prop · GC0323 · 1988-12-31 00:00:00 — Har livsmedel drabbats av saluförbud regleras i27 § livsmedelslagen vilka åtgärder som kan bli aktuella mot livsmedlet,nämligen att "under tillsynsmyndighetens kontroll göra varan duglig tilllivsmedel eller använda den för annat ändamål". Om detta inte är möjigtskall varan förstöras. Den flrågan synes dock ha lösts tillflredsställande ilagförslaget som föreskriver skyldighet för näringsidkare att försetillsynsmyndigheten med de uppgiflter och det material som behövs för att kunnakontrollera att ett åliggande eller förbud verkligen har följts. Detfinns emellertid situationer, när livsmeddslagstifltningen inte ger allmänhetenett flullständigt skydd, eftersom ett livsmedels egenskaper kan innebära andrarisker för konsumenterna än dem som omfattas av lagen. Ett exempel på detta ärjordnötter som visat sig lätt kunna flastna i halsen hos mindre barn ochföljaktligen orsakat både dödsfall och allvarliga kvävningstillstånd. Sådanaskador närmare att betrakta som mekaniska skador faller utanför livsmeddslagstifltningensskadebegrepp och kan således inte beivras med stöd av lagen. Detredovisade exemplet får illustrera ett fall där livsmedelsverkets möjligheteratt ingripa alltså är begränsade av flormella skäl. Genom den föreslagna lagstifltningennskapas förutsättnignar att ålägga de ansvariga att genom märkning påprodukterna eller på annat sätt svara för att erflorderlig inflormation lämnasantingen som säkerhetsinflormation eller varningsinformation. Närdet gäller ingripanden mot otjänliga eller på annat sätt skadliga livsmedelspelar tidsfaktorn oflta en stor roll. Som regel måste de flormella besluten flrånden ansvariga myndigheten följas av omedelbara ingripanden för att avlägsnalivsmedlen från marknaden. Det ligger då i sakens natur att eventuella åtgärdermed stöd av den föreslagna lagstiftningen, förutom att fylla kravet på eflfektivitetoch tillförlitlighet, också måste ske med den skyndsamhet som omständigheterna flordrar.Det kan dock antas, att bara existensen av bestämmelser som kan tillgripas föratt i sista hand tvinga flram åtgärder från näringsidkarnas sida också skallgöra dem mer benägna att samarbeta med myndigheterna och att ställa de resursertill förfogande som kan behövas för att undanröja eller minimera skaderiskerna. Genomden utflormning som lagförslaget flått torde några kollisioner inte behövauppstå vid tillämpningen av lagen och annan speciallagstifltning. I denutsträckning som de nödvändiga åtgärderna kan vidtas med stöd avlivsmedelslagen är det också logiskt att den lagstifltningen primärt utnyttjas.Det är tillflredsställande att kompetensfördelningen i det avseendet är klartreglerad och att initiativet för eventuella åtgärder med stöd av den föreslagnalagen läggs på den närmast ansvariga tillsynsmyndigheten. Livsmedelsverketutgår från att verket som central tillsynsmyndighet kan få överta och tillkonsumentombudsmannen vidarebefordra också ärenden som överlämnas till verketfrån de lokala tillsynsorganen, miljö- och hälsoskyddsnämnderna, i de fall nären godtagbar förhandlingslösning inte gått att nå. Bilaga 4 Förslagetseflfekter på pris- och konkurrensförhållandena i näringslivet bedöms vara ringa ochsakna betydelse. Nämnden har inget att invända mot utredningens förslag. Provningsanstaltenserflarenhet är att företagen, utan att rättslig skyldighet föreligger, normalttar sitt ansvar för att avhjälpa brister hos levererade produkter. Detpågår emellertid en utveckling som innebär att ansvaret för produktsäkerhet iökad omflattning läggs på företagen själva. Detta är flrämst en följd avanpassningen till internationella förhållanden, flrämst inom EG. Avregleringsarbetetinom statsförvaltningen verkar i samma riktning. Preventiva myndighetsinsatserav typ förhandsgodkännande och obligatorisk kontroll kommer att successivtminska och ersättas av system med självcertifiering (tillverkardeklaration) ochegenkontroll. Enligtinternationell förebild förutsätter denna utveckling ett klart definieratproduktansvar för företagen. Utflormningen av en lagstiftning om produktansvarövervägs . Oflfentligrättsliga regler om produktåterkallelse harytterst samma syflte som regler om produktansvar. Åtgärder som säkerhetsinflormation,säljförbud, varningsinflormation och återkallelse reducerar skadeverkningarnaav farliga produkter och förebygger att sådana produkter överhuvudtaget når utpå marknaden. Motdenna bakgrund tillstyrker provningsanstalten det flramlagda förslaget tillproduktsäkerhetslag. Enligt anstaltens mening bör lagen samordnas med enkommande lagstifltning om produktansvar. Fråganom produktsäkerhet är väsentlig både för konsumenterna och för förtagens egendel. Det grundläggande arbetet med åtagandena för produktsäkerhet ligger hosföretagen. Myndigheternas resurser att bevaka produktsäkerheten är och bör varabegränsade. Kommittén har inte tillräckligt belyst de ekonomiskakonsekvenserna av den föreslagna lagstiftningen för enskilda företag ellervilka positiva eflfekter för samhället som ytterligare lagstiftning påproduktsäkerhetsområdet kan medföra. Överväganden bör göras om andra åtgärderkan vidtas för att uppnå samma syfte, exempelvis flrivilliga åtaganden flrånföretagens sida med hjälp av försäkringar eller om marknadsföringslagen kanbyggas ut. Statskontoretanser att flrågorna om skaderapporteringssystem, produktidentifiering ochrutiner för återkallelse bör utredas innan en produktsäkerhetslagstifltninggenomförs. Kontoret finner inte tillräckliga skäl atttillstyrka förslaget till produktsäkerhetslag. Verketär av den uppfattningen att den föreslagna produktsäkerhetslagen är av ett begränsat värde för trafiksäkerheten. En lag av detta slag torde inte komma att bli särdeles eflfektiv vad det gäller att med rättsliga medel komma åt de vanligen små och mindre seriösa företag som kan vålla vissa problem. Otvivelaktigt kan det dock vara så att lagen enbart genom sin existens kan påverka denna grupp i positiv riktning. Vidare kan behovet och värdet av möjligheterna att vidta åtgärder mot en 165 näringsidkare komma attöka om EG inför ett system med självcertifi- Prop. 1988/89:23 ering.Eftersom lagstiftningen i sig måste anses väl avvägd och ägnad att Bilaga 4fylla sitt syfte, motsätter sig TSV inte att den införs. Sverigehar på olika sätt engagerat sig i det breda västeuropeiska samarbete som harväxt flram eflter . Intresset för de västeuropeiskaintegrationsfrågorna har ökat , då integrationen går in i en nyfas. I regeringens proposition 1987/88:66 om och den västeuropeiskaintegrationen anförs bl.a. att strävan måste vara att se till attkonkurrensvillkoren i den utsträcking de bestäms av den gemensamma marknaden blir desamma för svenska företag som för EG-företag. Men också att se tillatt svenskt näringsliv får medverka i ansträngningarna att bygga upp ett ekonomisktstarkt och mot omvärlden konkurrenskrafltigt . Handdshindemtredningenvill därför betona vikten av att den europeiska dimensionen ständigt hålls iåtanke vid utarbetandet av lagar och föreskriflter i . InomEG pågår en diskussion om ett generellt direktiv om produktsäkerhet somkomplement till produkansvarsdirektivet och resolutionen om "New Approach".Det sistnämnda innebär att harmoniseringen av myn-dighetsföreskriflter skallbegränsas till väsentliga säkerhetskrav och att de tekniska detaljlösningarnaöverlåts tiU de europeiska standardiseringsorganen. Härav följer en utvecklingmot ökad självcertifiering i företagen vilket kan kräva en skärpt efltermarknadskontroll.Samma utveckling kan förutses i . avser lägga flram ettutkast till produktsäkerhetsdirektiv /. Ävenom kommitténs förslag i huvudsak synes överensstämma med innehållet i detplanerade EG-direktivet, är det angeläget med flortsatt inflormationsutbytemellan /EFTA och EG för att åstadkomma största möjliga samordning. Sådantutbyte sker bl.a. i en expertgrupp för leksaker, säkerhet och allmänproduktsäkerhet inom ramen för EFTA-EG-diskussioner om tekniska handelshinder.Frågor rörande produktansvar diskuteras likaledes i en gemensam EFTA-EG-arbetsgrupp.Sverige bör även begagna tillfället att till EG flramföra de synpunkter som kanbli aktuella för svenskt vidkommande avseende EG:s direktivutkast. Tillfälletill ytterligare synpunkter på det svenska förslaget tilll produktsäkerhetslagges genom notifikationsproceduren i och . En fråga som i dettasammanhang kommer under bedömning är om det svenska lagförslaget till de delarsom gäller ålägganden vid risk för skada på egendom är förenliga med bestämmelsernai och . Då länder som tidigare notifierat liknande förslag tillproduktsäkerhetslag exempelvis , inte har erhållit några invädningar ochdå flertalet övriga länder i själva har eller avser införa liknandeproduktsäkerhetslagstiftning, torde knappast några väsentliga invändingarkunna göras mot det svenska förslaget. Handelshinderutredningeninstämmer i huvudsak i kommitténs bedöm ningar och tillstyrker förslaget om en produktsäkerhetslag. Utredningen anser det angeläget att bestämmelserna på produktsäkerhetsområdet blir så likartade som möjligt mellan /EFTA och EG i syfte att förhindra uppkomsten av eventuella handelshinder. Utredningen viU därför fram- 166 hålla betydelsen av attstörsta möjliga harmonisering av lagstiftningen på Prop. 1988/89:23produktsäkerhetens område i efltersträvas. Vidare är det nöd- Bilaga 4 vändigt att anlägga en samlad syn på produksäkerhet och produktansvar. Utredningenhar genom de ambitiöst upplagda intervjuundersökningarna med såväl företag sommyndigheter flått fram ett bra underlag för att man skall kunna bedöma behovetav lagstiftning av aktuellt slag. Kommitténkonstaterar, att företag trots avsaknad av lagstiftning, genomfört återkalldseri väsentlig omflattning. Det sägs dock att företag blir överraskade när detupptäcker att någon av deras produkter kan föranleda skada och att de metodersom kommit till användning därför kan vara mer eller mindre väl genomtänkta.Kommittén anser att företagen bör ha en viss beredskap för att genomförasäkerhetsåtgärder t. ex. i florm av återkalldser. Attett sådant behov finns skall inte förnekas, men förbundet iflrågasätter om lagstifltningär den rätta vägen att tillgodose detta. Behovet torde bättre kunna avhjälpasgenom flrivilliga åtgärder. I betänkandet konstateras ju också att man inomvissa särskilt viktiga branscher t. ex. läkemedelsindustrin och bilindustrinutarbetat väl fungerande rutiner som gör det möjligt att vid behov snabbt och eflfektivtåterkalla varor med säkerhetsrisker. Avdet material man inhämtat drar kommittén slutsatsen att frekvensen av skadorsom orsakas av farliga produkter sannolikt inte är särskilt stor. att praxis ifråga om återkalldser flramstår som i stort settgodtagbar. Även de omdömen om olika branschers vilja och förmåga till ett ansvarsflullthandlande, som flramkommer i intervjuerna med olika myndigheter, är genomgåendemycket positiva Deskäl för införandet av en produktsäkerhetslag som kommittén redovisar ärenligt förbundets mening så gott som uteslutande av teoretisk art. Således flramhållsexempelvis att det är en brist i den förefintliga säkerhetsregleringen attdenna i allmänhet inte ger möjlighet till oflfentligrättsliga ingripanden eflterdet att en produkt förvärvats av den slutliga användaren. Man flramhåller ocksåatt det finns företag som inte alltid lever upp till sina plikter gentemotkonsumenterna utan kanske t. o. m. gör sig oåtkomliga. Något försök att kvantifieradetta problem och bedöma i vilken utsträckning detta skulle kunna undanröjasmed lagstifltning görs dock inte. Indirekt synes det ligga närmast till handsatt av materialet dra slutsatsen att problemet är litet. på den pågående utvecklingen mot en viss avreglering vad gällerförhandskontroll och krav på myndighetsgodkännande innan produkter släpps utpå marknaden. Detta medför enligt kommittén ett ökat behov av eflfektiv eftermarknadskontroll.Visserligen låter detta sig sägas men enligt förbundets mening är dennautveckling inte så påtaglig att den motiverar en generell lag av föreslagetinnehåll. Behovet av efltermarknadskontroll kan i stället tillgodoses genomändrad speciallagstifltning. Enligt förbundets meninghar inte kommittén visat på något praktiskt behov av en generell produktsäkerhetslag av föreslagen utformning. De i huvudsak rättsteoretiska skäl som anförs för en sådan lag är enligt förbun- 167 dets mening inte så tungtvägande att de motiverar den föreslagna lagstift- Prop. 1988/89:23 ningen.Utvecklingen av flrågan om produktansvar och inte minst arbetet Bilaga 4inom EG på ett produktsäkerhetsdirektiv kan dock medföra att kommitténsförslag bör övervägas på nytt och då eventuellt också modifieras med hänsyntill vad som blir känt om dessa lagstiftningsprojekt. Produktsäkerhetsfrågorär mycket nära besläktade med frågan om produktansvar. Sambandet mellanproduktsäkerhet och produktansvar har på ett förtjänstfullt sätt utvecklats idet särskilda yttrande som avgivits av kommittéledamöterna detta yttrande påpekas också behovet av att det skapas en möjlighet förföretag att försäkra sig mot de kostnader som en produktåterkallelse kan geupphov till. Någon sådan försäkringsform existerar inte men av vad somkommittén inhämtat synes det finnas anledning till viss optimism iflråga ommöjligheten att ta flram en attraktiv sådan försäkring. Särskilt med hänsyntill att kommittén föreslagit att, åtgärder enligt produktsäkerhetslagen iförsta hand skall riktas mot den eller de företagare som synes ha de störstapraktiska möjligheterna att eflfektivt genomföra en återkallelse, måste försäkringsflrå-ganflå sin lösning innan en eventuell lag kan införas. I annat flall föreliggerenligt förbundet en uppenbar risk att åtgärderna enligt lagen kan få eflfektersom inte är konkurrensneutrala genom att eflfektivitetssynpunkterna får vägaväsentligt tyngre än rättvisesynpunkterna. Härigenom kan vissa företag kommaatt drabbas av återkalldsekostnader som inte står i rimlig proportion tillderas insatser vid distribution av en flarlig vara eller tjänst. InomEG förbereder man ett direktiv om produktsäkerhet. Som påpekas i regeringensproposition angående och den västeuropeiska integrationen (prop.1987/88:66 s. 93) har utvecklingen inom EG den största betydelse även förförhållandena i . Vikten av ett gemensamt agerande inom och EFTAunderstryks i propositionen särskilt i fråga om produktsäkerhetsområdet. Detvore utomordentligt olyckligt samt även i strid mot dessa intentioner omsvenska generella produktsäkerhetsbestämmelser skulle komma att avvika frånregler i andra nordiska länder och i övrigt. Enligt förbundets mening ärdet därför absolut nödvändigt att man avvaktar utvecklingen inom både våranordiska grannländer och i övrigt, innan frågan om en generellproduktsäkerhetslag kan flå sin slutliga lösning. Förbundetbedömer att den föreslagna lagstifltningen sällan kommer att behöva tillämpas.Det ligger nämligen i företagens eget intresse att agera med stor skyndsamhetnär ett fel upptäcks. Lagen kommer därför närmast att fungera sompåtryckningsmedel i de flå flall då flrivilliga åtgärder inte vidtas. Situationenkommer troligen inte att nämnvärt förändras när eflter hand går över flrånden nuvarande ordningen med förhandskontroll av produkter till den typ av självcertifieringsom växer flram inom EG inom ram för "The New Approach". Det ärknappast troligt att antalet återkalldser genom övergången till detta systemkommer att öka i någon mer påtaglig omflattning. Men självfallet kommerföretagen i detta läge liksom att vara angelägna att åtgärda de fel somkan uppstå, och det finns således skäl att utgå från att produktåterkallelseäven i flramtiden kommer att ske genom frivilliga insatser från företagenssida. Vianser att kommitténs förslag är väl avvägt, varför vi i princip kan tillstyrka förslaget. Vi hyser dock tvekan om en lag av detta slag verkligen 168 kommeratt bli ett effektivt medel att komma till rätta med sådana företag /89:23 somsaknar intresse och framför allt resurser för att åstadkomma rättelse. Vianser därför att någon florm av försäkring flramstår som den realistiska möjlighetenatt tillförsäkra konsumenterna ett i stor sett heltäckande skydd.Förutsättningarna för en försäkringslösning bör därför närmare Medhänsyn till det nära sambandet mellan produktsäkerhet och produktansvar bördet pågående arbetet med de båda flrågorna bedrivas i ett sammanhang så attlösningarna blir kongmenta. Produktsäkerhetenär väl tillgodosedd i . Detta torde flrämst bero på att de svenskaleverantörerna och detalj istema är seriösa och omsorgs-flulla och i hög gradär beroende av långsiktiga och förtroendeflulla kontakter med kunderna. Ävenden omständigheten att många och särskilt de dominerande företagen ärorganiserade i branschorganisationer, som bl. a. vämar om branschens anseendeoch har egna konsumentskyddssystem, torde ha bidragit till detta. Till den godaproduksäkerhetsmiljön har givetvis också bidragit det allmänt sett godasamarbetet mellan företagen, deras organisationer och myndigheterna i dessa flrågor. Avnaturliga skäl har vi i liksom i andra västländer ansett det önskvärtmed rättsliga regler som skall garantera produktsäkerheten. Detta behövs föratt kunna komma åt oseriösa företag, vilket i sin tur påverkar de seriösaföretagens fömtsättningar på marknaden och därmed produktsäkerhetsarbetet ividare mening. Men lagstiftningen har en annan viktig flunktion också när detgäller att ange ramar och spelregler som oflta behövs även för det inflormdlasäkerhetsarbete som ovan berörts. har därför i stort ställtsig bakom den produktsäkerhetslagstifltning vi f n. har. Förbundetanser att företagens hittillsvarande hantering av de flrågor som aktualiseras iförslaget har flungerat bra. Förbundet vill trots detta inte avvisa tanken pålagbestämmelser med de avsedda ändamålen. Situationer kan givetvis tänkas därett företag är ovilligt att medverka till att undanröja säkerhetsrisker hosvaror som man tillhandahållit och som redan finns hos konsumenterna. Endiskussion om hur långtgående flormella skyldigheter en företagare därvidskall kunna åläggas kan dock inte föras flristående från arbetet medprecisering av företagens produktansvar. Enligt är det ettabsolut krav att beredningen av det nu aktuella betänkandet samordnas med dessaöverväganden. Generelltfinns här även anledning att stryka under den tvekan om den förordade lagens eflfektivitetgentemot problem förorsakade av små., icke seriösa företag. Någon florm avförsäkring är den oflrånkomliga och enda realistiska lösningen för dessasituationer. Detta accentuerar ytterligare behovet av samordning med detgenerella produktansvarsområdet, där ju försäkringslösningar har förordats ochdelvis prövats. Iutredningen redovisas en undersökning av hur företagen hanterar situationer där det visar sig att en produkt är farlig. Undersök ningen ger en bild av hur vanligt förekommande det är med återkallelse och liknande åtgärder för att stoppa flariiga produkter och i vilken utsträck ning det förekommer missförhållanden. Av vad som flramkommit idenna undersökning kan konstateras att Prop. 1988/89:23 återkallelse av flariigaprodukter och motsvarande förflaranden Bilaga 4 vidtas avföretagen på flrivillig gmnd, utan lagstifltning. Några direktamissförhållanden som skulle ha omintetgjorts om den av kommittén föreslagna lagstifltningenflunnits, påvisas inte. Desvårigheter som har flramkommit vid återkalldseförfaranden m.m. synes i ställetbero på att företagen inte alltid har haflt någon beredskap dier en utveckladstrategi för sådana situationer. Enligt organisationens uppflattning torde denföreslagna lagstiftningen inte kunna undanröja svårigheter av denna typ. Vadgäller den föreslagna lagens eflfektivitet mot den lilla gruppens oseriösaföretag som inte beaktar konsumenternas intressen, delar organisationen dentveksamhet som ledamöterna ger uttryck för i sittsärskilda yttrande. mening måste frågan angående lagstiftning om produktsäkerhetoch frågan om produktansvar behandlas i ett sammanhang. Förslagenär i sig välavvägda med hänsyn till befintliga lagar på området ochadministrativ hantering. Föreningen har därför inget att erinra motlagförslagets tekniska konstruktion. Det finns dock starka skäl som talar föratt ändå avvakta med den föreslagna lagstiftningen. Föreningenhar nämligen samma betänkligheter som kommer till uttryck ikommittéledamöterna särskilda yttrande. I allt väsentligtär möjlighetema att genomföra lagstifltningsåtgärdema i praktiken avhängigt deekonomiska resurserna hos den dömda näringsidkaren. Huvudintrycket man flår eflteratt ha tagit del av utredningens praktikflallssammanställning är att de företagsom inte hörsammar aktueUa granskande myndigheters och organisationersutlåtande och för vilka lagstifltningen skuUe medföra straflfansvar i form avvite är mindre seriösa. Dessa näringsidkares beteende är undantag i denregelmässigt beredvilliga hörsamhet som de företag som flått påpekande visatför att rätta till felen. Det är därför enligt föreningens mening tveksamt omden föreslagna lagen skulle tillföra något väsentligt i sak mer än ytterligareen lag att följa. Lagstiftningi frågan bör anstå till dess den för näringslivet mycket centrala flrågan omproduktansvarslag flått ett konkret uttryck. Den ställning som särskilt demindre företagen skulle flå i detta sammanhang väcker otvivelaktigt flrågan omen generell försäkring för att skadelidande part skall tiUförsäkras ersättning.och att de leverantörer som drabbas av skadeståndsanspråk inte skall tvingastill konkurs. Annonsörsföreningenhar tagit del av Industriförbunds yttrande och ansluter sig i alltväsentligt till det. Föreningen vill emellertid i övrigt lämna följandekommentarer. Annonsörföreningenfinner det inte entydigt klarlagt att ett behov av den föreslagna lagstifltningen föreligger. I stället är det vår uppflattningatt de företag som råkat ut för problem av det slag som här behandlas normalt utan dröjsmål vidtagit lämpliga åtgärder både i florm av återkalldser och inflormation till berörda användare. Det kan på goda gmnder antas att det 170 liggeri varje företags intresse att även flortsättningsvis vidtaga krafltfuUa Prop.1988/89:23 åtgärder för att inga skador eller andra negativa konsekvenser skalluppstå Bilaga 4 hos användaren vilket i sin tur skulle kunna skadaföretagets goda namn och rykte. Annonsörföreningenföreställer sig att ett bättre alternativ än lagstifltning skulle vara attetablera s.k. näringslivets egenåtgärder av flrivilligt slag, t. ex. av den typsom skett inom läkemedels- och bilindustrierna. Föreningenvill också påpeka angelägenheten i att en eventuell lagstifltning inomproduktsäkerhetsområdet bör harmonieras med de planer av motsvarande slag somför närvarande finns inom gemensamma marknaden EG. Även om formelltinte är medlem i EG finns det, enligt föreningen, starka skäl för att enenhetlig normbildning inom produktsäkerhetsområdet etableras för hela Europa.Det är därför utomordentligt angeläget att man avvaktar utvecklingen såväl inomde nordiska länderna som inom i övrigt, innan någon form avproduktsäkerhetslag utformas för . Vifinner det angeläget med en lagstifltning på produktsäkerhetsområdet.Lagregleringen stärker konsumenternas ställning. Det bringar vår lagstifltningi överensstämmelse med systemen i . Förslaget syns oss vara väl konstrueratoch inrymmer en rimlig balans mellan de olika parternas intressen. Genomantagande av lagen ges försäkringsväsentdet möjlighet att täcka in det avseddariskområdet. Man kan förvänta sig att försäkringsväsendet snabbt anpassar sig.Det är väsentligt för mindre kapitalstarka näringsidkare och därigenom förkonsumenterna. Vinoterar från utrednigen, att man där förutsätter, att denna lag samordnas medden lag om produktansvar, som förbereds inom justitiedepartementt.Eftersom produktsäkerhet och produktansvar som vi ser det är olika sidor avsamma mynt, bör lagarna framläggas eller inordnas i en lag såsom iEngland. Attvara tillsynsmyndighet blir en ytterst grannlaga uppgift.