prop · GC03149 · 1988-12-31 00:00:00 — Detta är inget relevant skäl eftersom stiftsnämndengenom kontakter med pastoraten, myndigheter (främst lantbmksnämnden) och arrendatorerskaffar sig nödvändig kännedom om lokala förhållanden. Beslutsom fattas av de lokala egendomsnämnderna kan av kommunalrättsliga skäl ejöverklagas till egendomsnämnden utan måste föras till kammarkollegiet. Dettainnebär en utökning av antalet inblandade myndigheter i stället för enönskvärd minskning. Beslutsvägama blir längre liksom handläggningstiden. Sammanfattningsviskan sägas att föreliggande förslag inte på något sätt bidrar till en lösning avde problem som finns utan i stället innebär en försämring. Förslaget måstedärför avvisas. Stiftsnämndenavstyrker att det på stiftsplanet skall kunna finnas annan nämnd än egendomsnämnd, som har hand om uppgifter i fråga om kyrklig jord enligt lagen (1988:183) om förvaltningen av kryklig jord. yttrade sig över promemorieförslaget (Ds Skr.1988/89:149 C 1984:13) om bl a boställsnämndemas avskaffande och därvid angaven Bilaga 2 annan än den föreslagna lösningen, var det inte känt att ocksåstiftsnämnderna skulle komma att avskaffas. Att stiftsnämnden nu ser annoriundapå frågan om boställsnämnder/lokala egendomsnämnder beror uteslutande på stiftsorganisationsreformen. En sak är att bevara en väl inarbetad, låt vara svåröverskådlig, uppdelningav förvaltningsansvaret; en annan att inte försäkra sig om att en ny reformverkligen medför den eftersträvade förenklingen av förvaltningen. Rådgivningom mark- och byggnadsfrågor för vilken oftast boställs-nämndsordföranden ensamsvarar, är enligt stiftsnämndens uppfattning inte tillräckligt motiv för atttillskapa ett nytt nämndväsende, som utan tvekan kommer att kräva störrekansliresurser än om egendomsnämnden på annat sätt tar tillvara främst avgåendeboställsnämndsordförandes sakkunskap. Eftersomlokal egendomsnämnds sammansättning uppenbariigen inte kan göras beroende avlokalkännedom och insikter i arrendejordbmk, bortfaller ytterligare ett motivför inrättande av sådan nämnd. Vidarrendesättning blir sakkunskapen och möjligheten att påverka beslut beaktadeom t. ex. en f d. boställsnämndsordförande lägger fram förslag tillarrendevillkor som efter hörande av pastorat och arrendator fastställs avantingen egendomsnämnden eller dess delegat beroende på vad som tillförtsärendet. Detligger nära till hands att använda detta förfarande i hela . Ianslutning till detta vill stiftsnämnden uttrycka sin principiella tvekan tillmöjligheten att låta delar av ett stift ligga utanför lokal egendomsnämnds verksamhetsområde. Detförslag som föreligger om inrättande av lokala egendomsnämnder som fristående och direkt under stiftsfullmäktige verkande organ kommer, om det genomförs, att omöjliggöra för egendomsnämnden att eflfektivt leda rationaliseringsarbetet. Detta fömtsätter ju en översiktlig samordning inom hela stiftet av fastigheternas långsiktiga disposition. Helastiftets fömtsättningar måste således vägas samman vad beträflfar investeringari fastigheterna, behovet och önskvärdheten av yttre rationalisering ochbalansen mellan olika placeringar av prästlönetillgångar. Besluteni de lokala egendomsnämndema har egendomsnämnden enligt förslaget ingetinflytande över. Detta innebär att egendomsnämnden inte ens får den möjlighettill samordning av förvaltningen som stiftsnämnden haft. Delshar ju stiftsjägmästaren varit kallad till boställsnämndemas sammanträden delshar pastoraten kunnat överklaga till stiftsnämnden sådana beslut som gått dememot. Stiftsnämndenfinner inga skäl tala för möjligheten att inrätta lokala egendomsnämnder i enlighet med det framlagda förslaget. Snarare innebär förslaget att angelägna åtgärder för rationalisering av jordbmksdriften och förbättring av avkastningsmöjligheterna väsentligen försvåras. Inte heller innebär förslaget någon förenkling av förvaltningen i övrigt. får mot bakgmnd av ovanstående 1 i första hand helt avstyrka förslaget om lokala egendomsnämnder med särskilda i speciell lag reglerade befogenheter 28 2 /andra hand förorda att egendomsnämnden själv vid behov får inrätta Skr.1988/89:149 lokala organ för beredning av speciella frågor något som torde vara möjligt Bilaga 2 3 /tredje hand förorda att om lokala egendomsnämnder skall kunna inrättas mot bakgrund av föreliggande förslag, dessa skall tillsättas av stiftsfullmäktige efter förslag från egendomsnämnden. Stiftsnämndeni hänvisar till sitt yttrande över promemorian Översyn avbestämmelserna om förvaltning av kyrklig jord m. m. (Ds C 1984:131) och anförbl. a. följande: Stiftsnämndensinställning enligt nämnda yttrande gäller i princip också betr möjligheten av attinrätta lokala egendomsnämnder. En uppdelning av förvaltningsansvaret i denkyrkliga jordförvaltningen motverkar en effektiv och lönsam jordbmksdriftsamtidigt som organisationen torde bli tyngre och mer byråkratiserad, mindreenhetlig och möjligheten av tillsyn minskar radikalt enligt förslaget. Detär emellertid av stor vikt att t ex förslag till arrendevillkor, som egendomsnämndenskall ta ställning till, utarbetas efter samråd med de kyrkliga arrendatoremamen det måste ankomma på egendomsnämnden själv att bestämma hur ett sådantsamråd skall gå till. delar därför helt den uppfattningen somdepartementschefen ger till känna i regeringens skrivelse till kyrkomötet1987:1 Ny organisation på lokal- och stiftsplanet i där han bl.a.betr. lokalt inflytande över förvaltningen på stiftsplanet av den kyrkligajorden anför följande: Jagvill då särksilt framhålla att de nya egendomsnämndema till skillnad frånstiftsnämnderna är kommunala organ, vars ledamöter väljs av företrädare församtliga stiftets kyrkliga kommuner. Mitt förslag går därför enligt min meningändå dem till mötes som efterlyst ett ökat lokalt inflytande överförvaltningen på stiftsplanet av den kyrkliga jorden. skapas fömtsättningarför en enhetlig och kompetent behandling av arrendevillkor m. m. mening är det av stor vikt att de förvaltningsfrågor som deföreslagna lokala egendomsnämndema skulle handha blir föremål för en enhetligbedömning åtminstone inom varje stift. Dettasyfte kan bättre nås om egendomsnämnden i stiftet ensam handlägger dessaärenden än om förvaltningen delas upp på ett antal lokala egendomsnämnder ocheventuellt även på stiftets egendomsnämnd. I överklagningsärenden skulleolikheterna i handläggningen framstå särskilt tydligt om lokala egendomsnämnderinrättades. Blandannat mot bakgmnd av här angivna förhållanden beslutar stiftsnämnden attavstyrka bifall till förslaget om lokala egendomsnämnder. 1987och kyrkomöten har konstaterat att det inte enligt kyrkomö tets mening föreligger något behov av lokala nämnder vid sidan av egen domsnämnden i varje stift. finner inte att promemorians överväganden ger anledning att i någon del ompröva detta ställningstagande. Promemorians förslag avstyrks alltså. Centralstyrelsen har emellertid ingen erinran mot förslagets lagtekniska lösning som sådan. Innan en eventuellproposition i ämnet lämnas till , fömtsätter Skr. 1988/89:149 centralstyrelsen att kyrkomötet ges tillfälle att yttra sig över förslagen. skall utses av stiftsfullmäktige. Detta innebär att detpolitiska styrkeförhållandet i stiftsfullmäktige kommer att avspeglas i dennalokala nämnd. Eftersomman inte anses kunna ställa kompetenskrav (kunskap i arrendelagen och jordbmk)på ledamöterna i en nämnd, innebär den nu föreslagna lokalaegendomsnämnden endast en ytterligare byråkratisering av beslutsprocessen. Medhänvisning till vad som anförts ovan är SJA synnerligen kritisk till det ipromemorian presenterade lagförslaget. Deturspmngliga syftet med den lokala egendomsnämnden med representanter från bådaparter, var att få en så allsidig belysning som möjligt av parternas krav ochvillkor. Medrepresentanter från båda parter förebygger man många onödiga tvister. Attarrendesättning skall ske i samråd med de kyrkliga arrendatorema. Attden centrala egendomsnämnden utser en arrendevärderingsgmpp, bestående av 2 st.personer. Varav en skall vara aktiv arrendator, som utses på förslag avorganisation som företräder arrendatorema. Attden arrendevärderingsgmppen får till uppgift att föreslå arrendeavgift ochövriga avtalsvillkor. Attgmppens arbetsområde bestäms av den centrala egendomsnämnden, så att ledamötemai denna har god kunskap om de lokala förhållandena inom verksamhetsområdet. Departementschefenhar i regeringens skrivelse till kyrkomötet 1987:1 fömtsätt att samråd skallske med de kyrkliga arrendatorema vid utarbetande av nya arrendevillkor. LRFanser att detta samråd är mycket viktigt och bör ske i organiserad form mellanegendomsnämnderna och de kyrkliga arrendatorema. Egendomsnämndenfår ett relativt stort geografiskt område att arbeta i och det är därförviktigt att lokal expertis i jordbmks- och arrendefrågor knyts tillegendomsnämnden. En typ av expertis eller resurspersoner är de som tidigarearbetat i boställsnämndema. För att undvika tvister är det mycket viktigt att arrendatoremapå ett tidigt stadium får komma med i diskussionema angående de enskilda arrendeupplåtelserna. Syftetmed lokala egendomsnämnder torde vara att dels få en lokal anknytning men ocksåett kompetenskrav där den lokala egendomsnämnden består av sakkunniga personeri arrendefrågor. Eftersom det nu konstateras att även den lokalaegendomsnämnden är en nämnd som väljs politiskt anser LRF att en sådanlokal nämnd enbart ökar byråkratiseringen. LRF anser att den lokalaanknytningen kan tillgodoses via ett utökat samråd och att några lokalaegendomsnämnder ej bör tillsättas. Ett förslag till utökat organiserat samrådär att egendomsnämnden utser en värderingsnämnd typ den modell som UppsalaUniversitet har. Ledamöternai denna nämnd kan lämpligtvis utses så att arrendatorema 30 haren representant, jordägaren utser en representant t.ex. tidigare leda- Skr.1988/89:149 mot av boställsnämnden och de två gemensamt utser en tredjeledamot. Värderingsnämndensuppgift är att föreslå arrendeavgift och övriga avtalsvillkor tillegendomsnämnden. Samrådsgruppenför arrendatorsföreningarna på och kring sydsvenska höglandet: fall då lokala egendomsnämnder inrättas är det angeläget att reglema fördess arbete i möjligaste mån anknyter till vad som gällt för boställsnämndema.Antalet ledamöter i nämnderna bör enligt samrådsgmppens mening fastställas tilltre. Nämndensarbete består till stor del av besiktningar och undersökningar ute på jordbmksfastighetema.Vid sådana arbeten har det visat sig innebär ra nästan oöverstigligasvårigheter att hålla samman en större gmpp. Det är också utifrån dessaerfarenheter som såväl boställsnämnder som arrendenämnder har tre ledamöter. Detkan på goda gmnder antas att pastoraten också i fortsättningen kommer att vararepresenterade vid förrättningama på gårdarna med ett antal ledamöter. Därjämtehar det varit vanligt att stiftsnämndema företrätts av en eller flera personer.Våra medlemmar redovisar ofta att boställsnämndemas besiktningar inneburitbesök av ett tiotal personer. Den enskilde arrendatorn som ofta harsvårigheter att klargöra vem var och en representerar, har upplevt det somslöseri med personalresurser och penningmedel. Vad som uträttas är ju vad den enskildesjälvägande bonden klarar av mitt under sitt arbete ute bland gårdens jord ochdjur. allmänna motiveringarna konstateras att inte uttalatsig närmare om vilka typer av ärenden som de lokala organen skall handlägga.Därav dras den slutsatsen att utskottet inte haft något att erinra mot vad somföreslagits i motionen. På samma sätt bör man se på frågan om att organisationsom företräder arrendatorema bör ha rätt att nominera en ledamot till varjelokal egendomsnämnd. I motionen finns detta klart uttalat. Dethar inte från något håll ens antytts att arrendatorernas medverkan i förvaltningenskulle innebära annat än fördelar. Tvärtom har det värdefulla samarbetetmellan kyrkan som ägare och arrendatorema som brukare intimt kunnat vägas ochvävas samman. I de frågor där ägare- och bmkare-intressena möjligen skulle ståpå var sin sida t ex om villkoren för en arrendeupplåtelse, har det visat sigvara av utomordentligt värde att arrendatorema haft företrädare i boställsnämnden.Här kan man således peka på samma eflfekter som blivit följden av anställdasrepresentation i företagens styrelser. Inom arrendeområdet har detta ocksåvisat sig genom att endast ett mycket litet antal fall förts till avgörande avarrendenämnd. Samrådsgmppenmenar således att det vore att ta ett stort steg bakåt om ledamöter i de lokalaegendomsnämnderna tillsättes utan att en ledamot nomineras av arrendatorssidan.En sådan regel bör skrivas in i den lag som kommer att styra den lokalaegendomsnämndens verksamhet. 4Synpunkter på lagförslaget Skr. Bilaga 2 markollegiet: Enligtlagförslaget får det inte finnas mer än en lokal egendomsnämnd inom ettverksamhetsområde. Det finns däremot inget formellt hinder mot att inrätta enlokal stiftet även om det kan sägas ligga i självabeteckningen lokal nämnd att den skall omfatta endast en del av stiftet. Dettaär väl också syftet med tanken på lokala egendomsnämnder. Om lagförslagetgenomförs, bör det därför framgå av lagtexten eller åtminstone av uttalanden ien blivande proposition att en lokal egendomsnämnds verksamhetsområde skallutgöra en del av stiftet. Självfallet kan detta dock i realiteten görasillusoriskt, eftersom man inte kan på detta sätt detaljreglera omfattningen avverksamhetsområdena. Problemet illustrerar svagheten i förslaget som helhet. Ianslutning till 4 § punkten 3 i lagförslaget föreslår kollegiet en ändring av 18§ LFKJ. Enligt 7 § samma lag förvaltar pastoratet jordbruken till både löneboställeoch församlingskyrkas fastighet. Dispositionsändringar av dessa jordbmk prövasenligt 18 § första meningen av egendomsnämnden när det gäller löneboställe ochav pastoratet när det gäller församlingskyrkas fastighet. Det bör gälla sammaförvaltningsbestämmelser för alla jordbmk som pastoraten förvaltar. Kollegietföreslår därför att bestämmelserna i 18 § första meningen ändras så attegendomsnämnden skall pröva dessa frågor även avseende församlingskyrkasfastighets jordbmk. I så fall bör en konsekvensändring också göras avföreslagna 4 § punkten 3. Enligtförslaget skall den lokala egendomsnämnden föreslå villkoren när kyrklig jord,som förvaltas av egendomsnämnden, skall upplåtas på arrende för jordbmk.Avsikten synes vara (s 22) att den lokala egendomsnämnden skall föreslåarrendevillkor för sådana jordbmk som är belägna inom den lokala nämndensverksamhetsområde. Om stiftsfullmäktige beslutar inrätta lokala egendomsnämndersom inte täcker hela stiftets verksamhetsområde, får egendomsnämnden beslutaom arrendevillkoren på egen hand för vissa jordbmk medan arrendevillkoren förjordbruk inom en lokal egendomsnämnds område i praktiken kommer att fastställasav den lokala nämnden. Det förefaller rimligt att egendomsnämnden själv beslutarom arrendevillkoren för alla jordbruk som nämnden förvaltar. Kollegietföreslår därför att 6 § utgår. Kammarkollegietkan med stöd av 7 § Qärde stycket LFKJ komma att överlämna förvaltningen avkyrkofondsfastigheter åt egendomsnämnden och kan då utfärda särskildaföreskrifter för förvaltningen. Om regeringen skulle finna skäl att låta 6 §stå kvar, bör det klart framgå att bestämmelsen i paragrafen inte gällerkyrkofondsfastigheter och att den bara gäller jordbmk belägna inom en lokalnämnds verksamhetsområde. Stiftsnämndeni anser att följande bör beaktas, om promemorie förslaget genomförs: 32 "Stiftsfullmäktigefår på förslag från egendomsnämnden tillsätta..." Bilaga2 Syftetmed lagen skulle vara att tillgodose lokalkännedomen. sa man att densatt ju pastoraten själva inne med, men lagen kräver varken sakkunskap ellerlokalkännedom av ev ledamöter. Lagen skall vara frivillig. Detta uttalandevittnar om stor osäkerhet om förslaget i sin helhet. Det kan innebära, att omdet tillsätts en lokal visst område, då har egendomsnämnden ingetbestämmande där, vilket kan få till följd helt olika avtalsvillkor på dels detområde egendomsnämnden förvaltar, dels på det den lokala nämnden förvaltar. Fastigheternabör i många fall ses som helheter när det gäller såväl investeringar somrationaliseringar, varför det vore fel att avhända egendomsnämnden styrmedlen. Ingakrav på ledamötema ställs. Valet kan medföra att samtliga är kyrkliga arrendatorer.Egentligen borde ingen i den ev lokala egendomsnämnden få vara kyrklig arrendator.Vart tog den lokala kännedomen vägen? Olämpligtatt lägga ut dessa bestämmelser på dessa nämnder. Omdet ej finns lokal egendomsnämnd inom området, vem föreslår då? Skallarrendatorn ändå få gå till , när Kammarkollegiet eller Regeringen beslutati ärendet? Lagomändring av lagen (1988:183) om förvaltningen av kyrklig jord. Eftersomdet kan finnas arbetsuppgifter för lokal egendomsnämnd också i en ny FFKJ, börbestämmelserna inte bara hänvisa till lagen utan också till bestämmelser, somhar meddelats med stöd av lagen. Lag(1989:00) om lokala egendomsnämnder. 1 §.Stiftsnämnden har ovan framhållit, att om stiftsfullmäktige beslutar tillsättalokal egendomsnämnd, bör verksamheten bedrivas i hela stiftet. Förstastycket lyder då: "Stiftsfullmäktige får tillsätta lokal egendomsnämndmed uppgifter i fråga om kyrklig jord inom stiftet som anges i 4-6 §§ dennalag. 4§ prövning av värdebeständig rationalisering, arrendevillkoroch dispositionsändring bmkar inte anses innebära förvaltning och verkställighet. Därförföreslås formuleringen: "fullgör egen domsnämndens åliggande enligt lagen (1988:183) om förvaltningen av kyrklig jord såvitt gäller följande bestämmelser: " 33 Stiftsnämndeni : Skr. Enligtförslaget skulle beslut av lokal egendomsnämnd överklagas till ""ägaz kammarkollegiet. Detär enligt stiftsnämndens mening orimligt att kammarkollegiet som förstaremissinstans avgör tvist om t.ex. utbyggnad av ladugård, ombyggnad avsvinstallar, lämplig arrendesumma och andra arrendevillkor som kan avsebegränsning i djurhållningen. Enligtlagförslaget skall inrättande av lokala egendomsnämnder vara frivilligt. Dettagäller även antalet sådana nämnder i varje stift. Rent principiellt tror intestiftsnämnden på en sådan lösning. Antingen skall de inrättas eller inteinrättas. Detta är viktigt för att få en rimlig förvaltningsmodell och för attfå en enhetlig tillämpning med de fömtsättningar som ges såväl inom ett stiftsom för hela riket. (2§) I motionerna, som initierat hela frågan om inrättande av lokalaegendomsnämnder har arrendatorernas medinflytande genom representation i lokalegendomsnämnd berörts. Ävenom detta inte återfinns i lagförslaget finner stiftsnämnden det angeläget attpåpeka att en lokal egendomsnämnd representerar jordägaren. Av den anledningenskall det inte finnas någon arrendatorsrepresentation i den lokalaegendomsnämnden. Om tvist uppstår, får den avgöras i vanlig ordning iarrendenämnden, där denna representation finns. (4§) Som tidigare berörts, skulle egendomsnämndens verksamhet ur såväl förvaltnings-som tillsynssynpunkt avsevärt försvåras i lagförslaget skall handhas självständigt och inom eget verksamhetsområde av lokal egendomsnämnd. (7§) F. n. kan stiftsnämnden överpröva boställsnämnds beslut under fömtsättningav att jordägaren/pastoratet överklagar beslutet. Enligt lagförslagetförsvinner den möjligheten för egendomsnämnden visavi en lokal egendomsnämnd avde skäl som framgår av förslaget. Eftersom en lokal egendomsnämnd avses få ensjälvständig ställning med eget ansvarsområde gentemot egendomsnämnden tordeegendomsnämndens möjligheter till en enhetlig förvaltning av stiftets kyrkligajordinnehav bli än sämre än enligt nuvarande ordning. Samrådsgruppenför arrendatorsföreningarna på och kring sydsvenska höglandet: Samrådsgmppenmenar att första stycket i paragraf 2 i förslaget bör ändras så, att innebördenblir att antalet ledamdöter skall vara tre med lika många personligasuppleanter. Det bör också fastslås att en ledamot och suppleant för denneskall nomineras av arrendatorssidan. Tryckeri, Stocktiolm 1989 34