prop · GC03111 · 1988-12-31 00:00:00 — Det är enligt min meningheller inte adekvat att utge förmåner från den svenska sjukförsäkringen förpersoner som inte är bosatta i och för vilka socialavgifter intebetalas. En annan omständighet somtalar för att frågan om utlandssvenskarnas möjlighet till akutsjukvård i Sverigebör brytas ut ur socialförsäkringssystemet är den praxis som utbildat sig vidtillämpningen av (nr 118) om utlänningarslikställighet med ett lands egna medborgare i Prop. fråga om social trygghet.Denna praxis har inneburit att medborgare i det 30-tal stater somratificerat konventionen får akutvård i på samma villkor som personer somomfattas av den svenska sjukförsäkringen. har skett utan att svenskamedborgare garanterats några motsvarande rättigheter i dessastater. InomEuropeiska gemenskapen (EG) gäller att ländernas medborgare skall behandlaslika vid tillämpning av nationell socialförsäkringslagstiftning. Vid ettsvenskt närmande till EG skulle med nuvarande utformning av den svenskalagstiftningen även alla EG-medborgare bosatta utanför kunna åberopareglerna i 2 kap. 8§ AFL utan att svenska medborgare skulle vara garanterademotsvarande förmåner i . Tilldetta kan läggas att det saknas sociala skäl för att generellt ge svenskamedborgare bosatta utomlands vård i på den svenska försäkringensbekostnad. Många av dessa personer omfattas av offentliga eller privataförsäkringssystem, vilka ersätter kostnader även för vårdbehov som uppkommitutanför bosättningslandet. Motdenna bakgrund anser jag att utlandssvenskarnas sjukvårdsförmåner vid vistelsei inte längre bör regleras inom ramen för sjukförsäkringen enligt AFL. och bättre reglering av denna fråga anser jag sker genom en överenskommelsesom träffats mellan företrädare för staten och Landstingsförbundet.Överenskommelsen fogas till protokollet i detta ärende som bilaga.Överenskommelsen innebär i huvudsak att huvudmännen åtar sig att för dem, sominte har sina sjukvårdskostnader i täckta på annat sätt, ge vård på devillkor som anger i en rekommendation till sjukvårdshuvudmännen.Den nya ordningen avses gälla fr.o.m. den och innebär i huvudsakföljande. För akut öppen sjukvård skall samma patientavgift tillämpas som för inomlänspa-tienter,dvs. för läkarvårdsbesc: . För akut sluten vård skallavgiften motsvara det högsta sjukpenningavdraget för sjukpenningförsäkrade,dvs. per vårddag för om inte patientens vårdkostnader täcks påannat sätt. Dessa avgifter gäller under fömtsättning att vården söks inom detlandsting där vårdbehovet uppkommer. Vidvårdbehov som uppkommit utomlands eller som inte är av akut slag skallpatientavgiften vid öppen vård normalt bli sex gånger inomlänspa-tientensavgift och vid sluten sådan vård normalt 10 gånger det högsta sjukpenningavdragetför sjukpenningförsäkrade. Ävenutlandssvenskamas tandvårdsavgifter regleras genom överenskommelsen. Regeringenhar tidigare denna dag godkänt överenskommelsen. Författningsmässigtleder det sagda till att bestämmelsema i 2 kap. 8§ AFL om utlandssvenskarnasrätt till vissa sjukvårdsförmåner kan upphävas. Upphävandetav 2 kap. 8§ AFL innebär också att medborgare i en annan stat får rätt till sjukvårdsförmåner vid akutvård i endast om det finns en överenskommelse mellan och den staten som innehål ler ömsesidiga bestämmelser om rätt till sådana förmåner. emellertid inte att denberörda åsidosätts. Även fortsättningsvis kommer medborgare ide stater som har ratificerat konventionen att vara likställda med svenskamedborgare i sjukförsäkringshänseende. 2 Uppföljning av sjukpenningreformen 2.1 Sjukpenning underrehabilitering Mitt förslag:Sjukpenning enligt lagen om allmän försäkring (AFL) eller lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring (LAF) skall timbe-räknas också när den försäkradegenomgår rehabilitering. Riksförsäkringsverketsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Skälenför mitt förslag: Den timsjukpenningreform som genomfördes den 1 december 1987innebär, för den som har inkomst av anställning, att sjukpenningen skall timberäknasunder av ett sjukfall. Från denna regel finns någraundantag där en kalenderdagsberäkning skall ske, varvid sjukpenningen för dagutgör av den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365.Ett sådant undantag från huvudregeln om timberäkning av sjukpenningen finns i3 kap. 10 c § punkten 3 AFL. För den som enligt 2 kap. 11 § samma lag ärföremål för rehabiliteringsåtgärd utges således sjukpenning med ett kalenderdagsberäknatbelopp. 1 den proposition som låg till grund för timsjukpenningreformen (prop.1986/87:69) anförde min företrädare som skäl för det undantaget att det varsvårare för att avgöra den sammantagna arbetssituationen fördessa personer. Deras anknytning till arbetsmarknaden var svagare, vilketmedförde att behovet av en timberäkning av ersättningen var mindre. Inom riksförsäkringsverketbedrivs ett arbete med att följa verkningarna av timsjukpenningreformen. Verkethar i en framställning till regeringen tagit upp frågan om vissa ändringar isystemet. Därvid har verket föreslagit att den berörda regeln om undantag fråntimberäkning för rehabiliteringssituationer slopas. Verket har uppgett attbestämmelsen i fråga medför negativa effekter för personer som genomgårrehabilitering under enstaka dagar eller veckor. Antingen får dessa personerett löneavdrag per dag som anpassats till de nya sjukpenningreglerna för deförsta av ett sjukfall vilket medför en försämring för dennakategori eller går de miste om sin timlön. En kalenderdagsberäknadsjukpenning ger då vid korttidsfrånvaro en alldeles för låg kompensation iförhållande till inkomstbortfallet. Jag delar verketsuppfattning att det mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts sedan timberäkningssystemetinfördes finns tillräckligt starka skäl att slopa den berörda särregleringen avsjukpenningberäkningen vid rehabilitering. Jag förordar därför att sjukpenningunder av en ersättningsperiod skall timberäknas även nären försäkrad genomgår rehabilitering.Motsvarande bör gälla också inom arbetsskadeförsäkringen och det statligapersonskadeskyddet. Vad jag nu sagt föranlederändring dels i 3 kap 10 c § AFL, i så måtto att punkten 3 får utgå, dels i 3kap. 5 c § LAF. 2.2 Beräkning av sjukpenning för studerande med studiestödoch s. k. vilande SGI Mitt förslag: Fören studerande för vilken en studietids-SGl har fastställts utges timberäknadsjukpenning även av ett sjukfall. Möjligheten attaktivera en vilande SGI slopas för flertalet av dessa studerande. Riksförsäkringsverketsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Skälen för mitt förslag:Den obligatoriska sjuk- och föräldraförsäkringen omfattar även studerande.Under studietiden gäller dock särskilda regler för rätten till ersättning.Huvudprincipen är att de studerande får behålla sitt studiestöd i form avstudiehjälp, studiemedel, särskilt vuxenstudiestöd eller utbildningsbidrag fördoktorander för all styrkt sjukdom . Det innebär att enstuderande har sin försörjning tryggad han normalt skulle hafinansierat sitt uppehälle med någon form av studiestöd, även om han råkar blisjuk . Om dessa studerande har en SGI när studierna påbörjasfår denna inte sänkas . Detta gäller oavsett utbildningstidenslängd. Sjukpenning eller tillfällig föräldrapenning får dockinte utges på grundval av denna SGI. Den hålls i stället vilande för att återbli gällande, aktiveras, när studietiden är avslutad eller när ett definitivtstudieavbrott görs. Den studerande kan emellertid uppbära en särskildstudietidssjukpenning vid sjukdom . Denna sjukpenningberäknas på grundval av den förvärvsinkomst som den studerande kan antas få vidsidan av studierna och under ferietid, s. k. studietids-SGl. Sedan den 1 juni 1986kan en vilande SGI aktiveras även under sommarferier. Den timsjukpenningreformsom genomfördes innebar i detta avseende att en timberäkningav sjukpenningen skall ske av ett sjukfall närsjukpenningen utges på grundval av studietids-SGl. Vid sjukdom undersommarferier kan sjukpenning i stället utges på gmndval av den aktiveradevilande SGI:n fr.o.m. den femtonde sjukdagen, om denna SGI är högre än studietids-SGl.Skälet till sistnämnda gräns var att den timberäknade sjukpenningen ansågs geavsedd kompensation för det faktiska inkomstbortfallet även när sjukpenningenberäknades på studietids-SGl. Aktivering av vilande SGI ansågs alltså intebehövas vid kortare sjukfall. Tillfällig föräldrapenning beräknas till skillnadfrån sjukpenning alltid på grundval av studietids-SGl under sommarferier. Riksförsäkringsverkethar i den under avsnitt 2.1 nämnda framställningen föreslagit attsjukpenningen för studerande med studiestöd skall timbe- räknas för helasjukperioden, dvs. utan någon begränsning till de första Prop. 1988/89:11114dagarna av sjukfallet. 1 konsekvens härmed har verket föreslagit attmöjligheten att under sommarferier aktivera vilande SGI fr.o.m. den femtondesjukdagen slopas för denna kategori. Som skäl för framställningen har verketanfört bl. a. följande. Deregler som gäller för studerande med studiestöd är förenade med betydandeadministrativa svårigheter. Det beror på att sjukpenningen för denna gruppskall beräknas på grundval av två olika beräkningssätt och två olika inkomster bl.a.beroende på om den studerande blir sjuk under terminstid eller undersommarferierna. De nu gällande beräkningsreglerna ger inte heller avseddkompensation för inkomstbortfall. Dagens regler medför också stora svårigheter vadgäller bedömning av rätten till sjukpenning. Det är svårt att avgöra iförhållande till vilken sysselsättning nedsättningen av arbetsförmågan skallbedömas. Det ursprungliga motivet till att den vilande SGLn skulle aktiverasunder sommarferier var att för t. ex. en studerande som förvärvsarbetar enbartunder ferierna kunde ersättningen från vid sjukdom ellerföräldraledighet under ferietid bli betydligt lägre än det aktuellainkomstbortfallet (prop. 1985/86:128). Detta förhållande har ändrats i och medde nya beräkningsreglerna för sjukpenning som gäller fr.o.m. den 1 decemer1987. En tim/dagberäknad sjukpenning ger i princip en 90-procentig kompensationför inkomstförlust även för den som arbetar under enbart vissa delar av året.Den ger avsedd kompensation för det faktiska inkomstbortfallet även närsjukpenningen beräknas på studietids-SGI:n. Enligt de nu gällande reglerna tim/dagberäk-nassjukpenningen endast av en sjukperiod. Eftersom en tim/dagberäknadsjukpenning som grundas på studietids-SGLn ger avsedd kompensation börsjukpenningen för studerande med studiestöd kunna beräknas på detta sätt underhela sjukperioden. Aktivering av den vilande SGLn från den undersommarferier blir då inte heller nödvändig. Däremot bör den vilande SGLnaktiveras för en försäkrad som blir sjuk och därför inte kan uppbäraföräldrapenning eller som är arbetslös och inte kan stå till arbetsmarknadensförfogande på grund av sjukdom. Orsaken till detta är att sjukpenningen idessa fall alltid skall kalen-derdagsberäknas. Nuvarande regler bör vidarekvarstå vad gäller föräldrapenning och havandeskapspenning. Verketsförslag medför också att sjukpenning som utges på gmndval av en studietids-SGlalltid skall timberäknas medan sjukpenning som utges på grundval av enaktiverad vilande SGI alltid skall kalenderdagberäknas. 1propositionen (1986/87:69) om förbättrad kompensation vid korttidssjukdom ochvid tillfällig vård av barn förutskickade min företrädare att riksförsäkringsverketskulle göra en fortlöpande utvärdering av de praktiska erfarenheterna av detnya systemet. Avsikten med utvärderingen skulle naturligtvis vara atteventuella brister i det nya regelsystemet skulle uppmärksammas och åtgärdassnarast möjligt. Som konstaterat utgör den variation ikompensationsnivån för studerande som får sin sjukpenning kalenderdagsberäknaden sådan brist. Jag anser därför att förslag börgenomföras. Mittförslag innebär beträffande AFL att ändringar bör göras i 3 kap. 5 och IO §§ samt 4 kap. 14 §. Förstnämnda paragraf har ändrats genom lagen _ (1988:881) om ändring i AFL.Tekniskt sett bör därför en ändring i 3 kap. 5 § göras genom en ändringi lagen1988:881. I fråga om lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring medför förslaget att en ändring bör göras i3 kap. 5 a §. 3 Sjukpenningavdrag vid s. k. kontraktsvård enligt 28 kap.brottsbalken Mittförslag: Sjukpenningavdrag skall kunna göras också för tid när staten svararför kostnaderna för sådan vård som avses i 3 kap. 15 § andra stycket AFL. Skälenför mitt förslag: När en försäkrad med sjukpenning bereds vård i ett sådant vård eller boende som ger vård och behandling åt missbmkare skall, påbegäran av den kommun som svarar för vårdkostnaderna, sjukpenningen minskas påsamma sätt som gäller vid sjukhusvård, alltså med . per dag, dock medhögst en tredjedel av sjukpenningens belopp. År1988 infördes i möjlighet för allmän domstol att döma till s. k.kontraktsvård. Kontraktsvården ådöms genom en typ av kvalificerad föreskriftvid skyddstillsyn. Genom föreskriften åläggs den dömde att genomgå behandlingenligt en i förväg godkänd behandlingsplan. Om den planerade behandlingen iavgörande grad har bidragit till att domstolen bestämt påföljden tillskyddstillsyn, skall i domslutet anges hur långt fängelsestraff som skulle ha ådömtsom fängelse i stället hade valts som påföljd. Sistnämnda regel har betydelseockså för frågan vem som skall ha kostnadsansvaret för vården. 1 den måndomslutet innehåller ett sådant hypotetiskt uttalande om fängelsestraff skallkriminalvården betala vårdavgifterna fram till en tänkt tidpunkt för straffetsavtjänande eller villkorlig frigivning. Kostnadsfrågan fick sin lösning efterförebild av 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL). Denvård som kan bli aktuell genom kontraktsvård kan lika väl förekomma inom ramenför placering enligt 34 § KvaL, alltså de fall när en i kriminalvårdsanstaltintagen får avtjäna en del av fängelsestraffet genom vistelse utanföranstalten. Skillnaden har emellertid betydelse från sjukförsäkringssynpunkt.Den som genomgår vård enligt 34 § KvaL är att anse som intagen ikriminalvårdsanstalt. På gmnd av föreskriften i 3kap. I5§ första stycket c) AFLutges därför inte sjukpenning. Något hinder mot att utge sjukpenning till densom genomgår kontraktsvård finns däremot inte. Sjukpenningavdrag enligt 3 kap.15 § andra stycket AFL fömtsätter emellertid som jag inledningsvis berört att det är en kommun som svarar för vårdkostnaderna. Enligt min mening bör ettsådant sjukpenningavdrag kunna göras även för tid när staten enligt vad somnyss sagts svarar för kostnadema för kontraktsvård. Mitt förslag fömtsätterändring i 3 kap. 15§AFL. Det förhållandet attstaten som jag nämnt under vissa förutsättningar har kostnadsansvaretför kontraktsvården kan aktualisera vissa ytterligare frågor beträffandekonsekvenserna för socialförsäkringen. Hit hör frågor om avdrag på folkpensionenligt 10 kap. 3§ första stycket AFL och kungörelsen (1962:393) om rätt i vissafall för kommun eller annan att uppbära folkpension samt om ersättning föruppehället enligt 34 § socialtjänstlagen (1980:620). Detta förhållande harberörts av i en skrivelse till regeringen och äventagits upp av med anledning av motionsyrkanden (1987/88 JuU31, rskr.239).Enligt min mening kräver dessa frågor ytterligare överväganden. Jag är inteberedd att behandla frågorna närmare i detta sammanhang. 4 Arbetsvillkoret i delpensionsförsäkringen Mittförslag: Lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring anpassas till en tidigareföreslagen förändring av arbetsvillkoret i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring. Skälenför mitt förslag: Enligt 3§ lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring gällersom lagstadgat försäkringsvillkor att arbetstagaren uppfyller det s.k.arbetsvillkoret enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring eller lagen (1973:371)om kontant arbetsmarknadsstöd. Arbetsvillkoret garanterar att den försäkradehar en aktuell anknytning till förvärvslivet och innebär i princip att hanunder en ramtid av före delpensioneringen skall haförvärvsarbetat . 1årets budgetproposition (1988/89:100, bil. 12) föreslås en ändring av arbetsvillkoreti lagen om arbetslöshetsförsäkring. Förslaget innebär i huvudsak att denförsäkrade skall ha utfört förvärvsarbete i minst 75 dagarfördelade . Minskningen från syftar tillatt få bort vissa tröskeleffekter. Kravet på att förvärvsarbetet skall hautförts under minst av perioden innebär däremot endast en kodifieringav den praxis som gällt vid tillämpningen. Ändringen föreslås träda i kraft denI . Somhar förutskickats i budgetpropositionen (bil. 12 s. 92) bör en motsvarandeändring beträffande arbetsvillkoret göras i lagen om delpensionsförsäkring.Jag föreslår därför att 3§ sistnämnda lag jämkas så att överensstämmelse mellanarbetslöshetsförsäkringens och delpensionsförsäkringens arbetsvillkor bestårockså för tid fr. o. m. . 5Enhetlig tidpunkt för ändring av inkomstprövad pensionsförmån Mitt förslag: En ändringav hustmtillägg och kommunalt bostads-tilllägg skall gälla från och med denmånad under vilken de förhållanden uppkommit som föranleder ändringen, omförhållandena avser hela den månaden. Riksförsäkringsverketsförslag: Varje ändring av kommunalt bostadstill- Prop. 1988/89: 111 läggskall gälla fr. o. m. den månad anledningen till ändringen inträffat. Skälenför mitt förslag: Enligt 16 kap. 6§ AFL skall ändring av pension gälla från ochmed månaden näst efter den varunder anledning till ändringen uppkommit. Sammaregel gäller för de inkomstprövade pensionsförmånerna hustmtillägg ochkommunalt bostadstillägg (KBT) till folkpension, men med det undantaget attökning av sådan förmån skall ske samma månad som anledning till ändringenuppkommit. Dennaundantagsbestämmelse infördes i 13 § lagen (1962:392) omhustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension. Avsikten synesfrämst ha varit att möjliggöra att KBT skulle kunna öka samma månad som enhyreshöjning trädde i kraft. Däremot skulle en minskning av förmånernafortfarande ske först nästkommande månad. praktiska tillämpningen har emellertid även en minskning av förmånernakommit att gälla fr. o. m. samma månad som orsaken till minskningen uppkommit;öknings- och minskningsfallen har således behandlats lika. Riksförsäkringsverkethar i en skrivelse till lagt fram ett förslag om en ändringav bestämmelsema som syftar till att en enhetlig reglering av tidpunkten förändring av inkomstprövade förmåner uppnås. Verket har därvid föreslagit attalla ändringar av KBT skall gälla fr. o. m. den månad som anledningen tilländringen inträffat. Jagdelar uppfattning att ökning och minskning av inkomstprövadeförmåner bör behandlas på ett likartat sätt. Det finns inga motiv för att t.ex. en hyreshöjning skall få genomslag på förmånen en månad tidigare än ensamtidigt inträffad inkomstökning. Måletom en enhetlig ändringstidpunkt kan nås med flera olika lösningar.Riksförsäkringsverket har föreslagit att alla ändringar av KBT skall gälla fr.o.m.samma månad som orsaken till ändringen inträffat vare sig detta skett i börjaneller i slutet av en månad. En hyreshöjning är visserligen den vanligaste ochoftast även den viktigaste orsaken till en ändring av förmånen. För flertaletfall medför verkets förslag därför inte någon förändring i praktiken. Det kanemellertid inträffa att den försäkrade får en hyressänkning i mitten av enmånad eller att inkomsten stiger i slutet av en månad. Om verkets förslagantogs skulle en sådan förändring trots att den bara avser en del av månaden leda till att förmånen reduceras för hela månaden. Föregen del anser jag det vara mest naturligt att endast låta ändrade förhållandensom avser hela månaden få genomslag på förmånen. Förändringar sombara avser en del av en månad bör lämpligen påverka förmånen först fr. o. m. nästföljandemånad, alltså i enlighet med huvudregeln i 16 kap. 6§ AFL. Fråga kan givetvisuppstå om en viss ändring av förhållandena avsett hela månaden. I allmänhet fården försäkrades egna uppgifter i saken anses vara tillräckliga för frågansbesvarande. Endast om det finns särskild anledning därtill börförsäkringskassan behöva kontrollera uppgiften. Jagföreslår sålunda sammanfattningsvis att en ändring av hustmtillägg eller KBT skall gälla fr.o.m. den månad under vilken de förhållanden 20 uppkommit som föranlederändringen, om förhållandena avser hela månaden. Förändringar som inträffarunder månaden och endast avser en del av månaden föranleder däremot ändring avförmånen först månaden efter den under vilken anledningen till ändringeninträffat. Mitt förslag föranlederändring i I3§ lagen (1962:392) om hustmtillägg och kommunalt bostadstilläggtill folkpension. 6 Förenklat beslutsförfarande i vissa arbetsskadeärenden Min bedömning: Detförenklade beslutsförfarandet i vissa arbetsskadeärenden bör avse även ärendenom ifrågasatt recidiv av en godkänd arbetsskada. Riksförsäkringsverketsförslag: Överensstämmer med min bedömning. Skälen för min bedömning:Enligt 8 kap. 4§ första stycket lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF)skall ärende angående livränta till en försäkrad och i annat ärende uppkommenfråga humvida den försäkrade har ådragit sig arbetsskada till följd av annat änolycksfall hos avgöras av socialförsäkringsnämnd. Regeringenfår dock meddela föreskrifter om behörighet för tjänsteman hos kassan att avgöraärenden som är av enkel beskaffenhet och inte angår livränta till denförsäkrade. Möjligheten för regeringenatt förordna att beslut i vissa ärenden skall få fattas av tjänsteman hoskassan infördes den Ijanuari 1988 (prop. 1987/88:46, SfUll, rskr. Motivetbakom lagändringen var att försäkringskassornas pressade arbetsläge vad gälldearbetsskadeärenden gjorde det angeläget att pröva om inte vissa okompliceradeärenden om arbetssjukdom skulle kunna avgöras på tjänstemannanivå utan attprinciperna för förtroendemannainflytandet rubbades. Det påpekades att det fannsgrupper av arbetssjukdomsärenden som generellt sett var okomplicerade och därdet inte fanns något egentligt utrymme för skälighetsbedömningar. Deärendekategorier som främst ansågs motsvara denna beskrivning var arbetsskadatill följd av buller eller i form av pleuraplack till följd av inverkan avasbest. Avsikten var att regeringen skulle meddela föreskrifter för att entidsbegränsad försöksverksamhet skulle komma till stånd. En utvärdering avförsöksverksamheten skulle därefter ske under medverkan avriksförsäkringsverket. Det fömtskickades i lagstiftningsärendet att vissaokomplicerade ärenden om arbetssjukdomar permanent borde kunna handläggas påtjänstemannanivå hos kassorna om försöket föll väl ut. Försöksverksamhet med förenklatbeslutsförfarande enligt 8 kap. 4§ första stycket LAF bedrevs hosMalmö, , och läns allmänna försäkringskassa. Viden av företagen utvärdering har framkommit bl.a. att handlägg- Vissa direkta kostnadsbesparingar hade kun- Prop. 1988/89: 111 natgöras, i första hand på grund av minskad kopiering och minskat utsändande avhandlingar till nämndledamöter. Det har vidare konstaterats attsocialförsäkringsnämnderna hade fått ett ökat utrymme att handlägga fler andraärenden, vilket inneburit en avlastning särskilt för nämnder som haft enärendeutveckling som överträffat vad som antogs när socialförsäkringsnämndernainrättades. Motbakgrund av de positiva erfarenheter som framkommit vid utvärderingen avförsöksverksamheten infördes fr.o.m. den Ijanuari 1989 en generell behörighetför tjänsteman hos att avgöra ärenden om arbetsskada som ärav okomplicerad natur. Föreskrifter om detta finns i förordningen (1988:1542)om behörighet att avgöra vissa ärenden enligt lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring. De ärenden som kommer i fråga för en sådan förenkladhandläggning är arbetsskada till följd av buller och i form av pleuraplack tillföljd av inverkan av asbest. Ärenden som angår livränta till den försäkradeeller ärenden som är av vidlyftig eller svår beskaffenhet får inte handläggaspå detta sätt. Riksförsäkringsverkethar i skrivelse till föreslagit att en tjänsteman hosförsäkringskassa skall ges behörighet att fatta beslut även i ärenden om recidiv(återfall) av en godkänd arbetsskada, om recidivet inträffar inom enviss tid. skrivelse framgår i övrigt bl.a. följande.