prop · GC0376 · 1988-12-31 00:00:00 — Andra stycket omfattar således köp som fömtsätter att varantransporteras till köparen och som inte faller under första stycket. I1905 års lag finns en bestämmelse om avlämnande vid distansköp i 10 §. Förstameningen av förevarande stycke tar sikte på det fallet att säljaren anlitar eneller flera självständiga transportörer för transporten. Har en sådantransportör åtagit sig hela transporten från avsändningsorten sker avlämnandetdå varan överlämnas till denne. Om i stället varan skall transporterassuccessivt av flera självständiga transportörer sker avlämnandet då varanöverlämnas till den första transportör vars åtagande är att transportera varanfrån avsändningsorten, t. ex. ett lastbilsföretag som skall transportera varanfrån säljarens ort till en hamnort varifrån sjötransport skall ske. Däremot ärvaran inte avlämnad om den överlämnas till en transportör som endast har åtagitsig en transport inom säljarens ort, exempelvis från säljarens affarsställetill järnvägsstationen. Först då varan omhändertagits av en transportör somskall transportera den från avsändningsorten sker avlämnandet. Omsäljaren själv utför hela transporten gäller enligt andra meningen attavlämnandet sker först när varan överlämnas till köparen. Skulle säljarenutföra en del av transporten från avsändningsorten till bestämmelseorten, synesdet vara mest förenligt med de principer som ligger bakom bestämmelserna idenna paragraf att avlämnandet anses ske när varan överlämnas till ensjälvständig transportör för vidaretransport (utanför avsändningsorten), Med avsändningsorten avsesden ort från vilken varan avsänds men inte Prop. 1988/89: 76 ett sådant större område som beskrivs i första stycket. 1andra stycket anges särskilt att annat kan följa av en leveransklausul eller avavtalet i övrigt. Detta följer visserligen redan av 3 §. Föreskriften haremellertid lagts till i klargörande syfte med tanke på det omfattande bruk avleveransklausuler och andra avtalsregler för transporter som förekommer inombl.a. Delär vanligt att det av en leveransklausul som anger en viss ort framgår attsäljarens förpliktelse går ul på alt avlämna varan på den inlastnings-ellerbestämmelseort som framgår av klausulen. Av leveransklausulen kan även följaatt varan skall anses avlämnad då den kommit innanför ett fartygs sida. Omsäljaren exempelvis skall tillhandahålla köparen ombord-konossement torde detfå anses följa av vederbörande leveransklausul eller av avtalet i övrigt attvaran är avlämnad först när den kommit innanför fartygets sida. Omdet inte följer av en leveransklausul eller annars, förutsätter avlämnandetenligt andra stycket att varan har överlämnats till en transportör (om intesäljaren själv utför transporten). Det fordras inte att varan har blivitinlastad i det transportmedel med vilket det skall avsändas eller att varan t.ex. har kommit innanför fartygets sida. Det är tillräckligt att transportörenhar mottagit varan exempelvis i en godsterminal. Vid fartygs-, flyg- ellerjärnvägstransporter krävs inte att denna terminal ligger i utskeppningshamnen,på avsändningsflygplatsen eller vid avsändningssta-tionen. Termenöverlämna, som används i lagtexten, är inte helt entydig. Bedömningen av vemsom skall svara för t. ex. skador som drabbar varan i samband med lastning ochlossning, dvs. medan överlämnande till transportören (eller köparen) håller påatt ske, måste bli beroende av omständigheterna i det enskilda fallet.Motsvarande problematik har berörts under 6 §. Ensärskild fråga är huruvida varans överlämnande till en speditör skall anses somett avlämnande vilket förutsätter att speditören är att betrakta som ensjälvständig transportör. Detta är vanligen inte fallet. En speditörs uppgiftbegränsar sig sålunda ofta till att ordna varans transport för uppdragsgivarensräkning. Avlämnande kan därför i allmänhet inte anses ha skett i och med attvaran överlämnas till den speditör som sedan skall lämna den vidare tilltransportören. Delär dock inte uteslutet alt speditören på grund av de avtalsvillkor under vilkahan omhändertar varan kan anses som en transportör med den verkan attavlämnandet sker genom att varan överlämnas till speditören. Ett indicium påatt speditören uppträder som självständig transportör kan vara att han harfrihet gentemot sin kund att välja befordringssätt och ombesörja utförandet ochatt han debiterar ett enhetspris för transporten. Om speditören är anvisad avköparen torde ofta överlämnande till honom medföra att varan kan ansesavlämnad. Vidare är det möjligt att speditören kan anses ha tagit emot varanpå transportörens vägnar. Tredje stycket Prop. Bestämmelsenmotsvarar 65 § lag. Enklausul enligt vilken varan har sålts "fritt", "levererad"eller "fritt levererad" med angivande av en viss ort, innebär att varaninte anses ha blivit avlämnad förrän den har kommit fram till den angivnaorten. I lagtexten har inte exakt preciserats när varan i dessa fall skallanses ha blivit avlämnad. Avsikten är t. ex. inte att det avgörande skall varaatt varan har passerat ortsgränsen. Normalt fordras i stället att varan ärtillgänglig för köparen t. ex. på hans affärsställe, i en terminal eller hossäljarens ombud på orten. Den närmare preciseringen av när avlämnande skallanses ha ägt rum måste dock bli beroende på tolkningen av det individuellaavtalet och omständigheterna i övrigt. Uttrycken"fritt", "levererad" och "fritt levererad"används ofta i samband med andra leveransklausuler, t. ex. "levereradfraklfritt", "levererad cif'. När dessa uttryck används i sådana sammanhangmedför det inte att varan anses avlämnad först när den har kommit fram tillköparen. En klausul "levererad cif bör således ges samma innehåll somklausulen "cif (cost, Insurance, freight). Iblandanvänds uttrycken "fritt", "levererad" och "fritt levererad"vid andra köp än distansköp. De kan t. ex. förekomma i sammanhanget "frittsäljarens lager" när varan redan finns där. Föreliggande bestämmelsegäller inte tolkningen av sådana klausuler. Bestämmelsengäller frågan när varan skall anses avlämnad. Genom att man på andra ställen iköplagen hänvisar till avlämnandet, får emellertid bestämmelsen betydelse fört. ex. riskens övergång, kostnadsfördelningen mellan parterna och bedömningenav humvida varan är felfri. Om parterna vill tillmäta bestämmelseortenbetydelse endast för t. ex. kostnadsfördelningen, bör detta därför ske på ettannat sätt än genom att använda klausulerna "fritt","levererad" och "fritt levererad". Skallsäljaren ordna transporten av varan, skall han ingå avtal om transporten tillbestämmelseorten med lämpligt transportmedel och på sedvanliga villkor för ensådan transport. (Jfr8 § i arbetsgruppens förslag) Paragrafensaknar motsvarighet lag. Fördet fall att säljaren på gmnd av leveransklausul (t. ex. ciO, en särskildöverenskommelse mellan parterna eller annars är skyldig att ordna med varanstransport ges i förevarande paragraf vissa allmänna föreskrifter. Säljarenskall ingå avtal om transporten till bestämmelseorten. Om det är fråga om ensuccessiv transport, skall alltså säljaren träffa avtal rörande alla enskildaavsnitt av transporten till den avtalsenliga bestämmelseorten. Han skall setill alt varan sänds med lämpliga transportmedel och på sedvanliga villkor. Medtanke på den skyldighet som här avses saknar det betydelse humvida säljareningår avtalet i eget namn eller som ombud för köparen. Köplagenreglerar inte påföljderna av att säljaren försummar de skyldig- 73 heter som framgår av dennaparagraf. Avtalsbrottet får därför bedömas Prop. 1988/89:76 enligt allmännaavtalsrättsliga principer. Främst torde skadestånd komma 9 § i fråga menäven andra påföljder kan bli aktuella. Skallvaran inte avlämnas efter anfordran eller utan uppskov och följer tiden föravlämnandet inte heller annars av avtalet, skall varan avlämnas inom skälig tidfrån köpet. Skallvaran avlämnas inom en viss tidrymd och framgår det inte av omständighetema attdet ankommer på köparen att bestämma tidpunkten för avlämnandet, skall dennabestämmas av säljaren. Om säljaren vid hämtningsköp skall bestämma tidpunkten för avlämnandet, skallhan underrätta köparen om när varan finns tillgänglig för avhämtning. (Jfr9 § i arbetsgmppens förslag) Paragrafengäller tidpunkten för varans avlämnande. Bestämmelsenmotsvarar 12 § lag. flesta fall då varan inte avlämnas i direkt samband med själva köpet tordetiden för avlämnandet följa av avtalet. Tiden för avlämnandet kan framgå direkti form av en exakt tidpunkt, tidrymd eller liknande. Den kan också vara angivenpå ett mera obestämt sätt, varvid den får bestämmas genom tolkning. Av avtaletkan följa att avlämnande skall ske efter anfordran eller utan uppskov. Någongång kan ett avtal tänkas ha den innebörden att säljaren får avlämna varanefter sin bekvämlighet, låt vara att en sådan föreskrift torde få antas varaförenad med en kompletterande bestämmelse av innehåll att efter en viss längretids förlopp säljaren kan dra sig undan avtalets fullgörande medhänvisning lill att det ännu inte stämmer med hans bekvämlighet att leveransäger mm. sannolikt få fall då inte avtalet (och inte heller bmk eller sedvana somenligt 3 § tar över lagregleringen) utvisar när varan skall avlämnas, blirregeln i första stycket tilllämplig. Den innebär att varan skall avlämnas inomskälig tid efter köpet. Vad som är en skälig tid varierar naturligen beroendepå omständighetema, bl. a. på huruvida varan skall tillverkas först efterköpslutet, anskaffas från en tredje man eller tas från säljarens lager. Enskälig tid kan vara . Bestämmelsenöverensstämmer i sak med 13 § lag. Andrastycket ger en specialregel för sådana fall då tiden för varans avlämmnande endast är relativt bestämd. För att bestämmelsen skall bli tillämplig fömtsätts att varan skall avlämnas inom en viss tidrymd. Hit hör inte bara avtal om leverans t. ex. "", "ioktober", "", utan även sådana fall där säljaren har förbundit sig att avlämna 74 varan före en viss dageller senast en viss dag. Även då är en tidrymd Prop. 1988/89:76 angiven som börjar löpa efter avtalets ingående. Huruvidadet i sådana fall är säljaren eller köparen som får bestämma den exaktatidpunkten för varans avlämnande beror i första hand på avtalet, handelsbruk e.d. Huvudregeln är annars att säljaren får bestämma den exakta tidpunkten föravlämnandet inom den avtalade perioden. Regeln är baserad på antagandet att ensådan tidrymd oftast avtalas med hänsyn till säljarens intresse.Omständigheterna kan dock tyda på motsatsen och i så fall får den exaktatidpunkten bestämmas av köparen. Av avtalet kan framgå t. ex. att köparen skallanskaffa transportlägenhet för varans transport eller att varan skall levererasinom , allt efter köparens behov. Man får således undersöka i vemsintresse det har legat att tiden inte har blivit närmare bestämd. I1905 års lag finns ingen motsvarighet till bestämmelsen i tredje stycket. Skallvaran hämtas av köparen och ankommer det på säljaren att bestämma tidpunktenför avlämnandet, skall säljaren enligt förevarande bestämmelse underrättaköparen om när varan finns tillgänglig för avhämtning. Säljaren är skyldig attlämna köparen ett sådant meddelande . Detta innebär att köparen bör få enefter omständigheterna skälig möjlighet att ordna med varans mottagande ellergöra sig beredd för det. Omen sådan underrättelse som ovan har sagts inte lämnas och detta ledertill att avhämtande inte kan ske som säljaren tänkt sig,innebär detta att förseningen inte kan anses bero på köparen. Detta fårbetydelse när det gäller kostnaderna för varan, riskens övergång m.m. Köplagenreglerar inte frågan om skyldighet att lämna underrättelse i andra fall, t. ex.av säljaren när varan inte skall hämtas av köparen och av köparen när denneskall bestämma tidpunkten för varans avlämnande. är det självklart attköparen måste meddela säljaren när han vill att varan skall avlämnas. Likaså ärdet klart alt köparen inte får åberopa en sådan försening av avlämnandet somberor på att säljaren inte blivit underrättad om den tidpunkt som köparenvalt för avlämnandet. Ifall någon underrättelse inte behövs, t. ex. om varanskall hållas tillgänglig för avhämtning från och med en viss dag för attköparen skall kunna hämta den när han vill, framgår detta i regel av avtaleteller omständigheterna i övrigt. Rättatt hålla inne varan Harsäljaren inte gett kredit eller anstånd med betalningen, är han inte skyldigatt lämna ut varan eller, genom överlåtelse av dokument eller på annat sätt,frånhända sig förfoganderätten över den förrän betalning sker. Skallsäljaren sända varan från den ort där den skall avlämnas, får han inte med stöd av första stycket underlåta att avsända den. Han får dock hindra att varan eller dokument avseende varan lämnas ut till köparen innan betalning sker. (Jfr10 § i arbetsgruppens förslag) Paragrafengäller säljarens rätt att hålla inne varan tills köparen betalar Prop.1988/89: 76 priset. Denna rätt utgör den ena sidan av principen att parternasprestatio- jq § ner skallutväxlas . Principen innebär att varje part får en viss säkerhet föratt även den andra parten fullgör sin del av avtalet innan han fullgör avtaletför sin del. 11905års lag finns motsvarande bestämmelse i 14 §. Säljarenär inte skyldig att lämna ut varan eller, genom överlåtelse av dokument ellerpå annat sätt, frånhända sig förfoganderätten över den förrän köparen betalarpriset. Utgångspunkten är således att köpet fömtsätter kontantbetalning. Omköparen vid köpslutet har fått kredit av säljaren eller om säljaren efteravtalsslutet har beviljat honom anstånd med betalningen, innebär detta attsäljaren har avstått från rätten att göra varans avlämnande avhängig av prisetsbetalning. Om avsikten enligt avtalet är att bevilja köparen kredit mot växel,skall accept av växeln jämställas med betalning av priset (se 48 §). Dettainnebär att säljaren trots en sådan kreditöverenskommelse har rätt att hållainne varan eller dokumentet tills köparen accepterar växeln. Säljarensprestation består inte alltid i att lämna ut varan. Den kan bestå i att lämnaut ett dokument som representerar varan. Om t. ex. den som har köpt en varaunder transport vill överlåta varan medan den är under transportoch transportdokumentet är ett konossement, kan en överlåtelse med rättsligverkan i förhållande till var och en åstadkommas genom överlåtelse avdokumentet. Har i ett sådant fall säljaren inte gett kredit eller anstånd medbetalningen, är han inte skyldig att lämna ifrån sig konossementet förränbetalning sker. Ensäljare som inte har gett kredit eller anstånd med betalningen, är inte hellerskyldig att på annat sätt, t. ex. genom dataregistrering, överföraförfoganderätten över varan så länge köparen inte fullgör sin betalningsskyldighet.Däremot kan säljaren givetvis vara skyldig att tillhandahålla köparen sådanadokument som inte är avgörande för förfoganderätten men som köparen behöver föratt kunna fullgöra betalningsskyldigheten, t. ex. urspmngscertifikat. Vilkenav partema som skall ta initiativ till avvecklingen av avtalsförhållandetframgår indirekt av reglema om varans avlämnande. Bestämmelsenmotsvarar 15 § lag. Principenom samtidig utväxling av prestationerna kan inte tillämpas som sådan viddistansköp där varan skall sändas från den ort där den skall avlämnas.Avlämnandet sker ju då när varan överlämnas till en självständig transportör,och om man skulle tillämpa principen i första stycket om ömsesidig utväxling avprestationerna på dessa fall skulle säljaren aldrig bli skyldig att avlämnavaran. Därför måste principen i första stycket av förevarande paragrafmodifieras. Detta sker i andra stycket på ett sätt som åtminstone delvistillgodoser de intressen som första stycket avser att Prop. 1988/89:76skydda. Säljaren får inte underlåta att avsända varan, men han får hindra ii § att varan eller dokument avseende den lämnas ut till köparen innanbetalning sker. Ivissa fall kan säljaren ha rätt att hålla inne varan på bestämmelseorten medstöd av de frakträttsliga reglerna. Detta kommenteras närmare i anslutning tillbestämmelsen i 49 § tredje stycket. Ilikhet med första stycket blir andra stycket inte tillämpligt om köparen harbeviljats kredit eller anstånd med betalningen. Förköparens del framgår principen om prestationernas inbördes av-hängighet av 49§. Av den paragrafen framgår dessutom att köparen under vissa fömtsättningarinte är skyldig att betala priset förrän han haft tillfälle att undersökavaran. Säljarensvarar för sådana kostnader för varan som uppkommer före avlämnandet och sominte beror på att avlämnandet har försenats till följd av något förhållande påköparens sida. (Jfr11 § i arbetsgmppens förslag) Paragrafensom saknar motsvarighet lag reglerar hur de kostnader för varan somhar uppkommit före avlämnandet skall fördelas mellan partema i fall dåfördelningen inte följer av avtal eller t. ex. handelsbmk. Paragrafen avserden slutliga kostnadsfördelningen mellan parterna, inte frågan om vem som iförsta hand skall betala de kostnader som är förenade med varans avlämnande. Enligtbestämmelsen svarar säljaren som huvudregel för sådana kostnader för varan somhar uppkommit före avlämnandet. Det kan röra sig om kostnader för varanstransport, försäkring och lagring saml anskaffande av olika tillstånd.Kostnader som uppstår efter del att avlämnande har skett skall i allmänhetbäras av köparen. Frånhuvudregeln att säljaren svarar för kostnaderna för varan tills den äravlämnad, görs undantag för kostnader som beror på att avlämnandet harförsenats till följd av något förhållande på köparens sida. Undantaget avseralltså bara sådana tilläggskostnader som förseningen har medfört. Detcentrala med bestämmelsen är att slå fast den gmndläggande regeln om säljarens kostnadsansvar. Syftet med undantaget för kostnader som beror på något förhållande på köparens sida är däremot inte att avgöra vem som skall svara för dessa kostnader. Även om det i allmänhet ter sig rimligt att köparen svarar för sådana kostnader kan det inte uteslutas att det kan uppkomma situationer där kostnadema bör fördelas på ett annat sätt. 1 regel torde emellertid frågan om kostnader av här avsett slag kunna lösas utifrån bestämmelsen i 75 § om ersättning för vårdkostnader samt bestämmelsen i 57 § om köparens skadeståndsansvar vid bristande med verkan. Riskenför varan Prop. 12§ Ett köpsyftar typiskt sett till att en vara skall övergå från en säljare till en skerÖvergången i direkt samband med själva köpet. gånger dröjer detemellertid från köpeavtalets ingående till dess att köparen får varan i sinbesittning. Om varan under den tiden drabbas av en olyckshändelse eller aven annan händelse som inte beror på någon av parterna, uppkommer frågavem av dem som skall bära följderna av det 112 § behandlas innebörden av att köparen bär risken för varan. 14§§ reglerar när risken går över på köparen vid köp i allmänhet. finns en motsvarande regelför köp av varor som är under transport när 16 § behandlars. k. öppet köp. Bärköparen risken för varan, är han skyldig att betala varan även om den harförstörts, kommit bort, försämrats eller minskat genom en händelse som inteberor på säljaren. (Jfr12 § i arbetsgruppens förslag) Innebördenav att köparen bär risken för varan framgår lag av Förevarandeparagraf innebär alt om varan skulle försämras eller minskas genom en händelseför vilken köparen bär risken är denne skyldig att betala priset fullt ut trotsatt den vara som han erhåller inte är kontrakts-enlig. Skulle varan haförstörts eller kommit bort måste köparen betala priset trots att han inte fårnågot utbyte alls för sina pengar. Paragrafenfår betydelse framför allt i fråga om olyckshändelser, t. ex. eldsvådor ochåsknedslag, men även handlingar av utomstående personer som varken säljareneller köparen svarar för faller under paragrafen. Det kan exempelvis röra sigom skadegörelse av tredje man eller om att varan har blivit stulen och man intevet var den är. Omden händelse varigenom varan t. ex. har försämrats beror på säljaren, kandenne däremot inte kräva betalning av köparen med hänvisning till att köparenbär risken för varan. Även om köparen bär risken för varan är han således intebetalningsskyldig om varan exempelvis har försämrats genom att säljaren harförpackat den felaktigt. Skullevaran ha förstörts, kommit bort, försämrats eller minskat genom en händelse somberor på köparen påverkas givetvis inte betalningsskyldigheten. Innebörden av att säljaren i stället för köparen bär risken för varan framgår inte av förevarande paragraf utan av de bestämmelser som gäller säljarens avtalsbrott och påföljderna av dem. Om varan t. ex. blir helt förstörd av en olyckshändelse innan risken har gått över på köparen, medför detta ofta att varan inte kan avlämnas och att säljaren således kommer i dröjsmål. Ifall varan kommer fram till köparen i skadat skick på 78 gmnd av en olyckshändelsesom inträffat medan säljaren bär risken för Prop. 1988/89:76 varan, bliråter bestämmelserna om fel tillämpliga. Skulle säljaren lyckas 13 § ersättaden försenade eller skadade varan med en som är avlalsenlig, undgår hanpåföljderna av avtalsbrott. Men han kan inte kräva betalning för den försenadeeller skadade varan. Avlämnandetav varan kan ibland hindras av andra omständigheter än att varan har förstörts,kommit bort, försämrats eller minskat. Exempelvis kan det inträffa att varansavlämnande hindras av export- eller importförbud. Sådana fall omfattas inte av12 §. Ofta, såsom beträffande det nyssnämnda exemplet, får man i stället lösauppkommande tvister med hjälp av reglerna om säljarens dröjsmål. Riskengår över på köparen, när varan avlämnas enligt avtalet eller enligt 6 eller 7§. Avlämnasvaran inte i rätt tid och beror del på köparen eller något förhållande på hanssida, går risken över på köparen när säljaren har gjort vad som ankommer påhonom för att avlämnandet skall kunna ske. Skallköparen hämta varan på en annan plats än hos säljaren, går risken över närtiden för avlämnandet är inne och köparen har fått veta att varan finnstillgänglig för avhämtning. (Jfr13 § i arbetsgruppens förslag) Paragrafeninnehåller regler om tidpunkten för riskens övergång på köparen. Förstastycket motsvarar del av 17 § lag. Somhuvudregel gäller att risken för varan går över på köparen vid avlämnandet (delfaktiska avlämnandet, inte den tidpunkt då avlämnandet skulle ha skett). Harparterna i avtalet angett när varan skall anses avlämnad, blir denna tidpunktavgörande även för riskens övergång. Om parterna i avtalet har reglerattidpunkten för riskens övergång gäller i stället det. Avtalet kan alltsåinnebära att det finns olika tidpunkter för avlämnandet och riskens övergång. Äringet bestämt om när varan skall anses avlämnad, blir bestämmelserna i 6 och 7§§ tillämpliga. Vid hämtningsköp (6 §) övergår följaktligen risken när köparenomhändertar varan hos säljaren. För det fallet att varan skall hämtas avköparen på en annan plats än hos säljaren och ulan dennes medverkan, innehållerföreliggande paragraf dock en specialregel i tredje stycket. Vidplalsköp (se 7 § första stycket) övergår risken när varan överlämnas till köparen. Vid distansköp (se 7 § andra stycket) övergår risken när varan överlämnas till en transportör som har åtagit sig varans transport från avsändningsorten. Utför säljaren själv transporten övergår risken också vid distansköp när varan överlämnas till köparen på den plats där enligt 79 avtalet avlämnandet skallske. Om varan har sålts "fritt", "levererad" eller Prop. 1988/89: 76 "fritt levererad" med angivande av en viss ort, gårrisken för varan inte 13 § över förrän varan har kommit fram till den ortsom har angetts i klausulen. Bestämmelseni första stycket tar sikte på fall där avlämnandet sker enligt avtalet ellerenligt 6 eller 7 §. Skulle det inträffa att varan avlämnas somföljer av bruk eller sedvänja (jfr 3 §), bör principen i första stycket kunnatillämpas analogt. Det kan dock inte uteslutas att omständigheterna i dylikafall kan vara sådana att risken bör gå över på köparen ännär varan avlämnas. Bedömningen härav får överlämnas lill rättstillämpningen.