prop · GC0314 · 1988-12-31 00:00:00 — Skall,enligt de i en viss främmande stat gällande allmänna reglerna ominternationella rättsförhållanden, lagen i hemviststaten tillämpas påomyndigförklaring och anordnande av förmynderskap för underårig ochomyndigförklarad, får regeringen också beträffande medborgare i den staten, somhar hemvist här i landet, besluta attför-valtare får förordnas enligt svensklag, samt i fråga om svenska medborgare som har hemvist i den främmande statenbesluta att omyndigförklaring får ske och förmynderskap anordnas i den främmandestaten. Prop.1988/89:14Bilaga 2 Denna lag träder i kraftden Remissammanställning pp- 1988/89: 14 Bilaga 3 betänkande (SOU 1987:73) Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av , hovrätten förÖvre , , , , Uppsalauniversitets juridiska fakultetsnämnd, , Föreningenjurister vid allmänna advokatbyråer. Föreningen , överförmyndarnämndeni och . Remissyttrandena återges i regeli oavkortat skick och utan bearbetning. Hovrättenhar inte funnit anledning till erinran mot det framlagda lagförslaget och harinte heller eljest något att anföra med anledning av remissen. Hovrättenhar i tidigare yttranden tillstyrkt förmynderskapsutredningens förslag omavskaffande av omyndigförklaringsinstitutet och familjerättssakkunnigasförslag till lag om internationella familjerättsfrågor. Föreliggandelagförslag på det internationellrättsliga området står i överensstämmelse meddess förslag och tillstyrkes därför. () tillstyrker utredningens förslag. DVhar i sitt yttrande över betänkandet Internationella familjerättsfrågor (SOU 1987:17)tillstyrkt förslaget i nämnda utredning om att låta domicilprincipen varastyrande för tillämpning av svensk lag och svensk domsrätt. Det förslag som förmynderskapsutredningennu lägger fram överensstämmer i allt väsentligt med förslaget till lag ominternationella familjerättsfrågor. Enligt DV:s mening är det positivt att mansöker uppnå en enhetlig reglering så att även förmynderskapsrätten kommer attstyras av domicilprincipen. En stor fördel med utredningens förslag är attsamma regler i stor utsträckning kommer att gälla för såväl nordiska som utomnordiskamedborgare. Med hänsyn härtill är det önskvärt att reglerna, åtminstone påsikt, kunde samlas i en gemensam lag. Socialstyrelsenanser i likhet med förmynderskapsutredningen att hemvis tet bör vara utslagsgivande när det gäller frågan om myndigheters behörig- 35 het och vilket lands lagsom skall gälla. För den enskilde är det också Prop. 1988/89:14 enklast attfå klarhet i vad som gäller i hemvistlandet. Bilaga 3tillstyrker med hänsyn till ovanstående det framlagda förslaget. Uppsalauniversitets juridiska fakultetsnämnd: 1.Sammanfattningsvis anser fakultetsstyrelsen att de remitterade förslagen medbeaktande av de synpunkter som nedan anföres kan läggas till grund förlagstiftning. 2.De framlagda förslagen är till en del föranledda av förslaget om omyndigförklaringsinstitutetsavskaffande. Styrelsen har inga invändningar mot denna del av det nu aktuellaförslaget. Utredningenhar också beaktat de förslag som tidigare lagts fram av familjelagssakkunniga ibetänkandet Internationella familjerättsfrågor (SOU 1987:18). Liksom i dettabetänkande föreslås i det nu aktuella betänkandet en övergång tillhemvistprincipen även när det gäller den utomnordiska regleringen. Deföreslagna reglerna skall enligt utredningen samordnas med familjelagssakkunnigasförslag till lag om internationella familjerättsfrågor och där bilda ettsärskilt kapitel. Fakultetsstyrelsen,som i sitt yttrande 198801 18 över betänkandet Internationellafamiljerättsfrågor förklarat sig inte ha något att invända mot att man nuövergår till att använda hemvistet såsom främsta anknyta ningspunkt på detfamiljerättsliga området, har givetvis inte anledning att i det aktuellalagstiftningsärendet inta en annan ståndpunkt. Isitt remissyttrande över familjelagssakkunnigas betänkande SOU1987:18 har tillstyrkt att en persons hemvist skall bildautgångspunkt för valet av tillämplig lag i de hänseenden familjelagssakkunnigahar föreslagit. tillstyrker nu också förmynderskapsutredningensförslag att hemvistprincipen skall tillämpas som huvudregel i fråga ominternationella förmynderskapsfrågor. vill föreningen även i dettasammanhang framhålla vikten av ätt statsmakterna ombesörjer att de som kankomma att beröras av lagen erhåller särskild information om lagens verkningar.För exempelvis en 18-årig svensk medborgare som flyttar till ett land med högremyndighetsålder torde lagförslaget om det genomförs annars kunna komma attmedföra konsekvenser som inte på något sätt varit förutsedda. har genom remiss beretts tillfälle att avge yttrande över förmynderskapsutredningensbetänkande "Internationella förmynderskapsfrågor" (SOU 1987:73). Sparbanksföreningenfår i anledning härav meddela att vi tillstyrker utredningens förslag. Iyttrandet angående Internationella familjerättsfrågor harföreningen framhållit, att den som flyttar utomlands, tillfälligt ellerstadigvarande, i samband därmed måste få klarhet i om han eller hon räknas somutvandrare. Staten måste här åläggas en omfattande informationsplikt. Även om förmynderskapsfrågorkanske inte uppkommer så ofta som internationella familjerättsfrågor i övrigt,kommer ändå begreppet ställföreträdare att ha en annan innebörd och utländskamyndigheter och domstolar en helt annan ställning . Omdomicilprincipen i övrigt kommer att tillämpas beträffande familjerättsfrågorna,verkar det ofrånkomligt att samma princip får dominera även beträffande förmynderskapsfrågorna. Avvad nedan sägs kan föreningen tänka sig fall, då svensk dorristols behörighetbör gå utöver vad förslaget anger. framhöll i sitt yttrande är svenskar, somflyttar utomlands, oftast omedvetna om vilken eller vilka lagar som i framtidenkommer att bli gällande rörande deras förmögenhetsrättsliga frågor. Detär ay vikt att de olika internationella familjerättsförhållandena samlas i enlag, mera lämpad efter nu rådande förhållanden i världen än lag. Dethar varit av stort värde, att frågorna penetrerats och belysts sä attfrågeställningar framkommit och svar getts, där kanske tidigare stor oklarhetrått. Föreningenåterkommer till informationsplikten och framhåller vikten av att förändringaroch konsekvenserna därav blir belysta i broschyrer som kan distribueras ochvara tillgängliga genom utrikesförvaltningen. Föreningenär å sin sida beredd att på olika platser i vadden lämna information. 2 Utomnordiska förhållanden 2.1 Allmänt ---- Frånlagteknisk synpunkt torde det vara lämpligt att använda rubrikersom motsvarar de som i övrigt finns i förslaget till lag om interna familjerättsfrågor t. ex. Svensk domstols eller annan myndig hets behörighet (2 §), tillämplig lag (K 3 och 9 §§) och Erkännande av 37 utländska avgöranden m.m.(4 -8 §§) och att låta kapitel 5 i förslaget Prop. 1988/89:14 inledas med den domförhetsregel som utredningen betecknat som § 2. Deföreslagna ändringarna förordning och lag är föranledda avi regeringens proposition 1987/88:124 God man och förvaltare föreslagnaändringar i , baserade på utredningens förslag i etapp ett omomyndigförklaringsinstitutets avskaffande. Mot dessa följdändringar hartingsrätten ingen erinran. Tingsrättenfår, vad gäller förslaget angående den utomnordiska regleringen, utifrån deutgångspunkter den har att beakta anföra följande. Tingsrättentillstyrker att förmynderskapsfrågorna inlemmas i den av familjelagssakkunnigaföreslagna gemensamma lagen om internationella familjerättsfrågor på sättutredningen föreslår. Tingsrätten tillstyrker också utredningens förslag om enövergång från nationalitetsprincipen till hemvistprincipen men ifrågasätter ominte något utrymme borde lämnas för svenska myndigheter att ingripa till skyddför svenska underåriga medborgare utan hemvist i men med starkanknytning hit. Deföreslagna nya bestämmelserna framstår med några få undantag som välgenomarbetade och väl formulerade och bör kunna läggas till grund för lagstiftning;dock med beaktande av vad tingsrätten fortsättningsvis anför. Utredningenföreslår vissa provisoriska ändringar i 1904-års lag som är direkt föranleddaav förslaget om att avskaffa omyndigförklaringsinstitutet. Beslut härom kanfattas först sedan det nyvalda hunnit samlas . Detsynes därför tveksamt om lagändringarna rörande omyndigförklaring kan träda ikraftså snart som . Om tiden mellan ett ikraftträdande avändringarna rörande omyndigförklaring och ett ikraftträdande av lagen ominternationella familjerättsfrågor inte blir alltför lång, bör det kunna anstånågon tid med att avskaffa omyndigförklaringsinstitutet. En samordning kan dåske för att undvika den provisoriska reglering som föreslås i 1904-års lag. Socialstyrelsenanser i likhet med förmynderskapsutredningen att hemvistet bör varautslagsgivande när det gäller frågan om myndigheters behörighet och vilketlands lag som skall gälla. För den enskilde är det också enklast att få klarheti vad som gäller i hemvistlandet. tillstyrker med hänsyn tillovanstående det framlagda förslaget. Uppsalauniversitets juridiska fakultetsnämnd: Fakultetsstyrelsen,som i sitt yttrande 198801 18 över betänkandet Internationellafamiljerättsfrågor förklarat sig inte ha något att invända 38 mot att man nu övergårtill att använda hemvistet såsom främsta anknyt- Prop. 1988/89:14 ningspunktpå det familjerättsliga området, har givetvis inte anledning att Bilaga 3 idet aktuella lagstiftningsärendet inta en annan ståndpunkt. Iallmänmotiveringen sägs (s. 118) att de principiella skillnaderna mellan regleringenav å ena sidan nordiska och å andra sidan utomnordiska förhållanden utgör enklar nackdel. Denna uppfattning delas av fakultetsstyrelsen såsom en grund förinförandet av hemvistprincipen även i den utomnordiska regleringen. Emellertidbör det i detta samrrianhang ändå ifrågasättas, om det inte kan finnas sakskälför den skillnad som råder med nuvarande reglering. Bl.a. de likartade socialaoch kulturella mönstren inom talar måhända starkare för en anknytning tillhemvistet beträffande de inomnordiska än de utomnordiska förhållandena. Detta utgördock inte enligt fakultetsstyrelsens mening ett tillräckligt skäl för att bibehållade nämnda skillnaderna, särskilt med hänsyn till att man på , familjerättensområde i övrigt nu kommer att gå över till hemvistprincipen även i den utomnordiskaregleringen i enlighet med den föreslagna lagen om internationellafamiljerättsfrågor. Samfundetdelar utredningens uppfattning att även den utomnordiska regleringen av förmynderskapsfrågornabör bygga på domicilprincipen och tillstyrkeratt de framlagdaförfattningsförslagen läggs till grund för lagstiftning. FöreningenJurister vid allmänna advokatbyråer: Föreningendelar utredningens grundsyn att tillämpa hemvistprincipen även för den utomnordiskaregleringen på förmynderskapsområdet. I sittremissyttrande över familjelagssakkunnigas betänkande SOU1987:18 har tillstyrkt att en persons hemvist skall bildautgångspunkt för valet av tillämplig lag i de hänseenden familjelagssakkunnigahar föreslagit. tillstyrker nu också förmynderskapsutredningensförslag att hemvistprincipen skall tillämpas som huvudregel i fråga ominternationella förmynderskapsfrågor. vill föreningen även i dettasammanhang framhålla vikten av att statsmakterna ombesörjer att de som kankomma att beröras av lagen erhåller särskild information om lagens verkningar.För exempelvis en 18-årig svensk medborgare som flyttar till ett land med högremyndighetsålder torde lagförslaget om det genomförs annars kunna komma attmedföra konsekvenser som inte på något sätt varit förutsedda. FöreningenSveriges Överförmyndare tillstyrker utredningens förslag till ändring i familjelagssakkunnigasförslag till lag om internationella familje- 39 rättsfrågor.Föreningen tillstyrker också utredningens förslag (1904:26 s. Prop.1988/89:14 I) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap ochför- Bilaga 3 mynderskap. Enligtgällande bestämmelser skall svensk lag tillämpas beträffande omyndiga svenskamedborgare som vistas utanför de nordiska länderna. iStockholm har att utöva tillsyn över dessa förmynderskap, såvida interegeringen förordnat någon svensk diplomatisk eller konsulär tjänsteman attvara överförmyndare. Tillsynenförsvåras av förmyndarens ovilja att följa den svenska förmynderskapslagstiftningensföreskrifter om redovisningsskyldighet till nämnden. Liten förståelse finnsockså för de regler som ålägger förmyndaren att inhämta överförmyndarenstillstånd till en förvaltningsåtgärd. Det är således begränsade möjligheterför nämnden att utöva en tillfredsställande tillsyn över förmynderskapen. i sitt betänkande lämnar förslag om atthemvistprincipen skall gälla , synes naturligt med hänsyn till att familjelagssakkunnigabygger sitt förslag till lag om internationella familjerättsfrågor på dennaprincip. För överförmyndare synes det ge bättre möjligheter att ta tillvaraomyndigas intressen. Det kan upplevas som mera meningsfullt att tillsynen avseromyndiga som vistas i . Överförmyndarnämndentillstyrker utredningens förslag till ändring i familjelagssakkunnigas förslagtill lag om internationella familjerättsfrågor. Utredningens förslag omprovisoriska ändringar lag tillstyrkes även. Omdomicilprincipen i övrigt kommer att tillämpas beträffande familjerättsfrågorna,verkar det ofrånkomligt att samma princip får dominera även beträffande förmynderskapsfrågorna. Avvad nedan sägs kan föreningen tänka sig fall, då svensk domstols behörighet börgå utöver vad förslaget anger. framhöll i sitt yttrande är svenskar, som flyttar utomlands, oftast omedvetna om vilken eller vilka lagar som kommer att bli gällande rörande deras förmögenhetsrättsliga frågor. Det är av vikt att deolika internationella familjerättsförhållandena Prop. 1988/89:14 samlas ien lag, mera lämpad efter nu rådande förhållanden i världen än Bilaga lag. Det har varit av stort värde, att frågorna penetrerats ochbelysts så att frågeställningar framkommit och svar getts, där kanske tidigarestor oklarhet rått. Förslagtill ändring i lag om internationella fämiljerättsfrågor. 5 kap. förmynderskap m.m. Föreningenvill peka på, att hemvistbegreppet i ett avseende kan vara svårare attbestämma, då det gäller förmynderskapsfrågor än eljest. Detgäller var den "företrädda", respektive den "underårige"har hemvist. Ofta vistas vederbörande i det ifrågavarande landet tillsammans medsina föräldrar och familjen har eller tar nytt gemensamt hemvist. Så är dock långtifrån alltid fallet. Det kan vara lämpligt att ge ett exempel. Tvåsvenska föräldrar flyttar med sitt underåriga svenska barn till ett annat, ickenordiskt land. De har inte för avsikt att stanna där annat än under mannenstillfälliga arbete i landet. beslutar sig emellertid hustrun föratt stanna kvar i landet, eftersom hon mött en annan man. Hon vill att barnetskall stanna kvar hos henne. Mannen återvänder till . Skabarnet enligt bestämmelserna i förevarande kapitel anses ha hemvist i Sverigeeller i utlandet? Ytterligarefrågor uppkommer vid egenmäktighet med barn. Den ena förälderna tar detminderåriga barnet till sitt hemland i klar avsikt att kvarstanna där medbarnet. Det torde vara uppenbart att föräldern får hemvist i det främmandelandet, men får även barnet enligt bestämmelserna i förevarande kapitel sitthemvist i detta land? Föreningenser ingen anledning att yttra sig beträffande omyndighetsförklaringsfrågornapå annat sätt än att det förefaller olämpligt med två så tätt på varandraföljande lagändringar. 2.2 Ställföreträdarskap utan särskilt beslut : Förutomvad ovan sagts om svårigheten att fastställa hemvistet kan uppenbariigensvenska barn få sin rättsliga rörelsefrihet inskränkt, om föräldrarna bosättersig i ett land med större föräldramakt. Detkan till och med betyda att ett barn, som, om det vistades i var myndigt, inte i ett tredje land kan företaga rättshandlingar, t. ex. i en bank ta ut sin egen egendom, eftersom barnet enligt 1 § är underkastat hemvistlandets bestämmelser angående rätten att själv företaga rättshand lingar. Texten i 9 § tycks inte innebära någon ändring härvidlag. 4 1988/89. En svensk medborgaresmöjligheter att företaga rättshandlingar i Sveri- Prop. 1988/89:14 ge eller i ett tredje land bör inte inskränkas av hemvistlandets lag. 2.3 Förmynderskap m. m. på grund av myndighets beslut : Förslagtill ändring iförslaget till lag om internationella familjerättsfrågor Tingsrättendelar i princip utredningens mening om att hemvistprincipen helt skall få slåigenom. Det kan dock uppstå situationer när en svensk underårig medborgaresanknytning till är så stark att skyddsintresset påkallar ingripandefrån svenska myndigheter och då svenska lag bör kunna tillämpas, oavsett omhemvistlandets myndigheter är behöriga att ta sig an en aktuell förmynderskapsfrågaeller ej. Som exempel kan anges ett vid tingsrätten aktuellt ärende. Enunderårig flicka bodde tillsammans med föräldrarna i ett annateuropeiskt land. Familjen hade för avsikt att stanna i landet. När flickan var13 år avled modern. Fadern hade avlidit . Flickans mor- ochfarföräldrar, liksöm övriga släktingar, bodde i . Släktingarna kändeansvar för flickan och vill helt naturligt sörja för henne i fortsättningen.Efter att ha övervägt olika möjligheter hade de kommit fram till att flickan, ivart fall tills vidare, skulle bo kvar utomlands och avsluta sin skolgång där.Släktingarna hemställde att tingsrätten till en början skulle förordna enmorbror som förmyndare för flickan. Efterden föreslagna ändringen skulle inte svenska myndigheter kunna ingripa vidangivna och liknande förhållanden om hemvistlandets myndigheter var behörigaatt förordna förmyndare; ett förhållande som inte kan anses tillfredsställandedå det gäller en underårig svensk medborgare med stark anknytning till . Tingsrättenföreslår därför följande tillägg till 2 § 2 st .............. såvidahemviststatens myndigheter saknar behörighet eller omdet med hänsyn till den underåriges anknytning till eljest föreliggersärskilda skäl. (Se 4 § 3 p. Lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor). I2 § 3 st talas om tilljalligt förmynderskap ett begrepp som inte förekommer i föräldrabalken.Bestämmelsen ersätter den materiella regeln i 4 kap. 3 § lag om sådantförmynderskap. I15 § förordning föreskrivs att tillfälligt förmynderskap kan anordnas.I motiven hänvisas till den nämnda regeln lag, vilken lag intelängre skall gälla. Utredningennämner i detta sammanhang som exempel förmynderskap,, som förordnas enligt 10 kap. 15 § förslaget till föräldrabalk, dvs. ett interi mistiskt beslut jämförbart med beslut enligt nuvarande 11 kap. 15 § föräld rabalken. Då ett interimistiskt beslut om förordnande av förmyndare inte torde kunna meddelas utan att fråga är om slutligt förordnade av förmyndare i , bör den föreslagna bestämmelsen ersättas med en materiell regel motsvarande den i 4 kap. 3 § lag intagna regeln. Uppsalauniversitets juridiska fakultetsnämnd: Prop. Ispecialmotiveringen till den föreslagna 5 kap. 2§ Lagen om internatio- ' ° nellafamiljerättsfrågor (IFL) anför utredningen när det gäller tredje stycket (s.150), att svensk domstols eller annan myndighets behörighet att ta upp frågorom tillfälligt förmynderskap, godmanskap eller förvaltarskap förutsätter attdet kan sägas föreligga fara i dröjsmål. Fakultetsstyrelsen delar utredningensuppfattning att en sådan behörighet bör finnas, men anser att om enförutsättning skall vara att det är fara i dröjsmål, detta bör, om inte annatav rättssäkerhetsskäl, klart anges som ett rekvisit i lagtexten m. på grund av myndighetsbeslut Ävenhär gäller i hög grad ovannämnda synpunkter beträffande hemvistbegreppet. Detär överhuvudtaget att beakta, att starka motsättningar kan föreligga mellanföräldrarna. Svensk domstol bör inte fråntas möjligheten att ta upp förmynderskapsfrågorbeträffande svenska medborgare eller personer med tidigare hemvist här.Föreningen framhäver åter de frågor . som uppkommer i synnerhet beträffandeegenmäktighet med barn. Ibetänkandet framhålls t. ex. på sid. 128 att "När det gäller svenskamedborgare som har sitt hemvist utanför får det i princip förutsättasatt deras intressen blir i tillräcklig grad tillgodosedda ihemvistlandet". Om detta i familjerättsliga sammanhang kan sägas ensbeträffande vuxna är tveksamt, i varje fall om det nya hemvistlandet intetillhör något av industriländerna. Det kan med än mindre säkerhet sägasbeträffande underåriga. Detta gäller även om svenska myndigheter har"begränsade möjligheter att utöva en effektiv kontroll utomlands". Detkan t. ex. i kidnappningsfall vara avgörande att svensk domstol inte"tappar taget". Det bör således inte vara tillräckligt med dendomsrätt som tillkommer myndigheterna i hemviststaten (betänkandet sid. 133). Detkan alltså finnas fall, då det inte är tillräckligt med ett tillfälligt förmynderskap,godmanskap eller förvaltarskap enligt 2 §. Inte heller bör ett sådantförordnande obligatoriskt upphöra så snart det konstaterats att det finns enbehörig ställföreträdare enligt hemviststatens lag med möjlighet att företrädaden omyndige i behövlig utsträckning (betänkandet sid. 134). Det är också attmärka, att interimistiska förordnanden i många länder inte respekteras på sammasätt som slutliga avgöranden. Iövrigt finns ingenting att invända mot bestämmelsen. 2.4 Erkännande av utländska avgöranden m. m. Tingsrättenanser att paragrafen bör få en mer lättfattlig utformning och Ett lagakraftvunnetavgörande av utländsk domstol eller annan utländsk Prop. 1988/89:14myndighet i en fråga som rör förmynderskap, godmanskap eller annat Bilaga 3liknande ställföreträdarskap gäller i , om avgörandet har meddelats ellerannars gäller i den ,stat där den ställföreträdarskapet avser hade hemvist. Tingsrättenifrågasätter om de i paragrafen uppräknade undantagen är anpassade till deavgöranden det här är fråga om. Väsentliga skillnader föreligger mellan övrigafamiljerättsliga avgöranden och här aktuella avgöranden, såsom i fråga omrättskraft, partsställning och möjlighet att ingå i svaromål. Förde fall undantag från 4 § anses behövliga bör de kunna formuleras i en merallmänt hållen regel. Bestämmelsernahar utformats i stort sett i likhet med motsvarande bestämmelser islutbetänkandet angående Internationella familjerättsfrågor. Föreningen haringet att invända mot de synpunkter som redovisas, i utredningen. Dettorde dock beträffande de förmynderskapsrättsliga ärendena finnas fler fall dåfrågor om ordre public uppkommer. 2.5 Verkan av vissa rättshaiidlingar universitets juridiska fakultetsnämnd: Iförslaget till 5 kap. 9§ IFL (specialmotiveringén sid. 158 ff) anges att en rättshandling som någon har företagit i eller utomlands blir bin dande för honom, om behörighet förelåg enligt lagen i det land där rätts handlingen företogs och motparten var i god tro. Fakultetsstyrelsen måste först ställa sig frågande till formuleringen "i ellerutomlands". Det kan ifrågasättas om det låter sig göras att i svensk lag föreskriva rättsver kningar för förhållanden utomlands. Vidare är fakultetsstyrelsen tveksam till hur den föreslagna regein förhåller sig till den inhemska svenska regle ringen i nuvarande 9 kap. 6 § , där bundenheten styrs av ej endast god tro hos motparten, utan även ratihabition eller behörigt fullgö rande inom skälig tid. Det är något oklart vad som åsyftas med begreppet god tro i förslaget, eller, med andra ord, vilka förhållanden som kan omfattas av god tro för att regeln skall bli tillämplig. Så länge det är fråga om god tro om den utländska rätten, dvs. att motparten är i god tro om att samma regler om behörighet gäller för hans medkontrahent, som de, vilka normalt gäller i inhemska förhållanden, synes läget klart. Är det däremot fråga om god tro t. ex. så att motparten har anledning förutsätta att ett förmyndarsamtycke föreligger eller att medkontrahenten p. g. a. eget arbe- 44 te har ekonomisk förmågaatt prestera, blir läget mera oklart. Frågan är här Prop. 1988/89:14 om detinte kan tänkas bli en konflikt med nuvarande 9 kap. 6 § föräldra- Bilaga 3balken.