prop · GC0377 · 1988-12-31 00:00:00 — Enfastighetsägare som är missnöjd med ell slämmobeslut om ansökan omanläggningsförrällning har möjlighet att klandra beslutet enligt reglerna omtalan mot föreningsstämmobeslut i lagen om förvaltning av samfälligheter. Föratt en förrättningsansökan från samfällighetsföreningen skall tas upp tillprövning måste del därför föreligga en uppgift om att slämmo-beslulel inte harklandrats inom räll tid eller om att beslutet har fastställts genom ettlagakraftvunnet domstolsavgörande. Iförsta meningen utgår hänvisningen till 4 kap. 42 § FBL med hänsyn till attdetta lagmm, som behandlade självrättelse, upphävs. Rättelse iförrätl-ningsakter skall fortsättningsvis ske på det sätt som föreskrivs i 26 §förvaltningslagen (1986:223), jämför allmänna motiveringen avsnitt 2.4.2. Hänvisningen till 8 kap. 7 § andra stycket fastighetsbildningslagen (1970:988)utgår, då denna bestämmelse överförs lill 4 kap. 11 § tredje 106 stycket i den lagen. I 19§ första stycket anläggningslagen finns redan en Prop. 1988/89:77hänvisning till 4 kap. 11 § fastighelsbildningslagen. Paragrafenanger förulsättningarna för omprövning av anläggningsförrättning. Ändringen avparagrafen har i den allmänna motiveringen behandlats i avsnitt 2.5.3.3. Tillförsta stycket har fogals en bestämmelse som medger omprövning i något störreutsträckning än enligt gällande räll. Ändringenhar i första hand föranletts av önskemål om alt lättare kunna få till ståndomprövning av anläggningsbeslut som gäller gemensamhetsanläggningar inombostadsområden. Ändringen är dock generell, och de utvidgade möjligheternaföreligger således oavsett vilka förhållanden den tidigare förrättningenangått. Detsåväl geografiskt som sakligt utvidgade hyresgästinflytandel påverkar inteförrättningar som fortskridit så långt att sammanträde med sakägarna harhållits före den nya lagens ikraftträdande. Däremot skall de nya bestämmelsernatillämpas vid förrättningar som har sökts före ikraftträdandet men där förstasammanträdet hålls efter ikraftrrädandet. 4.6 Förslaget till lag om ändring i lagen om förvaltningav samfälligheter, SFL Paragrafeninnehåller vissa föreskrifter om fastighetsdomstols medverkan viddelägarförvaltning av samfällighet. Ändringen i paragrafen har i den allmännamotiveringen behandlats i avsnitt 2.5.3.1. Ändringeninnebär att fastighetsdomstolens medverkan vid förordnande av sammanträdesledare upphör. 1 stället skall faslighetsbildningsmyndig helen hålla delägarsammanträde när sådant begärs. På begäran av någon delägare får dock faslighelbildningsmyndighelen förordna annan att hålla sammanträdet. Sammanträdel skall hållas för avgörande av den tvistiga frågan eller, om omständigheterna ger anledning därtill, för anordnande av föreningsförvaltning. 1988/89: 77 Ändringeninnebär all den möjlighet som enligt gällande rätt föreligger förfastighetsdomstolen all vidta vissa interimistiska åtgärder förts över tillfastighelsbildningsmyndigheten. Genomen hänvisning i 21 § lill förevarande paragraf blir den nya ordningentillämplig även i fråga om sammanträde för bildande av samfällighetsförening. Ändringenär föranledd av ändringarna i 7 §. Paragrafeninnehåller bestämmelser om bildande av samfällighetsförening. Vadsom föreskrivs i gällande rätt beträffande fastighetsdomstol såvitt gällerförordnande av sammanträdesledare ändras så att fastighetsbildningsmyndighetenutan särskilt förordnande skall vara sammanträdesledare. I andra stycketföreskrivs vidare för fall då en samfällighetsförening skall bildas ulandirekt samband med en förrättning enligt FBL eller AL allfastighelsbildningsmyndigheten på begäran av delägare får förordna någon tillsammanlrädesledare., Ändringarnahar behandlats i avsnitt 2.5.3.1 i den allmänna motiveringen. Paragrafenupptar föreskrifter om vad stadgarna för en samfällighetsförening skallinnehålla. Ändringarna och tilläggen till denna paragraf har behandlats iavsnitt 2.5.3.2 i den allmänna motiveringen. ny punkt 7 föreskrivs alt en samfällighetsförenings stadgar skall ange degrunder enligt vilka medel skall fonderas för underhåll och förnyelse avanläggningen. 1 tredje stycket anges vilka typer av samfällighetsföreningar somskall ha en stadgeföreskrift av della slag. Detär en uppgift för den enskilda föreningen att själv utarbeta grunderna förfonderingen. Dessa grunder bör utformas med hänsyn till anläggningensomfattning och varaktighet och syfta till en jämn och rättvis fördelning övertiden av de totala kostnaderna. Bestämmelsengäller även äldre samfällighetsföreningar. skall enligtövergångsbestämmelserna beslutas på den stämma som inträf- Prop. 1988/89:77far närmast från lagens ikraftträdande. Förföreningar med här föreskrivet innehåll i stadgarna ankommer det på styrelsenatt ombesörja att fondavsättning kommer till stånd. Dettastycke är nytt. Skyldigheten enligt första stycket 7 att i samfällighetsföreningarsstadgar ange grunderna för fondavsättning gäller inte alla föreningar och inteheller alla typer av anläggningar. Deföreningar som avses är sådana som förvallar gemensamhetsanläggningar inombostadsområden med småhusfastigheter eller med sådana fasligheter jämte hyres-eller bostadsrättsfasligheter. Småhusfastigheter kan i detta sammanhang varasåväl en- eller tvåfamiljefastigheter för permanentboende somfritidsfastigheter. Endastde föreningar som förvallar anläggningar av kommunalteknisk natur eller annarsär av större värde omfattas. Med kommunallekniska anläggningar avses exempelvisVA- och fjärrvärmenät, förbindelseleder samt lek- och grönområden. När delgäller övriga anläggningar som bör föranleda fondavsättning går del inte attange en värdegräns. Vad som åsyftas är dyrbara anläggningar som inte kanklassificeras som kommunallekniska. Del kan vara fråga om en simbassäng, entennisbana eller en särskild kvarterslokal för lek eller samvaro. Engemensamhetsanläggning för en mindre installation, l.ex. en TV-antenn, bördäremot typiskt sett inte föranleda fondering. Första stycket innehåller bestämmelser om under-hållsplan. 1 andrastycket föreskrivs alt det av utgifts- och inkomststaten för en förening som ärskyldig att fondera skall framgå de belopp som åtgår lill fondavsättning.Frågorna har behandlats i avsnitt 2.5.3.2 i den allmänna motiveringen. Bestämmelsernautgör ett komplement till 28 § och vad som föreskrivs där om skyldighet förvissa föreningar att i sina stadgar ange grunderna för fondavsättning. Syftetmed underhålls- och förnyelseplanen är att åstadkomma ett beslutsunderlag förfondavsättningen. Planen bör därför innehålla uppgifter om anläggningens statusoch underhåll. Planen bör kontinuerligt ses över. Enunderhållsplan behöver upprättas bara i det fall det är fråga om en anläggningav kommunalteknisk natur eller annars av större värde. Innanuttaxering av bidrag från föreningsmedlemmarna kan ske, skall enligt 41 § SFL enutgifts- och inkomststal upprättas av styrelsen. skall framläggas påföreningsstämma och godkännas av denna. 1988/89:77 marna börav utgifts- och inkomststaten kunna utläsa hur mycket av inbetalda medel somskall fonderas och i förekommande fall kunna förorda andra belopp än de somstyrelsen föreslagit. Av denna anledning skall belopp för fonderingspecificeras. 4.7 Förslaget till lag om ändring i ledningsrättslagen, LL Hänvisningenlill 4 kap. 42 § FBL utgår eftersom delta lagrum, som behandlat självrättelseförfarandel,upphävs. I fortsättningen skall självrättelse ske enligt bestämmelserna i 26 §förvaltningslagen (1986:223). Hänvisningentill 8 kap. 7 § andra stycket fastighetsbildningslagen (1970:988) utgåreftersom denna bestämmelse förs över till 4 kap. 11 § tredje stycket i denlagen. 1 16§ första stycket ledningsrättslagen finns redan en hänvisning till 4kap. 11 § fastighelsbildningslagen. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lagom ändring i jordabalken, 2. lag om ändring i lagen (1969:246) om domstolar i faslighetsmål, 3. lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988), 4. lag om ändring i lagen (1971:1037) om äganderättsutredning ochlegalisering, 5. lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149), 6. lagom ändring i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, 7. lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144). Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande:f d. regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådetStaffan . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrandeöver förslag till lag om ändring i jordabalken, m. m. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet. Förslagettill lag om ändring i lagen (1969:246) om domstolar i fastighetsmål Delhar under lagrådsföredragningen upplysts att den lydelse av 4 § som harföreslagits i remissen inte helt tillgodoser del föreliggande reformbehovet.Avsikten är enligt remissen att förenkla handläggningen i fastighetsdomstoleni fall då ett överklagat faslighetsbildningsmål är av enklare beskaffenheteller då parterna är ense om hur det överklagade beslutet skall ändras. Huvudregelnär att fastighetsdomstolen skall hålla huvudförhandling när den i sak prövarett överklagat beslut av faslighetsbildningsmyndighelen. Huvudförhandlingbehöver dock inte hållas, om del kan antas all en sådan saknar betydelse förprövningen och sakägare eller företrädare för allmänt intresse inte har begärthuvudförhandling (16 kap. 8 § första stycket fastighetsbildningslagen). Bestämmelserom fastighelsdomslolens sammansättning finns i lagen om domstolar ifastighetsmål. Fastighetsdomstolen består av två lagfarna ledamöter, en tekniskledamot och två nämndemän (§ 3). När ett fastig-hetsbildningsmår enligt densärskilda bestämmelsen i 16 kap. 8§ första stycket fastighelsbildningslagen fåravgöras ulan huvudförhandling, är dock domstolen domför utan de bådanämndemännen (4 § första meningen lagen om domstolar i fastighetsmål). 1övrigt är domstolen domför med en lagfaren ledamot i samma utsträckning somtingsrätt (4 § andra meningen). Densistnämnda domförhetsregeln innebär bl.a. att fastighetsdomstolen vid huvudförhandling är domför med en lagfaren ledamot när detta är tillräckligt med hänsyn till målets beskaffenhet och parterna samtycker lill del (jfr 1 kap. 3 § femte stycket ). Däremot kan domstolen inte i den sammansättningen avgöra målet utan huvudförhandling. Dom förhetsregeln i 4 § första meningen i lagen om domstolar i faslighetsmål gäller nämligen i samtliga fall då ett faslighetsbildningsmål avgörs i sak utan huvudförhandling. Denna skillnad i domförhet bör enligt vad som framgår av remissprotokollet undanröjas. Även när ell faslighetsbildnings mål enligt de särskilda bestämmelserna i fastighetsbildningslagen avgörs utan huvudförhandling bör fastighetsdomstolen vara domför med en lag- 11; faren ledamot då detta ärtillräckligt med hänsyn till målets beskaffenhet Prop. 1988/89: 77 ochparterna samtycker till del. Också i det fallet att det under förberedelsenuppnås enighet om utgången i målet bör målet enligt remissprotokollet kunnaavgöras utan huvudförhandling av en lagfaren domare. Detföreliggande reformbehovet kan enligt lagrådets mening enklast tillgodoses genomatt domförhetsreglerna i 4 § lagen om domstolar i fastighetsmål kompletterasmed särskilda bestämmelser avseende faslighetsbildningsmål av enklarebeskaffenhet eller där parterna är ense. Vidare bör paragrafens andra mening idess nuvarande lydelse brytas ut och bilda ett nytt andra stycke. Paragrafenbör ges följande lydelse: "Närmål enligt särskilda bestämmelser efter prövning av själva saken avgörs utanhuvudförhandling är fastighetsdomstolen domför utan nämndemännen. Ifastighetsbildningsmål är domstolen i dessa fall domför med en lagfaren ledamotnär enighet om utgången i målet föreligger mellan klaganden saml övrigasakägare och företrädare för allmänt intresse som hörts över överklagandet,eller det med hänsyn till målets beskaffenhet är tillräckligt att del avgörs aven lagfaren ledamot och parterna samtycker till del. Iövrigt är fastighetsdomstol vid handläggning av mål domför med en lagfarenledamot i samma utsträckning som föreskrivs för tingsrätt." Meddessa domförhelsregler saknas del behov av att ändra förfarande-reglerna ifastighelsbildningslagen. Förslaget i remissen om komplettering av 16 kap. 3 §med ett nytt tredje stycke bör därför utgå. Någonövergångsreglering torde inte behövas. Lagrådet förordar alltså att denföreslagna övergångsbestämmelsen i punkt 2 utgår. Förslagettill lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) Paragrafeninnehåller i sin gällande lydelse dels en bestämmelse om skyldighet förfaslighetsbildningsmyndighelen att utreda vilka som i egenskap avfastighetsägare eller på annan grund är sakägare i ettfaslighetsbild-ningsärende, dels en regel om att den som har lagfart på enfastighet i princip skall anses som ägare. Enligtremissförslaget skall bestämmelsen om fastighetsbildningsmyndighetensutredningsskyldighet flyttas till ett nytt tredje stycke i paragrafen, medanregeln om lagfartens betydelse tas in i ett nytt andra stycke. I första styckethar tagits in nya bestämmelser om vem som är sakägare. Stycket innehåller början en allmän bestämmelse om att sakägare är den som äger en faslighetsom berörs av förrättningen eller som har servitutsrätt i en sådan fastighet.Vidare sägs i första stycket dels att en samfällighetsförening är sakägare, omförrättningen angår samfälld mark som förvallas av en sådan förening, dels attvid fastighetsreglering innehavare av nyltjanderäu eller rätt till elektriskkraft kan vara sakägare. Den sistnämnda regeln har flyttats från nuvarande 5kap. Lagrådethar ingen erinran mot att en samfällighetsförening i den angiv na situationen skall vara sakägare. Lagrådet har också förståelse för att 112 man iövrigt vill precisera sakägarbegreppet. Utformningen av de föreslag- Prop.1988/89:77 nabestämmelserna på denna punkt reser emellertid vissa invändningar. Bestämmelsernafår till följd alt exempelvis innehavare av tomträtt i en fastighetsom berörs av en fastighetsbildningsförrättning blir sakägare bara när det ärfråga om fastighetsreglering. En sådan ordning torde inte vara avsedd.Det kan ifrågasättas om inte sakägarbegreppet även i övrigt har Enligt lagrådets mening talar övervägande skäl för att manbehåller den nuvarande, allmänt hållna beskrivningen av sakägarbegreppet iförevarande paragraf I den mån det behövs preciseringar för olika typer avfastighetsbildningsförrättningar, bör sådana preciseringar liksom hittillsgöras i de särskilda kapitel som handlar om dessa förrättningar. Med hänsyn till vad som har sagts föreslår lagrådet låter del nuvarande innehållet i förevarande paragraf dvs. bestämmelsenom fastighetsbildningsmyndighetens skyldighet att utreda vem som är sakägareoch regeln om lagfartens betydelse bilda ett första stycke, medan densärskilda bestämmelsen om sakägare vid fastighetsreglering bör stå kvar i 5kap. Bestämmelsen om faslighetsbildningsmyndighetensutredningsskyldighet har ett nära samband med de regler omuppgiftsskyldighetm.m. för fastighetsägare som i remissförslaget har tagits in i tredje stycketandra och tredje meningarna. Dessa regler bör enligt lagrådets mening bilda ettnytt andra stycke. Härvid bör emellertid vissa jämkningar göras i förhållandetill den remitterade texten. Den föreslagna skyldigheten för fastighetsägarenatt uppge "sådana för honom kända innehavare av särskild rätt lillfastigheten som är sakägare" kan enligt lagrådels uppfattning medförapraktiska problem. Fastighetsägaren bör istället, i likhet med vad som ärfallet enligt 8 kap. 7 § andra stycket när det är fråga om inlösen, åläggas attuppge för honom kända innehavare av servitut, nyttjanderätt och rätt tillelektrisk kraft. I ett nytt tredje stycke bör enligt lagrådets mening tasin de bestämmelser som i remissförslaget finns i andra stycket andra ochtredje meningarna och som handlar om bl. a. del fallet att det är ovisst vilkenav flera personer som äger en fastighet. Slutligen anser lagrådet att den tidigare berördabestämmelsen om samfällighetsföreningar bör få bilda ett avslutande fjärdestycke. Lagrådet föreslår alltså att den nu behandlade paragrafenfår följande lydelse: "I den utsträckning som är påkallad med hänsyn tillfastighetsbildningens art och förhållandena i övrigt skallfastighelsbildningsmyndigheten utreda vilka som i egenskap av ägare tillfastighet eller på annan grund är sakägare. Den som har lagfart på fastighetenanses som ägare, om del ej visas alt fastigheten tillhör annan. Ägaren till en fastighet som berörs av förrättningen skallpå begäran av fastighelsbildningsmyndigheten uppge för honom kända innehavare av servitut, nyttjanderätt och räll lill elektrisk kraft. Underlåter han del utan giltigt skäl, skall han ersätta den skada som därigenom uppkommer för rättighetshavaren. 8 1988/89. Om det är ovisst vilken avflera som äger en faslighet eller som innehar Prop. 1988/89: 77 enrättighet, behandlas samtliga som sakägare. Har en fastighet bytt ägare genomett förvärv som inte är fullbordat, är både överlåtaren och förvärvarensakägare. Omen förrättning angår samfälld mark som förvallas av en samfällighetsförening,är föreningen sakägare i stället för delägarna." Iparagrafens första stycke har tagils in regler om förordnande av god man meduppgift alt företräda ett upplöst bolag eller en upplöst sammanslutning avannat slag. Förutsättningarna för ett sådant godmansförordnande är enligt denföreslagna lagtexten att det inte går att i förrättningen utreda vilka som ärsammanslutningens rättsägare och kostnaderna för en likvidation inte skulleslå i rimligt förhållande lill värdet av den egendom som tillhörsammanslutningen. Omden sammanslutning som har upphört är ell bolag eller en ekonomisk förening,torde det i princip alltid vara möjligt att utreda vilka som ärsammanslutningens rättsägare. All förordna god man med hänsyn lillsvårigheterna att få fram rättsägare torde sålunda i första hand bli aktuelltnär del gäller andra sammanslutningar än bolag och ekonomiska föreningar, t.ex. ideella föreningar och stiftelser. I fråga om dessa sammanslutningar kandet emellertid uppstå svårigheter att utreda inte bara vilka av flera personersom är rättsägare utan också om det över huvud taget finns någon rättsägare.Även i en sådan situation kan det finnas behov att förordna god man. Vadsom nu har sagts innebär att det föreslagna första stycket i vilket fall somhelst behöver justeras när det gäller förutsättningarna för ett godmansförordnande.Enligt lagrådets mening är det emellertid onödigt alt i lagtexten ange dessaförutsättningar. Det får anses tillräckligt att föreskriva att, om enfastighetsbildningsförrätlning rör en fastighet som ägs av ett upplöst bolageller en annan upplöst sammanslutning, rätten får förordna god man med uppgiftatt företräda sammanslutningen. 1det föreslagna andra stycket av förevarande paragraf sägs att, närförrättningen har avslutats, rätten skall bestämma om den fortsatta förvaltningenoch att rätten därvid får föreskriva att sammanslutningens egendom skallöverlämnas till allmänna arvsfonden. Enligt lagrådets uppfattning får rättenmed dessa bestämmelser alltför stor frihet. En förutsättning för att denifrågavarande egendomen skall överlämnas till allmänna arvsfonden måsterimligen vara att del inte har framkommit rättsägare till sammanslutningen. Allmäntsett är det emellertid anmärkningsvärt att man i fastighetsbildningslagenreglerar vad som skall ske med en fastighet som berörs av enfastighetsbildningsförrätlning, sedan förrättningen har avslutats. I och försig torde det finnas behov av regler beträffande fastigheter till vilka detinte finns någon ägare. Ett sådant behov finns emellertid oavsett omfasligheten har berörts av en fastighetsbildningsåtgärd eller ej. Medhänsyn till det anförda föreslår lagrådet att de föreslagna bestäm- 114 melserna i andra stycketutgår och att frågan om vad som skall ske Prop. beträffande fastigheterutan ägare blir föremål för reglering i ett annat 1lagtekniskt hänseende får del anses lämpligt att den nuvarande bestämmelsen omgodmansförordnande samordnas med regeln i 4 kap. 12 § om anmälningsskyldighetbeträffande vissa andra typer av godmansförord-nanden. Lagrådet föreslår attbestämmelsen om förordnande av god man med uppgift att företräda vissasammanslutningar får bilda ett första stycke i 4 kap. 12 § och all det i andrastycket av den paragrafen sägs att, om god man enligt första stycket ellerannan god man enligt 11 kap. 3 § behöver förordnas,fastighetsbildningsmyndigheten skall anmäla detta hos rätten. Detsagda innebär att den föreslagna 4 kap. 11 a § utgår och att 4 kap. 12 § fårföljande lydelse; "Omförrättningen rör en fastighet som ägs av ett upplöst bolag eller en annanupplöst sammanslutning, får rätten förordna god man som avses i 11 kap.föräldrabalken att företräda sammanslutningen vid förrättningen. Omgod man enligt första stycket eller annan god man enligt 11 kap. 3 §föräldrabalken behöver förordnas, skall fastighelsbildningsmyndigheten anmäladetta hos rätten." Iandra stycket har tagits in en bestämmelse om att den som är sakägare endastdärför att han har del i samfällighet inte behöver kallas tillförrält-ningssammanträde, om underrättelse enligt de nya reglerna i 6 kap. 7 §första stycket har lämnats. Kallelse skall dock utfärdas, sägs det vidare, omsakägaren har framställt yrkande eller visat intresse i saken. Uttrycket"visat intresse" är enligt lagrådets mening så pass vagt att detpassar mindre väl i det aktuella sammanhanget. För all fastighetsbildningsmyndighetensbedömning skall underlättas bör det alltid krävas att sakägaren har framställtyrkande för att kallelse i det berörda fallet skall utfärdas. 1första stycket finns en bestämmelse om att kallelse inte behövs, om det kanantas att den sakägare som det är fråga om ändå infinner sig. Rimligtvis måstedenna bestämmelse gälla även i de fall som regleras i andra stycket. Även om ensakägare som avses i andra stycket har framställt yrkande, bör kallelse sålundakunna underlåtas, om det kan antas att sakägaren ändå infinner sig. Medhänsyn till vad som har sagts föreslår lagrådet att andra stycket andrameningen utformas på följande sätt: "Harsakägaren framställt yrkande, gäller första stycket." 1ell nytt tredje stycke har tagits in bestämmelser om beräkning av likvidvärde för markområden i vilka en nyltjanderäu eller ett servitut skall fortsätta att gälla lill följd av ell förordnande enligt de nya reglerna i 5kap. 33 a § eller 7 kap. 13 §.Innebörden av den föreslagna lagtexten är enligt Prop. 1988/89:77 lagrådetsmening inte helt klar. Lagrådet föreslår att tredje stycket får följandelydelse: "Omen nyttjanderätt eller ett servitut skall fortsätta att gälla i ett markområdetill följd av ett förordnande enligt 33 a § eller 7 kap. 13 §, skalllikvidvärdet för markområdet minskas. Minskningen skall motsvara den belastningsom rättigheten medför för tillträdaren av markområdet, i den mån minskning kanske utan att skada uppkommer för innehavare av fordran med bättre räll änrättigheten. Kan minsking inte ske fullt ut, skall ersättning som till följdhärav skall betalas fördelas mellan sakägarna efter vad som är skäligt medhänsyn till den nytta som varje sakägare har av regleringen." 1enlighet med vad lagrådet har föreslagit under 4 kap. 11 § bör den nuvarandebestämmelsen om vem som är sakägare vid fastighetsreglering stå kvar iförevarande paragraf De bestämmelser som enligt lagrådsremissen skall las in i5 kap. 34 § bör i stället få bilda en ny 34 a §. 1första stycket föreslås i fråga om handläggningen hos fastighetsbildningsmyndighetenav skrivelser som innehåller överklagande att 52 kap. 2 och 4 §§rättegångsbalken skall gälla i stället för 24 och 25 §§ förvaltningslagen. Denföreslagna ordningen stämmer med vad som gäller för arrende- och hyresnämnderoch för va-nämnden.