prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — /89 beräknas statsbudgeten uppvisa ett överskon på11,. Därmed har också ett underskott i den offentliga sektornsfinansiella sparande på av BNP 1982 förbytis i ett överskollmotsvarande av BNP 1988. Förbättringen av deoffentliga finanserna har uppnåtts genom en kombination av stigande inkomsteroch dämpade utgiftsökningar. Den offentliga sektorns inkomster har i realatermer ökat med i genomsnitt 4,under perioden 1982-1988.Skattekvoten, dvs. skatter och avgifter som andel av bruttonationalprodukten,har stigit från 1982 till ca56% 1988. En orsak till att denoffentliga sektorns inkomster har ökat så starkt är atl tillväxten i densvenska ekonomin har förbättrats. BNP har ökat med igenomsnitt 2,. Därigenom har skalleunderlaget ökat och även statensskatteinkomster. En annan orsak är att de nominella lönerna har stigit snabbt.Progressivilelen i skatteskalorna har då gjort att skattesystemet kommit atlverka som en s. k. automatisk stabilisator, som drar in köpkraft när lönernastiger snabbi. En tredje orsak är beslut om höjning av vissa skatte- ochavgiftssatser; Den offentliga sektornsutgifter har ökat betydligt långsammare än inkomsterna. I reala termer har utgifterna ökat med 1,per är . Delta är en avsevärd nedgång jämfört med den föregående sexårsperioden. ökade de reala offentliga utgifterna med 4,. En närmare analys avutvecklingen visar att statens utgifter ökat ännu långsammare. I reala termerhar statsutgifterna ökat med 0,. En uppdelning avstatens utgifter på olika ändamål ger vid handen atl transfereringar lill denprivata sektorn (inkl. u-landsbislånd) har minskat med 0,,transfereringai" till socialförsäkringssektor och kommuner har ökat med2,, ränteutgifter med 0,och statlig konsumtion ochinvesteringar med 0,. Denna utvecklingåterspeglar en betydande återhållsamhet när del gäller statsutgifterna.Särskilt kan nämnas all statens stöd tillindustrin har minskat, från . /83 till . budgetåret1987/88. Socialförsäkringssektorns utgifter - vilkahuvudsakligen beslår av allmän tilläggspension, sjukpenning ocharbetslöshetsunderstöd - har däremot ökat Prop. 1988/89:100 med 6,per åri reala termer . En orsak till den Bil. 1 snabbautgiftsökningen är alt såväl antalet pensionärer som det genomsnittligaATP-beloppet per pensionär har ökat. En annan orsak är ändrade regler i vissaförsäkringssystem. Även kommunernas utgifterhar ökat . Dock har ökningstakten varitbetydligt lägre . Medan kommunernas utgifter i reala termer ökaderned 2,1970-1982 har ökningstakten begränsats till 1,1982-1988. Den måttliga ökningen avden offentliga sektorns utgifter har medfört att de som andel av BNP harminskat från 67 \I2% 1982 till 611/1988, dvs. Detta innebär altfinanspolitiken har varit utomordentligtrestriktiv. Delta var nödvändigt för alt återställa balansen i de offentligafinanserna. Fortsatt stora underskott i statsbudgeten skulle ha lett tillbetydande underskott i bytesbalansen, höga räntenivåer och återkommandevalutakriser. Det var också nödvändigtalt föra en stram finanspolitik för att dämpa pris-och löneökningstaklen. Dennahar också reducerats jämfört med slutet av 1970-talel och början av 1980-lalet,men inte ända ned till de nivåer somgäller i omvärlden. Slutligen var detnödvändigt att återställa sunda statsfinanser för att kunna bevara del svenskavälfärdssystemet. Genom den politik som har förts har åtagandena tillpensionärerna kunnat , vissa sociala förmåner kunnat förbättras och enfortsatt måttlig utbyggnad i kommunerna kunnat finansieras. Med hänsyn till denhögkonjunktur som råder- högt kapacitetsutnyttjande, brist påarbetskraft, högre pris- och löneökningar än i omvärlden och stigandeunderskott i bytesbalansen - bör finanspolitiken förbli restriktiv. Åretsbudgetförslag är utformat med den utgångspunkten. Mellan budgetåren 1988/89och 1989/90 beräknas statsutgifterna öka med 0,i reala termer. Del ärframför allt tre områden som har prioriterats: kulturen, en utbyggnad, avföräldraförsäkringen saml en sänkning av inkomstskatterna 1989. Insatser görs,dessutom på miljöområdet, inom europasamarbetet och för de handikappade.Satsningarna på dessa områden har möjliggjorts genom ett stramt budgetarbete.Budgetförslaget /90 redovisar, som framgår av diagram 6, för förstagången en totalbalanserad statsbudget. Den stramafinanspolitiken bör drivas vidare även . Därvid bör intehöjningar av skattetrycket användas som finanspolitiskt instrument. De åtgärdersom nu föreslås vad gäller indragningar av företagens vinster har också avvägtsså, alt de ej leder lill någon bestående ökning av skattebelastningen. Deltotala skattetrycket bör inte stiga ylleriigare. Höga skattesatser orsakarstörningar i ekonomin, och skaltehöjningar försvårar möjligheterna atl få nedpris- och löneökningstaklen i nivå med den i våra konkurrentländer. Diagram 6 Budgetsaido, budgetförslagen 1988/89:100 Bil. _j!_-,,I,,,,,j,IIIIjIj 1959/60 1965/66 1971/72 1977/781983/84 1989/90 står delar avden offentliga sektorn till följd av automatiskt verkande regler samtbefolkningsförändringar inför krav på betydande utgiftsökningar. Dennautveckling påskyndas av atl allt fler pensionärer äger rätt till full ATP. Ett starkt utgiftslryckfinns redan på kort sikt. En framskrivning av endast de automatiskautgiftsposterna visar på betydande transfereringsökningar de närmaste åren.Samtidigt visar erfarenheten att det kan komma att ställas krav på ökadeoffentliga utgifter inom många områden som inte kan förutses. Mot denna bakgrund är detnödvändigt att utforma en mer långsiktig strategi för den offentliga sektornsutgifter. För att kravet på en stram finanspolitik och ett ökat sparande skallkunna förenäs med kravet på att skattetrycket hålls nere, somutgiftstrycket är starkt på vissa områden, krävs dels betydande insatser föratl öka utbytet i form av välfärd av de resurser som sätts in i den offentligasektorn, dels en övergripande strategi för de offentliga utgifterna. En sådan utgiftsstrategimåste sälla ramar för den totala offentliga utgiftsökningen och angehur olika utgiftsområden skall prioriteras. En central uppgift blir atl föraöver resurser från områden med lägre välfärdstillskott till verksamheter medstörre utbyte. Allt detta kan sammanfattas i begreppet strukturförändringarinom den offentliga sektorn. Jag ämnar återkomma till utformningen av en sådanstrategi i samband med vårens kompletteringsproposition. Penningpolitiken i de större industriländernahar karakteriserats av höga realräntor och tendenser tillåtstramning, men också av en betydande kreditexpansion. Till del senare harbidragit de avregleringar. nationelltoch internationellt, som varit förhärskande på kreditmarknaderna Prop.1988/89:100 . Den svenskapenningpolitiken har i sina huvuddrag inte skiljt sig från det inlernationellamönstret. De nominella räntorna har hållits på en hög nivå, i allmänhet högreän i utlandet. Om hänsyn tas till denhögre svenska inflationstakten, blir dock skillnaden mindre. Det stramaränteläget har motiverats av det mycket höga resursutnyttjandet och avhushållens fortsatt kraffiga låneefterfrågan. Även om lånen i stor utsträckningtycks ha varit inriktade på finansiella placeringar slår del klart atlkreditexpansionen byggt under den starka inhemska efterfrågeökningen. Enfortsalt försvagning av bytesbalansen har skett, varför det även från externbalanssynpunktställts krav på en stram räntepolitik. 1 såg sigriksbanken föranlåten alt vidta vissa åtstramningsålgärder. Det allmännaränteläget höjdes och kassakrav infördes för finansbolag, sommotsvarande krav höjdes för bankerna. Regeringen införde särskildabetalningsvillkor för kreditköp. Penningpolitiken kansåledes karakteriseras som stram i så måtto alt räntan varit hög. haremellertid kreditexpansionen varit kraftig. Del senare torde i storutsträckning vara en följd av den avreglering av krediimarknaden som skett.Lånlagarna har numera tillgång till en väl utvecklad kredilmarknad därkonkurrensen fungerar bättre . Uppenbarligen sker alltjämt enanpassning av låneportföljerna till de nya förhållanden som råder. 1 kompletteringsproposition förordadesen väsentlig liberalisering av valularegleringen i enlighet med vad riksbankenanfört i sitt yttrande över valutakommilténs betänkande. har anslutitsig till de riktlinjer som där angavs. Enligt dessa skulle kravet på utländskupplåning vid direktinvesteringar i utlandet avskaffas, och det skulle blimöjligt för svenskar atl investera i utländska fastigheter och att köpautländska aktier. program har lill stor del genomförts. harhärutöver på en rad områden genomfört liberaliseringar och förenklingar. Erfarenheterna av dengenomförda liberaliseringen är goda. En rad restriktioner som upplevts sombesvärande för näringsliv och individer har avlägsnats utan att någraallvarliga störningar uppkommit. Alltjämt består dockbetydande delar av valutaregleringen. Detta innebär bl.a. förbud för svenskaratt göra placeringar i räntebärande värdepapper och bankdepositioner i utlandetoch förbud för utlänningar att genomföra motsvarande placeringar i , Motivet förvalutaregleringen har varit en strävan alt öka utrymmet för en penningpolitik som inriktas på inhemska mål och all skydda den svenska ekonomin från störningar utifrån och därmed vara ett stöd för stabiliserings- politiken. Den långvariga användningen av valutaregleringen, den fortgåen de internationaliseringen av näringslivet och introduktionen av nya finan siella instrument gör alt de kvarvarande delarna av regleringen har blivit allt mindre effektiva. har den svenska ekonomin förstärktsavsevärt sedan början av Prop. 1988/89:100 1980-lalet. Budgetunderskottethar eliminerats, inflationen har nedbringats Bil. 1 ochbytesbalansunderskottet är väsentligt mindre. Den konkurrensutsatta delen avnäringslivet, inte minst exportindustrin, är mycket mer robust ochlönsam. Detta har lett till att förtroendet för den svenska ekonomin och denekonomiska politiken har ökat väsentligt. De omfattande stockarnaav utlandslån med åtföljande stora löpande amorteringar och möjligheten atlförskjuta betalningar i utrikeshandeln gör vidare att valutaregleringen inteutgör det skydd mol valutaflöden i lider med valutaoro som den fidigareutgjort. Erfarenheten visar atl i fider méd orostendenser förtroendet endastkan återställas med generella åtgärder inom penning- och finanspolitiken. Valutaregleringen gerdessutom upphov till snedvridningar som för med sig samhällsekonomiskakostnader. Svenskt näringsliv har i vissa avseenden hämmats i konkurrensen medutländska företag, inte minst på del finansiella området. Därtill kommer attregleringen inte slår likartat mol olika typer av förelag. Inskränkningarna ide internationella koncernernas handlingsfrihet är relativt begränsade medanmindre och medelstora förelag, särskilt de som enbart är inriktade påhemmamarknaden, påverkas mera kännbart. Internationaliseringsprocessenpågår nu med stor kraft, inte minst på del finansiella området. Inom EG innebärsträvandena alt förverkliga den inre marknaden bl.a. altvalutaregleringarna i medlemsländerna i stort sett slopas. Det vore olyckligtom ställde sig vid sidan av denna utveckling. Mot denna bakgrund börliberaliseringen av valutaregleringen fortsätta. Tiden är mogen alt i alltväsentligt avveckla de kvarvarande delarna av regleringen. Valutalagstiftningskall behållas endast i beredskapssyfle. Det är dock viktigt atlavvecklingen sker på ett sådant sätt alt dels en god statistik överutrikesbetalningarna kan bibehållas, dels en fungerande skattekontroll kanupprätthållas. En tillfredsställande skattekontroll torde förutsätta atl allabetalningar till och frän utlandet går via valutabank. En sådan ordning börkombineras med regler om uppgiftsskyldighet i fråga om vissa transaktioner. Härutöver bör alla typerav utländska värdepapper som förvärvas av valutainlänning läggas i depå hosvalulabank eller godkänd fondkommissio-när. Även denna ordning bör kompletterasmed viss uppgiflsskyldighet för den hos vilken depositionen har skett. Förutsatt att riksdagenansluter sig till den uppfattning som här redovisats, bör de konkreta beslutsom direkt avser en fortsatt avveckling av valutaregleringen fattas avriksbanken. Detta kan ske inom ramen för nuvarande valulalag ochvalutaförordning. Som nämnts är det dock en förutsättning atl skattekontrollenkan upprätthållas på en tillfredsställande nivå. I denna del behövslagstiftning. Erforderliga förslag kommer alt föreläggas . Sparfrämjande åtgärder Prop. 1 Hushållensskuldsättning fortsatte att öka . Detta får, som tidigare nämnts, främst ses som en anpassning till de möjligheter den avregleradekreditmarknaden kan erbjuda. Den tidigare försämringen av hushållssparandethar dock upphört och förutses att sparandet ökar. Motbakgrund av bl. a. det växande underskottet i bytesbalansen är det emellertidönskvärt med en kraftigare ökning av hushållssparandet. harriksdagen i sparstimulerande syfte beslutat om införandel av en ny sparform,ett s. k. ungdomsbosparande. Genom detta sparande, som startade den 1 december1988, främjas finansieringen av ungdomars bosladsförvärv och bosättning.Riksdagen har vidare beslutat att en extrainsättning på . iallemanssparandel skall tillåtas fr.o.m. t.o.m,. Sänkningen avmarginalskatterna 1989 utgör ett steg mot ett reformerat skattesystem, somkommer att innebära gynnsammare villkor för sparande och mindre gynnsammavillkor för lånefinansierad konsumtion. Regeringen gav sommaren1987 spardelegationen i uppdrag all kartlägga hushållssparandet och dessbestämningsfaktorer samt att föreslå åtgärder som kan leda till ett ökathushållssparande. Även hushållensskuldsituation har blivit föremål för utredning. Syftet med,utredningen var bl.a. att föreslå>åtgärder mot de sociala problem som kan uppstå som följd aven alltför stor upplåning för hushållen. Utredningen har överlämnats lill regeringen, som bereder förslagen. Full sysselsättning är det främsta målet för denekonomiska politiken. Sysselsättningen är av central betydelse för attåstadkomma en jämn och rättvis fördelning av levnadsvillkor. De senaste årenhar den gynnsamma sysselsättningsutvecklingen medfört att allt fler medborgare fått arbetsinkomsteroch kunnat höja sin levnadsstandard eller minska sitt beroende av inkomstprövade bidrag. Jämställdheten harförbättrats genom att kvinnornas förvärvsfrekvens och genomsnittliga arbetstidfortsatt att öka. Detta ger en jämnare fördelning av löneinkomsterna mellankvinnor och män. Allt fler kvinnor uppnår också full kvalifikationstid för ATP.En stark ekonomisk utveckling har således också visat sig vara bra förjämställdheten. Arbetslösheten harfortsalt all minska . Fler ungdomar har fått arbete på den ordinariearbetsmarknaden och antalet ungdomar i ungdomslag har nästan halverats sedan1987. Andelen långlidsarbelslösa har minskat med en fjärdedel. Det betyder atlfärre utförsäkras från arbetslöshetskassan. Många som tidigare saknat ellerhaft otillräcklig egen arbetsinkomst har kunnat förbättra sin ekonomi. Det geri sin tur färre nya.socialhjälpstagare. Regeringen har tillsatten arbetsmiljökommission. Den har tilluppgift alt kartlägga de sämsta arbetsmiljöerna i landet och föreslå åtgärder för att förbättra dem. Delta är en viktig uppgift för att minska orättvisor och kvardröjande eller nya klassklyftor. Förbättrad arbetsmiljö ökar produklivi- -, teten och bidrar bl. a. till att minskasjukskrivningen och ulslagningen från Prop. 1988/89:100 arbetsmarknaden. Reglerna för ersättningtill arbetslösa förändras . De iarbetslöshetsförsäkringen tas bort, och ersättningen blir i fortsättningen 90%av tidigare arbetsinkomst. Den högsta dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringenhöjs lill . Denna nivå skall i fortsättningen följalöneutvecklingen för industriarbetare. Dagpenningens högsta nivå har därmedhöjts . Särskilt betydelsefulltär att sysselsättningsutvecklingen varit så gynnsam i skogslänen. Möjligheternalill sysselsättning på hemorten har ökat. Samtliga skogslän visade 1988 positivaflyltningsnetton. Trenden har därmed vänt uppåt även i regioner som tidigarehaft stora svårigheter. Den ekonomiska uppgången har fått en jämnare regionalfördelning. Detta är ell utomordentligt viktigt bidrag till kampen för enrättvisare fördelning i vårt land. Den höga efterfrågan påarbetskraft har förbättrat de anställdas position. Det finns nu godaförutsättningar atl utnyttja detta för alt förbättra arbetsmiljö och andraarbetsvillkor. Ett högt eflerfrågelryck underlättar den strukturomvandling avnäringslivet som är en förutsättning för fortsalla reallöneökningar. Densolidariska lönepolitiken och en konsekvent frihan-delspolilik har storbetydelse för takten i denna utveckling. finns en risk attarbetskraftsbristen driver fram nominella löneökningar som är så stora altinflationen ökar och den internationella konkurrenskraften drabbas. Det är därför viktigt,också ur fördelningspolitisk synvinkel, all pressa tillbaka prisökningarna ochalt göra olika insatser för att få inkomsterna att räcka till mer. Genomavvecklingen av de kvantitativa importrestriktionerna för TEKO-produkter ochgenom en omläggning av jordbrukspolitiken kommer TEKO-industrin och jordbruketatt utsättas för hårdare internationell konkurrens. Detta borde dämpa prisutvecklingenpå mat och kläder, vilket gynnar i synnerhet barnfamiljerna. Den omfattandeskattereform som planeras kunna genomföras syftar bl. a. tillalt omfördela skatter från arbete tillkapital. Lägre skatt på arbetsinkomster i allmänhet och inkomstökningar isynnerhet bör underlätta avtalsrörelserna och göra ökade arbetsinsatser merlönande. Skattereformen kan därmed komma all ge ett väsentligt bidrag till enminskad inflation. Den kan också motverka den stora förmögenhetsomfördelningsom inflationen drivit fram. För all se till attföretagens ökade vinster inte skärper orättvisorna i förmögenhelsfördelningen,har lönlagartonder och förnyelsefonder givit de anställda del ikapitalbildningen. Beskattningen av aktier har skärpts. En engångsskatt påförsäkringsbolagens förmögenheter har tagils ut. En rad likvidiletsindragningarhar genomförts; har de stora förelagen ca . isärskilda konton i . Transfereringarna har en viktigroll när det gäller alt jämna ul inkomster. För vissa hushållstyper ärtransfereringarna mycket betydande, t.ex för pensionärer och ensamstående medbarn. Som ett led i fördelningspolitiken sker betydelsefulla förändringar avvissa transfereringar . Pensionerna höjs extra myckel den 1 januari1989. En uppjustering av 26 basbeloppet med utöver den sedvanligavärdesäkringen äger rum Prop. 1988/89:100 föratt kompensera pensionärerna för den köpkraftsförsvagning de drabba- Bil. 1 des av efter devalveringen 1982. Dennauppjustering inverkar på över hundrataletolika ersättningar som är knutna till basbeloppet. Genom förändringar av reglerna för kommunaltbostadstillägg minskas dessutom de marginaleffektersom mänga pensionärer drabbas av om de får arbetsinkomster. Den 1 januari 1989höjs studiemedlen från av basbeloppet till . Bidragsdelen avstudiemedlen ökas. Genom att årsavgiften vid återbetalning maximeras till fyraprocent av den sammanräknade inkomsten blir det lättare för den studerande att förutse detekonomiska utfallet av sina studier. En framgångsrik ekonomisk politik gör det nu möjligt allförstärka stödet lill barnfamiljerna. Utbyggnaden av barnomsorgen' fortsätter,i synnerhet i mindre kommuner. Delta underlättar för småbarnsföräldrar attkombinera förvärvsarbete och föräldraskap och ger dem möjlighet till mer stadigvarande arbetsinkomster.Samtidigt reformeras föräldraförsäkringen. Föräldraförsäkringenär en hörnpelare i familjepolitiken. Genom en utbyggd föräldraförsäkring ges bådaföräldrarna möjligheter att vara tillsammans med barnet under de viktiga första uppväxtåren.Föräldraförsäkringen bör nu byggas ut så att den täcker en ersättningsperiodpä . Utbyggnaden bör ske i etapper och vara helt genomfördden 1 juU 1991. Den första etappenbör omfatta en utbyggnad av försäkringen med ytterligare tre månaders ersättning påsjukpenningnivå. Etapp två bör medföra attde med ersättning pä garanlinivå byts ut mol ersättning päsjukpenningnivå. Denna etapp föresläs bli genomförd den 1 juU 1990. Etapp tre, slutligen, börinnebära att försäkringen utökas med ylleriigare med ersättning på föräldernssjukpenningnivå. Denna etapp avses bli genomförd . Förslaget om utbyggdföräldraförsäkring ligger väl i linje med den svenska välfärdspolitikensbästa traditioner. Kvinnornas ökade insatser i förvärvslivet är av stortvärde för landet. Utan deras arbetsinsatser skulle vare sig näringshveller samhällsservice fungera. För familjen innebär kvinnornasförvärvsarbete ökade inkomster och därmed möjlighet atl leva på en bättre ekonomiskstandard. För kvinnorna innebär förvärvsarbete möjligheter till personlig utvecklingoch ekonomiskt oberoende. Kvinnorna har kommit till arbetsmarknaden för att stanna. Del ären viktig uppgift för den ekonomiska politiken alt göra det möjligt för bådaföräldrarna att förena förvärvsarbetemed vård av barn. Med den nuföreslagna utbyggnaden av föräldraförsäkringen ökas pappor nasmöjlighet att använda försäkringen. Det är viktigt för barnen atl båda föräldrarna får möjUghet att aktivt delta i deras fostran. skapar reformenökad valfrihet för föräldrarna och bidrar till ökad jämställdhet mellankvinnor och män. Det blir lättare för den enskilde föräldern att användaförsäkringen just när det passar honom eller henne bäst, eller för föräldrarnaatt sinsemellan fördela föräldraledigheten. ringen byggs utenligt inkomstbortfallsprincipenger också reella möjligheter Prop. 1988/89; 100 även för föräldrar medvanliga inkomster och för ensamslående föräldrar att Bil. 1 stanna hemma medsina barn. Arbetskraftsdeltagandet fortsätter atl stiga.Antalet sysselsatta ökade med ca 60 000 personer 1988. Ungdomar i åldern 20-24är svarade för en stör del av ökningen, vilket innebär attungdomsarbetslösheten minskade starkt. Arbetslöshetenreducerades från 1,1987 till 1,6%1988. Arbetslösheten har minskat i samtliga län med störst nedgång i de norradelarna av landet. De regionala obalanserna har därmed minskat. Ett flertalsektorer och branscher uppger nu brist på yrkesutbildad arbetskraft och antaletobesatta vakanser är fortsatt högt. Länsarbetsnämndernas prognoser visar på enfortsall slor efterfrågan i så gott som hela landet. Framför allt gäller deltillverknings- och byggnadsindustrin samt vårdsektorn. Den starkasysselsättningsökningen har, tillsammans med en utveckling avarbetsmarknadspolitiken, medverkat lillatt antalet sysselsatta i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder har kunnatminskas kraftigt. Beredskapsarbetenas omfattning har kunnat minskas från drygt40 000 personer 1984 till 15 000 1988, Ungdomslag och rekryteringsstöd harsammantagna reducerats från atr omfatta drygt 50 000 personer 1984 till 15 000personer 1988, vrids arbetsmarknadspolitiken mot mer utbildning ochvidareutbildning, vilket inneburit att antalet personer i arbetsmarknadsutbildninghar ökat. Det finns för närvarandeinga tecken på atl arbetsmarknaden skulle försvagas. Produktionen i den svenskaekonomin väntas fortsätta att öka 1989 och inflödet av nyanmälda platser liggerfortsatt högt. Det talar för att sysselsättningstillväxten kommer att fortsättaäven . 1 regeringens propositionom vissa ekonomisk-politiska åtgärder lades fram ett antal förslagi syfte att ta till vara det starkaarbetsmarknadsläget för att hjälpa de arbetssökande som fortfarande harsvårigheter att få arbete. Vidare lämnades förslag för att undanröjaflaskhalsar i produktionen, vilka begränsar tillväxt och sysselsättning.Regeringen slog fast att arbetslinjen gäller, att konlantstöd och tillskapandeav beredskapsarbeten skall minimeras och all större prioritet i stället skallges åt ulbudsstimulerande, aktiva insatser för att öka yrkesmässig ochgeografisk rörlighet. Dessa åtgärder bör nufullföljas. Det goda arbetsmarknadslägel bör utnyttjas för all så långt möjligtge arbete ål dem med svagast ställning på arbetsmarknaden och ytterligareminska de regionala skillnaderna i sysselsättning.