prop · GC0392 · 1988-12-31 00:00:00 — Bland nyheterna var åtskilliga bestämmelser som avsåg att stimulera lill ett aktivt och ändamålsenligt utnyttjande av mineraltillgångarna. Sta tens rätt lill hälflenandel (kronoandel) i utmål, som införts gmv lag, behölls som förvaltningen av statens gruvegendom administ rativt förstärktes. Utmals giltighetslid begränsades till . På motsvarande sättinnebar minerallag framför allt att de Prop. 1988/89:92gmndläggande reglerna för koncession, som varit uppsplittrade, gjordesenhetliga, moderniserades och samordnades med den nya gmvlagen. Understörre delen av den tid som gmvlagen och minerallagen har varit i kraft harolika frågor på mineralområdet utretts. En fråga som därvid kommit upp i olikasammanhang är införandet av vissa industrimineral av mineralpolitisk betydelseunder minerallagstiftningen. Undersenare delen av utredde sålunda mineralpoliliska utredningen (MPU)frågan om landets långsiktiga hushållning med mineralresurser.Utredningsarbetet inriktades främst på stmkturfrågor samt för-sörjningsfrågor ivid bemärkelse. I uppdraget ingick inte att göra en total översyn avlagstiftningen. Enligt direktiven skulle dock MPU överväga om det på lång siktfanns anledning att ändra gränsdragningen mellan inmutningsbara ochkoncessionspliktiga . Vidare var MPU oförhindrad att överväga omexploatering av industrimineral kunde underlättas genom att de hänfördes tillgruvlagen eller koncessionslagsliftningen. I sitt slutbetänkande (SOU 1980:12)Mineralpolitik föreslog MPU att bl.a. vissa sådana skulle bliinmutningsbara enligt gmvlagen. MPU konstaterade att man genom att göra omgruvlagen till en koncessionslag enligt minerallagens modell skulle skapa ettmycket kraftigt merarbete för alla berörda parter, men att någon mellanform avde aktuella lagarna skulle ge vissa fördelar. MPU uttalade också islutbetänkandet att man inget hade att erinra mot att en viss översyn avminerallagstiftningen gjordes. Pä grundval av MPU:s utredningsarbete föreladesriksdagen förslag om ändringar i minerallagsliftningen (prop.1981/82:99). Bland lagförslagen ingick att införa tillståndsplikt för vissaindustrimineral. avslog dock detta förslag med motiveringen attytterligare utredningsarbete behövdes (NU 1981/82:40 och 60, rskr. 430).Frågan om kretsen av inmutningsbara utreddes därefter ytterligare avutredningen (I 1982:02) om vissa frågor inom mineralområdet (FRIMO), som ibetänkandet (Ds I 1983:2) Inmutningsbara förslag till ändringar igruvlagen kom med ett nytt förslag om att göra vissaindustrimineral inmutningsbara. Fråganhade emellertid då kommit i ett nytt läge. tillsattesminerallagskommitlén med uppdrag att ta fram förslag till en enhetliglagstiftning som ersätter gruvlagen och minerallagen. Den nya lagen fömtsättesbygga på koncessionsprincipen men med inmutningsrättsliga inslag. Reglerna omundersökningsverksamhet borde sålunda i huvudsak följa reglerna i gruvlagen.Kommittén skulle också behandla frågan om vilka som borde ingå i detnya regelsystemet. Behovetav en ny lagstiftning gmndades enligt utredningsdirektiven främst på följandefaktorer: Huvudmotivet för att behålla inmutningssystemet i dess nuvarande utformning hade förlorat i styrka genom att de tekniska och ekonomiska förutsättningarna för undersökning och utvinning av mineralfyndigheter hade förändrats. Gruvlagen hade brister av stmkturell karaktär, som inte kunde lösas genom partiella ändringar. Gruvlagensregler var i speciella delar otillfredsställande. Dit hörde Prop.1988/89:92 möjligheterna för utmålshavare att behålla utmål utan krav påaktivitet och de bristande möjligheterna för nya intressenter att utnyttjaresultat från tidigare undersökningsarbeten. Gruvnäringensutveckling medförde att uppsplittringen med skilda regler för olika blev en allt påtagligare nackdel. Utvecklingen gick mot atl bryta allt låghaltigare i stora enheter och att ta tillvara så mycket som möjligt av vad som bryts. Enhetliga regler skulle också förenk la det administrativa förfarandet väsentligt. 2.2 Mitt förslag till ny minerallagstiftning Innanjag går in på mitt förslag till ny lagstiftning skall jag kort redogöra förminerallagskommilténs förslag och några väsentliga drag i remissutfallet. Somjag återkommer till bygger mitt förslag till stor del på kommitté-förslaget. Ensammanfattning av minerallagskommilténs förslag finns i bilaga I. Jagvill här endast peka på de viktigaste nyheterna i förhållande till vad som nugäller. Enviktig skillnad är all lagstiftningen blir enhetlig med endast begränsadesärregler för vissa . Kretsenav lagreglerade utvidgas. Den nya lagen föreslås omfatta vissaytterligare (se bilaga 1, p. Gemensamt för dessa är dels attmineralet med någon grad av sannolikhet förekommer i exploater-bara mängder iSverige, dels atl det förekommer på sådant sätt att del krävs systematiskletning och undersökning för att påvisa förekomster i sådana mängder. Tillståndtill undersökning ges med vissa undantag, som jag återkommer till till densom först ansöker om det och kan ge ell rimligt motiv till atl undersökning avområdet kan leda till upptäckt av ett som omfattas av lagen. Iförhållande till nuvarande regler om inmutning görs en viss skärpning i frågaom rätten att få tillstånd på så sätt all avslag skall meddelas, om sökandenuppenbarligen saknar möjlighet eller avsikt atl få lill stånd ändamålsenligtundersökningsarbete. Flertalet prospektörer förutsätts uppfylla kraven.Möjlighet till s. k. amatörprospektering kvarstår. I fråga om olja, gas ochdiamant ställs särskilda krav på sökandens lämplig-hel med hänsyn till altmeningsfull prospektering är komplicerad och kräver omfattande tekniska ochekonomiska resurser. Undersökningstillslånd för dessa ämnen skall kunnaförenas med villkor. Ettundersökningstillslånd ger inte någon obligatorisk rätt till bearbet ning, om exploaterbara fyndigheter påträffas. Innehavaren kan dock få ett 43 bindande JÖrhandsbeskedhuruvida han framför andra kommer atl få Prop. 1988/89:92 rätlen lillbearbetning. Förbearbetning krävs särskilt tillstånd (bearbetningskoncession). Vid prövningenskall bedömas om bearbetning över huvud taget bör komma lill stånd. Därvidskall en avvägning göras mellan intresset av atl utvinna mineralet och andraintressen som kan stå i konflikt med delta. Bestämmelserna i 2 och 3 kap.lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m. m. (naturresurslagen, NRL)skall tillämpas. Om koncession ges, skall beslutet vara bindande itillållighelsfrågan vid senare NRL-prövning enligt annan lagstiftning. För atten sökande skall få koncession krävs också all han är lämplig att utvinnafyndigheten och att dennas belägenhet inte gör det olämpligt alt han fårkoncession. Verksamheten får vidare inte vara olämplig med hänsyn tillintresset av att mineraltillgångarna utforskas och tillvaratas på ettändamålsenligt sätt. Iverksamhet som koncessionen avser skall staten ha rätt till andel med hälften.Bestämmelsen motsvarar gmvlagens regel om kronoandel. Koncessionges för viss lid, , om inte sökanden begär . Förlängningsker utan prövning om bearbetning pågår. 1 annat fall kan förlängning medges efter prövning. Vissskyldighet föreslås införd atl till bergsstaten redovisa uppgifter om utfördaundersökningsarbeten. Bergmästarenskall med vissa undantag pröva ärenden om undersökningstillslånd,bearbetningskoneession och markanvisning. är obligatorisktsamrådsorgan vid NRL-prövning. Regeringenprövar ärenden om bearbetningskoneession, om ärendetär särskilt betydelsefullt från allmän synpunkt ärendetgäller återkallelse av tillstånd i visst fall länsstyrelsenoch bergmästaren är oense om prioriteringen av markanvändningen enligt NRL. Enredogörelse för remissutfallet finns i bilaga 3. Jag vill dock i deltasammanhang peka på några grundläggande drag i detta. Förslagethar fåll ell myckel blandat mottagande, där många remissinstanser avstyrkeralt del läggs till grund för ny lagstiftning. Kritiken gäller framför allt degrundläggande principerna. Den kommer emellertid från två motsattautgångspunkter. En grupp, vari ingår SGU, m.jl. är i huvudsaknöjd med den nuvarande lagstiftningen och menar att eventuella reformbehov kantillgodoses inom ramen för denna. En huvudpunkt i kritiken är alt denkoncessionsrätlsliga förstärkningen av rättsordningen kan hämma utvecklingenav en livskraftig gruv- och mineralindustri. Från motsatt utgångspunkt menarnaturvårdsverket, planverket m.fl. att lagförslaget tar alltför stor hänsyntill gruvnäringen och inte kan läggas till grund för ny lagstiftning utanväsentliga ändringar. Tillstyrker förslaget gör bland andra LO, TCO och nämndenför statens gruvegendom. Enviktig fråga är hur gruvlagstiftningen skall anknytas till bestämmel serna naturresurslag, NRL. Ytterst gäller denna fråga hur och 44 när den grundläggandeavvägningen mellan mineralintresset och motstå- Prop. ende intressen vad gälleranvändningen av marken skall göras. grupperar sig remissinstansernapå motsvarande sätt i tre läger, där en grupp stöder kommitténsförslag och två grupper avstyrker från motsatta 2.2.3Grunderna för mitt förslag till ny lagstiftning Gruv-och mineralindustrin är en samhällsekonomiskt viktig basnäring ochmineralpolitiken är därför en viktig del av näringspolitiken. Jag har tidigarei avsnitt 2.1.1 lämnat en redogörelse för mineralpolitikens mål och medel. Ettviktigt instrument för mineralpolitiken är givetvis minerallagsliftningen, sommåste stå i samklang med denna. Del betyder bl. a. alt lagstiftningen måstefrämja prospektering och kunskapsuppbyggnad. Självklart är att den samtidigtmåste ge utrymme för ett skäligt hänsynstagande till motstående enskilda ochallmänna intressen. Jagvill därvid särskilt peka pä vikten av att mineralpolitiken samordnas medmiljöpolitiken på ett tillfredsställande sätt. Mineralutvinning innebär oftaväsentliga ingrepp i naturen och annan påverkan av miljön. fattadevåren 1988 beslut om inriktningen av miljöpolitiken inför 1990-talet samt om enmängd såväl akuta som mera långsiktiga eller strukturella åtgärder (prop.1987/88:85, JoU 23, rskr. Riksdagsbeslutet innefattade också ändringar imiljöskyddslagen, som bland annat innebär skärpt kontroll över miljöfarligverksamhet (SFS 1988:924). En viktig utgångspunkt för miljöpolitiken är attvåra naturresurser utgör en av de viktigaste förutsättningarna för vårtvälstånd och att hushållningen med dessa resurser därför har grundläggandebetydelse. Vi måste främja en från ekologisk, social och samhällsekonomisksynpunkt långsiktigt god hushållning med marken, vattnet och den fysiskamiljön i övrigt. Detta är syftet med lagstiftning om markanvändning och miljösåsom NRL, (PBL), miljöskyddslagen och naturvårdslagen. Enfråga som därför blir ytterst viktig i detta lagstiftningsärende är hur den nyaminerallagen skall samordnas med annan lagstiftning på sådant sätt att såvälintresset av mineralutvinning som intresset av en god miljö tillgodoses. Frågangäller dels avvägningen mellan mineralintresset och alternativ markanvändning,dels hur mineralutvinning skall kunna bedrivas med skäligt hänsynstagande tillmiljön. Jaghar redogjort för gällande minerallagstiftning (avsnitt 2.1.5). Somframgår av denna redogörelse bygger nuvarande gruvlag på inmutningssystemetoch nuvarande minerallag pä koncessionssystemel. Rätlen till sådana sominte omfattas av dessa lagar tillkommer den som äger marken.Minerallagstiftningens principiella innebörd är alt rätten att utvinna berördamineral genom beslut av statlig myndighet kan tillerkännas annan än den somäger marken. Eftersommineralutvinning, på samma sätt som annan industriell verk samhet, är underkastad annan lagstiftning som rör användning av mark och vatten, behövs för mineralutvinning normalt tillstånd enligt annan lagstiftning, såsom , miljöskyddslagen och vattenlagen. De närmare villkoren tillskydd för miljön fastställs därmed i annat sam- Prop. 1988/89: 92 manhangän vidtillståndsgivningen enligt minerallagsliftningen. Det betyder att avvägningenmellan mineralinlresset och motstående intressen endast till en del sker inomramen för minerallagstiftningen. Skärpta miljökrav i annan lagstiftning blir ocksågällande för mineralutvinning. En gruvrättighet utgör endast en förutsättningför alt kunna utverka de tillstånd som enligt annan lagstiftning kan krävasför verksamheten. Jag kommer särskilt in på därmed sammanhängande frågor närjag behandlar förhållandet till motstående intressen (avsnitt 2.3.4) ochsamordningen med annan lagstiftning (avsnitt 2.4). Minerallagstiftningenhar traditionellt varit inriktad på att främst reglera förhållandel mellaninnehavaren av gruvrätligheten och den som äger eller annars har rättighetertill marken. I och för sig förutsätter koncessionssystemet alt en avvägninggörs i koncessionsärendet mellan mineral-intresset och olika motståendeintressen. En sådan avvägning kan dock ofta på detta stadium bara bliöversiktlig oeh även den gamla minerallagen förutsätter att tillstånd gesenligt annan lagstiftning. Ävenom inmutningssystemet och koncessionssystemet är principiellt olika, kanskillnaderna i praktiken till ganska stor del utjämnas genom särskilda reglersom minskar det diskretionära inslaget i ett koncessionssystem eller ökar delallmännas inflytande i ett inmutningssystem. Detta har också till inteobetydlig del skett i nuvarande lagstiftning. Så har också skett iutredningsförslaget, där reglerna om rätt till undersökning ligger ganska näragruvlagens nuvarande regler och där visserligen bearbetningskoncessionbeviljas efter en diskretionär prövning, men regler finns som sökertrygga seriösa gmvföretags ställning. Även om utgångspunkten i lagförslaget ärkoncessionssystemel, har det starka inmutnings-rättsliga inslag. Detta betyderockså att lagförslaget inte innebär några dramatiska förändringar i förhållandetill gällande rätt. Som framgår av det följande (avsnitt 2.2. Ijärde viktigastenyheterna att lagstiftningen blir enhetlig, att kretsen av lagreglerade mineralutvidgas, all samordningen med NRL löses och all vissa begränsade reformbehovtillgodoses. Reglerna om hur verksamheten skall bedrivas, som är likartade igruvlagen och minerallagen, överförs tämligen oförändrade i den nyalagstiftningen. Myndighetsorganisalionen påverkas inte, även om vissaförenklingar görs i det administrativa förfarandet. Den remisskritik somkommit från m. fl. grundar sig på en oro för att det koncessionsrättsliga inslaget i förslaget skulle hämma gruvindustrins utveckling. Eftersom prospekteringsverksamhet är dyrbar och tenderar att bli dyrbarare, som utfallet är osäkert, är del oerhört betydelsefullt för en prospektör att få så säkra garantier som möjligt för all kunna utvinna påträffade fyndigheler. Jag är medveten om detta förhållande och vill understryka betydelsen av att lagstiftningen ger seriösa gruvföretag en säker ställning. Detta är emellertid fullt möjligt att tillgodose även inom ramen för ett koncessionssystem. Vad gäller reglerna för prövningen av bearbelningskoncessioner skiljer sig mitt förslag, som jag återkommer lill, något från kommiticförslaget i syfte att undanröja oron från dessa remissinstanser att inte få utnyttja resultat från sin pros- 46 Del är inteutgångspunkten för lagstiftningen utan reglernas Prop. 1988/89:92 faktiskainnehåll som är avgörande. Jag vill i detta sammanhang dessutom erinra om att,oavsett vilket gruvrättsligt syslem som ligger till gmnd för lagstiftningen,motstående intressen kan ha sådan tyngd atl mineralintresset får vika. Demotiv som föranledde översynen av nuvarande regelsystem (se avsnitt 2.1.6) ärenligt min mening alltjämt bärande och jag vill understryka att det i vissaavseenden är påkallat med ett ökat samhällsinflytande över gruvverksamheten.Ett viktigt skäl är behovet att främja aktivitet inom gruvnäringen. Vidaremåste oavsett om man behåller nuvarande gmv- och minerallag eller inför en nyenhetlig lag frågan om minerallagstiftningens samordning med NRL lösas. När NRLinfördes uppsköts denna fråga i avvaktan på förslaget till nyminerallagstiftning, se prop. 1985/86:3 s. 149 f. Frågan omminerallagstiftningens samordning med den fysiska riksplaneringen hade förövrigt uppmärksammats tidigare, se t. ex. prop. 1980/81:183 s. 43 f. Dettabetyder att möjligheten att behålla gällande gruv- och minerallag i huvudsakoförändrade inte är något realistiskt alternativ. Valet står mellan att göraväsentliga ingrepp i denna lagstiftning eller att införa en ny lagstiftning. Enfråga som uppmärksammals i remissbehandlingen är lämpligheten av atl ha engemensam lagstiftning för samtliga . Några remissinstanser, i huvudsakdesamma som velat behålla nuvarande regelsystem, har hänvisat till attkommittén tvingats införa särregler i vissa avseenden för olja, gas ochdiamant. Delta visar enligt dessa instansers mening att del finns ett behov avolika regelsystem. Åtskilliga remissinstanser har å andra sidan pekat påfördelarna av att få en enklare och rationellare hantering. Föregen del anser jag att fördelarna med atl få en enhetlig lagstiftning klartöverväger. All särregler måste finnas i några begränsade avseenden kan inteanses ha särskilt stor betydelse. Sammanförandet av nuvarande inmutningsmineraloch koncessionsmineral bör enligt min mening inte medföra några större problem,sedan frågan om ändamålsenliga regler för torvutvinning för energiändamål löstsgenom lagstiftning i detta ämne. Övriga ämnen som regleras i minerallagenhar det gemensamt att nya tillstånd för undersökning och bearbetning kan väntasfå mycket begränsad omfattning. Närdet sedan gäller utformningen av en ny lagstiftning anser jag all de riktlinjersom angavs i uppdraget till minerallagskommitlén alltjämt är lämpliga frånmineralpolitisk synpunkt. Den bör således vara grundad på koncessionssystemetmen få så starka inmutningsrältsliga inslag att den stimulerar prospekteringoch i skälig utsträckning säkerställer seriösa gruvföretags räll att utvinna påträffadefyndigheter. Kommitténs förslag tillgodoser i väsentlig utsträckning detta ochjag anser atl det i huvudsak kan ligga lill grund för lagstiftning. Vissaändringar bör dock göras, bland annat för alt tillgodose synpunkter iremissbehandlingen. Jag återkommer lill detta då jag i fortsättningen gårigenom mitt förslag. Minbedömning är att mitt förslag också skall kunna tillgodose synpunk ter som förts fram från remissinstanser som företräder motstående intres sen. Jag kommer senare (avsnitt 2.3.4.) närmare in på dessa frågor. Jagvill slutligen än en gång framhålla att, även om vissa principiella Prop.1988/89:92 förändringar görs i förhållande till gällande rätt, mitt förslag istora delar överensstämmer med denna. Det är naturiigt, eftersom nuvarandegruvlag och minerallag är relativt nya och överensstämmer sinsemellan iåtskilliga delar som del främsta syftet med den nya lagen är atlskapa enhetlighet och lösa vissa avgränsade problem. Kommitténhar föreslagit att den nya lagen skall benämnas "lag om vissa mineraliskaämnen". Den nuvarande "lagen om vissa mineralfyndigheter" har ipraktiken benämnts "minerallagen" och motsvarande torde komma attgälla den nya lagen. Jag anser det enklare att den nya lagen även officielltfår rubriken "minerallag". 2.2.4 Huvudpunkterna imitt förslag Mittförslag: En ny minerallag ersätter från nuvarande gruvlag ochminerallag. Äldre rättigheter består oförändrade under sin återståendegiltighetstid. Kretsenav lagreglerade utvidgas. Den nya lagen omfattar dels de somfaller under nuvarande gruvlag och minerallag, dels vissa ytterligare (se avsnitt 2.3.1). För olja, gasformiga kolväten och diamant gäller vissasärregler. Dennya lagen bygger på koncessionssystemel men har starka inmulningsrällsligainslag. För undersökningsarbete krävs med några begränsade undantag undersökningstillslånd och för bearbetning bearbetningskoncession. Liksomtidigare gäller även annan lagstiftning om mark och vatten för verksamhet somomfattas av minerallagstiftningen. Reglerna omundersökningstillstånd motsvarar till stor del reglerna om inmutning inuvarande gruvlag, dvs. tillstånd skall ges till den som först ansöker om del.Tillstånd skall ges om det finns anledning anta atl undersökning kan leda tillupptäckt av ett lagregleral och sökanden inte uppenbarligen saknarmöjlighet eller avsikt att få till stånd ett ändamålsenligtundersökningsarbete. Regler om giltighetstid och möjlighet till förlängningmotsvarar i huvudsak gruvlagens nuvarande regler. Ett undersökningstillslåndger inte någon obligatorisk rätt till bearbetning, om en exploateringsbarfyndighet påträffas. Den som har undersökningstillstånd skall dock gesbearbetningskoncession i sådana fall, om han har resurser och avsikt att själveller i samverkan med andra bearbeta fyndighelen-och fyndighetens belägenheteller art inte gör honom olämplig. Ytterligare en förutsättning är alt hinderenligt NRL inte föreligger för markens användning till mineralutvinning. Bearbetningskoncessionbör lämnas med rätt till förlängning om verksamhet pågår. Prövning enligt NRL sker isamband med prövning av bearbetningskoncession. NRL-prövningen är bindande förprövning som kan krävas enligt annan lagstiftning. Ibearbetningskoneession har staten kronoandel enligt regler som motsvarar dem inuvarande gruvlag. Reglerom markanvisning och arbetets bedrivande motsvarar i huvudsak gällande räll. Skyldighet införs att tillbergsstaten redovisa uppgifter om utförda undersökningsarbeten, som inte harlett lill ansökan om bearbetning. Bergmästarenprövar med vissa undantag ärenden om undersökningstillslånd,bearbetningskoncession och markanvisning. är obligatorisktsamrådsorgan vid prövning enligt NRL. Regeringen prövar allaärenden där bergmästaren och är oense om prioriteringen avmarkanvändningen enligt NRL och vissa betydelsefulla ärenden i övrigt. 4 1988/89. Kommitténs förslag:Överensstämmer i huvudsak med milt förslag. Skillnader finns vad gällerförutsättningarna för bearbetningskoncession. Remissinstanserna: Se avsnitt2.2.2 Skälen för mitt förslag: Se avsnitt 2.2.3 och 2.3 2.3 Närmare om mitt förslag till ny minerallagstiftning 2.3.1 Omfattningen av reglerade Mittförslag: Minerallagen skall omfatta som är industriellt användbara, sommed viss sannolikhet förekommer i i sådan omfattning och på sådant sättatt utvinning ter sig meningsfull och som kräver systematisk letning ochundersökning för att kunna påvisas. Dennya lagen kommer därmed att omfatta dels gruvlagens och den nuvarandeminerallagens , dels följande nya : Litium,rubidium, cesium, beryllium, strontium, sällsynta jordartsmetaller (dvs.lantan, lantaniderna, skandium och yttrium), zirkonium, niob, tanlal ochplalinagruppens övriga metaller (dvs. rutenium, rodium, , osmium ochiridium). Brucit,diamant, flusspal, nefelinsyenit, olivin, sillimanitmineral (dvs.andalusit,kyanit och sillimanit), talk, tungspat och wollastonil. Dialomit,fältspat, glimmer, kvarts, kvartsil, dolomit, kalksten och krita, dock endastnär de förekommer i sådana särskilda former all de kan användas sominsatsråvara i industriella processer. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:De allra flesta tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. införandel av de som föreslås bli omfattade av den nya lagen vadgäller särskilda kvaliteter. Skälen för mitt förslag:Frågan om all utvidga minerallagstiftningen lill all även avse vissa s. k.industrimineral har, som framgår av avsnitt 2.1.6, länge övervägts.Mineralpolitiska utredningen (MPU) angav i belänkandet (SOU 1980:12)Mineralpolitik vissa kriterier som borde gälla för lagreglering av ettmineral. Dåvarande regeringen föreslog i propositionen (prop. 1981/82:99)Mineralpolilik förslag lill vissa åtgärder på mineralområdet bl.a. att ihuvudsak de hade föreslagit borde göras inmutningsbara. Närriksdagen avslog förslaget i denna del utgick man från atl regeringen skulleåterkomma med ett nytt förslag i frågan. Det förslag som utredningen om vissafrågor inom mineralområdel (FRIMO) senare lade fram om attgöra vissa inmutningsbara avsåg till stor Prop. 1988/89:92 delsamma som MPU hade föreslagit. FRIMO använde dock kriterier som skildesig något från dem som MPU hade använt.