prop · GC034 · 1988-12-31 00:00:00 — Delänsskolnämnder som yttrat sig över förslaget till nedskärning av antaletspeciallärartjänster redovisar i allmänhet en något tveksam inställning. Länsskolnämndeni avstyrker förslaget med motive- ' ringen att även med ettsjunkande elevantal så kan inte skolan omorganiseras så snabbtpå det sätt som föreslås. i anser däremotatt det krävs ett mindre antal speciallärare, men då med"kvalificerade, integrerade och fördjupade kunskaper i pedagogik,psykologi, sociologi och socialpsykologi". LR anser att "betydandedelar av det antal lärarveckotimmar som disponeras förspecialundervisning i stället kan användas för att stärka den regelrättaämnesundervisningen samt till att nedsätta undervisningsskyldigheten för despecialfunktionärer i som är ämnesföreträdare, dvs. specialfunkfionerna1-4 samt 8-9 i skolförordningen 14 kap. 13a §". Ävende kommuner som yttrat sig i frågan finner det tveksamt att halvera antaletspeciallärartjänster. menar att erfarenheter från kommunenvisar att det inte är möjligt att reducera antalet tjänster så kraftigt.Tvärtom menar man att det kommer att finnas ett än större behov avspeciallärare. Förslaget innebär främst en begränsning av den friare resursanvändningeni skolan. kommun finner det oroande att endast hälften av nuvarandespeciallärarorganisation skall finnas kvar. "Det finns ingenanledning att tro att antalet elever med svårigheter minskar och därförmotiverar en så drastisk nedskärning." kommun ansernedskärningen vara möjlig om en klarare och mer begränsad definition avspecialundervisning införs. Resurser motsvarande bortfallet av undervisningsfidmåste i stället disponeras av lärare med grundutbildning. kommuninstämmer med bedömningen att behovet av antalet speciallärartjänster kommeratt minska i takt med att den nya läramtbildningen/fortbildningen genomförs. TCOmenar att varken gmndutbildningen eller fortbildningen innehåller så omfattandemoment av specialpedagogik att dessa utbildningar ger stöd åt slutsatsen attbehovet av speciallärare kan minskas. Även SACÖISR redovisar en negafivinställning till förslaget. Fleraremissinstanser framför att en förändrad organisation av special- 109 undervisningen inte fårmedföra resursindragningar. RHS anser att det är Prop. 1988/89:4 viktigt att de elever som är i behov av extra hjälp får det. delar i princip de bedömningar som utredningen gör. Deolika handikapporganisationer som kommenterat förslaget är genomgåendenegativa vad gäller nedskärningen av tjänster. DHR skriver att. förslaget får"förödande konsekvenser för elever med funkfionsnedsätt-ningar". 3 Den pedagogiska ledningen i arbetsenheten Förslagetatt den pedagogiska ledningen i arbetsenheterna skall stärkas får ett blandat,men övervägande posifivt, mottagande, främst från länsskolnämnder ochkommuner. anser, i likhet med många kommuner, att denpedagogiska ledningen av arbetsenheten skall organiseras och dimensioneraslokalt och inte öronmärkäs genom centrala -bestämmelser utfärdade avregeringen. Elevorganisationenställer sig negafiv till den nya föreslagna ledningsfunktionen. Man befararatt arbetsenhetsledaren och arbetsenhetskonferensen skall få så stortinflytande vid planeringen av undervisningen att det blir omöjligt för elevernaatt kunna påverka undervisningens uppläggning och innehåll. Elevorganisationenställer sig därför negafiv till vad man kallar en ny ledningsnivå inom skolan.Även RHS har en negativ syn på förslaget om det skulle innebära en ny chefsrollpå mellannivå. Däremot är förbundet positivt till att arbetsenheterna utvecklasoch att ledningsfunkfionen i arbetsenheten stärks. Defackliga organisationerna är splittrade vad gäller frågan om den pedagogiskaledningsfunktionen i arbetsenheterna. TCO delar utredarnas uppfattning rörandesambandet mellan skolans pedagogiska ledningsfunktion och skolans möjlighetatt fungera som en skola för alla. Enligt TCO behövs emellertid en meromfattande förstärkning av skolans totala pedagogiska ledningsfunktion. SÖmenar att skälet till att utvecklingen av systemet med arbetsenheter gått sålångsamt är att den pedagogiska ledningen har varit svag eller obefintlig, samtatt den pedagogiska ledningen inom arbetsenheten fått konkurrera med tidigare huvudlärar-och institutionsföreståndamppgifter. TCO anser att det behövs en omfattandeförstärkning av skolans totala pedagogiska ledningsfunktion. SFL tar avståndfrån förslaget om inrättande av arbetsenhetsledare. Även LR tar avstånd fråntanken att föra över ledigblivna specialundervisningsresurser till arbetsenhetsledarna.SL tillstyrker i princip att det skall finnas någon form av samordning iarbetsenheten, men de direkta skolledningsuppgifterna bör utföras av rektoroch studierektor. SL förordar därför en studieledare utan skolledningsansvar. att det är av största vikt attarbetsenhetsledarskapet får en uttalad lédningsprofil. Förbundet vill dess- , utom"med kraft" uttala att specialläraren är den för arbetsenhetsledarskapmest lämpade. 5Ötillstyrker benämningen arbetsenhetsledare. Den föreslagna inrikt- 110 ningenav arbetsenhetsledarnas uppgifter är rikfig, anser SÖ. Det är inte Prop.1988/89:4 lämpligt att detaljerat låsa uppgifterna i en för alla giltiginstruktion liksom Bilaga 2 att generellt ange en viss nedsättning avundervisningsskyldigheten. I en kommande personalförordning för skolväsendetbör de olika ledningsfunktionerna ses över och olika modeller utarbetas.Statskontoret redovisar en liknande inställning och menar att man måste prövavilken typ av organisation som är ändamålsenlig. "En omdisponering avresurser för inrättande av tjänster som arbetsenhetsledare fömtsätter - förutomen analys av den totala skolledarresursen - en penetrering av det lokalautvecklingsarbetets problematik i förhållande till den ökade effektivitet istyrningen mot nationella mål som måste eftersträvas". För gymnasieskolankan behovet av arbetsenhetsledare tillgodoses inom ramen för specialfunktionerna. Länsskolnämnderoch kommuner är överlag positiva till den föreslagna ledningsresursen tillarbetsenheterna. tillstyrker förslaget om arbetsenhetsledare,men anser att enhetens storlek bör avgöra lärarens nedsättning avundervisningsskyldigheten. Flera instanser pekar på att förslaget tillinrättande av tjänster söm arbetsenhetsledare är alltför oklart formulerat föratt det skall vara möjligt att ta ställning fill detta. UHÄanser att det finns en risk att arbetsenhetsledai-na blir ytterligare administratörermellan skolledning och lärare, vilket kan få till följd att elever medsärskilda behov undandras viktiga lärarkontakter. UHÄ fömtsätter därför attarbetsenhetsledarens fid också avsätts för direkt verksamhet med barn. RRVanser, i likhet med flera andra remissinstanser, att det finns brister i detpresenterade underlaget vad gäller inrättandet av arbetsenhetsledare. "Deorganisatoriska och administrativa konsekvenserna av att en ledningsfunktioninrättas i skolan borde exempelvis ha redovisats". Länsskolnämndeni anser att utbildningen av arbetsenhetsledare inte alltförnära bör knytas samman med den specialpedagogiska påbyggnadsutbildningen. SÖanser att innehållet i utbildningen i princip kan tillstyrkas med reservationenatt det är tveksamt om vuxenpedagogik behövs för arbetsenhetsledarensuppgifter. SÖ avser att uppmärksamma att den föreslagna utbildningen kansamordnas med utbildningen för skolledare. Fleraav remissinstanserna berör fillsynslärarfunktionen och menar att resursen fördenna inte skall inräknas inom ramen för arbetsenhetsledare. Angåenderapportens förslag att de specialpedagogiskt utbildade lärama skall knytas till skolans elevvård finns olika meningar. SÖ anser att den specialpedagogiska kompetensen normalt bör uppfattas som en undervis ningsresurs, vilket inte hindrar att den specialpedagogiskt utbildade lära ren också skall kunna ge råd och stöd till övriga lärare, elevvårdspersonal 111 Bestämtavvisande till tanken att inordna skolans elev- Prop. 1988/89:4 vårdsteam till ledningsfunktionen är bl. a. LR. Elevorganisationenanser att ekvationen färre speciallärare - vidgade arbetsuppgifter inte gårihop. "Risken är att de som behöver hjälp får ännu mindre hjälp". 4 En förändrad specialpedagogisk påbyggnadsutbildning Denföreslagna utbildningsmodellen får i princip ett positivt mottagande av remissinstanserna.UHÄ anser emellertid att det vore bättre att dela upp utbildningen på eninledande 40-poängsutbildning för alla olika inriktningar med möjlighet tillkompletterande utbildning omfattande. UHÄ är tveksamt fill att utbildningsfidenför de olika varianterna skall variera beroende på gmndutbildningen. SÖtillstyrker i princip den föreslagna utbildningsmodellen. Länsskolnämndernaställer sig i. huvudsak bakom förslagen i rapporten. LÖär positiv till förslaget om en ny specialpedagogisk utbildning och anser attsynpunkter från dem som bedriver utbildningen och från handikapporganisationernabör få väga tungt. instämmer i de bedömningar som utredningen gör och i deslutsatser som dras om konsekvenser för specialläramtbild-ningen. Man anförsamtidigt att det är av stor vikt att de delar av gmndut-bildnipgen som rörbarns utveckling och behov av individuell anpassning av undervisningen ges högprioritet. Även kommunerna tillstyrker i stort sett den föreslagnautbildningsmodellen. Flera instanser, bl.a. kommun markerar speciellt attdet är viktigt att specialläramtbildning för gymnasieskolans behov beaktas. SåvälRIO som SOSVUX är positiva till de utbildningsavsnitt som gällervuxenutbildning. RHS anser det omöjligt att ta ställning till en påbyggnadsutbildninginnan den gmndläggande utbildningen har fastställts. Lärarförbundenär i huvudsak positiva till vad som framförs i rapporten. LR anser dock att manförsummat att belysa behovet av specialläramtbil-, dade idrottslärare. SLunderstryker behovet av att den kunskap talpedagogerna besitter ocksåskall finnas i den nya utbildningen. SFL, slutligen, anser att den föreslagna modellenbör revideras främst med tanke på förskoledelen samt att utbildningen ocksåmåste vara tillgänglig för frifidspedagoger. Frånhandikapporganisationerna hälsar man med tillfredsställelse att man avserförändra den specialpedagogiska påbyggnadsutbildningen, men man anför samtidigtvissa tveksamheter inför delar av försläget. anser attutredningen präglas av brist på kunskaper inom synskadeomrädet. HCK anser attvuxenutbildningens och studieförbundens behov av lärare måste tillgodoses. Beträffandeutbildningstidens längd och fördelning på olika utbildningsavsnitt råder istort enighet om den föreslagna uppläggningen. Olika handikapporganisationerhar synpunkter på de specifika avsnitt som resp. organisation har att bevaka. Detråder stor enighet bland remissinstanserna angående påbyggnadsut- 112 bildning med inriktningmot elever med en komplicerad inlärningssitua- Prop. 1988/89:4. , tion. Deflesta anser att den bör omfatta 60 poäng för samtliga skol- och Bilaga 2verksamhetsformer. Denföreslagna utbildningen för arbete bland utvecklingsstörda fillstyrks allmänt.Detta gäller också, utbildningslärigden. och RiksförbundetFUB anser dock att utbildningstiden för lärare inom vuxenutbildningen börutökas fill 60 poäng. HCK anser att dimensioneringen av , utbildningsplatser ärför låg. Vidare anser HCK att det är bra med ökade kunskaper om psykotiskabarn. synpunkter angående förslagets inriktning mot synskadade har anmälts. UHÄ fömtsätter att behovet av synpedagoger och anpassningslä rare kan tillgodoses inom specialiseringen för arbete bland synskadade. SÖ menar att utbildningen av de anpassningslärare och synpedagoger som till största delen är anställda inom och inom arbetsmarknadsinsti tut bör bevaras. Även specialskolan och resurscentren har behov av lärare med denna kompetens. Det fortbildningsansvar som gäller döva och hör selskadade bör också gälla synskadade. i län ifrågasätter förslaget att resurscenter skulle dra ner på sin reguljära verksamhet i samband med att specialpedagogisk utbildning be drivs där. SFL anser att de nu verksamma synpedagogerna och anpassningslärarna bör erbjudas en kompletterande pedagogisk utbildning i tjänsten för att sedan få tillgång till den specialpedagogiska påbyggnadsutbildningen. 5>'/i- skadades riksförbund menar att det behövs en kraftig ökning av antalet BU-lärare (reselärare för synskadade utvecklingsstörda elever). det Arbetsterapeuter ifrågasätter om speciallärarutbildning är den mest ändamålsenliga för arbete som anpassningslärare och synpedagog på syncentral. Man anser att det borde utredas om inte en enstaka kurs som ger arbetsterapeuter kunskap i punktskrift, orientering och förflyttnings teknik m. m. vore det mest relevanta för dessa tjänster. att det saknas grund för skillnad i utbildningslängd mellan förskola och obligatoriska skolformer. Iregel tillstyrks förslaget med inriktning mot hörselskadade och döva elever. Någraremissinstanser har tagit upp den kompetens som ges genom talpedagogutbildningen. UHÄ är tveksamt till förslaget att talpedagogut bildningen skall upphöra. Man betonar att ansvaret för här berörda elever bör knytas till lärare med specialpedagogisk kompetens. SFL anser att 20-poängsfördjupningen i kompletteringsdelen inte räcker för framtidens talpedagoger utan menar att 40 poäng är nödvändigt för att behålla kvalité- . ten.Sveriges talpedagogers förening anser att den nuvarande talpedagog- utbildningen bör bibehållas och utökas till 60 poäng. Det bör vara en sammanhållen utbildning för att markera en utbildning i språkets alla moment. Statens specialskola för barn med centrala tal- och språkstörningar föreslår en 60-poängsutbildning med språklig inrikt ning och en kompletterande utbildning om ytterligare 20 poäng. Högskolan för lärarutbildning i föreslår en talpedagogutbildning om 40-60 poäng kompletterad med 20 poäng med inriktning mot språk samt ytterliga- 113 8 1988/89. re20 poängs påbyggnad för undervisning av elever med grava störningar. Prop.1988/89:4 i anser att utbildningsbehovet förelever 2 med rörelsehinder inte har beaktats tillräckligt. Länsskolnämndeni efterlyser dimerisioneringsuppgifter för denna lärargrupp.Riksförbundet fiör rörelsehindrade barn och ungdomar anser att det behövs en specialpedagogiskpåbyggnadsutbildning om 60 poäng för elever med rörelsehinder. Vidare serförbundet-positivt på den gemensamma utbildningen för lärare för gravtrörelsehindrade elever, som föreslås vid universitet i . Föreningen förundervisning av rörelsehindrade barn och ungdomar framför behov av en särskildutbildning för elever med rörelsehinder. 5 Villkor för tillträde till utbildningen UHÄ,länsskolnämnden i län, i , HCK,och anser det bra att teckenspråk uppställs som förkunskapskrav. Länsskolnämndernai och län samt anser att utbildning i teckenspråkskall ges inom utbildningen och att utbildningen bör förlängas till 80 poäng. Länsskolnämndernai och avvisar förslaget om teckenspråk somförkunskapskrav. anser att utbildning i teckenspråketbör utgöra en del av utbildningen och anger att kunskap i MUN-HAND-Systemet (MHS)likaledes är viktig för arbete bland vuxna döva och hörselskadade. Man menaratt MHS bör vara ett alternativ inom utbildningen fill teckenspråk. finner förslaget om teckenspråk opreciserat, eftersom det inteklart framgår vilka lärare som skall ha förkunskaperna. SFLanser att samma antagningskrav bör gälla för såväl hörande som döva lärare. SLmenar också att villkoret med lärartjänstgöring bör gälla för döva ochhörselskadade lärare. tillstyrker förslaget angåendeantagning för döva lärare. HCK, Hörselfrämjandet samt SFS menar att det ärsvårt att kräva lärartjänstgöring för döva sökande. Deflesta som yttrat sig om yrkeserfarenhet som lärare anser att lärartjänstgöringbör krävas. Bland dessa återfinns SFS, TCO öch SL. UHÄ däremot anser att fem årär . HCK,och Hörselfrämjandet avvisar krav på genomgången läramtbildningoch lärarerfarenhet för tillträde till utbildning med inriktning mot vuxna. UHÄanser att förslaget om antagningen är oklart och behöver utredas ytterligare. Enligt HCK innebär förslaget en utjämning i kommunernas möjligheter att skicka lärare till utbildningen. LR anser att den enskilde lärarens intresse i större utsträckning skall vara styrande. SFL anser att av utbildningsplatserna skall fördelas bland individuellt sökande. SFS anser att antagningssystemet bör vara analogt med antagningssystemet till övrig utbildning. 6Praktiken och forskningsanknytningen Prop. UHÄ,i , SFS och förslag om att praktiken i läramtbildningen bör ske i form avfältstudier knutna främst till det egna rektorsområdet eller den egnaskolenheten. UHÄ och SFS anser att praktiken skall utformas som i gmndskolläramtbildningen.SFL är i princip positivt fill fältstudier men påpekar att dessa ej börförläggas till för små arbetsplatser. UHÄanser att forskningsanknytningen måste utvecklas och förstärkas. De sista 20poängen av en utbildning om totalt 60 poäng bör vara överbryggande utbildningoch ge behörighet för forskarstudier. betonar behovet av forskningsöverbryggandekurser. 7 Kompletterande utbildning för redan utbildade SÖmenar att kompletteringsutbildningen för redan utbildade speciallärare böranordnas i anslutning fill den fortbildning som ordnas i anslutning fill gmndskollärarutbildningen.Länsskolnämnderna i och betonarnödvändigheten av att kommunen lägger upp en fortbildningsplan för nu verksammaspeciallärare. TCO och SFL understryker behovet av kompletteringsutbildningför redan utbildade speciallärare. nödvändigheten av denna fortbildning. Allasom yttrat sig i frågan betonar att det är angeläget med fortbildning. Bland delärargmpper som nämns finns lärare i prakfisk-estetiska ämnen, gymnasielärareoch hemspråkslärare. HCKmenar att man bör överväga om inte utbildning för elevassistenter förungdomsskola och vuxenutbildning kan anordnas i form av enstaka kurser. Riksförbundetför rörelsehindrade barn och ungdomar anser att det är lämpligt att anordna enutbildning av personliga assistenter på enstaka kurser. 10 Utbildning av lärarutbildare Flertaletremissinstanser understryker att det är väsentligt med fortbild ning av läramtbildare. SÖ anser att det bör vara möjligt att koppla samman läramtbildarnas fortbildning med delar av fortbildningen av lärarutbildare. SFL, HCK samt SFS betonar att läramtbildarna bör utnyttja möjligheterna fill skoltjänstgöring. 11 Förmåner - Prop.1988/89:4 Bilaga 2 Merparten av remissinstansema ärpositiva fill förslaget om.utbildningsar vode. Länsskolnämndeni län, fiorlbildningsavdelningen vid i , och det riktigt attknyta förmånerna till utbildningsplatser. anser att medelbör tillföras anslaget för personalutbildning och lokal skolutveckling för atten samlad bedömning , skall kunna göras av kommunens totalapersonalutbildningsbehov. LR, SL och SFL anser att utbildningen bör ske med oavkortadlön. Enligt SL och SFL bör också rese- och traktamentsersättning utgå. 12 Dimensionering och lokalisering UHÄtillstyrker i princip förslaget till dimensionering men påpekar att man bör göra en analys av fortbildningsbehovet. De flesta remissinstan ser som yttrat sig i denna fråga anser att den föreslagna dimensioneringen är för låg. Bl.a. har detta befarats av HCK, , AMS och Svenska förbundet fiör specialpedagogik. " Vadgäller förslaget till lokalisering är remissopinionen i stort sett posi tiv. och ' HCK anser att inriktningen för hörselskadade och döva bör förläggas till såväl som . HCK och det väsentligt att synutbildningen koncentreras till . Sammanfattningav Läromedelsöversynens rapporter (Ds Prop.1988/89:4 1988:22,23 och 24) , Bilaga 3 LäromedelsöversynenDs 1988:22 (kap. 1) Enkartläggning har gjorts av läromedelssituafionen i skolan. I utredarens uppdraghar ingått att särskilt bedöma lärobokens ställning i dagens skola. Han harundersökt elevernas tillgång till läroböcker och prövat om dagens , ' läroböckerär av önskvärd pedagogisk kvalitet. Arbetethar bedrivits under namnet Läromedelsöversynen (U 1987:B). Resultatet harpresenterats i tre rapporter som speglar de olika huvudde-lama i uppdraget. 1en sammanfattande rapport. Ds 1988:22 Skolböcker 1 - Tillgång och kvalitet,behandlas de olika huvudfrågorna om litteraturens och läsningens ställning iskolan, i vilken omfattning eleverna får egna läroböcker som de också fårbehålla, granskning av och information om läroböckers kvaUtet samt priser ochkonkurrens på läroboksmarknaden. Irapporten 1988:23 Skolböcker 2 - 400 klasser i gmndskolan redovisas enomfattande undersökning i ett riksurval av kommuner, skolor och klasser somgenomförts tillsammans med (). ' Frågorom läroböckernas innehåll och kvalitet, bl. a. sett i ett historisktperspektiv, får en ingående behandling i rapporten 1988:24 Skolböcker 3 -Den (o)möjliga läroboken. Böckeri skolan (kap. 2) . Litteraturensoch läsningens betydelse för språklig och personlig utveckling betonas. Iläroplanen för gmndskolan (Lgr 80) framhävs detta i flera avseenden.Skolöverstyrelsens (SÖ) förslag fill ny kursplan i ämnet svenska innebär enytterligare förstärkning av läsning, skrivning och litteratur. Underde har vi bevittnat en stark utveckling av det läsfrämjande arbetet i gmndskolan. Biblioteksverksamheten har också varit föremål för ett stort antal undersökningar och kartläggningar. I rap porten redovisar utredaren ett antal aktuella exempel. Särskild uppmärk samhet ägnas åt de insatser som gjorts i och Gmms kommuner, två godaexempelpåen medveten samverkan mellan skola och folkbibibliotek, där insatser för att nå alla bam och ungdomar sätts i förgmnden. ' Utredarenpekar på insatser som på ett avgörande sätt kan bidra fill en utveckling mot en skola där litteraturen och läsningen får en central roll. För det krävs personalinsatser, lokaler och böcker. Ett sätt att efter lokala fömtsättningar uppnå högsta möjliga standard är att på olika sätt\$awor Utredarensförslag innebär för det första att en bestämmelse om skolbibliotek förs in iden nya gmndskoleförordning som förbereds inom utbildningsdepartementet.Bestämmelsen föreslås formulerad på följande sätt. ' "Varjeskolenhet skall ha bibliotek och annan utmstning som behövs för en tidsenligutbildning." Utredarenföreslår vidare att biblioteksverksamheten tydligare lyfts fram i en ny Ä:MrÄ/7/an/örämnefsvenÄ/:ö. Därvid bör särskilt framhållas de 117 möjligheter till enförstärkt och utvecklad läsfrämjande verksamhet i sko- Prop. 1988/89:4 lansom kan åstadkommas genom ett fördjupat samarbete mellan skola och Bilaga 3folkbibliotek. Fördet tredje bör i kommunens årliga skolplan skrivas in hur arbetet medlitteratur och läsning i skolan skall bedrivas så att det blir möjligt att nåläroplanens mål. Skolplanen kan bl. a. bygga på de arbetsplaner som upprättatsinom rektorsområdena. Genomatt i läroplanen för gmndskolan betona nödvändigheten av lokal samverkan övernämnd- och förvaltningsgränser och i kommunens egen skolplan planera ochgenomföra sådan samverkan läggs en gemensam grund för fullföljandet av en avskolans allra viktigaste uppgifter, nämligen den att skapa ett bestående bok-och läsintresse hos alla barn. Läromedel(kap. 3) Elevernai gmndskolan får i första hand låna sina läroböcker. Skyldigheten att geeleverna egna exemplar av vissa gmndläggande läroböcker (gåvoläromedel)uppfylls i varierad utsträckning av kommunerna. Genom klass-undersökningen ärdet nu möjligt att studera omfattning och inriktning. 1var tredje gmndskoleklass förekommer över huvud taget inte några gåvoböcker. 1närmare av klasserna får elevema en lärobok som gåva i något ämne och/ellerhjälpmedel såsom ordlista eller kartbok. I återstående av gmndskoleklassernafår elevema gåvoläroböcker i två eller flera ämnen och dessutom ett eller flerahjälpmedel. Ser vi på situationen stadievis får vi dock en heh annan bild. Egentligaläroböcker (basläromedel) förekommer som gåvoböcker i ' första hand pålågstadiet. I åk I får eleverna för det mesta behålla både läsebok ochmattebok. I å 2 och 3 får man i flertalet klasser bara behålla en av dessa,vanligen matteboken. Påmellanstadiet förekommer inga gåvoböcker alls i närmare hälften av klasserna.