prop · GC0377 · 1988-12-31 00:00:00 — hetsbildningsmyndighetenatt utan yrkande fastställa ersättning för en Prop. 1988/89:77 fastighetsandel i samfälld mark som överförs genom förrättningen. Enkoppling sker till basbeloppet enligt lagen (1962:38) om allmänna försäkringar.Avgörande är det basbelopp som gällde året innan förrättningen inleddes. Ivissa fall skall, i enlighet med vad som förordats i avsnitt 2.3.1.2,ersättning för samfälld mark som fördelas genom fastighetsreglering intefastställas separat för varje fastighet som har del i samfälligheten utan i enpost (5 kap. 17 § FBL). Vad som föreskrivs i första stycket omfastighels-bildningsmyndighetens skyldighet att fastställa ersättning tillenskild delägare vid fördelning av samfälld mark kan uppenbarligen intetillämpas i sådana fall. I andra stycket som i denna del saknar motsvarigheti gällande rätt föreskrivs därför att bestämmelsen om yrkande såsomfömtsättning för ersättning för samfälld mark inte gäller när förvaltningenankommer på en samfällighetsförening eller när ersättningen enligt 5 kap. 17 §FBL skall betalas till någon som företräder delägama. Igällande lydelse innehåller andra stycket en bestämmelse om skyldighet förfastighetsbildningsmyndigheten att särskilt underrätta delägama om deras rättatt framställa ersättningsanspråk. Bestämmelsen har upphävts med hänsyn tillden nyordning beträffande delgivningsförfarandet som framgår av den nyaparagrafen 6 kap. 7 § FBL. I den allmänna motiveringen har den behandlats i avsnitt 2.3.1.1. Bestämmelsenger möjlighet till en förenklad handläggningsordning i vissa fall då enfaslighetsbildningsåtgärd berör samfälld mark. Del normaladelgivningsförfarandet kan således ersättas med en underrättelse om förrättningentill någon eller några delägare, om del är uppenbart att ersättning enligt 6kap. 6 § första stycket FBL inte behöver fastställas. Om det behövs särskildautredningsinsatser för att klarlägga om det angivna värderekvisitet äruppfyllt eller ej, saknas del i allmänhet anledning att frångå det ordinariehandläggningsförfarandet. Föreligger det tveksamhet beträffande en dominerandedelägare medan det är alldeles uppenbart att officialprövning inte kan komma ifråga när det gäller övriga delägare, måste samtliga delges kallelse i vanligordning. Vemeller vilka som helst inom delägarkrelsen kan, med ett undantag, väljas ut som mottagare av underrättelsen. Mollagaren får inte vara sak ägare i förrättningen på annan gmnd än i sin egenskap av delägare i samfälligheten. Han får således inte ha intressen som kan slå mot övriga 96 Detta ärtypiskt sett fallet om han äger en fastighet till vilken Prop. 1988/89:77den samfällda marken skall överföras. Valet av mottagare bör om möjligt görasså att uppgift om förrättningen får största möjliga spridning. Deneller de sakägare som mottar underrättelsen intar inte härigenom någonsärställning i förhållande lill övriga delägare. Även de som inte formelltunderrättats om förrättningen är således sakägare och får föra talan för sinandel i samfälligheten. De som mottagit underrättelsen får inte enbart på dennagrund rätt att föra talan för övriga delägare. Härför krävs i vanlig ordningfullmakt. Enligt14 kap. 4 § andra stycket FBL kan en förrättning genomföras ulan sammanträde,såvida stridiga intressen inte föreligger. Krävs inte sammanträde, skall dockansökningshandlingarna enligt 4 kap. 15 § FBL delges samtliga sakägare.Eftersom utgångspunkten för del föreslagna under-rätlelseförfarandel är attdelägarna i en onyttig samfällighet med ringa ekonomiskt värde inte har någraegentliga intressen att bevaka i en förrättning som innebär att mark överförsfrån samfälligheten, saknas det anledning att dessa sakägare delgesansökningshandlingarna. Genom underrät-lelseförfarandet är i detta fall rimligakrav på rättssäkerhet tillgodosedda. Av samma skäl saknas det anledning attkalla dessa sakägare till första sammanträde när sådant skall hållas. Ettundantag från skyldigheten all delge ansökningshandlingarna har därför tagitsin i 4 kap. 15 § FBL och ett undanlag från kallelseskyldighelen i 4 kap. 18 §första stycket FBL. Idetta sammanhang bör dock anmärkas all en delägare i en samfällighet skalldelges kallelsen, om han efter del underrättelse enligt 6 kap. 7 § lämnats harframställt ett yrkande eller på annat sätt visat sig ha ett intresse i saken. Denförenklade handläggningsordning som föreskrivs i första stycket får intetillämpas när samfälligheten används av delägarna för ett gemensamt ändamål. Isådant fall kan de nämligen ha ett intresse i samfälligheten även om detta inteär av ekonomisk art. Samtliga delägare skall således i vanlig ordning beredastillfälle att föra sin talan när det inte rör sig om en onyttig samfällighet. Medgemensamt ändamål skall i detta fall förstås inte bara det ändamål för vilketsamfälligheten ursprungligen har inrättats. För all ändamålet skall anses somgemensamt förutsätts dock att samfälligheten är lill nytta för flera delägare,även om den inte behöver vara till nytta för samtliga eller ens för ettflertal. Medanvändning för gemensamt ändamål får också jämställas del fallet att delägarnamot vederlag har upplåtit nyttjanderätt lill marken. Däremot är det inte frågaom gemensamt ändamål, om någon delägare eller annan utan formell upplåtelsebrukar marken. Det ligger dock i sakens natur att den som i sådant fall ärbrukare på vanligt sätt måste beredas tillfälle att föra sin talan iförrättningen. Delförenklade underrällelseförfarandel kan inte komma till använd- 97 7 1988/89. ning när samfällighetenförvallas av en samfällighetsförening. Delta följer Prop. 1988/89:77 av attfastighelsbildningsmyndigheten i sådana fall inte med stöd av 6 kap. 6 § förstastycket FBL kan underlåta att pröva ersättningsfrågan (6 kap. 6 § andra stycketFBL). Paragrafenhandlar om upphävande av servitut. Stycketär nytt och innebär att servitut, som måste anses övergivet, under vissaomständigheter får upphävas utan att ägaren av den härskande fastigheten beredstillfälle att föra sin talan i förrättningen. Frågan har behandlats i avnsill2.3.2.7 i den allmänna motiveringen. Bestämmelsenanknyter lill andra meningen i andra stycket. Där anges att ett servitut fårupphävas, om del inte utövats och omständigheterna äveneljest är sådana alt det måste anses övergivet. Föreskriften om upphävande utanservitutshavarens hörande gäller således bara när dessa rekvisit är uppfyllda.Den får inte tillämpas när servitutet fortfarande utövas, även omomständigheterna skulle vara sådana att upphävandet kan ske utan altserviiutshavaren blir berättigad lill ersättning. Somett ytterligare rekvisit för tillämpning av den förenklade handläggningsordningenanges att det är uppenbart att upphävandet av servitutet inte minskar denhärskande fastighetens värde. Detta rekvisit har med hänsyn till det somtidigare uttalats för det mesta inte någon självständig betydelse. Det kanemellertid undantagsvis tänkas att just förekomsten av ett servitut, som ännuinte behövt utnyttjas och därför vid första påseende framstår som onyttigt, kanha betydelse för att trygga en framtida ändamålsenlig markanvändning. Upphävsett sådant servitut, kan del inte uteslutas all det kan påverka den härskandefastighetens värde. Attägaren av den härskande fasligheten inte behöver beredas tillfälle att yttrasig i förrättningen innebär inte att han saknar ställning som sakägare. Den har i den allmänna motiveringen behandlats i avsnitt 2.3.2.8. 12 kap. 5 § FBL ges bestämmelser om vilken inverkan på servitut eller annansärskild rättighet som en fastighetsbildning har när denna gäller den härskandefastigheten. Genom sin placering i 2 kap. har bestämmelsen tillämpning vid allfastighetsbildning. Den kompletteras dock av särskilda bestämmelser såvittgäller avstyckning (10 kap. 4 §) och klyvning (11 kap. 5 §), bestämmelser somger utrymme att under förrättningen bestämma om avvikelse från huvudregeln. Dennya paragrafen innebär att fastighetsbildningsmyndigheten vid fas tighetsreglering får bestämma all rättigheten skall höra till annan faslighet 98 änsom eljest automatiskt skulle följa av 2 kap. 5 § FBL. Detta kallas att Prop. 1988/89:77 servitutet disponeras. Ägarenav den tjänande fastigheten blir inte sakägare i förrättningen med anledning avalt servitutet disponeras. Åtgärden får nämligen inte innebära någon förändringmed avseende på servitutsbelastningen. Bådeavtalsservitut och officialservitut kan disponeras. När det gäller de senareföreskrivs inte någon inskränkning med avseende på sådana vallenrättsligaservitut och anläggningsserviiul som omtalas i 7 kap. 9 § FBL. Den möjlighet som fastighelsbildningsmyndigheten enligt 5 kap. 33 a §FBL har all förordna att en nyttjanderätt skall bestå i mark som vidfastighetsreglering överförs från en fastighet till en annan skall, på sätt somframgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.2.2), också föreligga vidavtalsservitut. Paragrafen innehåller en föreskrift om della. Ändringeninnebär att andra stycket upphävs. I 4 kap. 11 § tredje stycket har införts engenerell bestämmelse om fastighetsägares upplysningsplikt vidfastighetsbildning. Förevarande bestämmelser, som enbart gällt inlösenfallet,behövs därför inte längre. Paragrafeninnehåller grundläggande bestämmelser om handläggning vid fastighelsbestämning.Eftersom den särskilda bestämmelsen i 4 kap. 42 § om självrätlelse har upphävtshar också hänvisningen till detta lagrum utgått, vilket innebär att självrättelseskall ske enligt bestämmelserna i 26 § förvaltningslagen. Andringenär endast redaktionell. Den är föranledd av all uttrycken besvär och talan ilagtext inte bör användas i betydelsen överklagande. Paragrafenanger de fall då fastighetsbildningsmyndighelens beslut skall överklagassärskilt. I5 kap. 30 § FBL finns föreskrifter om tillträde. Ett beslut om tillträde enligt nämnda paragraf äratt betrakta som ett förordnande om fastighets- 99 bildningsbesluletsverkställande i visst hänseende. Förordnandet får inte Prop. 1988/89:77överklagas särskilt. En överprövning kan således ske bara i samband med attsjälva avslutningsbeslutet överklagas. 1avsnitt 2.3.2.4 har föreslagils en särskild bestämmelse om tidpunkten för enrättighetshavares skyldighet all avträda mark som lill följd avfastighetsreglering upphör att vara belastad av rättigheten. Bestämmelsen ärintagen i 5 kap. 30 b § FBL. Vadsom gäller i fråga om rätten att överklaga ett tillträdesbeslut enligt 5 kap.30 § FBL passar inte för ett beslut om rättighetshavarens skyldighet attavträda mark. En fastighetsägare som är missnöjd med tillträdesbeslu-tel kan fåtillträdet förskjutet genom att klaga på fastighetsbildningsbeslutet. Enrättighetshavare kan däremot sällan anföra någon saklig grund för en talan motsjälva fastighelsbildningsbeslulel. Han bör därför i stället ges möjlighet allöverklaga ett beslut enligt 5 kap. 30 b § FBL särskilt. En sådan möjlighet harinförts genom ett tillägg lill förevarande stycke punkt 3. Delbör uppmärksammas att den föreslagna ändringen formulerats så att också ellbeslut varigenom fastighetsbildningsmyndigheten vägrat bifalla en framställanom särskild avlrädestidpunkt kan överklagas. Rättighetshavaren kan sålundaöverklaga även när tidpunkten för hans skyldighet all avträda markensammanfaller med den lilllrädestidpunkt som gäller för fastighetsägarna enligt5 kap. 30 § FBL. Iförsta stycket (punkt 5) har vidare gjorts en ändring med avseende på vad somföreskrivs beträffande överprövning av beslut om rättelse enligt 4 kap. 42 §FBL. Ändringen är en följd av att den sistnämnda paragrafen upphävs (avsnitt2.4.2). Tillförsta stycket har även fogats en ny punkt (punkt 9) som innebär att ett beslutav faslighetsbildningsmyndighelen att avvisa ett överklagande kan överklagassärskilt. Bestämmelsen motiveras av nyordningen beträffande ingivande avskrivelse med överklagande (se avsnitt 2.4.1). Ändringeninnebär att ett överklagande skall ges in lill faslighetsbildningsmyndighelen.Skälen härtill har redovisats i avsnitt 2.4.1. Där har även förfarandet vidfaslighetsbildningsmyndighelen med anledning av över-klagandel berörts. Se ävenspecialmotiveringen till 15 kap. 12 § FBL. Desakliga ändringarna är föranledda av nyordningen att skrivelse med överklagandeskall ges in till fastighelsbildningsmyndigheten i stället för lillfastighetsdomstolen. Se även specialmotiveringen lill 15 kap. 2 § andrastycket. Deredaktionella ändringarna är föranledda av att ullrycken besvär och talan i lagtext inte bör användas i betydelsen överklagande. 10 § Prop. Paragrafeninnehåller bestämmelser om fastighelsregistermyndighetens möjligheter att tainitiativ för att förhindra att fastighetsregistreringen blir oriktig tillföljd av fel eller oklarhet i en förrättning. Den särskilda bestämmelsen omsjälvrätlelse i 4 kap. 42 § FBL upphävs . En sådan åtgärd skall ifortsättningen vidtas enligt vad som föreskrivs i 26 § förvaltningslagen(1986:223). I förevarande paragraf hänvisas därför till del sistnämndalagrummet. Ändringeni andra stycket är endast redaktionell. Se specialmoliveringen till 15 kap.3-7 §§ FBL. Ändringenär endast redaktionell. Se specialmoliveringen till 15 kap. 3-7 §§ FBL. Den ersätter delvis bestämmelserna i 16 kap. I §. Medden nya förvaltningslagen (1986:223) gäller som grundregel vid överklagande aven förvaltningsmyndighets beslut att den handling i vilken överklagandet skerskall ges in till beslutsmyndighelen. Av den allmänna motiveringen (avsnitt2.4.1) framgår att denna ordning även skall gällafastighetsbildningsmyndighetens beslut, vilket föranlett ändring i 15 kap. 2 §andra stycket, 3 § första stycket, 4 § och 6 § första stycket FBL. Nyordningeninnebär att det ankommer på fastighelsbildningsmyndigheten att pröva omöverklagandet har skett i rätt lid och på föreskrivet sätt. Denna prövningankom tidigare på fastighetsdomstolen. Bestämmelsen om detta fanns i 16 kap. 1§, dvs. i kapitlet om förfarandet vid fastighetsdomstolen. Att prövningen nuflyttats lill fastighelsbildningsmyndigheten har motiverat all bestämmelsenöverförts lill 15 kap. Beträffande fastighetsbildningsmyndighetens handläggningav en skrivelse med överklagande hänvisas lill vad som gäller för tingsrättenligt 52 kap. 2 och 4 §§ RB. Föreskriftom när en handling skall anses ha kommit in till myndigheten finns i 10 §förvaltningslagen. Omett överklagande har kommit in för sent skall faslighetsbildningsmyndighelenmed tillämpning av 52 kap. 2 § RB avvisa den. Beslutet att avvisa överklagandetkan i sin tur överklagas. En bestämmelse om det har tagits in i 15 kap. 2 §första stycket 9 FBL. Fastighelsbildningsmyndighetenskall utan dröjsmål översända skrivel sen och handlingarna i ärendet till fastighetsdomstolen. Om överklagandet innehåller ett inhibitionsyrkande, bör faslighetsbildningsmyndighelen inte 101 avvakta all liden föröverklagande löper ut utan genast sända in överklä- Prop. 1988/89:77gandet. får i vissa fall ompröva sina beslut. Bestämmelser om detta finns i27 28§§ förvaltningslagen. I enlighet med vad som förordats i avsnitt 2.4.1anges emellertid i förevarande stycke att fastighetsbildningsmyndigheten inteskall kunna ompröva sina beslut. Paragrafenhar fått en ändrad lydelse till följd av den nya ordningen för ingivande av enskrivelse med överklagande (se avsnitt 2.4.1). Förstameningen har ersatts med en ny bestämmelse i 15 kap. 12 § första stycket FBL. Andrameningen reglerade tidigare vad som skulle gälla om en besvärsskrivelsefelaktigt gavs in lill beslutsmyndighelen. regleras i stället vad som gällerom skrivelsen med överklagandet felaktigt ges in till överinstansen,fastighetsdomstolen. Domstolen skall inte pröva om överklagandet skett i rätttid. Denna prövning ankommer på fastighetsbildningsmyndigheten. Domstolenskall därför översända skrivelsen till denna myndighet med anteckning om närden kom in till domstolen. Ändringenär endast redaktionell. De har föranlelts av alt uttrycken besvär och talan ilagtext inte bör användas i betydelsen överklagande. Paragrafenreglerar frågan om fastighetsdomstolens skyldighet att kommunicerabesvärsinlagan och att vidta andra förberedande åtgärder, såsom särskiltsammanträde (andra stycket). Ändringenär endast redaktionell. Se specialmotiveringen lill 16 kap. 2 § FBL. Dettastycke, som är nytt, reglerar frågan i vilken utsträckning ett till fastighetsdomstolen överklagat faslighetsmål får avgöras vid sådant sär skilt sammanträde som anges i andra stycket. Uppnår sakägarna och övriga taleberätligade en överenskommelse under sammanträdet om hur det överklagade beslutet skall ändras, får målet avgöras under sammanträ del i enlighet med överenskommelsen. En förutsättning är dock att över- 102 enskommelseninte strider mot de övriga villkor som gäller för fastighets- Prop.1988/89:77 bildningsålgärden. Överenskommelsen skall således prövas i sak avfastighetsdomstolen. Viddet särskilda sammanträdet är fastighetsdomstolen domför med en ensam lagfarenledamot. Att domstolen i denna sammansättning får avgöra målet i sak undernyss angivna förutsättningar framgår av lagen (1969:246) om domstolar ifastighetsmål, 4 § andra stycket. 9, 11, 12 och 15 §§ Ändringarnaär endast redaktionella. De har föranlelts av att uttrycken besvär och talan ilagtext inte bör användas i betydelsen överklagande. Ändringenär endast redaktionell. De har föranletts av att uttrycken besvär och talan ilagtext inte bör användas i betydelsen överklagande. Paragrafeninnehåller bestämmelser om överprövning av fastighetsdomstolens beslut. Ändringenär endast redaktionell. Se specialmotiveringen till 17 kap. 1 § FBL. Uppräkningenav de fall där fastighetsdomstolens beslut inte får,överklagas harkompletterats med en hänvisning till 15 kap. 2 § första stycket 9. Medden nya ordning för ingivande av besvärshandling som införts (se avnsill 2.3.2)har det tillkommit ytterligare en instans. Genom förevarande bestämmelseinskränks prövningen av om ett överklagande skett i rätt lid lill tvåinstanser, fastighelsbildningsmyndigheten och fastighetsdomstolen. 1 §och 19 kap. 3 § Ändringarnaär av redaktionell karaktär. Se specialmotiveringen till 17 kap. I §FBL. Deföreslagna ändringarna i fastighelsbildningslagen skall enligt huvudregeln ipunkt 1 träda i kraft den . 1puftkt 2 görs två undantag från huvudregeln. Den nya bestämmelsen i 5 kap. 30 b§, som anger en nyttjanderätt eller ett servilul upphör attgälla i mark som genom fastighetsreglering förs över ' från en fastighet annan, skall inte tillämpas vid en förrättning som har sökts före den nyalagens ikraftträdande. Inte heller skall de nya bestämmelserna i 5 kap. 33 a §och 7 kap. 13 §, som möjliggör för fastighelsbildningsmyndigheten all förordnaatt en avtalsrättighet skall fortsätta att gälla i mark som överförs genomfastighetsreglering, tillämpas vid förrättning som sökts före ikraftträdandet. Punkt3 syftar till all klargöra alt sättet att överklaga ett beslut som meddelatsföre lagens ikraftträdande inte påverkas av de nya förfarandereglerna i 15kap. 2 § andra stycket, 3 § första stycket, 4 § och 6 § första stycket. 4.4 Förslaget till lag om ändring i lagen omäganderättsutredning och legalisering, ÄULL Iförsta stycket anges under vilka förutsättningar äganderättsutredning får ske.Till de två fall som är reglerade i första och andra meningarna fogas i tredjemeningen ytterligare ett fall, nämligen då äganderätten är oviss beträffande enenstaka fastighet. Medfastighet avses i detta fall en hel regislerfastighet. Den som genomäganderättsutredning vill vinna lagfart på en sämjelott eller annat område aven registerfastighet bör även fortsättningsvis vara hänvisad lilllegalise-ringsförfarandet och den möjlighet lill äganderättsutredning somenligt 21 § ÄULL finns inom ramen för detta institut. Förutsättningenför äganderättsutredning beträffande en enskild fastighet är, enligt den nyatredje meningen, att den som gör anspråk på fastigheten inte kan erhålla lagfartpå grund av oklarhet om eller brist i föregående ägares åtkomst. Detta innebäratt äganderättsutredning inte kan inledas beträffande en fastighet som intenågon gör anspråk på. Inte heller kan en sådan utredning komma lill stånd näroklarheten hänför sig till den nuvarande innehavarens åtkomst. Frånregeln att en äganderättsutredning förutsätter all med delar ell förordnande om denna gäller ett undantag beträffande fall då fråga om äganderättsutredning rörande en enstaka fastighet uppkommer i en pågående förrättning. får då själv be sluta om äganderättsutredning. sådant beslut skall, på samma sätt som 104 länsstyrelsensförordnande, föregås av samråd med inskrivningsmyndig- Prop. 1988/89:77heten och andra myndigheter vilkas hörande kan vara av betydelse för frågansprövning. Äganderättsutredningbör inte företas, om syftet med utredningen kan uppnås på ett enklare sättgenom lagfartssammanlräde. Med denna utgångspunkt blir del framför allt i tvåfall som äganderättsutredning bör ha företräde framför lagfartssammanträde. Detena fallet är då fastigheten berörs av en lantmäleriförrätlning. Attlagfartsfrågan får sin lösning inom ramen för förrättningen innebär väsentligaförenklingar i förhållande till nuläget. Del andra fallet är dåäganderällsfrågan förutsätter en undersökning av hävden. Om hävdeförhållandenaär klara och fastigheten inte berörs av någon lantmäteriförrällning saknas delsom regel anledning att välja äganderättsutredning framför lagfarlssammaniräde. Äganderättsutredningär emellertid inte en lämplig form för att slita en tvist om bättre rätt enstaka faslighet. I sådana fall bör parterna hänvisas att väcka talan vidallmän domstol. Enligtgällande räll kan en äganderättsutredning inte genomföras inom ramen för enannan lantmäteriförrättning. Ett undantag gäller dock då äganderättsutredningenföretas i samband med en legaliseringsförrättning (21 ÄULL). 1ett nytt andra stycke skapas utrymme för fastighetsbildningsmyndigheten atthandlägga äganderättsutredning gemensamt med en fastighetsbildnings-,anläggnings- eller ledningsförrällning. Somframgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.1.4) utvidgastillämpningsområdet för äganderättsutredning, så att sådan utredning skallkunna omfatta även en enstaka fastighet. Denna utvidgning blir av stor praktiskbetydelse, eftersom äganderättsutredningen då kan handläggas i denlantmäteriförrällning där behovet av att klarlägga äganderätten uppkommit. Delnya stycket har således närmast karaktär av konsekvensändring. Det bör påpekasatt samordningsmöjligheten inte är avsedd att minska kravet på att den somsöker en förrättning skall kunna styrka sin äganderätt genom lagfart på denberörda fasligheten eller på något annat sätt. Dettastycke motsvarar det tidigare andra stycket. Hänvisningen lill 4 kap. 42 § FBL har dock utgått eftersom den paragrafen har utmönstrats. Rättel se i en förrältningsakl skall fortsättningsvis ske på det sätt som föreskrivs i 26 § förvaltningslagen (1986:223) (se avsniu 2.4.2). 4.5Förslaget till lag om ändring i anläggningslagen, AL Prop. Itredje meningen i delta stycke anges vilken betydelse begreppet hyresgästorganisationhar i lagen. Definitionen har anpassats lill vad som gäller enligtbostadssaneringslagen (1973:531). Ändringen har behandlats i avsnitt 2.5.1 iden allmänna motiveringen. Dennya lydelsen gäller inte förrättningar där sammanträde med sakägare hållits föreikraftträdandet, se övergångsbestämmelserna. Iparagrafen regleras frågan om rätt all la initiativ lill anläggningsförrättning.Ändringen i första stycket har i den allmänna motiveringen behandlats iavsnitt 2.5.3.4. Tilldella stycke har fogals en bestämmelse av innebörd att även ensamfällighetsförening får ta initiativ till en anläggningsförrättning. Förutsättningarnahärför är att initiativet grundar sig på ett slämmobeslut och att förrättningenangår en gemensamhetsanläggning under föreningens förvaltning. Avkravet på alt samfallighetsföreningens initiativrätt skall grundas på ettslämmobeslut följer all beslutet bör inges med föreningensförrättningsansökan.