prop · GC0376 · 1988-12-31 00:00:00 — Prisavdragvid rättsliga fel kan komma i fråga t. ex. om felet belastar endast en del avvaran. Andrastycket innehåller en särskild regel om ersättning för skada på grund av etträttsligt fel som förelåg redan vid köpet och som köparen varken kände tilleller borde ha känt till. För en sådan skada blir säljaren ersättningsskyldigoberoende av om förlusten enligt 67 § skall bedömas som direkt eller indirekt.Har felet däremot uppträtt efter köpet eller var köparen inte i god tro medavseende på ett fel som förelåg vid köpet, skall säljarensskadeståndsskyldighet, som anges i första stycket, bedömas enligt reglema i 40§. Enligttredje stycket får påföljder av rättsligt fel i vissa fall göras gällande redanpå den grunden att tredje man gör anspråk på att han har äganderätt till varaneller panträtt eller annan likande rätt i den. Tredje mannen hävdar alltså attett rättsligt fel belastar varan. Förutsättningen för att påföljder får görasgällande redan på gmnd av dennes anspråk är att det finns sannolika skäl föranspråket. Tredje mannens anspråk kan göra köparens ställning osäker ochmedföra en väsentlig belastning för honom även om det senare skulle visa sigatt anspråket var ogrundat. Tredje mannens krav kan också begränsa köparensrådighet över varan tills tvisten har avgjorts. Köparenkan enligt bestämmelsen göra gällande samma påföljder som om tredje mannensrätt enligt kravet var odiskutabelt. Köparen skall således inte behöva löparisken alt bli indragen i en besvärlig tvist mellan säljaren och enutanförstående tredje man som han inte har räknat med. Föratt köparen skall kunna göra felpåföljder gällande mot säljaren krävs emellertid som redan har nämnts att det finns sannolika skäl för tredje mannens anspråk. Kan tredje mannen inte anföra några beak tansvärda skäl för sin rätt till varan, uppkommer sannolikt varken någon större svårighet för köparen att bestrida tredje mannens anspråk eller någon sådan belastning att det skulle motivera en rätt för köparen att åberopa påföljder av rättsligt fel mot säljaren. Kravet på sannolika skäl för tredje mannens anspråk är inte avsett att innebära några högt ställda krav på sannolikhet, eftersom det i sådana fall där dennes rätt inte är uppenbar utan gmnden för den är oklar kan fordras ett både kostsamt och tidsödan de förfarande att genom rättegång eller på annat sätt klarlägga läget. Det måste emellertid föreligga någon beaklansvärd grund som ger anledning att räkna med att tredje mannen kan ha fog för sina krav för att köparen 144 skall ha rätt att riktakrav mot säljaren och göra gällande påföljder av Prop. 1988/89:76 rättsligt fel. Omen tredje man efter köpet har framställt anspråk på att varan tillhör honomeller hävdat all han har panträtt eller annan liknande rätt i varan, kanköparen inte kräva skadestånd enligt andra stycket innan det har fastställtsall tredje mannens anspråk var riktigt och att denne har en rätt som förelågredan vid köpet. Däremot är det inget som hindrar alt köparen med stöd av 40 §tillerkänns ersättning för skador till följd av anspråket, t. ex. när köparenhar hävt köpet på den gmnden att tredje mannens anspråk gör hans ställningosäker. Gemensamma bestämmelser om påföljder vid säljarensavtalsbrott Rättatt hålla inne betalningen Harköparen krav på grund av säljarens dröjsmål eller på grund av att varan ärfelaktig, får köparen hålla inne så mycket av betalningen som motsvarar kravet. (Jfr48 § i arbetsgruppens förslag) I1905 års lag finns ingen direkt motsvarighet till föreliggande bestämmelse.Den lagen innehåller dock i 14 § en regel om att köparen har rätt att hållaköpeskillingen inne till dess godset hålls honom lill hända. Köparenhar enligt förevarande paragraf rätt att hålla inne betalningen för varan ellerdel därav för att säkerställa sill krav mot säljaren på grund av säljarensdröjsmål eller fel i varan. Denna rätt är av betydelse för köparen som ettpåtryckningsmedel för alt förmå säljaren att avhjälpa fel och som ell medel föratt göra rätten till prisavdrag eller hävning effektiv för den händelse feletinte avhjälps. Omköparen har krav på gmnd av säljarens dröjsmål eller fel i varan, får köparenhålla inne så mycket av betalningen som motsvarar hans krav på grund avdröjsmålet eller felet. Detta innebär att säljaren inte får göra gällandedröjsmålspåföljder mot köparen för all denne med stöd av bestämmelsen låterbli att erlägga betalning då betalningsskyldigheten annarsskulle inträda. Eftersom något dröjsmål med köparens prestation inte uppkommeri den mån han har rätt att hålla inne betalningen, är inte bara de påföljdersom regleras i köplagen uteslutna utan även rätten att kräva dröjsmålsränla pådel belopp som har hållits inne. Rättenatt hålla inne betalning förutsätter att köparen har rätt att göra gällandekrav på grund av säljarens dröjsmål eller på gmnd av fel i varan. Köparen måstesjälv bedöma om förutsättningar föreligger att med tillämpning av föreliggandebestämmelse hålla inne betalningen. Skulle det i efterhand konstaleras altköparen har hållit inne betalning utan fog, kan säljaren göra gällandepåföljder på grund av att köparen inte har betalat . Köparenfår hålla inne så mycket av betalningen som svarar mot hans 145 10 1988/89. Med krav avsesdärvid inte köparens yrkande som sådant utan det Prop. 1988/89: 76 som hanhar rätt att göra gällande mot säljaren på gmnd av felet eller 43 §dröjsmålet. Köparen får uppskatta storleken av sina befogade krav och bestämmadet belopp han håller inne med hänsyn till detta. Skulle han hålla inne ett förstort belopp riskerar han alt själv drabbas av dröjsmålspåföljder. Vilkabelopp som det blir fråga om att hålla inne blir beroende på omständigheterna idet enskilda fallet. Är det fråga om ett fel och är felet av sådan beskaffenhetatt hävning kan komma i fråga, bör köparen kunna hålla inne hela betalningen. Iandra fall av fel i varan kan det bli fråga om att hålla inne ett belopp motsvarandeprisavdrag och skadestånd. Går kravet i första hand ut på en naturaprestation,avhjälpande eller omleverans, får beloppet bestämmas med utgångspunkt i depåföljder som kan komma i fråga i andra hand, t. ex. just prisavdrag. Rör detsig om ett dröjsmål, torde det i regel bli fråga om att köparen håller inne endel av betalningen för anspråk på skadestånd för ett avslutat dröjsmål. Innanvaran hålls köparen till hända eller ställs till hans förfogande i enlighet medavtalet, är han nämligen enligt 49 § i regel inte skyldig att betala för den. Harköparen med stöd av paragrafen hållit inne ett belopp, får han fortsättningsvishålla inne detta endast i den mån han alltjämt har ett utestående anspråk motsäljaren på gmnd av dröjsmålet eller felet. Om säljaren helt eller delvisavhjälper ett fel, får köparen alltså därefter hålla inne endast ett belopp somkan beräknas svara mot hans eventuellt kvarstående och nytillkomna krav osv.till dess att parterna når en slutreglering. Ombetalning skall erläggas och köparen har rätt att hållainne en viss del av priset, får han utnyttja denna rätt genom att hålla inne deposter som närmast förfaller till betalning. Han behöver alltså inte fortsättaatt erlägga förfallande poster tills skulden motsvarar det belopp har han rättatt hålla inne. Ärendast en del av leveransen försenad eller felaktig, tillämpas bestämmelsernaom ifrågavarande avtalsbrott på denna del. Köparen får häva köpet i desshelhet, om avtalsbrottet är av väsentlig betydelse för honom i fråga om helaköpet och säljaren insåg eller borde ha insett detta. Omdet kan antas att säljaren anser sig ha fullgjort köpet i dess helhet trots attallt inte har avlämnats, tillämpas bestämmelserna om fel. (Jfr49 § i arbetsgmppens förslag) Paragrafengäller tillämpningen av påföljdsreglerna i situationer där dröjsmål eller fel föreligger endast beträffande en del av leveransen. Para grafen avser fall där varan skall avlämnas på en gång. För fall då varan skall avlämnas efter hand i flera poster finns bestämmelser om köparens hävningsrätt i 44 §. I1905 års lag finns inga bestämmelser som svarar mot första stycket (jfr 43 §Almén-Eklund, Om köp och byte av lös egendom, 1960, s. 267 ff och 616 Förstameningen avser fall där en viss mängd eller vissa exemplar av ett visst partivaror försenas eller är felaktiga. Däremot avser bestämmelsen inte fall där ettfel kan hänföras till en viss del av varan som har ett så nära fysiskt ellerfunktionellt samband med hela varan att en uppdelning inte lämpligen kan ske;det talas i lagtexten om en del av leveransen och inte om en del av varan. Omdet föreligger ett fel i en del i en maskin, måste man som regel se det som ettfel i hela varan. Bestämmelsen kan i allmänhet inte heller tillämpas om t. ex.en maskin som skall monteras hos köparen levereras i flera lådor och en avlådorna är försenad. Om köpet däremot avser 100 lådor frukt och tio av dem ärfelaktiga eller försenade, blir bestämmelsen tillämplig (för så vitt inteavvikelsen skall anses som en brist enligt andra stycket). Köparen kan då harätt att t. ex. häva köpet såvitt avser de tio lådorna. Denstörsta praktiska betydelsen har regeln i första meningen i fråga om köparens hävningsrätt.Enligt 25 och 39 §§ har köparen rätt att under vissa förutsättningar häva köpetom varan är försenad eller felaktig. Av förevarande bestämmelse följer attköparen kan häva köpet såvitt gäller en del av leveransen, om de allmännaförulsättningarna för hävning är uppfyllda beträffande denna del. Delvis sammasak sägs i 44 §, men där är det fråga om avtal om succesiva leveranser. Denförevarande bestämmelsen medger partiell hävning trots att det inte ärförutsatt i köpeavtalet att fullgörelsen skall ske genom delprestationer. Väsentlighetskraveti 25 och 39 §§ får i de fall som avses bedömas i förhållande till denförsenade eller felaktiga delen och inte i förhållande till . Viddröjsmål har köparen även i denna situation möjlighet att uppnå enhävningsgrund genom alt sätta ul en tilläggstid för avlämnandet enligt 25 §andra stycket. Den förevarande bestämmelsen innebär å andra sidan att påföljderkan göras gällande endast beträffande den del av leveransen som avtalsbrottethänför sig till. För att köparen skall ha rätt all häva köpet i dess helhetmåste de fömtsättningar som anges i andra meningen vara uppfyllda. Andrameningen gäller köparens möjlighet att häva köpet i dess helhet när detföreligger ett partiellt avtalsbrott. Köparen får häva köpet i dess helhet, omavtalsbrottet är av väsentlig betydelse för honom i fråga om hela köpet ochsäljaren insåg eller borde ha insett detta. Det är alltså bara när det allmännaväsentlighetskravet för hävning är uppfyllt med avseende på hela köpet som rätttill total hävning föreligger. Så kan vara fallet om det med tanke på deländamål för vilket varan är avsedd skulle orsaka köparen betydande olägenhetatt behöva nöja sig med en del av leveransen. Däremot kan köparen vidpartiellt avtalsbrott från säljarens sida inte uppnå en hävningsgrund för köpeti dess helhet genom tilläggstidsförfarandet. Andra stycket Prop. 1988/89: 76 I1905 års lag finns en liknande bestämelse i 50 §. Omsäljaren har fullgjort endast en del av leveransen har man i vissa fall atttillämpa reglerna om dröjsmål. Detta framgår av första stycket av förevarandeparagraf Man talar i sådana fall om partiellt dröjsmål. Av andra stycketframgår emellertid alt man i andra fall skall tillämpa felreglerna när köpet intehar fullgjorts i dess helhet. För dessa fall bmkar man tala om brist. Gränsenmellan brist och partiellt dröjsmål dras så att, om del kan antas att säljarenanser sig har fullgjort köpet i dess helhet, reglerna om brist är tillämpliga.Omständigheterna kan ge vid handen att säljaren troligen av misstag har gjorten icke fullständig leverans. Av beställda 100 artiklar levereras endast 99,men på följesedeln anges att 100 har levererats. Omständigheterna kan ocksåtyda på att en del av leveransen har förkommit under transporten. Exempelviskan emballaget vara trasigt. I sådana fall blir reglerna om brist tillämpliga.I andra fall kan annat inte antas än att säljaren har varit medveten om att hanendast har fullgjort en del av sin skyldighet. Ett indicium på detta kan varaavvikelsens storlek. Då blir reglerna om dröjsmål tillämpliga. Denviktigaste konsekvensen av att man skall tillämpa bestämmelserna om fel i desituationer som avses i stycket är att köparens reklamationsskyldighet bestämsenligt 32 §. Detta innebär alt köparen helt förlorar sin rätt all göra gällandepåföljder på grund av brislen, om han inte har lämnat säljaren meddelande ombristen inom skälig tid efter det att han har märkt eller borde ha märkt den.Om köparen inte reklamerar , blir han således trots bristen skyldig attbetala hela priset. Enligt dröjsmålsreglerna skulle köparen däremot endastförlora rätten att kräva ut den uteblivna delen av leveransen, om han väntarorimligt med att framställa kravet. Även beträffande rätten att hävaköpet innebär bestämmelserna om fel en strängare reglering för köparen än vadsom gäller i fråga om dröjsmål, där något krav på s. k. neutral reklamationinte uppställs. Entillämpning av felreglerna innebär att köparens rätt att kräva ut den del avleveransen som saknas bestäms enligt bestämmelserna om avhjälpande av fel (34§ första stycket). Också krav på omleverans i fråga om hela leveransen kankomma i fråga (34 § andra stycket). Köparen kan ha intresse av detta om det ärviktigt för honom att hela leveransen t. ex. har precis samma färgnyans ochdetta förutsätter att allt material tas ur samma tillverkningsparti. Skallavlämnande ske efter hand och är någon delleverans försenad eller felaktig, fårköparen häva köpet i fråga om denna enligt de bestämmelser som i övrigt gällerför hävning. Om dröjsmålet eller feletger anledning att anta att ett avtalsbrott som ger rätt lill hävning kommer att inträffa beträffande någon senare delleve rans, får köparen på denna grund häva köpet i fråga om en sådan senare leverans, om det sker inom skälig tid. Häver köparen i fråga omen delleverans, får han häva i fråga Prop. 1988/89: 76 omtidigare eller senare leveranser om han på grund av sammanhanget 44 §mellan dem skulla ha betydande olägenhet av att stå fast vid köpet beträffandedessa leveranser. (Jfr50 § i arbetsgmppens förslag) Paragrafengäller köparens hävningsrätt i fall där varan skall avlämnas efter hand i fleraposter. I1905 års lag finns bestämmelser om hävning vid succesiv leverans i 22 §beträffande dröjsmål och i 46 § beträffande fel. Huvudregelnär att hävning får ske endast i fråga om den enskilda delleverans somavtalsbrottet gäller och all de olika leveranserna således betraktas som om delvore fråga om flera självständiga köp. Huvudregeln modifieras emellertid genomreglerna i andra och tredje stycket. Detär alltså köplagens allmänna bestämmelser om hävning som skall tillämpasbeträffande en enskild delleverans. Vid dröjsmål med en delleverans fårsåledes köparen häva köpet beträffande denna, om avtalsbrottet uppfyllerväsentlighetskravet i 25 § första stycket eller om avlämnande inte har skettinom en tilläggslid som köparen har förelagt enligt 25 § andra stycket. Omvaran har tillverkats eller skaffats särskilt för köparen efter dennesanvisningar eller önskemål, är hävningsrätten enligt 26 § dock mera begränsad.När del föreligger fel i en delleverans, får köpet hävas beträffande denna omdel är fråga om ett sådant avtalsbrott som sägs i 39 § första stycket. Då deenskilda delleveranserna enligt huvudregeln betraktas som om de vore flerasjälvständiga köp, får hävningsfömtsättningarna bedömas i förhållande till denifrågavarande delleveransen och inte i förhållande till . Ävende bestämmelser som reglerar köparens skyldighet att underrätta omavtalsbrottet och hävningen (se 29, 32 och 33 samt 39 § andra stycket) samt attsvara på säljarens förfrågan (se 24 §) måste iakttas, om köpet hävs beträffandeen delleverans. Andrastycket gäller den situationen att ett avtalsbrott som har inträffat i fråga omnågon delleverans ger anledning att befara ytterligare avtalsbrott. Skullenågot avtalsbrott ännu inte ha inträffat men finns det skäl att förvänta ettsådant säljaren har exempelvis nätt och jämt lyckats fullgöra den förstadelleveransen men det står ändå klart all han inte kommer att hinnafullgöra senare leveranser blir inte andra stycket utan reglerna ombefarat avtalsbrott i 61 och 62 §§ tillämpliga. Enligtandra stycket gäller att om del föreligger ett avtalsbrott beträffan de en delleverans och detta ger anledning att anta att dröjsmål eller fel som ger rätt till hävning kommer att inträffa beträffande någon senare delleve rans, får köparen på denna grund häva köpet i fråga om en sådan senare delleverans. I detta specialfall av befarat avtalsbrott efter det att ett av talsbrott redan har inträffat i fråga om någon delleverans är förutsättning- j4q arna för alt köparen skallkunna häva köpet beträffande återstående del- Prop. 1988/89:76 leveranserlindrigare än enligt den allmänna regeln i 62 § om hävning på 45 § grund avbefarat avtalsbrott. Den senare förutsätter nämligen alt det står klart attsäljaren inte kommer att fullgöra avtalet på rätt sätt. Förrätten att häva en senare delleverans är det i och för sig utan betydelse omdet redan inträffade avtalsbrottet ger rätt till hävning. Och i fall då delinträffade avtalsbrottet ger rätt till hävning får köparen häva köpetbeträffande senare delleveranser även om han inte enligt första stycket häverköpet i fråga om den delleverans som det inträffade avtalsbrottet gäller. Rätlenatt häva beträffande senare delleveranser avser samtliga delleveranser i frågaom vilka det föreligger anledning att anta att ett avtalsbrott av det slag somger rätt lill hävning kommer att inträffa. Det är inte nödvändigt alt detförsta avtalsbrottet ger anledning att förvänta ett nytt avtalsbrott av sammaslag. Hävning beträffande senare delleveranser kan också komma i fråga t. ex.om ett fel i en delleverans ger anledning att anta att senare delleveranserinte kommer att avlämnas . Så kan vara fallet om det föreligger ettmaterialfel och det kan antas att säljaren inte hinner få fram felfrittmaterial tillräckligt snabbt för alt kunna fullgöra senare delleveranser. Itredje stycket görs ett ytterligare undantag från huvudregeln att hävning fårske endast i fråga om den enskilda delleverans som avtalsbrottet gäller.Undantaget förutsätter att det finns ett sådant sammanhang mellan särskildadelleveranser att köparen skulle ha betydande olägenhet av att slå fast vidköpet beträffande dessa delleveranser. Sammanhanget mellan de olikadelleveranserna kan bero på att de skall användas för samma ändamål, exempelvisför att fullgöra ett tillverkningsavtal mellan köparen och tredje man. Tillskillnad från regleringen i andra stycket fömtsätter hävningsrätten enligttredje stycket att köparen häver i fråga om den delleverans som avtalsbrottetgäller. Gör han detta får han häva även i fråga om delleveranser beträffandevilka det finns ett sådant sammanhang som angetts. Det kan vara fråga omleveranser som har skett tidigare och i rätt tid liksom om kommande leveranserbeträffande vilka dröjsmål inte behöver befaras. Det är också möjligt attköparen enligt tredje stycket kan ha rätt att häva köpet i dess helhet. Köparens skyldigheter Prisets bestämmande Följerpriset inte av avtalet, skall köparen betala vad som är skäligt med hänsyn tillvarans art och beskaffenhet, gängse pris vid tiden för köpet samtomständigheterna i övrigt. (Jfr51 § i arbetsgruppens förslag) 150 I1905 års lag finns en bestämmelse om prisets bestämmande i 5 §. Förevarandeparagraf reglerar den situationen att ett avtal om köp har 45 § slutits utanatt priset följer av avtalet (alt bruk eller sedvänja kan ta överlagregleringen följer av 3 §). Köparen skall då betala vad som är skäligt medhänsyn till varans art och beskaffenhet, gängse pris vid tiden för köpet samtomständigheterna i övrigt. Prisetkan vara bestämt på olika sätt i avtalet. Det kan framgå direkt av etttotalbelopp eller genom angivande av ett enhetspris, såsom pris per styck ellerper viss kvantitet. Priset kan också framgå indirekt genom hänvisning till enbestämd notering e. d. Även om partema inte uttryckligen har kommit överens omett visst pris, kan priset "följa av avtalet" enligt allmännaprinciper för tolkning av avtal. Prisetkan vara reglerat i avtalet beträffande en del av varan men inte beträffandehela varan. I så fall tillämpas förevarande paragraf när det gäller den ellerde delar beträffande vilka priset inte följer av avtalet. Ompriset inte följer av avtalet är det säljarens sak att avgöra vilket pris hanskall begära. Enligt förevarande paragraf är köparen dock inte skyldig attbetala mer än som är ett med hänsyn till omständigheterna skäligt pris. Vidbedömningen av vad som är ett skäligt pris skall hänsyn för det första tas tillvarans art och beskaffenhet . Utgångspunkten är alltså vad slags vara som köpetavser. Kvaliteten har betydelse för bedömningen av vad som är ett skäligt prisbåde vid köp av nya och vid köp av begagnade varor. Den omständigheten attvaran till äventyrs är felaktig påverkar däremot i princip inte beräkningen avprisets skälighet. En annan sak är att köparen i sådana fall kan bli berättigadtill prisavdrag. Vidskälighetsbedömningen skall för det andra hänsyn tas till gängse pris vid tidenför köpet. Med gängse pris avses det pris som säljare i allmänhet tillämpar församma slags vara under motsvarande omständigheter. Den prisnivå som skallbeaktas är prisnivån i det distributionsled i vilket köpet har ingåtts. Allasäljare i samma led kan dock inte alltid jämställas med varandra i dettaavseende. Gängse pris kan sålunda variera mellan olika typer avdistributionskanaler beroende på t. ex. betalningsvillkor, servicenivå ochförsäljningsställenas mer eller mindre centrala läge. Dessutom finns det oftalokala variationer i den gängse prisnivån. Varierardet gängse priset mellan olika orter och är det inte givet vilket pris som börvara utslagsgivande, ter det sig ofta naturligt att beakta priset på säljarensort, om köparen har beställt varan där. Har säljaren å andra sidan marknadsförtvaran på köparens ort, ligger det närmare till hands att beakta priset på dennaort vid bedömningen av vad som skall anses vara gängse pris med tanke på detaktuella köpet. Hänsyn bör också tas till var varan skall avlämnas och vem somsvarar för transportkostnadema. Dentidpunkt som bedömningsgmnden gängse pris hänför sig till är avtalstillfället.Undantagsvis kan dock även någon annan tidpunkt tänkas få betydelse. Enytterligare bedömningsgrund vid prövningen av prisets skälighet är nämligenomständigheterna i övrigt. Om det efter avtalstillfället har inträffat enoförutsedd och påtaglig prisutveckling uppåt eller nedåt fram tilltidpunkten för varans avlämnande, kan det ibland finnas skäl att la hänsyn ocksåtill en sådan omständighet. Detta förutsätter dock Prop. 1988/89:76 att köpet inte har karaktär av spekulation. Hänvisningentill omständighetema i övrigt innebär att man också kan beakta t. ex. särskildakostnader eller besvär som köpets fullgörande medför för säljaren och somköparen vid köpet har varit medveten om eller, på motsvarande sätt, eneventuell minskning av säljarens normala kostnader t. ex. på gmnd av attköparen på egen bekostnad hämtar varan på tillverkningsorten. Omdet inte finns något gängse pris, vilket särskilt får antas vara fallet medunika eller ovanliga varor och med specialtillverkade varor, får prisetbestämmas mer fritt genom en skälighetsbedömning. Ofta torde säljarenskostnader kunna bilda en utgångspunkt för bedömningen. Hänsyn bör dock inte tastill exceptionella kostnader som har uppkommit i det särskilda fallet,exempelvis genom att säljaren har råkat förstöra det exemplar som han skulletillverka och därför måste tillverka ett nytt. Bestämmelsentar bara sikte på det fallet att priset inte följer av avtalet. Den ger alltsåinte utrymme för någon skälighetsprövning av ett avtalat pris. Om ett sådantpris är oskäligt kan dock liksom i fråga om andra avtalsvillkor jämkningkomma i fråga med stöd av 36 § avtalslagen.