prop · GC03154 · 1988-12-31 00:00:00 — Min bedömning: Engenomgripande reformering av den regionala statsförvaltningen krävs för alt denskall kunna leva upp lill de krav som ställs och framgent kommer attställas. Reformen bör bl.a. bygga på atl en ny länsstyrelse med bredareverksamhet än dagens bildas. Utredningensbedömning: Överensstämmer med min. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser, bl.a. länsstyrelserna, biträder utredningensbedömning. Vissa menar dock all.målen kan förverkligas på annal sätt än genomen sammanslagning av olika myndigheter. Skälen för min bedömning:De motiv som utredningen framfört är grundläggande för en bedömning av enreformering av den regionala statsförvaltningen. Jag ställer mig i stort bakomutredningens motiv. Därtill villjag anföra ytterligare skäl. Jfag villsärskilt peka på det förhållandel att den statliga sektorn i takt med atl denåtagit sig uppgifter inom alltfler samhällsområden också sekloriserats. För atttillgodpse nya samhällsbe-hov har i många fall nya myndigheter inrättats. Dennasektorisering har på länsplanet lett lill all staten finns representerad genomflera frislående myndigheter med elt eget, strikt ansvar. Sektoriseringen harmotiverats av behovet av kraftsamling inom vissa områden. har i viss månskett på bekostnad av regional överblick, samordning och samlad slagkraft. Starka skäl talar enligtmin mening för att statens representation i länen nu bör förstärkas genom allen myndighet bildas som på ett allsidigt och kompetent sätt kan väga olika sektoriellaintressen mol varandra och inom ramen för gällande lagstiftning ta hänsyn lillregionala förhållanden. En sådan ny myndighet skall verka som ell sammanhållanderegionall statligt organ med ansvar för uppföljning och utvärdering av gjordainsatser från ell samlat regionalt perspektiv. fyller iviss mån denna roll . Dock måste såväl länsstyrelsensverksamhetsområde som dess arbetssätt förändras för att den skall kunna levaupp lill de nya krav som ställs. De förändringar jag i delföljande föreslår syftar därför till att bilda en ny myndighet som bättre ändagens länsstyrelse kan svara mol nuvarande och framtida krav och som bygger vidarepå de tankar som låg lill grund partiella omorganisation. Genomreformen markerades all som centrala uppgifter har att verka somdrivande kraft i den regionala utvecklingen saml la ell regionall ansvar förden fysiska planeringen. Inomdet regionalpolitiska området har under 1970- och 1980-lalenfåll ytteriigare uppgifter, bl.a. ansvaret för länsplaneringen. Sedan år 1982har att genom elt mer projektinriklat arbetssätt och genom eltbrett kontaktnät verka för en regional utveckling. Genom1987 års reform av planlagsliftningen understryks rofl somsamordningsorgan för statliga intressen i fråga om fysisk planering ochhushållning med naturresurser. Del finns dock olika sättpå vilka reform kan fullföljas. För vissa sektorer är de inbördesverksamhetssambanden så starka all de motiverar att uppgifterna utförsinom en och samma organisation. 1 andra fall bör andra möjligheter övervägas.Däri delar jag remissinstansernas synpunkter all det noga måste prövas frånfall till fall om en organisatorisk samordning är den lämpligaste formen ellerom andra åtgärder kan leda till önskat resultat. Del är i första hand sådanasamhällssektorer som har stor betydelse för regionens utveckling och som ävenhar en stark och naturlig knylning tifl uppgifter som utförs inom dagenslänsstyrelse som - tillsammans med dagens länsslyrelseverksamhet organisatoriskt bör samordnas i en ny länsstyrelse. En genomgripandeförändring av den regionala statliga nivån får också konsekvenser för decentrala myndigheterna. En starkare regional nivå gör del möjligt för dessa alli högre grad styra via materiella regler och ekonomiska styrsystem, i ställetför all i detalj styra hur uppgifterna verkställs. Genom all bliren mer allsidigt sammansatt myndighet bör det också vara möjligt att i högregrad delegera uppgifter lill den regionala nivån. Jag vill även betona allreformen inte får ses som ell alternativ till alt ge kommunerna störrebeslutsbefogenheter. Syftet är i stället all genom en stärkt och slagkraftigregional statlig organisation få en ökad närhet till den lokala nivån. Dellasynsätt avspeglas vilket jag skall återkomma lill bl.a. i hur förtroendemannainflytandetbör organiseras i den nya . Ytteriigare ell sätt för staten altöka tillgänglighet och förbättra servicen lill medborgarna är all den nya länsstyrelsenfår bättre möjligheteratt bilda lokalkontor. 5 Regionala och nationella mål Min bedömning: Detbör inom ramen för den nya garanteras arbets- och beslutsformersom gör del möjligt för myndigheten all tillvarata regionala mål inom de ramarsom lagstiftningen medger. Utredningensbedömning: Överensstämmer med min. Remissinstanserna: Det äri första hand berörda centrala verk som behandlar frågan om de nationella målen.Skolöverstyrelsen understryker vikten av att länsnivån tillförsäkras den resurssom erfordras för tillsyns-, uppföljnings- och utvärderingsuppgifler uttrycktai såväl kvantitativa som Fiskeristyrelsentar särskilt upp behovet av atl regio- Prop. 1988/89:154 nalt placeradpersonal i vissa fall måste arbeta över ell område som omfattar flera län. Skälenför min bedömning: har i huvudsak två uppgifter, dels atlge noggrann akt på länets tillstånd och behov samt främja länels utveckling ochbefolkningens bästa, dels atl som allmän förvahningsmyndighet svara förmyndighetsutövning, tillsyn och rättstill-lämpning enligt ett flertal lagar. I dellaarbete har att med beaktande av nationellt fastställda mål göraregionala avvägningar och därvid tillvarata statens intressen. Också inomlänsnämndernas verksamhetsområden vägs regionala aspekter in i besluten. Detregionala samban-del upprätthålls bl. a. genom atl landshövdingen är ordförandei flertalet nämnder eller genom formell och informell samverkan kring besluloch insatser. I den regionalpolitiskt motiverade projektverksamhet som länsstyrelsenbedriver deltar ofta länsnämnderna. Debåda nämnda uppgifterna - att verka utifrån ett enhetligt regionalt perspektivoch att svara för tillsyn och rättstillämpning kommer även all finnas i dennya . Genomatl den nya skall svara för atl det i de beslut den fattar tashänsyn till regionala behov i den mån elt sådant utrymme finns i lagstiftningenbidrar den lill atl lagstiftningens intentioner fullföljs och all mer allsidigtbelysta beslut fattas. Undersenare år har centrala myndigheter fått, som en allt viktigare uppgift, allfölja upp och utvärdera de nationella målens genomslag och effekter. 1 dettaarbete är en nära kontakt mellan alla berörda nivåer av grundläggandebetydelse. Viklen av att centrala verk svarar för kompetensutveckling ochkunskapsförmedling inom sitt ansvarsområde har också fåll ökad betydelse. Samverkanmellan centrala myndigheter och dagens länsstyrelse har till stor del formen avett samarbete där information och kunskap utbyts och där del centrala verkettar sitt ansivar för kompetensutvecklingen. Utvärderingen av Norrbotlenförsöketvisar all kontakterna mellan de berörda centrala verken och den nyalänsstyrelsen inte förändrats på något mer principiellt sätt. Jag vill dockunderstryka vikten av all samverkan mellan central och regional nivå ävenframgent måste fungera väl och alt det är såväl de centrala verkens somlänsförvaltningens ansvar att se lill att della samarbete fungerar. Ettgenomslag för de nationella målen kan även garanteras genom sättet att utforma förtroendemannaorganisalionen.Elt annat sätt all garantera de nationella målens genomslag är atlsektoransvariga verk, liksom , medverkar vid tillsättningen av s.k.länsexperter. Jag återkommer lill såväl förtroendemannaorganisalionen somlänsexperternas rofl. Sammanfattningsvismenar jag all de former som utredningen anvisar kan användas på sådant sätt attgarantier skapas för all de nationella målen skall få genomslag. Jag avser attvid genomgången av de olika sektorerna peka på de metoder som har särskildbetydelse för det specifika verksamhetsområdet. Utgångspunkten är dock attföreslagna metoder inte behöver avvika från de somcentrala myndigheter tilllämpar gentemot länsstyrelserna och allsärlösningar i möjligaste mån skall undvikas. 6 Ny regional förvaltning allmänna principer Min bedömning:Olika metoder måste användas för atl samordna den regionala statliga förvaltningen.Förutom genom organisatoriska förändringar bör samverkansformema även i övrigtutvecklas. Utredningensbedömning: Överensstämmer med min. Remissinstansernaställer sig i flertalet fall positiva till de av utredningen redovisade principema. Skälenför min bedömning: Jag anser, som tidigare framgått, att den regionala statligaförvaltningen behöver reformeras. Innanjag närmare går in på hur reformen börutformas inom olika sektorer villjag försl i korthet redovisa dess gmndläggandedrag. Ellcentralt inslag i reformen är all organistoriska förändringar görs. Syftet med dellaär att de frågor som har stor betydelse för länets utveckling och framlid ochsom har en naluriig koppling till de verksamheter dagens länsstyrelse bedriverskall handhas av en och samma organisation en ny länsstyrelse. Del är ocksåviktigt all verksamheter av mer marginellt intresse för länels utveckling och där lämpligt alternativ finns handhas utanför den nya såatt denna organisation inte i onödan lyngs av verkslällighetsbeslut i ärendensom inte har direkt samband med dess huvuduppgift. Reformenfår dock inte stanna vid en förändrad organisation och därmed begränsas tillett mindre antal myndigheter. Minst lika viktigt är att arbetsformerna inom denregionala förvaltningen utvecklas. Det gäller både arbetsformer inom den nyalänsstyrelsen och i dess förhållande lill andra regionala intressenter.Utredningen pekar på alt det i del stora flertalet län har skett enintensifierad samverkan mellan och andra regionall och lokahverksamma myndigheter och organ. En sådan samverkan kommer atl ha minst likastor betydelse i framliden som den har . Jagförutsätter att ell väl utvecklat samarbete meflan den nya ochandra länsmyndigheter kommer alt finnas . Denna samverkan bör dockkunna etableras ulan några ytterligare författningsmässiga regleringar. 1något fall kan dock en lagreglering underlätta ell samarbete. a. kanföreträdare för olika, utanför den nya stående länsmyndigheterges skyldighet att vara föredragande eller på annal sätt delta i ett ärendeshandläggning i . I något fall kan det vara befogal att reglera ettsamrådsförfarande. För kontakter med finnssådana regler . Del är naturligt atl även affärsverken får, på delsätt som prövats i , en skyldighet all lill anmälainvesteringar eller andra förändringar som har regionalpolitisk betydelse. Mittförslag: I den nya skall ingå länsvägnämnden, länsskolnämnden,lantbruksnämnden samt den nuvarande . Dessutom skall ingå den delav länsbostadsnämndens verksamhet som avser bostadsförsörjning och annansamhällsplanering. I den mån en länsanknylning blir aktuell för fiskefrågornaskall den nya ansvara för dessa frågor. 1 övrigt skall dennya få utvidgade befogenheter i vad avser kommunikationer,skogsvård och trafiksäkerhet. Dessutom föreslås ett utvecklat samrådsförfarandevad gäller arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbeten och vissa andra frågorsom rör arbetsmarknaden. Utredningensförslag: Överensstämmer i sina huvuddrag med mitt. Remissinstansernasuppfattning i denna fråga är splittrad. Flertalet anser dock att utredningensförslag bör genomföras. Skälen för mitt förslag: Idet uppdrag regeringen gav lill statskontoret angavs ett antalsamhällsområden med särskild betydelse för länets utveckling och framlid ochsom därför kräver särskild samordning. De angivna områdena var: arbetsmarknad,sysselsättning, industri, näringsliv, energi, hushållning med mark och ,fysisk planering, bostadsförsörjning, vägbyggande, hälso- och miljöskydd,naturvård, lantbmk, skogsbruk, fiske och jakt saml skolväsendels utbyggnad ochlokalisering. De regionala statligamyndigheter som förutom i första hand berörs av reformarbetetär , länsvägnämnden, länsskolnämnden, lantbruksnämnden, skogsvärdsstyrelsen,fiskenämnden, länsarbetsnämnden saml länsbostadsnämnden. Ingetav de angivna områdena har minskat i betydelse på ell sådant sättatl de inte längre skulle vara aktuella i reformarbetet. Uppräkningen kan dockkompletteras med senare tillkomna eller förändrade verksamheter. Så harexempelvis uppgiften alt regionalt väga samhällets insatser inom olikakommunikationsslag mot varandra tiflkommil liksom all irafiksäkerhetsarbetet fållen ökad betydelse. Försöksverksamheten iNorrbottens län syftar till atl i detaljerna pröva omfattningen av en reform.Erfarenheterna är i dessa avseenden i huvudsak goda. Utredningen föreslår allde verksamheter som ingår i försöksverksamheten också skall omfattas av ennationell reform. 1 fråga om bostadsförsörjningen avviker dock mitt förslagfrån utredningens. En reform skulle enligt min mening vinna i slagkraft omendast de delar av länsbostadsnämndens verksamhet som rör bosladsförsörjningsprogramoch annan samhällsplanering ingår i den nya . Dessutom vill jagerinra om att organisationen på fiskets område är föremål för enöversyn. I den mån översynen kommer fram lill all en verksamhet med anknytning lilllänen blir aktuell bör den nya svara även för dessa frågor. Iövrigt bör således i den nya ingå länsvägnämnden, länsskolnämnden,lantbmksnämnden och den nuvarande . Härutöver kommer jag alllägga fram förslag som innebär att den nya möjligheter allpåverka övriga för länets utveckling och framlid väsentliga frågor regleras påannat sätt än genom en organisatorisk samordning. Del gäller bl. a. frågor inomlänsarbetsnämndens, och trafiksäkerhetens områden. 1denna del skiljer sig mina förslag delvis från den ordning som gällt underförsöksverksamheten. Jag skall i det följandepresentera motiv och förslag för de olika sektorsområdena och därvid särskiltuppehålla mig vid de verksamheter inom vilka mer påtagliga förändringarföreslås. Därför behandlar jag i första hand de verksamheter som utförsinom de berörda länsnämndema. Jag vifl dock påpeka all del inom den nuvarandelänsstyrelsen finns ärenden och uppgifter som inte direkt har beröring med dennya huvudfrågor. Sådan verksamhet bör, om lämpliga altemativ påsikt finns, föras från den nya . Jag behandlar i avsnitt 11 bl. a.frågan om ansvaret för faslighelsregislreringen, som är en fråga av denna typ. De samhällsområden jagsärskilt kommer all la upp är utbildning, vari ingår arbetsmarknadsutbildning,kommunikationer, de areella näringarna saml fysisk planering och hushållningmed naturresurser. Dessutom redovisar jag kortfattat förslag som rörberedskapsarbeten, statistik och social omvårdnad. Mittfiirslag: De uppgifter som länsskolnämnden ansvarar för skall utföras avden nya . Del nationella skolsystemets krav på en rikstäckandetillsyn, uppföljning och utvärdering gör alt vissa särskilda lösningar måstegenomföras beträffande utbildningsfrågorna i den nya . Ifråga om högskoleutbildningen skall den nya ha till uppgift altbidra med planeringsunderlag som kan användas av högskolemyndigheterna i derasarbete. Den nyalänsstyrelsens roll på arbetsmarknadsutbildningens område vidgas ochförtydligas genom ell reglerat och utvecklat samrådsförfarande vid beslut omarbetsmarknadsutbildning som har långsiktig eller på annal sätt störrebetydelse. Utredningensförslag: Överensstämmer i stort sett med milt. Remissinstanserna:Skolöverstyrelsen tillstyrker utredningens förslag under fömtsättning allgarantier skapas för att verkels nationella ansvar får ett konkret genomslag iden nya regionala organisationen och att sambandet mellan central och regionalnivå inom det som är den statliga skoladminislralionen bevaras. 2 1988/89. TCOoch /SR anser att länsskolnämnderna bör behållas som Prop, 1988/89:154självständiga länsorgan. Enligtarbetsmarknadsstyrelsen bör länsarbetsnämnden ingå i del samråd somlänsstyrelsen föreslås ha på utbildningsområdet. I della samråd bör även denregionala AMU-myndighelen ingå i egenskap av den störste ulbildningsanordnaren.Skolöverstyrelsen menar atl bör ges ansvar för alla sådanautbildningsbeställningar som länsarbetsnämnden svarar för. Skälenför mitt förslag: Regeringen har i andra sammanhang uttalat all den regionala ulbildningsplanerinigenmåste samordnas bättre. Uppdrag har också tidigare lämnats till länsstyrelsemamed detta syfte. De samlade utbildningsresurserna har blivit elt allt viktigareinstmment i den regionala utvecklingen. Länsstyrelserna har därför inom ramenför sitt regionala utvecklingsarbete i slor utsträckning engagerat sig iutbildningsfrågor, främst på högskolenivå. Ett väl fungerande utbildningssystemhar i många län uppfattats som ett villkor för regionens överlevnad. Detta görutbildningsfrågorna till en viktig uppgift för den myndighet som skall vara statensövergripande organ för samhällsplaneringen på länsnivån. Storakrav kommer under 1990-lalel all ställas på vidareutbildning av anställda.Kraven ställs på såväl företags och ofTentliga organs interna utbildning som påarbetsmarknadsutbildningen och det reguljära utbildningsväsendet, i synnerhetvuxenutbildningen och högskolan. Dessaförändrade förhållanden gör del enligt min mening väsentligt för den nyalänsstyrelsen, som på del regionala planet skall samordna de statligainsatserna för den regionala utvecklingen, ges goda möjligheter att delta i denutbildningsplanering som avser dess ansvarsområde. Utbildningsplaneringenmåste ur elt regionalt perspektiv behandlas som en del av ulvecklingsplaneringenför länet. Del faktum att olika ulbild-ningsformer har olika huvudmän fårinte hindra en rationell regional planering. Jaggår nu över till att i korthet beröra den nya arbete med skolfrågor,högskolefrågor och frågor som rör arbetsmarknadsutbildning. Närdet gäller skolan ser jag väsentliga fördelar i att låta den nya länsstyrelsenöverta de uppgifter som ankommer på länsskolnämnderna. Detta kommer enligt minmening att skapa bättre möjligheter till en inomregional samordning, främst vadgäller den del av den nuvarande läns-skolnämndens område som omfattarplanering, dimensionering och lokalisering. Hämtövervill jag erinra om all godkänt förslagen till principiellariktlinjer för ansvarsfördelning och styming på skolområdet (prop. 1988/89:4, UbU7, rskr. Beslutet innebär en övergång från ett huvudsakligen regelstyrt lillett mer målstyrt syslem som skärper kraven på de nationella målen och attuppgifterna får genomslag på den regionala nivån. Ikompletteringspropositionen 11989 (1988/89:150 bil 7 s Iff) har statsrå det tagit upp frågan om den fortsatta utvecklingen av ungdomssko lan, bl. a. vad gäller förhållandet mellan stat och kommun. I propositionen aviseras ett omfattande översynsarbete . Som ett resultat av della arbete kommer den framlida ansvarsfördelningen mellan 18 statoch kommun liksom ansvarsfördelningen mellan statliga organ på cen- Prop.1988/89:154 trål och regional nivå att preciseras. Detta översynsarbete måstebedrivas i nära kontakt med arbetet all förbereda den nya . Medhänsyn till den speciella situationen inom skolans område har utredningenföreslagit all en miniminivå av förvaltningsanslaget för tillsyn, uppföljningoch utvärdering bör anges i regleringsbrevet för den nya . Jagdelar utredningen bedömning att en sådan lösning kan vara motiverad. Jag avseratt efter samråd med statsrådet återkomma lill regeringen i dessafrågor. Närdel gäller högskoleutbildningen har dåvarande utbildningsministern i propositionen(1986/87:127) om fortsall decentralisering av högskolan (s 24) redovisatregeringens syn på samverkan mellan länsstyrelse och högskola. Del bör ienlighet med della beslul åligga den nya att presentera underlagför högskoleihyndigheternas planering. Fastare former för samarbetet mellan dennya och, i första hand, högskoleenheterna inom länet böretableras. Av särskilt intresse är all samverka om utbildningar av stort värdeur ett regionall perspektiv. Somjag tidigare antytt finns det vikliga kopplingar mellan arbetsmarknadsutbildningenoch det övriga skolväsendel. Den nya bör därför ha en roll som samordnareav alla de utbildningar som bedrivs i länet. Jag anser att den nyalänsstyrelsen måste disponera instmment som kan ge önskat resultat. Föratt få avsedd effekt måste arbetsmarknadsutbildningen kunna sältas in med kortplaneringstid. Den kännetecknas av snabb anpassning och stor flexibilitet föratt lösa såväl den enskildes som arbetsmarknadens behov. En väl utvecklad ochgenomförd samordning av de utbildningar som bedrivs i länet är dock av storbetydelse inte bara ur elt regionalt perspektiv utan även från resurssynpunkl.För alt uppnå en önskvärd samordning av ulbildningsresursema i ett län bördärför ell reglerat samrådsförfarande ske beträffande sådanarbetsmarknadsutbildning som är av mer långsiktig karaktär eller som på annatsätt är av stor betydelse. Detta samråd bör ske med dellagande av bl.a.länsstyrelsen, länsarbetsnämnden och regionala AMU-myndighelen. Det bör ankommapå regeringen alt utforma de närmare föreskrifterna om dellasamrådsförfarande. Mittförslag: Den nya får ell vidgat ansvar inom kommunikationsområdeti vid mening. Den skall ha ett sammanhållet ansvar för såväl beredning sombeslut som rör investeringar i regionala trafikanläggningar. Länsvägnämndensuppgifter skall ingå i den nya som också får ett vidgat ansvarinom trafiksäkerhetens område. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt. godtar all den administrativa kansliroll som vägförvaltningenhaft vid handläggningen av länstrafikanläggningsplanerna flyttas över tilllänsstyrelsen, om effektiviteten därmed ökas. Denna nya roll påverkar enligtverket dock inte väg-förvaltningarnas resurs- eller kompetensbehov. Skälenför mitt förslag: En mycket stor samstämmighet råder i uppfattningen all dennya måste ha en central roll på kommunikationsområdet i vidmening. utvärderingen av försöksverksamheten i framgår alt dendär inrättade kommunikationsfunktionen starkt bidragit till alt stärkalänsstyrelsens möjligheter all spela en aktiv roll inom området. Funktionen harockså inneburit ett viktigt kompelenstillskott lill och länet. Iutvärderingen betonas roll som "neutral" part. Investeringari infrastmkturen är ett centralt instrument inom regionalpolitiken, inte minstnär del gäller investeringar i trafikanläggningar. Genom 1988 årstrafikpolitiska beslut betonades det regionala perspektivet, bl. a. genom attlänsstyrelserna fick i uppgift att fastställa investeringsplaner. Vidareframgår av den trafikpolitiska propositionen all om och länsstyrelseninte är överens om innehållet i planen skall regeringen besluta om fastställelse.Vägförvaltningen svarar för beredningsarbetet. Jag föreslår att den nyalänsstyrelsens roll förstärks såtillvida alt den även får beredningsansvaretför investeringar i länstrafikanläggningar. I en sådan beredning krävs ett närasamarbete med representanter för olika kommunikationsslag. De närmare formernaför detta samarbete bör varje länsstyrelse själv få välja. Avsikten äremellertid inte all skall överta den expertfunklion som exempelvisvägverket och fullgör inom sina respektive områden. Länsstyrelsensroll bör vara sam-ordnarens. Dock instämmer jag i banverkels synpunkt atlvägverket inte bör ha någon särställning i della sammanhang. För att understryka dennya roll inom kommunikationsområdet erinrar jag om mitt förslagall ge de affarsdrivande verken samma skyldighet som statliga myndigheter iövrigt har att anmäla investeringar och andra förändringar av regionalpolitiskbetydelse. I de fall då den nyalänsstyrelsen har all falla beslul i vägfrågor bör del ske som eflerföredragning a\' vägdirektören i den mån frågorna inte delegerats lill vägförvaltningen.1 frågor om länslrafikanslag och andra frågorsom innebär en prioritering mellan olika kommunikationsslag bör länsstyrelsensexpert i kommunikationsfrågor vara föredragande. Denändrade arbetsfördelningen mellan och vägförvaltningenaktualiserar resursfrågan. behöver bygga upp en delvis nykompetens och lar över vissa uppgifter från .