid har i korthet flramkommitföljande. ser Bilaga 4 positivt på strävandena inom EG attförstärka konsumentskyddet när det gäller produktsäkerhet och att harmoniseramedlemsländernas lagstifltning på området. Resultatet av dessa strävanden flårgivetvis återverkningar för del. Om man inom EG når flram till engenerell produktsäkerhetslag, bör man i överväga om det behövs enmotsvarande lag eller om tillämpningen och erflarenheterna av vår nuvarandeproduktsäkerhetslagstiftning ger vid handen att lagstifltningen åtminstone idess huvuddrag är tillräcklig för att möta och motsvara de nya kraven. Om det iSverige öppnas möjlighet att kräva återkallelse av flariiga produkter någotsom anser i hög grad önskvärt kommer svensk produktsäkerhetslagstifltningatt innehålla de huvudmoment som anges i EG-doku-mentet (förbud motmarknadsföring, inflormation om risker, övervakning av marknaden och produktåterkallelse).En närmare bedömning av förhållandet mellan och regelsystem gårdock enligt verket knappast att göra innan ett genomarbetat förslag till EG-direktivpresenterats. framför i sitt yttrande, till vilketGrossistförbundet ansluter sig, att de rättspolitiska resonemangen i EG-dokumentetär allmänt hållna och slutsatserna vaga, bortsett från att generellt direktivom produktsäkerhet anses nödvändigt. Förbundet flramför vissa översiktligakommentarer till dokumentet och avslutar med att det måhända viktigaste sammanhangetär att och EFTA i görlig mån påverkar utflormningen av ett eventuelltproduktsäkerhetsdirektiv så, att det inte tar flormen av handelshinder motstater utanför EG eller flår sådana bieflfekter. Det står också enligtförbundet klart att svensk lagstifltning i alla händelser bör avvaktautvecklingen i EG. Intressetför produkters säkerhet är mycket stort både internationellt ochi . har för sin del prioriterat arbetet medproduktsäkerhet. Kommitténhar enligt mening presterat ett gediget utredningsarbete. Detframlagda reformförslaget är väl motiverat och präglas av ett realistisktsynsätt. Införandet av rättsliga möjligheter att driva fram produktåterkallelseoch varningsinflormation i enlighet med förslaget är ett angeläget komplementtill den produktsäkerhetslagstiftning som finns . Kommitténföreslår att marknadsföringslagens (MFL) regler om saluförbud ochinformationsplikt flyttas över till en produktsäkerhetslag som även innehållerregler om bl. a. återkallelse. Verket anser att detta lagtekniska grepp hargoda skäl för sig, inte minst efltersom den nya lagen föreslås flå en någotvidare räckvidd än MFL. Detär angeläget att svensk produktsäkerhetslagstifltning så långt möjligt står isamklang med rättssystem inom länder som har betydande tillverkning och exporthit av konsumtionsvaror. Det remitterade förslaget ligger såvittkonsumentverket kan bedöma väl i linje med bl.a. arbete påett produktsäkerhetsdirektiv. Lantbruksstyrelsenhar inte någon erinran mot lagförslaget. 11 1988/89. Frågornaom produktåterkallelse behandlas i betänkandet på ett grundligt och fortjänstflulltsätt. instämmer i allt väsentligt i kommitténs bedömningar.Visserligen torde det som också belystes i betänkandet möta stora praktiskasvårigheter att tillämpa en lagreglering på detta område. delar kommitténs uppflattning, att trots detta, övervägandeskäl talar för en lagstifltning på Området. Det bör dock understrykas att återkallelseoch andra säkerhetsåtgärder beträflfande farliga produkter så långt som möjligtbör har frivillig form, vilket även synes vara kommitténs utgångspunkt.Marknadsdomstolen tillstyrker i huvudsak kommitténs lagförslag. Näringsfrihetsombudsmannendelar i huvudsak kommitténs bedömning att det är motiverat med en utbyggnad avden svenska produktsäkerhets-lagstiftningen genom införande av möjligheter attutfärda ålägganden om produktåterkallelse och varningsinflormation beträflfandefarliga produkter. Speciellt gäller detta i ett läge där ökade inslag av självcertifieringi stället för förhandsprövning av produkter blir aktuella. Möjligheterna attuppnå effektiva lösningar förhandlingsvägen kan sannolikt påverkas positivtoch likaså torde en sådan lagstifltning flå förebyggande eflfekter. Någraväsentliga hinder i konkurrensen mellan utländska och svenska företag synes enlagstiftning enligt den föreslagna modellen knappast medföra. Det är dockviktigt att vid en kommande tillämpning vad gäller t. ex. märkningskravdiskriminering av utländska leverantörer undviks. mening är såväl nyttan som de ekonomiska och administrativakonsekvenserna av det föreslagna systemet bristfälligt redovisade ibetänkandet. Ettökande antal produkter är så komplicerade att konsumenterna i regelsaknar möjlighet att bedöma en varas egenskaper ur säkerhets-, kvalitets- ocheffektivitetssynpunkt. Det är därför konsekvent att den som tillverkar ochlevererar dessa produkter åläggs bära ett större ansvar för sin produkt än vadsom är flallet . Mångaav de gmpper, vars intressen särskilt beaktas av , kommer attvara särskilt betjänta av det föreslagna systemet. Till dem hör t.e. X invandrareoch flyktingar, vars bristfälliga språkkunskaper kan försvåramöjligheten att ta till vara sina konsumentintressen. Även äldre, sjuka ochhandikappade med eget boende har ett särskilt intresse av att tingen omkringdem skall flungera på ett tillfredsställande sätt. Ibetänkandet (SOU 1987:23) Medicinteknisk säkerhet föreslås att pro dukter som är avsedda för bmk inom hälso- och sjukvård samt tandvård skall vara säkra och tillförlitliga. Den föreslagna kontrollmyndigheten avses bl.a. kunna förbjuda att produkter som ej håller måttet tillhanda hålls. Även om en sådan specialreglering kan leda till att den nu föreslagna produktsäkerhetslagen ej kommer att omfatta de medicintekniska produk- 162 terna, återstår dock ettantal varor som utnyttjas av personer med funk- Prop. 1988/89:23 tionshinder.Exempel härpå är förstoringsglas och ADL-hjälpmedd. Soci- Bilaga 4 alstyrdsenanser att även dessa varor, som befinner sig i ett ingenmansland mellan"rena" konsumtionsvaror och medicintekniska produkter, skall varatäckta av produktsäkerhetslagen. Genomden föreslagna lagen får ökade möjligheter att ingripa motnaturmedel, kemiska och mekaniska preventivmedel, flab-rikssteriliseradeengångsartiklar samt kosmetiska och hygieniska preparat. Detta ser styrelsenmed tillflredsställdse. Vad gäller läkemedel ger den föreslagna lagen inteanledning till legal konflikt och inte heller utökat bemyndigande. Styrelsenvill peka på att erflarenheterna av läkemeddsförsäkringen visar attkonsumenterna därigenom kunnat gottgöras på ett tillflredsställande sättgentemot vissa oönskade eflfekter av läkemedel. En del småföretag kommer attställas inför svårigheter om de skall leva upp till den föreslagna lagenssyften, något som kan drabba just de konsumenter lagen avser att skydda.Styrelsen föreslår därför att fömtsättningarna för någon florm avproduktskadeförsäkring närmare utreds innan slutligt ställning tas tillbetänkandet. Socialstyrelsendelar trots vad ovan anförts i huvudsak kommitténs bedömningar och tillstyrkerförslag till produktsäkerhetslag m.m. Med hänsyn till de extraordinäraförhållanden som råder under beredskap och krig bör det finnas möjlighet attunder sådana förhåUanden medge undantag från kraven på produktsäkerhet. Inspektionenhar ingen erinran mot förslaget. Verketdelar utredningens uppfattning att , eflter mönster från EG, står infören utveckling där större egenansvar läggs på företagen och myndigheternasarbete koncentreras på efterkontrollen. En sådan utveckling förutsätter attdet finns möjlighet att meddela förelägganden om återkallelse. Verket har ingainvändningar mot att förslaget genomförs. På samma sätt som lagförslaget i frågaom säljförbud innebär ett komplement till vissa myndigheters befogenheter ispeciallagstiftning, bör motsvarande dubbla regelsystem kunna införas i flrågaom återkallelse och varningsinflormation. Livsmedelsverketdelar utredningens uppfattning att det är angeläget att regler införs omskyldighet för näringsidkare att vidta åtgärder som syftar till att förhindraatt flariiga produkter kommer in på marknaden och orsakar konsumenterna skador.Verket, som bedömer att några samordningsproblem inte skall behöva uppstå vidtillämpningen av livsmedelslagen och produktsäkerhetslagen, tillstyrker därförutredningens förslag. Även om livsmeddslagstifltningeni stort sett flungerar tillfredsställande ger den föreslagna lagstiftningen bättre möjligheter för livsmedelsverket att agera mot näringsidkare som har ansvaret för livsmedel som är skadliga eller på annat sätt otjänliga till livsmedel och som kan drabbas av saluför- 163 bud.Livsmedelslagstiftningen enbart ger således inte tillsynsmyndigheter- Prop.1988/89:23 na beflogenhet ålägga företagen att aktivt medverka till attavlägsna salu- Bilaga 4 förbjudna varor flrån marknaden eller att lämnasådan säkerhets- eller varningsinformation som förutsätts i det aktuellalagförslaget. Detär emellertid viktigt att det skapas säkerhet för att varor som återtasgenom näringsidkares försorg flortflarande befinner sig undertillsynsmyndighetens kontroll.