prop · GC0386 · 1988-12-31 00:00:00 — Enligt39 § UllL skall invandrarverket, om det inte föreligger särskilda skäl däremot,meddela ett s.k. återreseförbud när ett beslut om utvisning meddelas. Eftersomen utlänning enligt förslaget kommer att avlägsnas från riket genom beslut omavvisning i många fall där det enligt nuvarande bestämmelser skulle habeslutals om utvisning, bör återreseförbud i fortsättningen kunna meddelasockså när invandrarverket beslutar om avvisning. En regel med denna innebördhar tagits in i yo>ira ycfcef. Genom den föreslagnaregeln kommer ett återreseförbud att kunna meddelas även i några fafl där det inte här kunnat ske, t. ex. i defafl invandrarverket avvisar en utlänning och beslutar om omedelbar verkstäl- ' lighel,dvs. motsvarigheten till de nuvarande s.k. direktavvisningsfallen hos poflsen. I många sådana fafl torde ett återreseförbud inte vara påkallat. Återreseförbud bör ocksåkunna undvaras i fall där det framstår som Prop. 1988/89:86 sannolikt attutlänningen kommer att rätta sig efter ett avlägsnandebeslut. Skyldigheten förinvandrarverket att meddela återreseförbud bör därför göras mindre sträng änden är enligt 39 § UtlL. Ett beslut om återreseför-bud bör meddelas samtidigtmed ett beslut om avlägsnande. Av7 kap. 5§ andra stycket framgår att även regeringen kan besluta omåterreseförbud. Tillskillnad mot vad som gäller beträffande återreseförbud som meddelats avregeringen enligt 11 § eller av en domstol i samband med en dom efler ettbeslut om utvisning på gmnd av brott, vilka kan upphävas endast av regeringen,innebär ett återreseförbud enligt första stycket förbud att återvända utantillstånd av invandrarverket. I detta fall kan afltså invandrarverket upphävaförbudets verkningargenom att ge utlänningen tillstånd att resa in och vistas iSverige. Detta'kan-ske genom att utlänningen får uppehållstiflstånd och, i förekommandefafl, visering. Har i ett sådant fafl utlänningen överklagat avvisningen ellerutvisningen upphävs det beslutet. Avser överklagandet endast återreseförbudet,avskrivs det ärendet. Bestämmelsen/ andra stycket motsvarar 42 och 49§§ UtlL. Särskilttillstånd till kort besök i Enutlänning som med stöd av 14 § har förbjudits att återvända till underen eller för alltid kan av statens invandrarverk ges särskilttillstånd att göra ett kort besök här för synnerligen viktiga angelägenheter.Ett sådant tillstånd kan, om def finns särskilda.skäl, ges även på ansökan avnågon annan än utlänningen. Förstameningen överensstämmer i huvudsak méd 76 § UtlL och skiljer sig frånlagutredningens förslag genom att fömtsättningarna för att ett sådant tiflståndskall få ges anges redan i lagtexten. Iandra meningen görs klart att tillstånd kan meddelas också.pä begäran av annanän utlänningen. Det kan t.ex. förekommaatt en utvisad,utlänning åberopas somvittne-inför domstol.' Utlänningenkan då.ges tillstånd till ett kort besök iSverige. Tillståndför tillfällig vistelse i landet enligt 15§ meddelas av, invandrarverket.Sådant tillstånd får lämnas även- om regeringen ellerddomstol meddelatåterreseförbudet. Tillståndet medför emellertid inte att återtese-förbudetupphör att gälla. Efter besökef skäll .utlänningen afltså: på nytt lämnalandet. En uUänning som'inte efter besökstidens utgång'frivifligl reser utskall föras ut ur (jfr. kommentaren tifl I § första stycket 2). 1detta kapitel har sammanförts..de regler som styn.den yttre utlännings kontrollen (kontrollen av utlänningar i samband med in- och utresa) och den inre utlänningskontrollen (kontrollen av utlänningar som har tillåtits alt resa in i landet). Kontroll i samband medinresa och utresa Prop. Vidinresa eller utresa skall en utlänning visa upp sill pass för polismyndigheten,om inte annat följer av föreskrifter som regeringen har meddelat. Utlänningenskafl också lämna polismyndigheten de upplysningar och visa upp de handlingarsom är av betydelse för bedömningen av utlänningens rätt lill inresa ochvistelse i . Isamband med inresekontroll får en polisman kroppsvisitera en utlänning samtundersöka hans bagage, handresgods, handväskor och liknande, i den utsträckningsom det är nödvändigt för att ta reda på utlänningens identitet. Sådanundersökning får också ske för att ta reda på utlänningens resväg till ,om denna är av betydelse för bedömningen av rätten att resa in i och vistas häri landet. En polisman får i samband med inresekontrollen även undersökabagageutrymmen och övriga slutna utrymmen i bilar och andra transportmedel isyfte alt förhindra all utlänningar reser in i i strid motbestämmelsema i denna lag eller i en författning som har utfärdats med stöd avdenna lag. Ominresekontrollen sker under medverkan av tullmyndigheten, kustbevakningeneller med hjälp av en särskilt förordnad passkontroflant, skall pass och andrahandlingar uppvisas för tulltjänstemannen, tjänstemannen vid kustbevakningeneller passkontrollanten. Dessa har under sådana omständigheter sammabefogenheter som anges i första stycket. Protokollskall föras över kroppsvisitation. 1 protokollet skall anges vad som harförekommit vid visitationen. Paragrafernagäller kontroll vid inresa (jfr. avsnitt 2.2.2) och i fråga om 1 § utresa.Beträffande kontroll av utlänningar som legalt eller illegalt befinner sigi landet gäller 6 §. 11§ återfinns i allt väsentligt de bestämmelser om kontroll av utlänningar isamband med in- och utresa (yttre utlänningskontroll) som finnsi 8§ första stycket UtlL. Föreskriftenatt utlänningen är skyldig att förete biljett har dock bytts ul mot en allmänskyldighet att förete de handlingar som kan vara av betydelse för all laställning till utlänningens rätt att resa in och vistas i . Hit hör oftafärdhandlingar, eftersom dessa kan vara av betydelse bl. a. för att utröna omen utlänning skafl få stanna i , åtminstone temporärt, eller återsändastill ett annat land. Med stöd av denna bestämmelse kan polismyndigheten ocksåbegära att utlänningen visar fram visering efler arbetstillstånd, som inteförts in i passet, eller andra identitetshandlingar än pass. 2§ första stycket. En polisman ges enligt lagförslaget, utöver vad som förnärvarande gäller, rätt att kroppsvisitera en utlänning samt undersöka vissa avhans tillhörigheter. Kroppsvisitationinnebär i första hand undersökning av en persons kläder och av det denne iövrigt bär på sig. Även undersökning av det som någon bär med sig, t. ex. enväska, brukar hänföras tifl kroppsvisitation. För tydlighetens skull haremellertid i paragrafen införts en uttrycklig bestämmelse om undersökning avbagage m. m. Syftetmed bestämmelsen är att komma till rätta med de problem som 169 följer av att man inte vetutlänningars identitet eller resväg, jfr. Kroppsvisitationoch undersökning av handväskor m.m. får med stöd av denna paragrafgöras endast i den utsträckning det är nödvändigt för att man skall kommaunderfund med utlänningens identitet eller Undersökningen fårafltså inte ske i annat ovidkommande syfte. Undersökning för attutröna resvägen får endast göras om resvägen är av betydelse för utlänningensrätt alt vara kvar i . intresse främst för attden s.k. första asyllandsprincipen skall kunna För attundersökning skafl få ske krävs också att dokument, som styrker identitet ellerresväg, behövs för de syften som angivits. bagage, handväskor etc.påträffas vid genomsökande av bagageutrymmen så kan detta resgodsgenomsökas med stöd av denna paragraf. Enligt8 § Qärde stycket UtlL får en polisman i samband med inresekontroll undersökabagageutrymmen och övriga utrymmen i bilar och andra transportmedel i syfte attförhindra att utlänningar reser in i i strid mot bestämmelserna i i en författning som har utfärdats med stöd av UtlL. Enligt paragrafenslydelse före den lagändring som redovisas nedan (andra stycket) gavs enpolisman rätt att undersöka bagageutrymmen och övriga slutna utrymmen. Någonändring i sak av denna bestämmelse var inte avsedd att vidtas genom prop.1987/88:142, FöU 10, rskr. 299, SFS 1988:434). I mift förslag tifl lydelse hardärför ordet slutna återinförts. 2§andra stycket motsvarar 8 § fjärde stycket andra meningen UtlL. Ominresekontrollen sker under medverkan av en tuflmyndighet eller kustbevakningeneller med biträde av en särskilt förordnad passkontrollant, skalltulltjänstemannen, tjänstemannen vid efler passkontrollantenha samma befogenhet som polisen. Till följd av att fr.o.m. denI avskildes från och bildade en egen myndighet gjordestillägget i bestämmelsen om att inresekonlroll kan ske under medverkan avkustbevakningen (SFS 1988:434). I bestämmelsen har också tagits in den regelom skyldighet att i vissa fall visa upp pass och andra handlingar för entulltjänsteman eller en tjänsteman vid som för närvarandeåterfinns i 23 § UtlF (SFS 1988:467). Enligt2§ tredje stycket skall protokoll föras över kroppsvisitation. Bestämmelsenöverensstämmer i huvudsak med vad som gäller beträffande kroppsvisitationenligt . 1 protokollet skall antecknas vad som kommer fram vidförtätthingen. 1paragrafen har inte tagits in några särskilda regler om vilka hänsyn som bör tas i samband med kroppsvisitation. I 2 b§ lagen (1976:371) om behandling av häktade och anhållna m.fl. ges utförliga regler om vad sotn i det sammanhanget skall iakttas vid bl. a. kroppsvisitation. Där sägs bk a. att kroppsvisitation inte får göras mer ingående än vad ändamålet med åtgärden kräver och att all déii hänsyn som omständighetema medger skafl iakttas. Om möjligt skall ett vittne närvara. Vidare gäller att åtgärder i fråga om kvinnor inte får verkställas efler bevittnas av andra än kvinnor, läkare eller legitimerade sjuksköterskor. Liknande regler återfinns även i annan lagstiftning som medger kroppsvisitation (se' l.ex. 5§ lagen /1970:926/om särskild kontrofl på flygplats), bäreriiot har det inte ansetts 170 nödvändigtatt ha en uttrycklig regel av denna innebörd i anslutning tifl Prop.1988/89:86 19§polislagen (1984:387) om kroppsvisitation (skyddsvisitation), en regel somhar nära likheter med den nu föreslagna bestämmelsen vad gäller I det sammanhanget ansågs det (prop. s.120) som självklart att även en sådan ytlig kroppsvisitation som det här ärfråga om alltid skall göras med tillbörlig hänsyn till personernas kön och påett sådant sätt att åtgärden inte väcker onödig uppmärksamhet. hänsyntill att en erinran om delta gjorts i tiflämpnings- föreskrifteransågs någon bestämmelse härom i lagen inte behövlig. Motsvarandebedömning har gjorts här. Nödvändiga tillämpningsföreskrifter bör kunnautfärdas av i nära anslutning tifl de regler som gällerenligt 2 b§ häkteslagen. Därvid bör särskilt beaktas att det här kan röra sigom personer, vars etniska eller religiösa bakgrund motiverar särskilthänsynstagande vid valet av den tjänsteman som utför visitationen. Det kanalltså finnas anledning att se till att visilation alltid utförs av en personav samma kön som den visiterade. Omen utlänning vid ankomsten till eller därefter ansöker omuppehållstillstånd, får polismyndigheten ta hand om hans pass eller annanidentitetshandling i avvaktan på att han får tillstånd att vistas här ellerlämnar landet. Bestämmelsenmotsvarar i huvudsak 8 b§ UtlL. För det fall utlänningen saknar pass harpolismyndigheten getts möjlighet att i stället omhänderta annanidentitetshandling. Ett omhändertagande enligt denna paragraf bör ske endast omdet kan underlätta utredningen eller verkställigheten av ett eventuelltavlägsnandebeslut. Enutlännings biljett för resan från får omhändertas av polismyndigheteni avvaktan på att utlänningen får tillstånd att vistas i eller lämnarlandet, om 1. utlänningensaknar pass, visering, uppehållstillstånd efler arbetstifl stånd när detta fordras för inresa eller vistelse i , eller 2. utlänningenkan antas komma att ansöka om uppehållstiflstånd.' - Biljetten får omhändertas bara om det delsframstår som sannolikt att utlänningen kommer alt vägras tiflstånd att vistashär, delsfinns anledning ärt anta att utlänningen annars gör sig av med biljetten ochinte själv kan betala kostnaden för sin resa från . Polismyndighetenfår försöka lösa in biljetten, om den annars skulle förlora sitt värde. Om inlösen sker, skafl omhändertagandel avse dé pengar ' som då betalas ut. Bestämmelsenöverensstäfnmer med 8 a§ UtlL. Paragrafen har utfor mats i enlighet med/araé-Zj förslag: Någon ändringi sak är inte avsedd'. ' Fingeravtryck ochfotografi Prop. fårfotografera en utlänning och ta hans fingeravtryck 1. utlänningen inte kan styrka sinidentitet vid ankomsten till eller när han därefter ansöker omupphållstillstånd, eller 2. det finns förutsättningar attta utlänningen i förvar. Bestämmelsenmotsvarar 8 c och 50 a§§ i UtlL. Enutlänning som vistas i är skyldig all på begäran av en polisman visaupp sitt pass eller andra handlingar som visar att han har rätt att uppehållasig i . Han är också skyldig att efter kallelse av polismyndighetenkomma lill myndigheten och lämna uppgifter om sin vistelse här. Om utlänningeninte gör det, får han hämtas. Öm det med hänsyn till utlänningens personligaförhållanden eller av annan anledning kan antas att han inte skulle följakallelsen, får han hämtas utan föregående kallelse. Kontrollåtgärder enligtförsta stycket får vidtas endast om del finns anledning att anta attutlänningen saknar rätt att uppehålla sig här eller om det annars finnssärskild anledning lill kontroll. 1denna paragraf finns bestämmelser om kontroll av utlänningar, som har tillåtilsresa in i (inre utlänningskontroll). Den gäller både för en utlänningsom har fått tillstånd att vistas här och för en utlänning, vars ansökan häromännu inte har färdigbehandlats. Förstastycket motsvarar 8 § andra stycket UtlL. Föreskriften att utlänningen ärskyldig all förete biljett har dock bytts ut mot en skyldighet alt förete dehandlingar som kan vara av vikt för att man skall kunna ta ställning lillutlänningens rätt att vistas i (jfr. motiveringen lill I §).Bestämmelsen innebär inte att utlänningar är skyldiga att bära passet på sigunder vistelsen i . Bestämmelseninnebär också all en utlänning under vissa förutsättningar kan hämtas lillpolismyndigheten för att lämna uppgifter om sin vistelse här. Asylärendeutredningenhar föreslagit att en utlänning också skall kunna hämtas, om han inte åtlyderen anmodan av invandrarverket att inställa sig på en utredningssluss förutredning. Någon hämtningsmöjlighel i delta syfte har dock inte föreslagitshär. Att en utlänning, som inte medverkar till att ärendet omuppehållstillstånd blir utrett, ibland kan tas i förvar framgår av 6 kap. 2 §. Andrastycket, som är nytt, är en erinran om alt det skafl finnas någon särskild anledning att kontrollera en viss utlänning innan bestämmelserna i första stycket får tillämpas. JO har i ärenden 1980 och 1981 (dnr 762 - 1980 och 1377 -1981) framhållit bl. a. att "en bart det förhållandet all en person har ett utseende som uppfattas som utländskt inte kan ge tillräcklig anledning att hejda vederbörande på gatan och inleda utlänningskonlroll". Utlänningens uppträdande eller umgänge 172 kan emellertid ibland geanledning till misstanke att han inte har rätt att Prop. 1988/89:86uppehålla sig här. Kontrollåtgärder kan då vidtas med stöd av denna paragrafVidare måste en utlänning, som ännu inte har beviljats uppe-hållslillstånd,kunna kallas till förhör i anledning av sin ansökan. Särskilda bestämmelser om förvar och uppsikt m. m. Kvarhållande förutredning Förutredning i samband med inresa eller utresa eller i samband med kallelse ellerhämtning enligt 5 kap. 6§ får en utlänning hållas kvar, dock inte längre ännödvändigt och inte i något fall längre än , om inte beslut harmeddelats om förvar enligt 2 eller 3 §. Bestämmelsenmotsvarar 8§ tredje stycket UtlL. Bestämmelsen har kommenterats i den allmännamotiveringen, avsnitt 2.2.6. Enutlänning som har fyllt får tas i förvar om 1. hansidentitet är oklar vid ankomsten till eller när han däref ter ansöker om uppehållstillstånd och han inte kan göra sannolikt all den identitet han uppger är riktig samt hans rätt att resa in i eller vistas i inte kan bedömas ändå, eller 2. del är nödvändigt för att enutredning om hans rätt att stanna i skall kunna genomföras, eller 3. det är sannolikt att han kommeratt avvisas eller utvisas enligt 4 kap. 1 3 eller 11 § eller fråga uppkommerom verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning. Beslutom förvar enligt första stycket 3 får meddelas endast om det med hänsyn lillutlänningens personliga förhållanden eller övriga omständigheter finnsanledning att anta att han annars kommer att hålla sig undan eller bedrivabrottslig verksamhet i . I2 och 3§§ regleras förulsättningarna för att utlänningar skall få tas i förvari samband med tillämpningen av utlänningslagen. Vissa förändringar har gjortsi förhållande lill UtlL, där förvarskriterierna återfinns i 50§. a. att förutsättningarna för all ta barn i förvardefinieras tydligare och inskränks samt att utlänningar får tas iförvar i något fler fall än . Paragraferna har i förhållande lilldet remitterade förslaget jämkats något på förslag av lagrådet. 12 § regleras förulsällningarna för att ta en utlänning som har fyllt i förvar. Enligt/o>5W stycket punkt 1, som innebär en saklig nyhet, kan detta till en början ske om utlänningens identitet är oklar när han kommer till eller när han efter ankomsten söker uppehållstillstånd. För att en reell kontroll skall kunna hållas över att utlänningslagens bestämmelser uppfylls är det en förutsättning att man vet identiteten på de utlänningar 173 som tillåts resa in ieller avvaktar beslut i fråga om uppehållstiflstånd i Prop. Tifl skiflnadfrån vad som gäller enligt nuvarande ordning (50 § första stycket UtlL) ärdet inte en fömtsättning för tillämpningen av denna punkt att det sannoliktkommer att fattas ett avlägsnandebeslut. föranleds av att det justbeträffande den som saknar handlingar och vars identitet till följd häravär oklar ofta kan vara särskilt svårt att avgöra om det är sannolikt att ettbeslut om avlägsnande kommer att meddelas. Identiteten behöver iallmänhet vara känd för att man skall kunna bedöma Bestämmelseninnebär inte att alla utlänningar som saknar pass efler andraidentitetshandlingar får tas i förvar. Identiteten kan göras sannolik även påandra sätt, t. ex. genom uppgifter från andra personer eller genom attutlänningens berättelse om vem han är och varför han saknar identitetshandlingarbedöms vara trovärdig. Som en ytterligare fömtsättning för förvarstagande angesdärför ätt utlänningen vars identitet är oklar, inte kan göra sannolikt att denidentitet han uppger är riktig. Någon fuflständig bevisning om identitetenkrävs afltså inte. Det är tillräckligt att det med hänsyn till samtligaomständigheter är tifl övervägande del sannolikt att utlänningen har denidentitet han påstår. Omen utlännings rätt att få resa in i eller vistas i kan bedömas utan altidentiteten är fuflständigt känd, får förvarstagande på denna grund inte ske.Däremot kan i ett sådant fall förvarstagande ske på grund avbestämmelsen i punkten 3, dvs. om det är sannolikt att han kommer att avvisaseller utvisas. Görs å andra sidan den bedömningen att han trots den oklaraidentiteten rimligen måste beviljas asyl i , bör självfallet inte hellernågot förvarstagande ske. Dessa inskränkningar i möjligheten ätt besluta omförvar med stöd av punkten 1 har uttryckts genom kravet att utlänningens rättatt resa in i landet inte kan bedömas ändå. Bestämmelsenär inte tillämplig på utlänningar som påträffas inne i landet och som intesöker uppehållstiflstånd. Om en sådan person inte kan styrka sin identitet kandetta ibland utgöra gmnd för antagande alt han sannolikt inte har rätt attvistas i . Förvarsgmnden i punkt 3 med beaktande av de ytterligarefömtsättningar som anges i andra stycket kan då i stället vara tillämplig. Även bestämmelsen i förstastycket punkt 2 saknar motsvarighet i nuva rande lag. Motiven bakom bestämmelsen har redovisats i den aflmänna motiveringen, avsnitt 2.2.6. Enligt bestämmelsen får en utlänning tas i förvar om del är nödvändigt för all en utredning om hans rätt att stanna i skall kunna genomföras. Det krävs alltså inte, tifl skiflnad från vad som gäller enligt bestämmelsen i punkt 3 och andra stycket, att det finns anledning att anta att han annars kommer att hålla sig undan. I kravet på att ett fdrvarstagande skall vara nödvändigt för att kunna genomföra utredningen ligger dock att det måste föreligga mycket starka skäl för att besluta om ett frihetsberövande i delta syfte. Ett sådant skäl kan vara att något utredningsförhör inte har kunnat hållas under de som utlänningen får hållas kvar för utredning enligt 1 §. Detta bör dock behöva inträffa bara undanlagsvis, t.ex. i samband med att ett stort antal utlän- 174 ningaranländer tifl en inresekontrollplats. Ett annat skäl kan Prop.1988/89:86 naturligtvis vara att en utlänning som redan finns i landet trotspolismyndighetens ansträngningar inte har velat medverka tifl att frågan omhans rätt att vistas här i fortsättningen blir vederbörligen utredd. Enbart detförhållandet att det skulle underlätta för den utredande myndigheten att tautlänningen i förvar kan däremot naturligtvis aldrig anses utgöra ett tillräckligtskäl för förvarstagande. Av4§ framgår att möjligheten att hålla en person i förvar enligt denna punkt ärmer begränsad i tiden än i övriga fafl (). Iförsta stycket punkt 3 samt andra stycket återfinns de bestämmelser om förvarsom överensstämmer med den nu gällande huvudregeln i 50 § UtlL. Enutlänning får las i förvar endast om det är sannolikt att hankommer att avvisas eller utvisas enligt 4 kap. 13 eller 11 § efler frågauppkommer om verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning och det 1. finnsen uppenbar risk för att han annars håller sig undan och därigenom äventyrar en förestående verkstäflighet som inte bör fördröjas, eller 2. finnsanledning att anta att han annars bedriver brottslig verksamhet i . Densom är får inte tas i förvar om det är tillräckligt att hanställs under uppsikt enligt bestämmelsema i 5 § andra stycket. Omett barn skulle komma att skiljas från sin vårdnadshavareeller, om de är flera, en ay dem genom att vårdnadshavaren eller barnet tas iförvar får åtgärden vidtas endast om det finns synnerliga skäl. Somframgår av den allmänna motiveringen, avsnitt 2.2.6, bör barn fåtas i förvar endast när det finns synnerligen starka skäl för detta.Förutsättningarna för förvarstagande av barn anges i denna paragraf Ilikhet med vad som föreskrivs i 50 § UtlL krävs att det är sannolikt alt ett avlägsnandebeslut kommer all fattas efler att det finns ett verkställbart sådant beslut. Detta motsvarar alltså den situation som be träffande vuxna anges i 2§ första stycket 3. Därutöver skall det i fråga om barn för det första finnas en uppenbar risk för att barnet håller sig undan. Det måste anses att det är barnet som håller sig undan även om det är fråga om ell litet barn som helt utan eget agerande göms undan av föräldrama. Risk för undanhåflande måste finnas i det enskilda fallet. Den kan t. ex. framgå av barnets eller vårdnadshavarens uppgifter eller beteende. För det andra skall det också finnas en uppenbar risk för att undanhållandet äventyrar en föreslående verkställighet som inte bör fördröjas. Detta torde framför aflt kunna anses vara fallet om verkställighet skall ske till ett s. k. Somhar framgått tidigare måste avvisning lill ett första Prop. 1988/89:86 asyllandi allmänhet ske inom efler ankomsten, om den alls skall gå allgenomföra. Det kan också anses vara viktigt att verkställigheten inte fördröjsi ärenden där del redan har gått efter del verkställbara avlägsnandebeslulet,särskilt om det är bamet eller dennes vårdnadshavare som själva avsiktligt harfördröjt verkställigheten. De nu behandlade förvarsgrunderna beskrivs i punkt1. Ipunkten 2 anges som grund för förvar att det skäligen kan befaras att barnetbedriver brottslig verksamhet i . Den överensstämmer med vad som gäflerför vuxna enligt 2§ och vad som har gällt enligt UtlL. För att förvarstagandeskall få ske bör det vara fråga om brottslighet av någon omfattning ellerbetydelse. Bestämmelsensaknar motsvarighet i UtlL.