prop · GC03152 · 1988-12-31 00:00:00 — a. att aktieägaren måste se till alt han blir infördpå ett aktiekonlo när han avser all i något avseende förfoga över aktien, l.ex.genom försäljning eller pantsätlning. Den nya lagstiftningen avses nämligenäven i detta alternativ innebära att endast den som är antecknad som ägare aktie på ett aktiekonlo är behörig all förfoga över aktien. Någraakliebrev i avslämningsbolag kommer inte heller med denna modell att utfärdas eflerikraftträdandet. Så t. ex. kommer en fondaktie som tillfaller den som ärregistrerad som ägare av ett före ikraftträdandet utfärdat aktiebrev attinföras på ett för denne upplagt aktiekonlo ulan hinder av atl den urspmngligaaktien inte införts på sådant konto. 5 Invändningar mot förslag Emellertidhar invändningar riklats även mot förslag. I delföljande sammanfattas några av dessa. A. Besvärandekonsekvenser anges uppkomma vid uppdelning av ak tierna (s. k. split). Om en split sker så all t. ex. en aktie med nominellt värde av uppdelas på fyra aktier med nominefll värde av för varje aklie, kommer aktieägaren all på aktiekonto inneha fyra aktier som representerar hela hans ägande. Han har emellertid kvar sitt tidigare akliebrev som är värdelöst men till synes giltigt, vilket kan skapa förvirring och utnyttjas lill oegentligheter. B. Ävenom man bortser från situationen vid split, kommer den enskil de aktieägaren i många fall efter hand atl inneha dels akliebrev som alltjämt är bärare av aktierätt och dels kontobaserade fondaktier samt kontobokförda delrätter och teckningsrätter. Detta kan fömtsättas åstad komma förvirring och aflt eftersom liden går blir mer och mer ohanterligt för såväl den enskilde aktieägaren som för fondhandeln och VPC. C. Makuleringsförfarandetblir omfattande. Totah finns ca 5 miljoner akliebrev utfärdade i avstämningsbolag. Del finns säkerhetsrisker i denna hantering (jfr t. ex. NCB-affaren där aktiebrev, som vid bolagets övergång till atl bli avstämningsbolag lämnats in till , i stället för att makuleras plockades ul och kom med i akliehandeln igen). Dessutom blir kostnaderna mycket höga (enligt drygt 50 milj. kr penningvärde, enligt andra uppgifter ca 125 milj. kr) och det praktiska bestyret med ytterligare syslem m. m. för ändamålet omfattande. D. Ettförverkligande av förslaget befaras leda till att ett uppdämt behov av dödning gör sig gällande. För många aktieägare med obetydligt aktieinnehav har kostnaden för ell dödningsförfarande fungerat hämmande. Vidare kan fömtsättas att ett inte oansenligt antal aktieägare inte kommer alt kunna hitta sina aktiebrev när det är dags för makulering, varför även dessa då måste inleda ett dödningsförfarande för atl erhålla de rättigheter somaktieinnehavet innebär. Detta kan medföra rättsföriuster 171 exempelvis vid nyemissionpå gmnd av alt de inte kan delta inom angiven Prop. Dessutom kommer dessagmpper få svårt all förslå varför ett kontoba- Bilaga 1 serat system ska kräva altelt akliebrev uppvisas för tiflträde till systemet, när de under lång tiderhållit samtliga aktierättsliga rättigheter utan all behöva presenteraaktiebrevet efter det att de låtit införa sitt innehav i VPC:s register. kommer aldrig att kunna bli aktuella vilket kommer att utgöra enavsevärd nackdel för bolagen och det allmänna. a. fömtsätts de ca 275000oinlösta kupongakliema leva vidare och generera nya aktier vid fondemissioner. Redandet anförda ger en antydan om de problem som möter iövergångshänseende när en dokumenllös aktiehanlering skall införas. Det tordeinte vara möjligt att finna någon övergångslösning som fullt ut tillgodoser debefogade krav som kan ställas från rättsliga och praktiska synpunkter. Detsynes också svårt atl dra några säkra slutsatser av utländska erfarenheter.Del kan i della hänseende konstateras atl det danska och del franska systemetbygger på atl makulering av äldre värdepapper skall ske medan det norskasystemet har haft samma utgångspunkter som det förslag som lagts fram genom densvenska princippropositionen. Gmnd-fömtsättningarna i dessa länder är dock avflera skäl inte helt jämförbara. I det följande skall ett försök göras till en ytteriigareanalys av de fömt i all korthet redovisade förslagen, varvid särskilt skalldiskuteras möjligheterna av att komplettera dessa rned hänsyn till deinvändningar som tVamställts. 6.2 Synpunkter på modell Förslagetter sig tilltalande framför aflt från den synpunkten att det fullt uttillgodoser den i allmänhet tillämpade principen att ny civillag såvitt möjligtej tilläggs tillbakaverkande kraft. Del är enligt min mening även i Övrigt invändningsfrittfrån juridiska och logiska utgångspunkter. Emellertid slår del klart att vissaav de invändningar från praktisk synpunkt som har framställts visar påölägenheter med detta förslag som inte utan vidare kan avfärdas. Vadlill en början gäller situationen vid split (se 5 A ovan) utgör dock denpåtalade olägenheten som otvivelaktigt skulle vara besvärande knappastnågon nödvändig konsekvens av en lösning efler dessa linjer. Detär här att märka att split är praktiskt taget oreglerat i aktiebolagsla gen den enda regeln i ämnet återfinns i 3 kap. 17§, enligt vilken bolaget när split har beslutals kan innehålla utdelning och emissionsbevis tills aktien har tillhandahållits. Utan något uttryckligt lagstöd torde emellertid i praktiken undantagslöst del närmast självklara förfarandet iakttas, all de 172 nyaakliebrev som utfärdas efler en uppdelning inte lämnas ul med mindre Prop.1988/89:152 än all del äldre brevet ges in. Sammaförfarande kan givelvis eller snarare måste tillämpas även i den nudiskuterade modellen. De nya aktierna bör således i detta alternativ intetillföras akliekontol innan det äldre har ingelts för makulering. Dock skulleen regel eller i varje fall ett uttalande i motiven nog behövas om detta: detbli ju med tanke på förfarandet vid split inte heller korrekt all säga atl idenna modell aktiebrevet behöver företes bara om aktieägaren vill förfoga överaktien. Klartär emellertid alt en split inte kan genomföras lika smidigt som i en ordningsom bygger på principproposilionens förslag. För aklieägama uppkommer dockinget ökat bestyr jämfört med dagsläget. Däremotkommer det uppenbarligen i den nu diskuterade modellen alt bli så alt denenskilde aktieägaren innehar både akliebrev och konlobokförda fondaklierliksom del- och teckningsrätter (5 B ovan). Det kan väl inte uteslutas alldetta kan vålla problem och viss förvirring vid aktiehanleringen, men del ärsvårt all se risken för rättsförluster blir särskilt stor. Kanske ökar dockrisken för alt akliebreven förkommer, och det är möjligt att misslag kanförekomma vid försäljningar även om aktiebreven och de papperslösa aktiernaregistreras på skilda konton hos VPC. 1 och för sig skulle del naturligtvisvara länkbart alt rätten atl erhålla fondaklier görs beroende av att akliebrevellämnas in för makulering, men denna tanke synes på goda gmnder ha avvisats idiskussionerna, bl.a. eftersom den medför ökat besvär för aktieägarna. helt annan dignitet är de problem som kan uppstå som en följd av det fömtsättamakuleringsförfarandet. I denna del anser jag mig med hänsyn lill arten av deluppdrag som lämnats mig visserligen böra bortse från kostnadsaspekterna. Den reflektionenmå dock tillåtas all det inte synes säkert all kostnaderna verkligen skulle bliav den storleksordning som har fömtsätts från VPC:s sida. Del förtjänaranmärkas att del alternativ som juridikgruppen i har ställt emot denövergångslösning som man stannat för inte är identiskt med juslitiliedepartementetsförslag utan synes gå ut på all makulering av aktiebreven skulle ske i stortsett . Med förslag behöver med del undanlagför situationen vid split som har nämnts makulering inte ske förränaktieägaren vill förfoga över aktien genom exempelvis överlåtelse eller pantsätlning,vilket innebär all åtgärderna blir mera utspridda över lid och därmed möjligeninte lika kostsamma. Å andra sidan måste den berörda personalens kunskaper och makuleringsförfarandetvidmakthållas . Och man vet ju för övrigt inte säkert hur denstora gmppen aktieägare skulle reagera som en följd av den information om delnya systemet som blir nödvändig: kanske skulle ändå de flesta finna för gottall lämna in sina akliebrev i anslutning lill ikraftträdandet. Att en lopp ibelastningen skulle uppslå vid denna lidpunkt är under alla omständigheterofrånkomligt. Oavsetthur stora kostnaderna kan antas bli och oavsett om man vill se dessa som en belastning för bolagen eller som utvecklingskostnader för del nya systemet, kvarstår emellertid säkerhetsproblemen vid den masshante- 173 ringsom det här blir fråga om. Dessa problem kan inte avfärdas ulan utgör. medall säkerhet en realitet. Visserligen kan väl manipulationer av samma Bilaga 1 artsom vid NCB:s övergång till avstämningsbolag inte tänkas förekomma, eftersomnågon handel med eller marknad för aktiebrev i egentlig mening intefömtsätts efler ikraftträdandet. Men privata överlåtelser av aktiebrev kanju ändå tänkas ske (sådana torde med förslag få obligalionsrätlsliggiltighet) och akliebrev som lämnats in för makulering kan på sådana och andravägar komma.i godtroende personers händer. Även misstag ochförbiseenden av annat slag kan befaras. sägaall det här inte blir fråga om ett rältssäkerhelsproblem i traditionell mening,eftersom systemet på papperet är logiskt och vattentätt. praktiskarisker för rättsförluster uppslår synes dock ofrånkomligt. Vidaremåste del vara riktigt all dödning av akliebrev kommer atl behöva ske i störreutsträckning än med princippropositionens modell (se vidare avsnitt 6.3.8). I dellaavseende uppkommer dock ingen skillnad i förhållande till dagens situation. Ijustitiedepartementels modell måste den som vill förfoga över en aklie låtadöda akliebrevel om della är förkommet, men denna åtgärd måste tillgripas ocksåinom ramen för nuvarande syslem. Som antyddes är det dock svårt atl fömtsereaklio-nema på den information om det nya systemet som kommer all ges; det ärlänkbart all en ansamling av ansökningar om dödning skulle komma att ske ianslutning till ikraftträdandet. Problemetmed att aktieböckema ej kommer att bli aktuella har i sammanhanget mindrebetydelse som jag ser det. Dessutom är all märka att ochprincipipropositionens modeller är likvärdiga i della hänseende, om man bortserfrån den inom ramen för sistnämnda modell väckta tanken på preskription avaktierätt i vissa fall. En olägenhet med system kan docksägas vara att man inte kan se något slut ; under överskådliglid får man laborera med parallefla system, något som otvivelaktigt kan göradet svårt för allmänheten att få grepp om vad som gäller och som fömt antyttsäven måste innebära problem för den berörda personalen. Att som enligtuppgift har diskuterats komplettera modell med någonregel om en absolut tidsfrist inom vilken akliebreven skall ha makulerats synesmbba själva gmndtanken bakom modellen. Sammanfattningsviskan konstateras all förslag visserligen tillgodoser dekrav som kan ställas från traditionella civilrätlsliga och rättssäkerhetsmässigasynpunkter men att även delta förslag är förenat med ölägenheter som inte kanavfärdas och som måste beaktas vid en jämförelse mellan de olika ahernativen.Dessa olägenheter är visserligen av närmast praktisk art, men det kan inteuteslutas atl de även kan leda lill rättsförluster för enskilda personer. 6.3 Synpunkter på princippropositionens modell Prop. Somnämnts fömt (IA) finns del i aktiebolagslagen regler om att vissa förbehåll som kan vara antingen i aktieägarens eller i bolagets intresse skall framgåav aktiebreven medan det saknas uttryckliga regler om all dessa förbehåll skallåterspeglas i aktieboken. Enligtvad jag har inhämtat finns dock såvitt gäller samtliga förbehåll avdel slag som det nu är fråga om registrerade hos VPC, och del föreliggeringen svårighet all föra över dem lill de nya akliekonlona. Visserligen synesdel här inte vara fråga om uppgifter som VPC har behövt registrera enligtuttryckliga författningsbestämmelser, men i praktiken har VPC för att kunnafullgöra sina skyldigheter gentemot bolagen med nödvändighet haft all bevarauppgifterna. Man kan alltså utgå från att dessa uppgifter kommer all kunnaföras över lill akliekonlona de fömtsätts fö. liksom övriga registreringar pådessa konton bli kommunicerade med aklieägama före ikraftträdandet och någonolägenhet hänföriig till förbehåll av del här aktuella slaget torde därmedinte behöva befaras när det gäller aktier som tillkommit inom ramen för denförenklade aktiehanleringen. Närdet gäller ej utbytta kupongaktier har VPC från bolagen erhållit uppgifter omvid vilka aktieslag förbehåll har utfärdats före övergången till förenklad aktiehanlering(se PM bil. Del förhåller sig tydligen genomgående så all, närförbehåll utfärdats, della skett i fråga om samtliga aktier tillhörande ettvisst aktieslag. 1 den mån uppgifter om ej utbytta kupongaklier har förts över lillden av VPC förda aktieboken med slöd av 3 kap. 11 § första stycketaktiebolagslagen och aktiekonlo sålunda skall läggas upp för aktien, måste detdärmed finnas fömtsättningar för att införa uppgift på kontot om gällandeförbehåll. Som framgår av det följande (avsnitt 6.3.4) har emellertidöverföringar med stöd av 3 kap. 11 § aktiebolagslagen knappast förekommit ipraktiken, och i det helt övervägande antalet fafl kommer akliekonton överhuvud tagel inte att kunna läggas upp för ej utbytta kupongaktier. I sådanafall synes några rättsförluster ej ens teoretiskt kunna uppkomma. Serman mera frågan från renodlat lagteknisk synpunkt kunde det häv das att man genom en särskild övergångsbestämmelse borde säkerställa att aktiekonlo inte läggs upp för en aklie beträffande vilken det ej är klarlagt humvida förbehåll gäller eller ej. Detta fall är dock av allt att döma endast teoretiskt, och om det skulle föreligga kan i varje fall ingen olägenhet uppkomma för den enskilde aktieägaren, eftersom denne, om förbehållet gjorts i hans intresse, alllid måste ha möjlighet atl visa upp akliebrevel och påfordra att förbehållet registreras. Detta fömtsätter att han har aktien i behåll, men är så inte fallet kan han knappast utnyttja förbehållet inom ramen för dagens system annat än möjligen efler dödningsförfarande. Skulle åter förbehållet vara gjort i bolagets (efler andra aktieägaresintresse, kan naturligtvis svårigheter föreligga att göra förbehållet gällande om uppgiftema i aktieboken inte är tillräckligt individualiserade, men dessa svårigheter föreligger i så fall redan i dagslägel och ökar knappast genom 175 övergången lill ettdokumentlöst system. En övergångsbestämmelse av Prop. 1988/89:152 nyssantydd innebörd synes alltså kunna avvaras. I fråga om bolag som blir Bilaga 1 avstämningsbolag efter ikraftträdandet uppkommer ej problemet, seunder avsnitt 6.3.5. 6.3.2Vid ikraftträdandet oregistrerade överlåtelser Enkämpunkt i den kritik som har riklats mol princippropositionens modell hänförsig till den situation som uppslår när någon har förvärvat ett akliebrev föreikraftträdandet men överlåtelsen av någon anledning inte finns noterad iaktieboken. Det blir då den tidigare ägaren som redovisas som ägare på akliekontoloch som enligt principema i den nu diskuterade modellen är ensam behörig att förfogaöver aktien. Eftersom alltså akliebrevel fömtsätts upphöra att vara bärare av aklierättenvid ikraftträdandet, uppstår fråga om förvärvaren därefter har kvar någon rätttifl aktien och hur denna ratt i så fall är beskaffad. Denna fråga berörs intenärmare i ; där talas bara om att aktiebrevet har kvar sin"bevisverkan", men vad detta avses innebära utvecklas inte. Sammauttryck möter i princippropositionen (s. 49). Lämpligenbör denna fråga diskuteras så att först förvärvarens förhållande lillöverlåtaren behandlas (avsnitt 6.3.2.2), därefter förvärvarens förhållande tillöverlålarens borgenärer (avsnitt 6.3.2.3) och sedan hans förhållande till ny godtroendeförvärvare (avsnitt 6.3.2.4). I dessa avsnitt berörs frågan bara vad avser ;kupongaktier behandlas i ett följande avsnitt (6.3.4). 6.3.2.2Förvärvarens förhållande tid överlåtaren ovan under 6.3.2.1 angivna fallet har den lill vilken aktien överlåtitsföre ikraftträdandet gjort elt giltigt förvärv. Självfallet har avsikten medblå bokens och princippropositionens förslag inte varit att han skall förlorasin rätt mol överlålaren. Motiven, som enligt vad konstaterats är ytterstkortfattade, synes emeflertid lämna två alternativ öppna. Antingen , harförvärvaren, oberoende av överlåtarens inställning efler ikraftträdandet, rällall bli registrerad på akliekontol, om han i vanlig ordning styrker sittförvärv, låt vara att han innan anmälan för registrering har gjorts ej ärskyddad mol överlålarens borgenärer och inte heller mot dubbelöverlålelse (sevidare i del följande). Eller också är hans rätt begränsad lill att påfordra atlöverlåtaren efter ikraftträdandet bekräftar överlåtelsen eller gör en nyöverlåtelse, varvid förvärvaren i händelse av rättegång i saken kan åberopasitt innehav av aktien som bevis. Enligtmin mening är endast del första av dessa alternativ godtagbart. En ny lagstiftning bör inte få innebära all ell förvärv som var giltigt när del ägde mm skall förlora sin gihighet. Om den nya lagstiftningen utformas enligt den modell som diskuteras bör den nu avgivna principen slås fast i lagens motiv; saken får anses så pass självklar all någon bestämmelse i 176 ämnet inte är behövlig.Några komplikationer för VPC:s del kan inte Prop. 1988/89:152 uppstå som en följd av denna princip. Striktjuridiskt kan det sägas all den registrering som VPC i enlighet härmed skallgöra av en före ikraftträdandet genomförd överlåtelse inte som bygger påall innehavet av akliebrevel ha legitimationsverkan utan alt på förvärvaren iallmänhet genom akliebrevel och en överlåtelsekedja styrker att han hargjort ett giltigt förvärv. I praktiken torde emellertid denna distinktionknappast ha någon betydelse; den utredning som förvärvaren måste förebringablir i princip densamma, vare sig man ser saken på del ena eller det andrasättet. 6.3.2.3Förvärvarens förhållande överlåtarens borgenärer Oavsettvad avsikten varit när det gäller förvärvarens förhållande till överlålaren,torde en lagstiftning utformad enligt principproposilionens modell innebära allelt förvärv som ägt mm före ikraftträdandet men som inte då finns noterat iaktieboken förlorar sill sakrältsliga skydd i och med all den nyalagstiftningen träder i kraft. Den tidigare ägaren som på aktiekonlot redovisassom ägare är nämligen då ensam behörig atl förfoga över aktien. I händelse avöverlåtarens konkurs eller av utmätning hos denne torde sålunda akliema varaåtkomliga för hans borgenärer. Atträttsläget blir della om inga särskilda bestämmelser av annal innehåll införstorde följa av allmänna sakrältsliga principer. Enligt min mening är dock ensådan konsekvens inte ofrånkomlig. Man bör med tanke på dessa situationersmyckel speciella karaktär genom särskilda bestämmelser kunna åstadkomma attförvärvaren i del här diskuterade lägel åtnjuter skydd även mot överlålarensborgenärer. Självfallet öppnar en sådan ordning vissa risker för missbmk: överlålarenkan genom alt förete ett kontoutdrag från VPC vilseleda borgenärema beträffandesin ekonomiska ställning, och möjligen ökar även risken för kriminellaskentransaktioner. Enligt min mening bör dock intresset av atl en nylagstiftning såvitt möjligt ej skall upphäva redan förvärvade rättighetertillmätas större vikt än intresset av all motverka missbmk av angivetslag, vilka under alla förhållanden kan la sig andra former. Vadjag skulle vilja förorda är alltså en ordning enligt vilken förvärvaren i denhär diskuterade situationen är bevarad vid sin rätt inte bara mol överlåtarenutan också gentemot dennes borgenärer. I händelse av överlåtarens konkurseller utmätning hos denne bör alltså förvärvaren ha separa-tionsrätt. För allhans rätt skall kunna las tillvara måste givelvis, på samma sätt som i aflmänhetgäller beträffande separationsrätt i dessa lägen, hans anspråk göras känt innankonkursen avslutas eller, vid utmätning av aktierna, dessa har försålts.Vidare bör beaktas atl beviskravet i praxis är myckel strängt när tredje mangör gällande rätt till egendom som finns i gäldenärens bo, en ordning som börgälla även för här avsedda fall med hänsyn lill den fömt berörda risken för missbmk. Idet följande (avsnitt 6.3.9) lämnas ett förslag till övergångsbestämmel se som bygger på den nu angivna tankegången. 12 1988/89. 1 saml Nr 152 6.3.2.4Förvärvarens förhållande tiU ny godtroende förvärvare Prop.1988/89:152 situation som här diskuteras giltigt förvärv av aklie har skett före "iiagaikraftträdandet men del är den tidigare ägaren som redovisas på aktiekontot kan den tidigare ägaren tänkas sälja aktien lill annan, när den nyalagstiftningen har trätt i kraft. Sker detta förfarande uppsåtligen, gör sig överlålarenskyldig till olovligt förfogande enligt 10 kap. 4 § , för vilketbrott straffet är böter eller annan fängelse i högst . För fall då densenare förvärvaren är i god tro följer dock av allmänna principer att denne fåräganderätten lill aktien, och han är inte ens skyldig atl lämna ut den lillförste förvärvaren mol lösen. Självfallet får den förste förvärvaren då ettskadeståndsanspråk gentemot överlålaren, men detta kan ju vara mer eller mindrevärdelöst. Detär enligt min mening inte länkbart att för de här aktuella fallen avvika fråndessa allmänna principer. I den mån den förste förvärvaren skall kunna hållasskadeslös, får della därför ske genom all han tilläggs rätts till ersättningfrån VPC (se vidare avsnitt 6.3.7). Vadsom nu har sagts om dubbelöverlålelser har motsvarande tillämpning för delfall all aktier som överlåtils före ikraftträdandet därefter pantsatts avöverlåtaren. 6.3.3Vid ikraftträdandet oregistrerade pantsättningar Enligt3 kap. 12 § aktiebolagslagen skall i avslämningsbolag en särskild förteckningföras över dem som har rätt att på gmnd av bl. a. panlsältning i aktieägarensställe lyfta utdelning samt la emot emissionsbevis och fondaktier. Registret,som förs hos VPC, bmkar kallas § 12-regislret. Som förut berörts är avsikten atluppgifter såväl om panthavare som om andra rättighetshavare vilka upptas i § 12-regislreti anslutning till ikraftträdandet i ell sammanhang skall föras över lill denya akliekonlona. Inför övergången skall information lämnas lill de berördadels om dessa uppgifter och dels om vad som avses gälla om pantsätlning i detnya systemet. Ellstarkt incitament för en panthavare atl anmäla sig för anteckning i § 12-regislrelär uppenbarligen atl pantens värde annars kan urholkas genom att emissionsrälligheternatillfaller pantsättaren/aktieägaren. Man kan dock inte utgå från all allapantsättningar har anmälts och självfallet gäller en pantsätlning f n.oberoende av om så har skett eller ej (under fömtsättning all akliebrevel haröverlämnats). Frågan uppkommer då vilken rätt en panthavare härefterikraftträdandet, om han ej finns redovisad på akliekontol. Enligtmin mening bör denna fråga lösas efler samma linjer som dem som i det föregående har förordals beträffande överiålelser. Panthavaren bör sålunda vara bevarad vid sin rätt gentemot panlsällaren och enligt en särskild bestämmelse som jag förordar även mot dennes borgenärer, men han skyddas ej mot en kriminell handling från pantsättarens sida som innebär överlåtelse eller dubbelpantsällning lill godtroende tredje man på annat sätt än genom ersättningsanspråk gentemot VPC. 6.3.4Kupongaktier i avstämningsbolag . 6.3.4.1Aktiebrevens rättsliga status efter ikraftträdandet Bilaga Enligt3 kap. 14 § aktiebolagslagen måste, sedan ett aktiebolag blivit avstämningsbolag,ägare av kupongaklie byta ut denna mol en VPC-aklie för all få utdelning ochemissionsrätter. 1 åtskilliga fall har delta dock ej skett, vilket ofta kanförutsättas bero på atl aktierna är förkomna, gömda eller bortglömda. Kupongakliebrevenär i sådana fall fortfarande giltiga.