prop · GC0376 · 1988-12-31 00:00:00 — En annan redaktionell svaghet i förslaget är att orden "sålänge" tyder på att leveransskyldigheten alllid återuppstår när hindret upphört, fastän detta enligt motiven och i överensstämmelse med rådande uppfatt ning i litteraturen inte är avsikten (s. 247). Fakultetsstyrelsen anser emel lertid alt köplagen bör innehålla en regel om att leveransskyldigheten bortfaller vid hinder av del aktuella slaget. Det är ytterst ovisst om förut- sätlningsläran skulle kunna leda till delta resultat, och 36 § avtalslagen är 113 8 1988/89. också en nödfallslösning,vars existens inte bör få medföra att man avstår Prop. 1988/89:76 från att geprecisa lagregler rörande olika kontraktsförhållanden. I själva Bilaga 3 verketär det sådana lagregler som indirekt skall ge fömtsättningsläran och 36 §avtalslagen dess innehåll. Hjerners hänvisning till de exekutionsrättsligareglerna synes otillräcklig. Är leveransen omöjlig, är det klart attfullgörelse inte kan framtvingas. Men om en allmän domstol eller en skiljenämndtrots ell avsevärt hinder ålägger säljaren alt leverera, torde en exekutivmyndighet och i sista hand efter överklagande vara mycketförsiktig med att ompröva en sådan dom (jfr NJA 1984 s. 602). Dessutom skulledet vara märkligt om inte en domstol redan i ett tvistemål skulle kunna beaktainvändningar som kan beaktas på verkstäl-lighetsstadiet. När del gäller denföreslagna lagregelns utformning anser fakultetsstyrelsen att orden "inteär rimliga" bör bytas mot "är orimliga". 1 motiven används ocksådetta snävare uttryck (s. 247 y). 25I st. Här föreslås inskränkningar i köparens rätt att kräva fullgörande, bl.a.om det föreligger "hinder som säljaren inte kan övervinna". Detligger nära till hands att jämföra detta uttryck med motsvarande i 29 §, somhandlar om säljarens befrielse från skadeståndsskyldighet. Det är vissaskillnader i uttryckssättet, och man skulle önska en närmare beskrivning imotiven av vad skillnaderna medför för praktiska konsekvenser. Förslagetgör inte någon skillnad mellan speciesköp och leveransavtal, och i dettastadgande visar sig en konsekvens härav. kan en säljare vidspeciesköp aldrig vara skyldig att utföra en annan prestation, om den avtaladespeciesprestation blir omöjlig. Om säljaren liar sålt en viss begagnad bil ochden förstörs blir han inte skyldig alt leverera en annan, likvärdig bil, inteens om säljaren skulle ha en sådan till sitt förfogande. När nu skillnadenmellan specieköp och leveransavtal är försvunnen ur lagtexten, undrar man vadsom skall gälla. Uttalandena i motiven s. 174 och s. 246 n tyder på att någotmotsvarande gällande rätt skall fortsätta att gälla även i framliden. Menåtminstone uttlandena i specialmotiveringen är vaga, och varken vad som sägs iden allmänna motiveringen eller i specialmotiveringen har något stöd ilagtexten. I 36 § 2 st., som handlar om "omleverans", görs ettundantag som får antas åsyfta specieköp. Frågan gäller inte endast klaraspeciesköp utan alla köp vid vilka någon form av "substitutedperformance" är möjlig. Med andra ord, om säljaren inte kan utföra exaktden avtalade prestationen men kan leverera något som liknar den, är han dåskyldig att göra det? Exempelvis, om han inte har någon maskin av exakt denavtalade modellen men han har en annan maskin som kanske är något dyrare ochsom fyller köparens behov, är han då skyldig att leverera en sådan? Närdet i motiven s. 246 y talas om skyldighet att genomföra en transport medandra transportmedel än som förutsatts, påminns man om Uniform Commercial Code§2 - 614', som gäller transport med annat transportmedel än det avtalade. Men imotiven nämns detta endast som ett exempel, och man frågar sig om skyldighetenatt utföra "substituted performance" kan utsträckas även till andrafall (såsom synes gälla enligt amerikansk rätt). Det hänvisas i motiven (s.247) lill en tolkning av säljarens åtagande. Men del behövs ju utfyllanderegler för de fall där avtalet inte ger stöd för någon tolkning, särskilt somdel får antas vara undantag att avtalen innehåller något som berör frågan. Denandra delen av samma mening behandlar missförhållande mellan 114 uppoffringarfrån säljarens sida och köparens intresse. Man lägger märke Prop. 1988/89:76 till att lagtexten talar om "uppoffringar som inte är rimliga"(medan del i Bilaga 3 motiven sägs att de skall vara "orimliga"(se s. 248). Denna skillnad i språklig nyansering är inte obetydlig. I2 st. sägs all köparen förlorar rätten att kräva att säljaren fullgör köpel omhan vantar "orimligt länge" med att framställa kravet. Den språkliganyanseringen är här en annan än i den nu gällande formuleringen (i 26 §köplagen), enligt vilken köparen föriorar rätten att kräva fullgörande om haninte kräver det "inom rimlig lid". Man frågar om någon ändring äravsedd. Den äldre formuleringen synes bättre motsvara sakskälen för ändringen. Samfundethänvisar till punkt 4 i "Allmänna synpunkter" (avsnitt 4). Av skälsom Hjerner anför bör andra meningen utgå. Omsäljaren är i dröjsmål kan köparen kräva alt köpet skall fullföljas.Arbetsgruppen har föreslagit all inskränkningar i köparens rätt till naturaprestationuttrycks i lagtexten. En grundtanke i förslaget är att göra en intresseavvägningmellan parterna, där hänsyn tas till säljarens uppoffringar att utförafullgörelsen och köparens intresse av att säljaren fullgör köpet. Förbundet harintet att erinra mot alt en regel av detta slag införs i köplagen, men villuttrycka den uppfattningen att tillämpningen av en sådan regel kan erbjudasvårigheter och medge visst godtycke. En befrielse från att fullgöra köpet börendast få förekomma om förhållandel mellan parternas intressen rubbals såpåtagligt all det inte är rimligt att kräva att säljaren skall fullgöra köpel. 25§ Enligt denna paragraf (första stycket) har vid dröjsmål med varans avlämnandeköparen räll att kräva köpels fullgörande. Istyckets andra mening föreskrivs vidare att så länge det föreligger ett hindersom säljaren inte kan övervinna eller fullgörelsen skulle förutsättauppoffringar som inte är rimliga med hänsyn lill köparens intresse av altsäljaren fullgör köpet, är dock säljaren inte skyldig att fullgöra köpet. Gällandeköplag saknar en motsvarande regel om begränsning av köparens rätt all krävafullgörande. Enligtgällande rätt anses emellertid säljaren inte skyldig att fullgöra köpet, närskadeståndsskyldighel bortfaller p. g. a. force majeure eller s. k. objektivomöjlighet. Så länge hindret föreligger, är dock säljaren skyldig att ansträngasig för att undanröja detsamma. Då hindret upphört, är enligt rättspraxisköparen oförhindrad att kräva fullgörelse. g. a. säljarens dröjsmål regleras på annat ställe i förslaget. Förevarande bestämmelse avser således endast förulsättningar na för tvångsverkställighet. I praktiken förekommer tvångsverkställighet av naturaprestalioner ytterligt sällan. Normalt avgör säljaren själv om han är i stånd att fullgöra. Om han därvid finner att så inte är fallet, utnyttjar 115 köparen normalt sin rälltill skadestånd. Något praktiskt behov av den Prop. 1988/89:76 föreslagna regeln föreligger därför inte. Härutövermenar organisationerna, i likhet med vad professor uttalar, att det ärmotsägelsefullt alt i ett stadgande säga att säljaren inte är skyldig attleverera och i andra stadganden förutse all han ändå kan bliskadeslåndsskyldig. Bestämmelsen kan på så sätt skapa oklarhet. Organisationernakan därför inte tillstyrka första styckels andra mening utan föreslår all dennautgår. Iandra stycket föreslås att köparen förlorar rätlen att kräva fullgörelse, omhan väntar orimligt länge med att framställa kravet. Denna passivitets-regelsynes vara av tvivelaktigt värde och bör därför kunna utgå. För det fall attregeln befinnes nödvändig, vill dock organisationerna uttala att de inte harnågot att erinra mot lydelser i sak. Beträffande rekvisitet "orimligtlänge" kau/emellertid anmärkas att förslaget, i enlighet med ny lagstiftningsteknik,givits en mer allmänt hållen formulering. Detta är något som generelltkännetecknar förslaget. Det är därvid av vikt, att det klart framgår avmotiven om någon skillnad i förhållande till gällande rätt avses eller inte.Organisationerna har när del gäller rekvisitet "orirnligl länge"utgått från att del har samma innebörd som gällande rätts "ej inom rimligtid". Sverigesköpmannaibrbund/SHIO Familjefiiretagen Köparensräll att kräva fullgörelse av köpet innebär att säljaren inte är skyldig attfullgöra köpet så länge det föreligger ett hinder som säljaren inte kanövervinna eller fullgörelsen skulle förutsätta uppoffringar som inte är rimligamed hänsyn till köparens intresse av att säljaren fullgör köpet. Enligt motiveninnebär kravet på ett väsentligt eller orimligt missförhållande altavialsbalansen rubbas på ett ovanligt kraftigt sätt. anges attköparen föriorar rätten att kräva att säljaren fullgör köpet om han väntarorimligt med all framställa kravet. Distinktionen mellan orimligt längeoch inom skälig lid anges i motiven på så sätt att orimligt länge typiskt settgäller än inom skälig tid. bibringas man denuppfattningen all en uppoffring som inte är rimlig är detsamma som alt det ärorimligt. Delta skapar oklarheter om lagstiftarens andemening, enärdistinktionen mellan något som inte är rimligt och något som är orimligt inteär delsamma. Iförslagets 25 § stadgas all säljarens fullgörandeskyldighet upphävs om säljareninte kan övervinna hindret eller om fullgörelsen skulle förutsätta sådanauppoffringar som inte är rimliga med hänsyn till köparens intresse. Säljaren ärsåledes inte skyldig att fortsätta tillverkningen eller fullgörelsen under dylikaomständigheter. Vilken typ av hinder som det måste vara fråga om för allfullgörandeskyldigheten skall upphöra framgår inte av lagtexten som därigenomskiljer sig från tidigare förslag (SOU 1976:66) där force majeure-situationerexemplifieras. Avspecialmotiveringen framgår all alla omständigheter som rent faktiskt hindrarköpets fullgörande kan vara av betydelse. Orsaken lill alt köpel intefullgjorts får dock betydelse vid bedömningen av säljarensskadeståndsskyldighel. Föreningendelar den uppfattningen som på flertalet ställen framkom- 116 mer i specialmoliveringenatt avtalets innehåll är styrande vid fastställan- Prop. 1988/89: 76 det av vad som är attbetrakta som hinder för säljarens fullgörandeskyldig- Bilaga 3 Föreningenfinner dock specialmoliveringen lill paragrafen (sid. 246) rimlig så till vidaatt en bedömning i relation till säljarens förpliktelse, dvs. avtalelsinnehåll, måste göras i varje enskilt fall för att fastställa vad som utgör etthinder. Det är viktigt att påpeka att någon uppenbar obalans mellanpartsintressena inte får uppslå. Föratt inte oklarhet i lolkningsgrunden skall uppstå bör man eftersträva enenhetlig terminologi avseende tidsangivelserna. används flera olikauttryckssätt såsom exempelvis "orimligt länge" och "oskäligtid". 26§ Denna bestämmelse handlar om säljarens "inlerpellation" till köparenvid säljarens dröjsmål, och påföljden av uteblivet svar är enligt förslagetatt köparen går miste om rätlen alt häva om säljaren levererar godset inom denperiod under vilken han sagt sig vilja leverera. Den nuvarande 26 § köplagenhar också en bestämmelse om inlerpellation, vilken emellertid går ut påmotsatsen, nämligen att vid underlåtenhet att svara köparen går miste om rätlenatt kräva fullgörande. Detär tveksamt om en regel om inlerpellation fyller någon större funktion undernuvarande förhållande, med de goda kommunikationer som finns, och det ärockså tvivelaktigt, vilken påföljden av underlåtenhet att svara bör vara.Myckel beror på frågans exakta formulering och omständigheterna. Den nuföreslagna regeln kan visserligen i många fall leda till lämpliga resultat, meni andra fall kan resultaten bli olämpliga. Säljaren sänder kanske rutinmässigtfrågor till alla sina kunder när han blivit försenad, och en särskild köpareunderlåter att svara därför att han vet eller tror sig veta att säljaren redankänner till att köparen inte vill mottaga en försenad leverans. Den konsekvenssom följer av den nuvarande regeln behöver inte vara så betungande; köparenkan, om han förlorar rätten att kräva fullgörande, i de flesta fall skaffa sigmotsvarande gods från annat håll. Del är allvarligare att, såsom enligtförslaget, gå miste om rätten att häva ell köp redan innan leverans har skettoch sålunda kunna påtvingas gods som köparen inte alls vill ha. Den föreslagnaregel förefaller därför tvivelaktig. Denförändring i förhållande till gällande rätt som föreslås genompassivi-letsregeln i 26 § torde vara ändamålsenlig för näringslivet ochlagstiftning tillstyrkes därför av LRF. Köparen måste alltså agera för att intedrabbas avpassivilelseffekt. 26 §Arbetsgruppen föreslår här (första stycket) en ändring i förhållande till gällande rätt avseende den situationen att säljaren frågar köparen om han Irols dröjsmålet godtar avlämnande inom . Om köparen inte svarar inom skälig tid, förlorar han enligt förslaget rätten att häva köpet. Motsvarande skall gälla om säljaren, i stället för att framställa en förfrå- 117 gan, meddelar köparen atthan kommer att avlämna varan inom en viss Prop. Organisationernainstämmer i arbetsgruppens uppfattning att del är mer ändamålsenligt att reglerarätten att häva. svarabör ges en passivitetsverkan enligt förslaget. I förslaget uttalas allstadgandets tillämplighet förutsätter att säljaren i sinförfrågan eller sitt meddelande angivit en bestämd tidsfrist eller frist bör komma till tydligare uttryck i lagtexten och organisationerna föreslårdärför alt ordet "viss" byts ul mot "bestämd". Därmeduppnås också bättre överensstämmelse med texten i 27 §. Enligt26:e paragrafen, kan köparen inte häva köpet om säljaren tillfrågat köparen omdenne trots dröjsmålet godtar avlämnandet eller säljaren meddelaratt han kommer att fullgöra köpet och köparen inte svarar inomskälig tid efter det han har fåll'en sådan förfrågan eller meddelande. Dettaskall jämföras med möjligheten för köparen att enligt 27:e paragrafen föreläggasäljaren en bestämd tilläggstid för varans avlämnande. Om denna tilläggstidinte är oskäligt kort, får köpet hävas om varan inte avlämnas inom tilläggstiden. Enligtmotivuttalandena sidan 250, sista stycket, framgår alt säljaren inte bör uppnåen förlängd lidsfrist om köparen i samband med att han förelägger säljaren entilläggstid, har gjort klart att avlämnandet efter tilläggstiden är utesluten.Med hänsyn till bestämmelsen i 26:e paragrafen jämfört med 27:e paragrafensandra stycke, anser organisationerna att säljaren inte längre skall hamöjlighet att få fristen förlängd genom en förfrågan eller meddelande somtvingar köparen att än en gång svara och framhålla all han håller fast han själv har förelagt. Förändringarnanär dél gäller köparens hävningsrätt vid dröjsmål tillstyrks i huvudsak. Pågrund av frågans stora betydelse från allmän obligationsrättslig synpunkt bördock hävningsfömtsättningama i 27 § formuleras tydligare (jfr nuvarande 21 §köplagen, det danska förslaget och motiven s. 252 f). så att det framgår altväsentlighelsbedömningen inte skall gälla kontraktsbrottet i sig utan dessverkan för köparen. Det bör även framgå att den tr köparen väsentligabetydelsen skall ha varit synbar för säljaren. Om köparen betingat sig ettnoggrant iakttagande av leveranstiden (fixköp), bör dockväsentlighelsbedömningen såsom enligt gällande rätt kunna anknyta mer tillkontraktsbrottet i sig. 27§ Enligt det svenska förslaget är det inte någon förutsättning för att köparen skall äga häva köpet vid väsentligt dröjsmål med avlämnande att säljaren insett eller bort inse alt dröjsmålet är väsentligt. Så föreskrivs emellertid i det danska förslaget. 1 motiven sägs, med syftning bl. a. på det svenska förslaget, (s. 253) att säljarens kännedom om dröjsmålets betydel se för köparen kan tillmätas relevans. Läsaren måste ställa sig frågan ll{ varför, om detta äravsikten, man har valt en lydelse som, inte minst Prop. 1988/89:76 genom att den avviker från den danska, ger rakt motsatt intryck. Förslageti 27 § om väsentlighetskrav för hävning vid säljarens dröjsmål tillstyrkes.Reglerna om hävningssanktionen innebär förenklingar. 27§ Samfundet delar Hjerners uppfattning att det är viktigt att rekvisitet"väsentligt avtalsbrott" närmare preciseras. Det förefaller samfundetvara riktigare att rekvisitet uttrycks, som Hjerner föreslår, så att dröjsmåletär av väsentlig betydelse för köparen. Samfundetförordar att en bestämmelse i huvudsak i enlighet med. vad Hjerner föreslår i27 § första stycket intages i lagen. Förbundetdelar arbetsgruppens uppfattning alt hävning på grund av dröjsmål endast börkomma i fråga om dröjsmål är väsentligt, men vara oberoende av orsakerna tilldröjsmålet. Enligt gällande lag får hävning vid dröjsmål ske även om det ärringa, om det är så alt köparen har betingat sig noggrant iakttagande av ensärskild leveranstid (21 §andra stycket). Arbetsgruppen synes mena attbedömningen om väsentlighetsrekvisitel är uppfyllt bör bestämmas med hänsyntill omständigheterna i dél "könkreta fallet (sid. 181 och 253). Förbundetvill ifrågasätta om inte detta ändå bör komma till uttryck särskilt i lagtextenpå sätt angivits i nuvarande bestämmelse. Förbundetställer sig frågande till att i detta sammanhang oanvända ullryck som att"köparen förelagt säljaren", (27 §). Likaväl torde motsvaranderesultat kunna uppnås med en lokution om att:köparen meddelar eller underrättarsäljaren. Något formkrav på föreläggandet kan rimligen inte uppställas. Iförslagets 27 § 2 st. uttrycks en princip som i doktrinen redan antas gälla (set. ex. avtalsrätt I, s. 96). Det handlär om s.k. Nachfrist.Utgångspunkten är att säljaren ej levererat men att dröjsmålet ej utgörväsentligt avtalsbrott. Genom att köparen utsätter viss bestämd tid inom vilkenprestationen skall vara fullgjord (Nachfrist) kan han skaffa sig. hävningsrättom dröjsmålet kvarstår trots att dröjsmålet ej heller vidden tidpunkten skulle utgöra väsentligt avtalsbrott. En Nachfrist får ej varaoskäligt kort. Goda skäl synes föreligga för att kodifiera denna praxis. 27§ Organisationerna tillstyrker förslaget om väsentlighetskrav för hävningvid säljarens dröjsmål (första stycket). Organisationerna har i ochför sig inte något att erinra mot bestämmel sen om s. k. nachfrist (andra stycket). I anslutning härtillinstämmer organisationerna i professor . 1988/89:76 uttalande alldel är viktigt all det redan av lagtexten framgår all hävning Bilaga 3 vid s.k.fixköp kan ske vid ringa dröjsmål utan föregående nachfrist. Organisationernadelar även Hjerners uppfattning alt det i lagtexten skall vara klarlagt att detinte bör krävas särskild bevisning om dröjsmålets betydelse för köparen i delenskilda fallet eller fristsättning om det av avtalsvillkoren framgår att etträtlidigt iakttagande av leveranstid betingats. Genom28 § kommer köparens rätt alt häva tillverkningsköp vid dröjsmål att mycketkraftigt begränsas om inte annat särskilt avtalas. Utredningen har inte givitmycket stöd för tolkning av bestämmelsen, och inte heller förarbeten tillkonsumentköplagen ger vägledning. Uttrycket "hans syfte med köpet ärväsentligen förfelat" måste rimligen utgå från köparens subjektiva behov.Måste syftet vara känt eller bort vara känt för säljaren? Avser "syfte medköpet" del syfte köparen hade för avtalets ingående ellerär även syften och behov som uppstår efter det avtalet ingåtts men innanleverans skett relevanta? Exempelvis avvaktan på en viss framlida användning,men innan leverans sker kan en händelse inträffa, som medför att köparen villta varan i bruk efter leveransen. En försenad leverans kan medföraatt köparen inte längre får användning för varan. Är köparen i denna situationtvingad att meddela säljaren sitt nya syfte med var?.n? Är det nya syftethävningsgrund, om det väsentligen förfelas? Detenda exemplet utredningen ger på "väsentligen förfelat" är attköparen lill följd av dröjsmålet inte längre har användning för varan. Varförär köparens behov av alt kunna ta varan i bruk heltförbisett? Om köparen har ett mycket stort behov äv varan och drabbas hårt avdröjsmål bör han kunna häva köpet och beställa av en annan tillverkare. Omköparen har kontinuerligt behov av varan kan dröjsmålet innebära att köparenssyfte med köpet inte är "väsentligt förfelat" men all olägenheten avatt varan försenas blir större ju längre dröjsmålet varar. Del kanifrågasättas om utredningen avser att syftet kan bli väsentligen förfelat närköparen väl beställt från annan tillverkare och därför inte längre har behov avden första varan! Ävendet fall att varan inte beräknas bli avlämnad alls omfattas av reglerna omdröjsmål. Hur långt dröjsmål skall köparen även om syftet med köpet inteförfelats genom dröjsmålet tvingas acceptera innan hävningsrätt inträder? Förvissa tillverkningsköp kan man inte säga att vid en viss lidpunkt är köpetväsentligt förfelat. Måste köparen då kvarbli vid köpet fram till dess allmänpreskription inträtt? Materielverketanser, trots vad som anförts, att det kan vara befogat med en regel som väger köparens och säljarens intressen mot varandra. Däremot bör enligt materielverkets bestämda uppfattning även för till verkningsköp som huvudregel rekvisitet "väsentligt avtalsbrott"gälla. Att köpet skulle vara väsentligt förfelat borde vara en supplerande regel som kunde ge domstolar rätt att ta viss hänsyn till betydelsen för parterna att avtal hävs. Eventuellt är det ändamålsenligare att inrikta undantag vid lillverkningsköp på att leverans skall vara av särskild vikt för att hävning skall få ske. 28§ Samfundet anser att den föreslagna regeln är för sträng mot köparen. Imotiven (s. 255) framhålls all köparen i här avsedda fall ofta inte har likastort behov av alt kunna häva köpet på grund av säljarens dröjsmål. Samfundetmenar att della förhållande inte är något skäl för all inskränka köparens hävningsrätt.I det fall köparen inte har något behov av all häva lär han inte heller göradet. Delta torde reglera sig självt. Det skall noteras, för det första atthävning inte är en alldeles riskfri åtgärd från köparens sida i det enskildafallet. Visar det sig vid en rättslig prövning att köparen saknat hävningsgrundkan hävningen stå honom dyrt. För del andra betyder hävningen all köparen intefår det gods han köpt vilket också kan vålla honom besvär. Det finns därföringen anledning all utgå från att en köpare skulle häva om han inte har behovav det. Samfundetanser att rekvisitet alt köparens "syfte med köpet är väsentligenförfelat genom dröjsmålet" i alltför hög grad begränsar köparenshävningsrätt. Det kan tänkas fall där ett dröjsmål med en leverans av enspeciell utrustning innebär all köparen lider stora ekonomiska förluster elleråsamkas andra betydande olägenheter men all hans syfte med köpet för den sakensskull inte förfelats genom dröjsmålet. När utrustningen väl kommer kan köparenkanske använda utmstningen för del avsedda ändamålet. Men det har kostat honommyckel pengar eller andra uppoffringar. Det är då rimligt all han inte skallbehöva vänta på leveransen utan i stället skall ha en räll att häva och skaffautrustningen från annat håll. All dröjsmålet från den förste säljaren gerköparen rätt till skadestånd är ofta en klen tröst. För det första kan han hasvårt att visa sin skada, för det andra kanske säljaren inte har något attbetala med. Samfundetgodtar att del skall vara svårare att häva vid denna typ av avtal, därför i större grad måste beakta säljarens intresse. Men intresseavvägningen ärinte godtagbar. Enligtmotiven (s. 256) förutsätter inte uttrycket "har varan tillverkats"att tillverkningen redan slutförts. Om denna förutsättning verkligen skallgälla, bör det framgå tydligare av lagtexten. Enligt vanligt språkbruk tordenämligen uttrycket "har varan tillverkats" mycket väl kunna tolkas såatt del avser endast den situation att tillverkningen redan slutförts. 28 §Arbetsgruppen föreslår här en helt ny regel, vilken organisationerna anser fått en lämplig utformning.