prop · GC0355 · 1988-12-31 00:00:00 — Om han medges utträde eller om han säljer sin andel skall han beskattas för outnyttjade förlustervilka - ej förflutit efter förluståret - visseriigen får dras av motvinsten men som kommer att rendera skatt i form av tilläggsbelopp. Mot detta kan naturligtvis invändas att lagstiftning mot skatteplanering måste tillåtas vara , drakoniskmen fråga är om man inte här skjuter över målet. snabbt Prop.1988/89:55 tillkomna punktinsatser -1 ex mot vinstdelning och interna akfieöverlåtelser- har dock alltid försetts med möjligheter för RSV att ge dispens i fall, som iden allmänna brådskan inte kunnat förutses eller tillräckligt analyseras. Näringslivets skattedelegation anför: En annan situation där användningen av de skattemässigaposterna kan leda tilll otillfredsställande resultat föreligger då delägareninte alls eller endast delvis kunnat utnyttja underskott i handelsbolaget. Ettinte ovanligt fall har varit att delägarna inte kunnat utnyttja underskott vidden kommunala taxeringen på grund av att inkomsten från handelsbolagetbeskattats i annan kommun än delägarens hemortskommun. Har bolagets förlustinte alls kunnat utnyttjas varken vid den löpande taxeringen eller i form avförlustavdrag är en reducering av anskaffningsvärdet inte motiverad. Storlekenav det avdragsgilla underskottet har i dessa fall inte ens fastställts.Delegationen finner det orimligt att sådana underskott skall påverkaanskaffningsvärdet. Den föreslagna utformningen av reglerna för beräkning aven handelsbolagsandels anskaffningsvärde leder sålunda till mindre önskvärdaresultat. Delegationen anser sig ändå kunna tillstyrka att en regel, sominnebär att underskott beaktas vid bestämmandet av anskaffningsvärdet, införs.Den närmare utformningen av regeln bör dock ändras, Förslaget innebär vidare att det inte råder symmetri ibeskattningen, eftersom värdet av ett underskottsavdrag i princip är begränsattill medan de återförda underskottsavdragen blir föremål för beskattningmed full marginaleffekt, om andelen innehafts kortare fid än . Föreningen anser vidare att endast sådana avdrag somåtnjutits vid taxeringen bör bli föremål för justering av ingångsvärdet. Enligt förslaget kan det justerade ingångsvärdet blinegativt. Åtskilliga remissinstanser diskuterar vinstberäkningen i denna del, Med de föreslagna reglerna kan det justerade ingångsvärdeti vissa fall bli negativt, I så fall skall det negativa saldot räknas in ivederlaget och alltså beskattas. i är tveksam tillom det är nödvändigt att gå så långt som att räkna in negativa ingångsvärden ivederlaget (se dess yttrande). En följd av en sådan regel torde normalt bli attskatten för säljaren blir högre än den ersättning han får av köparen. Detta kansynas stötande. Omemellertid reglerna effektivt skall stoppa missbruket torde denna symmetri i reglerna vara nödvändig, I annat fall skulle andelsägaren inbjudas att inför en förestående avyttring göra så stora uttag ur bolaget att försäljningspriset minimerades och ingångsvärdet blev negativt. Skatten skulle om det negativa ingångsvärdet inte räknades in i vederlaget bli lägre i ett sådan fall än om uttagen inte gjordes och försäljningspriset därför sattesi motsvarande mån högre, Samma assymmetri skulle också bli följden om ett negativt ingångsvärde hade uppkommit p g a att delägaren före överlåtelsen låtit handelsbolaget utföra avdragsgilla reparationsarbeten på handelsbola gets fastighet. Om negativa ingångsvärden inte lades till vid beräkning av vederlaget skulle skattefördelar också kunna uppnås genom att delägaren gick ur bolaget på annat sätt än genom att avyttra sin andel, 70 i anför: Prop. Vad gäller den närmare utformningen av de ändrade reglernatalar starka skäl för den i promemorian föreslagna modellen med beaktande avvinster och förluster på så sätt att ingångsvärdet justeras - förutom för fillskottoch uttag - för de skattemässiga över- och underskott som fastställs viddelägarnas löpande taxeringar. Däremot kan ifrågasättas det nödvändiga i dendel av förslaget som innebär att ett till negativa belopp justerat ingångsvärdealltid skall räknas in i vederlaget. Något motiv för nödvändigheten häravanges inte i promemorian. Det förhållandet att det redan enligt gällande rätt (jmfRÄ 1984 Aa 119) kan bli aktuellt att räkna in ett negativt kapitalsaido ivederlaget bygger på rent civilrättsliga överväganden. Medelsuttag som varkentäcks av insatta eller tillskjutna belopp och inte heller av att vinsternavarit större än förlusterna, är att betrakta som lån från bolaget tilldelägaren. Om denna skuld inte särskilt regleras i samband med andelsöverlåtelsenfår det anses att den nye ägaren övertagit skulden. Detta innebär attvederlaget rätteligen uppgått till ett högre belopp än den av parterna angivna försäljningslikviden.Förslaget om att alltid i vederlaget räkna in ett negativt ingångsvärde är enrent skattemässig åtgärd och innebär en fullständig återföring av tidigareunderskottsavdrag. Förslaget synes i denna del kunna få långtgåendekonsekvenser. Hur långtgående dessa är har inte belysts i promemorian ochremisstiden medger inte någon närmare analys. Det kan dock konstateras att dentotala "symmetri" som genom förslaget uppnås mellan över- och underskottär av det teoretiska slaget, eftersom hänsyn inte tas till i vad mån dessaöver- och underskott medfört ökad respektive minskad skatt. Det måste - inteminst med hänsyn till pågående utredningar inom bl ahandelsbolagsbeskattningens område - vara en given utgångspunkt att inte nuinföra regier av vidare natur än vad som är nödvändigt för att få bort sådanatransaktioner som inte har något annat egentligt ekonomiskt syfte än att minskaskatt. Fråga är om det inte vore tillräckligt med en "återföringsregel"som innebär, att som vederlag skall beaktas endast sådant negativtingångsvärde, som uppkommit av att delägaren gjort större uttag än summan delsav ingångsvärdet och tillskjutna belopp, dels av det belopp varmed de påandelen belöpande skattepliktiga överskotten överstiger de på andelen belöpandeavdragsgilla underskotten. En sådan begränsning skulle inte få någon betydelsei de fall som exemplifieras på s 49 och 50 i promemorian, eftersom delägarendär inte fått avdrag vid den löpande beskattningen med större belopp än vad hansatsat. Däremot skulle den få betydelse om avdrag medgivits med större beloppän summan av insatser, fillskott samt överskott. Följande exempel kan ges: A och B bildar handelsbolag med A som kommanditdelägare.A, som skall stå för det mesta arbetet, satsar 5'. B satsar 95'. Det avtalasatt resultatet skall delas lika. Bolaget förbrukar 90' på rörelsekostnader somvisar sig vara till ingen nytta. A och B får vid den löpande taxeringen avdragmed vardera 45', Härefter säljer A sin andel för 0,5' och B sin andel för 9,5'. Om ett negativt ingångsvärde skall respektive inte skallräknas in i vederlaget uppkommer för A :s del reavinst med 40,5' respektive0,5', För B :s del uppkommer i båda fallen förlust med 40,5'. Exempletkan tyckas tala för att det är nödvändigt med en fullständig återföring av underskottsavdrag. Emellertid måste det ifrågasättas om inte redan den förändringen att förluster alltid skall reducera ingångsvärdet ner till noll, innebär en så allvarlig försämring av samtliga delägares beskatt ningssituation att den i sig utgör ett tillräckligt hinder för att stoppa det rättsmissbruk som aktualiserat de nu föreslagna reglerna, (Vidare skall här beaktas förslaget om begränsat avdrag för förluster på yngre andelar,) Såvitt 71 myndigheten känner till har inte i något av deuppmärksammade fallen av Prop. 1988/89:55 systematiskt utnyttjande av dendubbla avdragsrätten förekommit att underskottsavdrag yrkats med större beloppän vad kommanditdelägaren satt in i bolaget. Hur som helst bör nödvändighetenav den fullständiga återföringen närmare klargöras, innan beslut härom fattas. Om den i promemorian föreslagna metoden att beräknaingångsvärdet för en andel leder fram fill ett negativt värde skall enligtpromemorieförslaget ett belopp motsvarande det negativa saldot räknas in ivederlaget för andelen. Det negativa saldot skall alltså läggas tillköpeskillingen för andelen. anser att förslaget också idenna del är alltför långtgående bl a då det i många fall helt kan omöjliggöraöverlåtelser. Någon ökad skatteförmåga som motsvarar det negativa saldot kan juheller inte anses ha kommit delägaren till del. För att hindra ett systematisktutnyttjande av den dubbla avdragsrätten är det enligt idessa fall tillräckligt att omkostnadsbeloppet anses vara noll. En annan sak är om det negativa värdet uppkommit genom attdelägaren inför en försäljning gjort ett kapitaluttag från bolaget,I ett dylikt fall skall kapitaluttaget redan enligt gällande praxis beaktas vidrealisationsvinstberäkningen och alltså läggas till den avtaladeköpeskillingen. har inget att invända mot en sådanordning, I detta fall kan uttaget f ö också sägas ha ökat skatteförmågan hosden som gjort uttaget. Om ingångsvärdet blir negativt skall beloppet enligtförslaget räknas in i vederlaget för andelen när denna försäljs. I detta fallsynes beskattning uppkomma varje gång en ny bolagsman inträder som delägare iett existerande handelsbolag. Ett sådant inträde kan endast göras genomförsäljning av en existerande andel. Föreningen redovisar följande exempel: Antag att och säger upp sina tryggaanställningar och startar en klädbutik. Rörelsen drivs i ett handelsbolag.Paret belånar sin bostad upp till skorstenen och får ut 300.000 som sätts in ihandelsbolaget för att klara investeringar och startkostnader, dessutom fårhandelsbolaget en checkkredit på 500.000. hårt arbete har paret misslyckats med att fåbutiken lönsam, paret tvingas sälja pga likviditetsbrist. P g a att köparenbedömer att det finns ett visst övervärde i form av goodwill och hyresrättbetalar han 100.000 för hela handelsbolaget trots att det bokförda värdet är Okronor. Handelsbolaget har följande utseende vidförsäljningstidpunkten 1. 1 800 000 Försäljning 500 000 Förlust 2 100 000 200 000 Kassa Hyresrätt Varulager Eget kapital 10 000 Checkkredit 100 000 400 000 Årets uttag Årets förlust 120 000 Ingående balans 200 000 Utgående balans 300 000 20 000 och säljer samtliga andelar i handelsbolagetför 100 000 den 2. Vad händer för enligt skattelagsfiftningen föreden 18,8.1988? Beräkning av anskaffningsvärdet: Ursprungligt tillskott -t- 300 000 Uttag för levnadskostnader -120 000 Andelarnasunderskott i rörelsen 200 000 Underskott i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet Paret har tvingats ta ut 120.000 för att klarasitt uppehälle inklusive räntekostnader på 300.000-kronorslånet ca 40.000. Paret harinte fått någon skattelindring för sina räntekostnader å 40.000 och de kanheller inte utnyttja förlustavdraget å då paret saknat taxeradinkomst. Inte heller underskottet av tillfällig förvärvsverksamhet kan deutnyttja genom skattelindring. De haremellertid lyckats få tillbaka sina anställningar på de tidigarearbetsplatserna. Med köpeskillingen 100.000 har de amorterat ned banklånet till200.000. I kronor och ören har paret förlorat 200.000 som de framledes måsteamortera med beskattade medel från sina tjänsteinkomster. Skattereglerna före den18.8. 1988 medför dock att paret framledes kan lindra förlusten av detmisslyckade företagandet. Förlustavdraget å 200.000 och underskottet avräntekostnaderna å 40.000 kan framledes kvittas mot parets inkomst av tjänst(dock med begränsad avdragseffekt till ). Reaförlusten å 80.000 får intekvittas mot inkomst av tjänst utan endast mot andra reavinster, exempelvis kanreaförlusten kvittas mot en reavinst på parets villa om de tvingas sälja dennaoch det därmed uppstår reavinst. Vad händer för om det nya lagförslagetgenomförs? Beräkning av anskaffningsvärdet: + 300 000 -hO - 120 000 -200 000 Enligt detnya lagstiftningsförslaget blir andelarnas anskaffningsvärde O kronor ochdessutom skall det negativa saldot 20.000 läggas till försäljningspriset vidskatteberäkningen. Således uppstår en skattepliktig reavinst med (120'-0) vid försäljning. Denna reavinst skall deklarera förår 2, d v s denna intäkt skall läggas till den inkomst av tjänst som Svenssonkommer att få år 2. Dvsistället för att fakfiska förluster lindras av en reaförlust å 80,000som eventuellt skulle kunna utnyttjas senare år så drabbas de av en reavinst å120.000 som skall deklareras i sin helhet år 2. Ovanståendeexempel visar tydligt att enskilda personer tar en betydligt större risk då destartar en riskfylld rörelse eftersom avdragsreglerna i det föreslagnaskatteförslaget snarare förvärrar än lindrar en faktisk förlust vid ettmisslyckat företagande. Utgångspunktenför lagförslaget har varit att stoppa den dubbla avdragsrätten vid s kkommanditbolagsaffärer, vilket i och för sig kan synas rimligt, men det bordefinnas andra tillvägagångssätt att stoppa denna typ av skatteplanering än attförstöra den posifiva riskdämpning som nuvarande avdragsregler är för seriösaföretagare som driver sin verksamhet i handelsbolagsform. Om förslagen i promemorian genomförs kommer mångahandelsbolagsägare i situationen, att de ej kan avveckla ett eljest uttjäntbolagsengagemang, eftersom de då drabbas av beskattning - även i händelse de ejerhåller något vid avyttringen, gåvan eller likvidationen av sin andel ochoavsett de skattemässiga underskotten åtnjutits som avdrag hos delägaren ellerej. Detta skapar en inlåsning och kan leda till att bolag som borde avvecklas,hålls vid liv i onödan. Beskattning pga negativt ingångsvärde kan uppkommatvångsvis för delägaren t ex vid konkurs eller vid tvångslikvidation genom attantalet bolagsmän nedgått till en. Vid gåva av andel beskattas givaren förnegativt ingångsvärde trots att gåvotagaren vid vidare avyttring av andelenbeskattas som om han förvärvat andelen för noll. Vi motsätter oss följaktligenförslaget att ingångsvärdet vid avyttring av andel skall kunna bli negafivt.Det skall som lägst få anses vara noll. Mot bakgrund av att problemet med dubbla avdrag kan lösas anfingengenom begränsningar i rätten att dra av underskott löpande eller genom ändradereavinstregler anför : Promemorian (s 47-48) synes utgå från att dessa tvåmöjliga lösningar utesluter varandra. Så synes emellertid ej nödvändigtvis varafallet, I andra rättsordningar förekommer en kombination av de två reglerna -dels får delägaren vid löpande taxering ej avdrag för ett belopp översfigandevad som för honom totalt sett är "at risk", dvs hanstotalinvestering, dels reduceras hans ingångsvärde med hänsyn till storleken avde löpande avdrag han likväl, inom ramen för denna avdragsbegränsning,tillgodofört sig. fogade regeln att ingångsvärdet aldrig blir lägre än nollföljer därför mer eller Prop. 1988/89:55 mindre av sig själv. Om man - såsom promemorian - emellertid inte vill ge sigin på , avdragsbegränsningar, följer därav att man nödgas att införa ochanvända begreppet negativt ingångsvärde. Vid första påseende förefaller dettalätthanterligt men de prakfiska konsekvenserna är svåröverskådliga. För detförsta kan naturligtvis inträffa att summa skatt att betala på enförsäljningsintäkt kan komma att överstiga själva försäljningsintäkten, någotsom i vart fall . varit omöjligt så länge ingångsvärdet aldrig kunnatbli negativt. Vad detta kan få för följder för de skattskyldigas handlande iframtiden t ex i form av inlåsning av tillgångar - är oklart men det verkaräventyrligt att med öppna ögon knäsätta ett system där latent skatteskuld på enfillgång mycket väl kan överstiga tillgångens saluvärde. För det andranödvändiggör användande av negativa värden ett omfattande kontroll- ochanteckningssystem av en helt ny omfattning. kan eventuellt en skattskyldigföreläggas att styrka att han har ett positivt ingångsvärde och dess storlek.Hans redovisning och dokumentation torde också ansluta härtill. Efter detförslaget genomförts, skulle antingen den skattskyldige därjämte visa att hansingångsvärde ej är negativt eller det allmänna självständigt hålla kontrollöver detta. Samfundet anser att de prakfiska svårigheter sompromemorian förutser vid avdragsbegränsning trots allt torde vara lättare atthantera än de problem, som kommer att uppstå i det föreslagna systemet. Detblir svårt både för beskattningsmyndigheterna och den enskilde att ur ett såsmåningom ofullständigt dokumenterat material försöka rekonstruera ett -eventuellt negativt - ingång.svärde med möjlig effekt att latent skatteskuldöverstiger marknadsvärde. NäringsUvets skattedelegation anför: . I promemorian föreslås vidare att om de nämnda posternager ett negativt värde skall ett belopp motsvarande det negativa värdet räknasin i vederlaget för andelen när denna avyttras. Enligt delegationens meningmedför förslaget att handelsbolagsformen från skattesynpunkt blir alltförofördelaktig jämfört med andra associationsformer. Starka principiellainvändningar kan också riktas mot förslaget. Förslaget innebär i princip att beskattning utlöses så snarten ny bolagsman inträder i ett bolag där skulderna överstiger bolagetstillgångar. Även om köpeskillingen för andelen endast är en krona uppkommer vidförsäljningen en skatteplikfig vinst som består av ett fiktivt belopp (detnegativa justerade ingångsvärdet). Säljaren erhåller inte några pengar och hansskatteförmåga ökar inte. Det förhållandet att säljaren inte erhåller någrapengar för betalning av skatten på "realisationsvinsten" kanomöjliggöra en av andra skäl väl motiverad försäljning. Situationen blir direktstötande om det negativa värdet uppkommit på grund av underskott före lagensikraftträdande. Vid en bedömning av förslagets rimlighet måste det dessutombeaktas att den nye bolagsmannen måste betala bolagets skulder med beskattademedel. Förslaget innebär ett avsteg från principerna för realisationsvinstbeskattnirigoch förslagets innebörd är att tidigare underskott återförs till beskattning. Förslagetstrider också mot principen att avyttring av andelar i handelsbo lag accepteras i skatterättsligt hänseende, En följd av denna princip är attden faktiska köpeskillingen för andelen bör ligga till grund för beskattningen och inte bolagets ställning vid en viss fidpunkt. Förslaget medför vidare asymmetrier eftersom värdet av ett underskottsavdrag i princip är begränsat till medan återföringen beskattas som realisationsvinst med full marginalskatteeffekt om andelen innehafts än . Vidare leder förslaget som antytts till starkainlåsningseffekter Prop. 1988/89:55 eftersom det försvårar och i vissa fallomöjliggör överlåtelser av andelar i bolag med negativt justerat ingångsvärde.Det kan gälla alltifrån personer som äger sin bostad i form av enhandelsbolagsandel till företag som äger andelar i bolag där storainvesteringar skett. Om de civilrättsliga reglerna om ansvar för etthandelsbolags skulder kopplas till förslaget kan oacceptabla konsekvenseruppkomma i vissa fall. En utträdande bolagsman svarar t ex för redan gjordaåtaganden och han kan mycket väl i efterhand, dvs efter överlåtelsen, blibetalningsansvarig för dessa. Ytterligare en brist i förslaget är sålunda attdetta inte alls tar hänsyn fill de civilrättsliga reglerna om ansvar förbolagets förpliktelser. Delegationen anser således att starka praktiska skäl talarmot förslaget att negafiva värden skall tas upp fill beskattning vid avyttringav andelen. Delegafionen avstyrker däriör förslaget i denna del. För att förhindra utnyttjande av den s k dubblaavdragsrätten borde det enligt delegationens mening vara tillfyllest attomkostnadsbeloppet anses vara noll i de fall det justerade ingångsvärdet blir negafivtpå grund av förluster i bolaget. Har det negativa värdet uppkommit på grund avatt delägarna gjort uttag från bolaget bör dock detta beaktas vid reaUsations-vinstberäkningeni enlighet med gällande praxis. Föreningen har i och för sig inget att erinra mot denföreslagna tekniken. Den kan emellerfid leda till vissa mindre önskvärdaresultat och föreningen anser därför att sådana konsekvenser bör belysas meringående än vad som skett i promemorian innan ett slutligt ställningstagandekan tas i frågan. Om justeringen av ingångsvärdet leder till ett negafivt värdeskall enligt förslaget ett belopp motsvarande det negativa värdet räknas in ivederlaget för andelen när denna avyttras. Förslaget leder till att försäljningar av andelar ihandelsbolag i vissa fall försvåras eller förhindras. Vid försäljning av enandel med negativt ingångsvärde uppkommer en skatteplikfig reahsationsvinst försäljaren. Eftersom säljaren i många sådana fall inte erhåller en tillräckligtstor kontant köpeskilling för att betala skatten på relisationsvinsten, kan enförsäljning omöjliggöras. Härigenom försvåras en från allmän synpunkt önskvärdomsättning av andelar i handelsbolag. Föreningen anser att den föreslagna regeln bör begränsastill att motsvara det uttalade syftet med reformen, nämligen att slopa rättentill dubbla avdrag, dvs att avdrag för realisationsförlust ej skall medges.Omkostnadsbeloppet bör därför anses utgöra noll i de fall det justeradeingångsvärdet blir negativt på grund av förluster i bolaget. De föreslagna reglerna, att ett negativt justeratingångsvärde skall räknas in i vederlaget för en avyttrad andel, har en negafivinverkan på omsättningen av andelar i handelsbolag och kommanditbolag.Föreningen anser att en förändring av delägarkretsen måste kunna ske även ihandelsbolag och kommanditbolag där ingångsvärdet är negativt. Föreningenställer sig därför krifisk till nämnda regler. 4 Med avyttring jämställda fall Prop. Enligtförslaget skall gåva av andel i handelsbolag föranleda reavinstbeskattning hosgivaren om hans justerade ingångsvärde är negativt. Förslaget i denna del harkommenterats av ett antal remissinstanser. Ipunkt 5 andra stycket av anvisningarna till 35 § KL regleras i förslaget den situationenatt andel med negativt ingångsvärde skänks bort. Då skall en "avskattning"ske. Om också det verkliga värdet på andelen är negativt torde av allt att dömaen sådan överlåtelse även kunna leda till gåvoskatt för givaren. Hans "skuld"minskar ju och därigenom ökar hans förmögenhet genom överlåtelsen. Omväntminskar mottagarens förmögenhet. Det bör klargöras om det är avsikten att bådeinkomst- och gåvobeskattning för givaren skall kunna utlösas i dessa fall. Länsskattemyndigheternai , samt är av uppfattningen att detbehövs en regel som möjliggör reavinstbeskattning när delägare överlåter sinandel genom gåva eller annars utan vederlag. mening är det inte rimligt att vid gåva inkomstbeskattagivaren av andelen som gåvotagaren skall betala gåvoskatt. Promemorieförslagetmedför också en utvidning av avyttringsbegreppet vid reavvinstbeskattningen.Beskattning kommer att ske för reavinst i vissa gåvofall. Genom detta förslagbryts ytterligare en princip för reavinstbeskattningen. Vid benefika förvärvgäller att gåvotagaren övertar givarens anskaffningsvärde på egendom ochlikaså anskaffningsfidpunkten. Detta mönster bryts nu beträffandeanskaffningsvärdet medan principerna för bestämning av anskaffningsfidpunktensynes bli oförändrad. Förslaget leder m a o till en komplicering avregelsystemet. Till detta kan läggas att behandlingen av arvfallen egendom isvensk rätt anses böra behandlas på samma sätt som egendom mottagen i gåva m ht att bestämmelserna om arv och gåva i mångt och mycket kompletterar varandra.Arvsfallen berörs emellertid inte ens i förslaget. Detta leder till ytterligareen asymmetri i skattesystemet. Sparbanksföreningeninser att de föreslagna reglerna skulla kunna kringgås genom att en överlåtelsefår formen av gåva. Det är därför begripligt att det i promemorian föreslås attäven en överlåtelse av andel genom gåva skall kunna utlösa enrealisationsvinstbeskattning hos givaren. För att en gåva skall hkställas meden avyttring krävs dock enligt förslaget enbart att det justerade ingångsvärdetär negativt, dvs. frågan om ett skatteundandragande syfte förelegat eller ejsaknar betydelse. Detta ter sig diskutabelt. Svårigheternamed det föreslagna systemet illustreras av promemorians föreslagna nya punkt 5 av anvisningarna till 35 § och nya punkt 2 d till 36 § KL.