prop · GC03152 · 1988-12-31 00:00:00 — Aktiebolagsom har gått över lill förenklad aktiehanlering är i princip skyldigt attfortfarande föra den gamla aktieboken till dess all samtliga kupongakliebrevhar lämnats in för utbyte och registrering hos VPC. Det har emellertid ansettsatt, om bara smärre aktieposter står kvar i den gamla aktieboken, del kanfinnas ett behov av atl föra över aktuella uppgifter från denna bok lill den avVPC förda aktieboken. Möjlighet lill detta har öppnats genom bestämmelsen i 3kap. 11 § aktiebolagslagen, där del föreskrivs att sådan överföring får ske ochatl del därvid skall anmärkas all del gamla akliebrevel inte har avlämnats. 1förarbetena till lagstiftningen om förenklad aktiehanlering (prop. 1970:99 s.99) har framhållits att del vid övergången lill det nya systemet kan förekomma atldel inte går atl fastställa ägare till vissa aktier. För sådant fall har fömtsättsatt aktierna i aktieboken tas upp under beteckningen "okänd ägare". Enligtvad jag har inhämtat är del utomordentligt ovanligt alt bestämmelsen i 3 kap.11 § aktiebolagen utnyttjas; så har inte skett i något enda av de större bolagsom tillämpar förenklad aktiehanlering. Skälet är att det i praktiken inte ärmöjligt all på gmndval av den gamla aktieboken fastställa vilka aktienummer deej utbytta kupongakliema avser eller vem som är ägare lill dem (jfr remissyttrande över ; prop. 1987/88:108 s. 124). Fördessa aktier kommer uppenbarligen inte heller aktiekonlo all kunna läggas upp idel nya systemet med mindie än all ägarna ger sig lill känna. Någotutrymme för en anmärkning i den av VPC förda aktieboken att ägaren är okändfinns inte i nu avsedda fall inom ramen för nuvarande ordning, eftersomaktierna inte har förts över lill den boken. En sådan anmärkning görs däremot det gäller här i främsta rummet när uppgivet person- ellerorganisationsnummer inte vid registerslag-ning går all hänföra lill någoträttssubjekt och del inte heller på andra vägar kan fastställas vem som avses. (Det kan t.ex. vara fråga om en person som utvandrat sedan lång lid tillbakaoch beträffande vilken inga uppgifter längre finns i SPAR eller andra svenskaregister.) Såvitijag kan förstå är del i och för sig inte med nödvändighet påkallat av enövergång lill del nya systemet ens i den modell som diskuteras att även kupongakliemaförlorar sin kvalitet som bärare av aktierält. fömtsätts dock både i blåboken och i princippropositionen, och självfallet är en sådan ordning förenadmed praktiska fördelar. Dennaordning kan knappast i och för sig väcka större betänkligheter när del gäller ej utbytta kupongakliebrev än när fråga är om . Visserligen är det en klar olägenhet atl del av ell kupongakliebrevs lydelse och utseende ej kommer atl framgå all brevet avser ett avslämningsbolag 179 och därmed är ogiltigt (sevidare avsnitt 7 nedan). Vad gäller aktieägarnas Prop. 1988/89:152rättsställning bör emellertid beaktas alt aktiekonton för de ej utbytta BilagaI kupongakliema i det helt övervägande antalet fall över huvud taget intekommer all kunna läggas upp. Därmed uppkommer inte de fömt redovisadeproblemen vad avser förhållandet mellan ägaren, å ena sidan, samt överlålarenoch dennes borgenärer eller en godtroende förvärvare å den andra. I dessa fallkommer ju ingen all kunna förfoga över aktien. Om aktien kommer lill rätta, representerarden i förening med att förvärvet styrks rent faktiskt en omedelbar rätt att fåinnehavet infört på aktiekonto (jfr 6.3.2.2 ovan), och dess värde kan sålundainte anses ha minskal genom atl själva brevet förlorat sin aktiebärandekvalitet. Vad som har sagts nu gäller också om aktiekonto skulle läggas upp medanmärkning att ägaren är okänd. Förde eventuefla fall åter då ägare finns antecknad, kan samma situationeruppkomma som de som berörts ovan under 6.3.2 6.3.3, och dessa får då bedömaspå samma sätt. Vad som har sagts sist gäller under fömtsättning all den iaktieboken och sedermera på aktiekonlot antecknade ägaren även i dennasituation skall anses vara legitimerad alt förfoga över aktien, något som i siginte är självklart. (Man skulle ju även i den modell som diskuteras fördetta fafl kunna ställa krav på aktiebrevets företeende.) 4.2 Preskription av aktierätten Vaddäremot avser den i aktualiserade frågan om preskription avaktierätten gör sig delvis andra synpunkter gällande. Förslaget i som är utformat efter förebild av de i 4 kap. 17 § aktiebolagslagen meddeladeföreskrifterna om preskription av anspråk på fondaklier går ul på alt, omanspråk på aktien inte framställts sedan bolaget blev avstämningsbolag,bolaget genom kungörelse skall kunna anmana ägaren alt anmäla sig inom ett år.Om så ej sker kan aktien säljas genom fondkommissionär, och ägaren har därefterendast räll lill nettobeloppet från försäljningen. Anspråket på delta belopppreskriberas från försäljningen. De nya reglerna, som inte ärbegränsade lill kupongaktier utan gäller även , föreslås intagna ien ny paragraf, 3 kap. 18 § aktiebolagslagen. Dennapreskriptionsregel synes inte ha behandlats i princippropositionen, men delframgår av de handlingar som överlämnats lill mig att frågan fortfarande äraktuell. Såvittframgår av handlingarna är del inte i något avseende en förulsäll ning för övergången lill ett dokumentlösl akliehanleringssyslem all man inför en möjlighet lill preskribering av aktierätter. Fördelarna med en sådan från principiella synpunkter ganska ingripande nyordning, som väl främst beslår i all aktieböckema kan bli aktuella, berörs mycket sparsamt i , och man kan därför hysa förståelse för att en remissinstans (hovrätten över och ) ifrågasatt del praktiska behovet. Emellertid har vid remissbehandlingen bl.a. Svenska bankför eningen. och ut tryckligen tillstyrkt förslaget och angett atl elt genomförande skulle undan- 180 röja väsentliga problem;bankföreningen betecknar dock förslaget som Prop. 1988/89:152 djärvt. Vissaoklarheter råder dock om innebörden av förslag. Som förslaget äravfattat (del 2 s. 6) är en gmndfömtsättning för att ett bolag skall kunnainitiera den procedur som kan leda fram till preskription att "en aktie i avstämningsbolagunder en sammanhängande tid av när bolaget varit avslämningsbolag varkenkunnat registreras i aktieboken för någon ägare eller varit förvaltarregistrerad".Dessutom skall ingen ha gjort anspråk på aktien. Humvidanågon kan registreras som ägare eller ej är emellertid beroende av en lill sinafömtsättningar oreglerad bedömning det måste ju alltid finnas någon som ärantecknad som senaste ägare i den gamla aktieboken låt vara att uppgiftematydligen i allmänhet inte bedöms vara tillräckligt individualiserade. Och anledningför en aktieägare alt anmäla anspråk på aktien finns ju bara i den mån en sådananmälan aktierällsligl fyller någon funktion. Man synes därför inte utan vidarekunna tillägga en underlåtenhet att anmäla anspråk på aktien rättsverkningarav nu aktuellt slag. Förslagetsynes emellertid bli acceptabelt från dessa synpunkter, om man tillägger som enfömtsättning all bolaget under vart och ett av de fem åren antingen lämnatutdelning eller utfärdat emissionsrätter som ingen gjort anspråk på. Kompletterasfömtsättningarna på della sätt, är del enligt min mening i och för siggodtagbart från rättssäkerhetssynpunkt all en aklie på vilken ingen gjortanspråk omvandlas till en fordran på bolaget under de fömtsättningar somföreslagits. Därigenom bevaras del ekonomiska värdet sådant det ter sig från marknadssynpunklvid tidpunkten för aktiens försäljning. Från den behörighet aktien ger allutöva rösträtt på bolagsstämma och från aktiens ideella värde i övrigt (jfrhovrättens över och remissyttrande) torde man i della sammanhangkunna bortse. Vadsom däremot kan framstå som mera diskutabeh är alt fordringen avses bliunderkastad en så kort preskriptionstid som från tidpunkten för dessuppkomst. Det gäfler dock här en rättighet som enligt nuvarande ordning överhuvud tagel inte preskriberas. Parallellen med möjligheten att åstadkommapreskription av anspråk på fondaktier är inte helt adekvat. Enutgångspunkt vid utarbetandet av en ny reglering borde snarare vara att delövervägs om inte fordringen kan vara undantagen från preskription. En sådanordning skulle inte te sig helt olänkbar. Del kan erinras om att regeringen påsin lid i prop. 1976/77:5 om ny preskriptionslagstiftning föreslog all någonpreskriptionstid ej skulle gälla i fråga om fordringar på "medel som inneståri bank". Förslaget motiverades med alt del för gemene man torde te signärmast självklart att han skall ha en ovillkorlig räll all få tillbaka depengar han har satt in på banken. Vidare framhölls all bankema så gott somaldrig torde åberopa preskription. Förslagetmöttes av invändningar (se bl. a. bankdirektören artikel i 1976 s. 629 ff) och propositionen avslogs som bekant av . De ölägenheter som åberopades gör sig dock inte fullt ul gällan de i förevarande sammanhang. I del tidigare ärendet var tanken all avskaf- 181 fa preskriptionen för entyp av fordringar som har varit preskrip- Prop. 1988/89:152 libla- här handlar del tvärtom om all införa preskription av en rättighet BilagaI som inte ar underkastad preskription. Förbolagen och VPC skulle det såvitt kan bedömas inte leda till några påtagligaölägenheter, om fordringar av förevarande slag inte anses underkastadepreskription. I och med alt aklierätten på föreslaget sätt omvandlas lill enfordran på bolaget genom alt aktien säljs behöver den inte längre redovisas iaktieboken. Den föreslagna paragrafen borde dock med denna utgångspunkt kanskeomformuleras så all någon förpliktelse inte uppkommer för bolaget all hålla demedel som influtit genom försäljningen avskilda, vilket möjligen följer av denföreslagna lydelsen. Någon skuldföring av fordringen i bolagels bokföring tordeinte behöva ske. Olägenheten för bolagen av att fordringen inte preskriberasskulle då närmast vara begränsad lill de svårigheter som kan föreligga att, omanspråk görs gällande , ta fram uppgifter som visar vad sominflutit vid försäljningen. Eftersom väl sannolikt en stor gmpp aktier avförevarande slag eller kanske samtliga säljs i ett sammanhang i varje bolag,skulle dock detta inte möta några oöverstigliga problemi. Ävenom jag hyser sympatier för en lösning efter dessa linjer, anser jag mig dockinte kunna göra gällande atl den från rättssäkerhetssynpunkt är ofrånkomlig.Del bör således vara acceptabelt att aktieägarens fordran på bolagetpreskriberas. Jag anser emellertid all del i så fall saknas tillräckliga skäl atlavvika från vad som i allmänhet gäller beträffande preskription, vilket innebäratt fordringen bör preskriberas efler uppkomsten, dvs. tidpunkten föraktiens försäljning. I realiteten blir då, med de fömt angivna fömtsättningarnai övrigt, den lid under vilken anspråk ej har gjorts gällande , vilketfår anses godtagbart från rättssäkerhetssynpunkt. All den vanliga tioårspreskriptionengäUer medför dessutom den fördelen all fordringen även efter preskriptionenbehåller sin karaktär av vad som i den juridiska doktrinen bmkar betecknas"naturlig fordran". Så t.ex. innebär del ingen gåva, om bolaiget påsamma sätt som bmkar ske i bankpraxis avslår från att åberopa preskription,om fordringen skulle göras gällande efter preskriptionstidens utgång. (Hurdenna fråga skulle bedömas med utgångspunkt i regel om specialpreskriplionfår anses vara mera ovisst.) Enligtmin uppfattning är det afltså i och för sig möjligt atl utforma en från rättssäkerhetssynpunkt godtagbar regel om preskription av aklierätt enligt den gmndtanke som har kommit tifl uttryck i förslag. Jag vill emellertid anmäla en betydande tveksamhet i frågan om det är lämp ligt att lägga fram förslag till en sådan regel i anslutning lill de lagförslag som fordras för övergången lill ell dokumentlösl akliehanleringssyslem. Som fömt har berörts förhåller del sig nämligen så alt uppgiftema i de gamla aktieböckerna om kupongaklier i allmänhet inte är tillräckligt indi vidualiserade för att det skall gå atl med säkerhet fastställa vilka aktier som bytts ut till . Det synes för sådana fall knappast vara möjligt att hantera en preskriptionsregel som bygger på tanke gång och som fömtsätter att den aktie som skall preskriberas blir föremål för försäljning - man kan ju inte veta vilken aktie som säljs och därmed 182 inteheller vilken aktie som preskriberas. Från praktisk synpunkt vill det Prop.1988/89:152 därför förefafla som om en sådan reglering blir tämligenverkningslös. Bilaga 1 Frågan synes därför böra bli föremål för fortsattaöverväganden lämpligen sammankopplade med spörsmålet om preskription av ickeutnyttjade delrätter (se avsnitt 6.3.6) och ell förslag i ämnet bör i vanligordning remissbehandlas innan det förs vidare. Alt på det underlag som nuföreligger lägga fram förslag till en tämligen komplicerad reglering som inteskulle fylla den avsedda praktiska funktionen att göra aktieböckemaaktuella kan inte vara meningsfullt. 6.3.5Kupongaktier i bolag som blir avstämningsbolag efter ikraftträdandet Fördet fall att ett bolag inte är avslämningsbolag vid ikraftträdandet av den nyalagstiftningen men blir det fömtsätts i denna modelltydligen att kupongakliema behåller sin egenskap av bärare av aktierättenintill dess att de ges in för makulering. Någon automatisk överföring frånaktieboken fömtsätts sålunda inte i dessa fall. Dennautgångspunkt kan synas ologisk en annan ordning tillämpas enligt uppgift iNorge men torde få ses mol bakgmnd av att de aktieböcker som det här gällersannolikt som regel inte är tillräckligt tillförlitliga för atl tillåta endirekt överföring. Som framgår av föregående avsnitt gäller visserligendelsamma i fråga om de gamla aktieböckema hos de bolag som är avslämningsbolag,men i dessa fafl har dock de helt övervägande antalet kupongaklier utbytts ochregistrering hos VPC ägt mm. Förfall då ell bolag blir avslämningsbolag försl efter ikraftträdandet måste mantydligen även i fortsättningen ha kvar det påtryckningsmedel som innefattas inuvarande 3 kap. 14 § andra stycket aktiebolagslagen för atl säkerställa attaktiebreven lämnas in. 6.3.6Vid ikraftträdandet outnyttjade delrätter Vidremissbehandlingen av väcktes från några håll tanken på en centralförsäljning av sådana delrätter som är outnyttjade vid ikraftträdandet.Förslaget har upptagits i VPC:s PM , där en sådan ordning förordas. Dettauppslag synes dock ej hittifls tillräckligt analyserat för alt fömt sättningar skall finnas för atl lägga fram del i förevarande sammanhang. Främst efterlyser man en belysning av hur förslaget förhåller sig till den enligt 4 kap. 17 § ABL föreliggande möjligheten att få ett anspråk på fondaktie preskriberat (om så sker blir ju även häremot svaran de delbevis overksamt). Med hänsyn lill det anförda och lill all förslaget inte har varit föremål för remissbehandling, synes det ligga närmast lill hands att frågan får anslå och alt övervägandena i ämnet sammankopplas med dem som gäller preskription av kupongaklier (se under 6.3.4.2). Det kan ju för övrigt ligga en fara i att gripa över alltför mycket vid genomfö randet av en reform av den allmänna betydelse och den storleksordning som det här är fråga om. 6.3.7 Rätt till ersättning Prop. Somframgår av det föregående kan i detta altemativ rättsförluster upp- rJilaga komma till följd attaktier i avslämningsbolag efter ikraftträdandet inte längre skall vara bärareav aklierätt. Enligt förslag skall skadan i så fafl ersättas av VPCenligt principema för strikt ansvar, varvid som skäl särskilt åberopas denbesparing som VPC och dess intressenter gör genom all makulering intebehöver ske. Även i princippropositionen föreslås en sådanersättningsskyldighet för VPC. Atten ersättningsskyldighet av nu angivet slag införs framstår också enligt minmening som en nödvändighet; en annan ordning skulle kunna hävdas strida mot gmndemaför 2 kap. 18 § regeringsformen. Främst kommer en sådan ersällningssskyldighetall bli aktuell i de fafl då giltig överlåtelse eller pantsätlning har skettföre ikraftträdandet men ej är registrerad på aktiekonlo sedan den nyalagstiftningen har trätt i kraft och den som enligt aktiekontot kan förfogaöver aktiema obehörigen gör detta till skada för ägaren eller panthavaren.Godtas ej mitt förslag om att ägaren eller panthavaren skall vara skyddadgentemot överlåtarens resp. pantsättarens borgenärer, kan en ersättningsgillskada också uppkomma vid konkurs eller utmätning. Attersättning skall utgå om den underlåtna registreringen är all tillskrivaförhållande inom VPC:s kontrollsfär framstår som självklart. Men även den som iokunnighet om de nya. reglerna underlåtit att anmäla förvärv efler panlinnehavbör vara tillförsäkrad ersättning. Om skada har inträtt, bör jämkning i principkunna ske endast om det kan hållas för visst all den som underlåtit att göraanmälan till skydd för sin rätt inte bara nåtts av information om de nya reglemaulan också tillgodogjort sig deras innebörd. Endast i extrema undanlagsfallbör jämkning kunna ske till noll. Densom lider skada genom exempelvis bedrägeri, bestående i atl han eflerikraftträdandet luras köpa eti; tifl synes giltigt men i realiteten ogiltigtaktiebrev, bör dock ej rimligen ha ersättningsanspråk gentemot VPC. EnligtI § lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling kan bl.a. aktiebrev dödaspå begäran av den som har förlorat handlingen. I anges emellertid (s.144) all akliebrev i avstämningsbolag inte kommer att kunna dödas efler ikrciftträdandet,eftersom brevet då förlorar sin egenskap av värdepapper. Pågår dödningsförfarandevid ikraftträdandet, bör dock rätten, om ansökningen inte återkallas, prövaärendet. motiveras i med att förfarandet är förenat medkostnader och all dödningsbeslulel kan ha bevisverkan när del gäller möjlighetför t.ex. aktieägare som förlorat aktiebre\'et alt bli införd i aktieboken.Någon ändring av lag föreslås dock inte, utan tanken är tydligen attden avsedda tillämpningen skall kunna härledas ur lagen i dess nuvarandelydelse genom en lagtolkning i belysning av de nya aktierättsliga reglema. ståndpunkt upprepas i princippropositionen (s. 51). Detkan ifrågasättas om detta synsätt är helt följdriktigt. Om dödning av 184 ellakliebrev i ett avstämningsbolag i vissa fall anses kunna fylla en Prop.1988/89:152 funktion med hänsyn till brevels bevisverkan, bör ju della gällaoch Bilaga 1 möjligheten till dödning stå öppen alldeles oavsett omförfarandet har inletts före ikraftträdandet eller ej. Frågan bör därförövervägas ytterligare. Alldelesklart är visserligen atl det nya systemet med dokumentlös aktiehanlering gör dödningsförfarandelöverflödigt för det helt övervägande antalet fall då akliebrev har förkommit.Den som efler ikraftträdandet är registrerad på aktiekonlo som ägare av en akliebehöver inte i något sammanhang åberopa brevet, ulan det är registreringen somhar legitima-lionsverkan. Problemmåste emellertid kunna uppkomma om någon efter ikraftträdandet förregistrering anmäler att en aktie före ikraftträdandet har överlåtils tillhonom men att aktiebrevet har förkommit. Det kan t. ex gälla en ej utbytt kupongaklieoch överlåtelsen kan vara av gammalt datum. Klartär att VPC från formella synpunkter i och för sig har möjlighet att beviljaregistrering ulan hinder av all akliebrevel inte kan företes, under fömtsättningatl tillförlitligt utredning förebringas om att överlåtelsen verkligen har ägtmm. Men även om sådan utredning ges in, kan ju denna normalt sett inte visa attden uppgivne aklieförvärvaren ej har överiåtil aktien lill annan. För VPC måstedärmed frågan om registrering skall ske eller ej bli svårbedömd. Härtill kommeratt aktieägaren kanske inte kan förebringa någon utredning som VPC ansertillräcklig som belägg för att överlåtelsen verkligen har skett. Situationermåste alltså kunna uppkomma då VPC vägrar registrering med hänsyn till all akliebrevelinte kan företes. Men aktiens ägare kanske ändå vill komma till sin rätt. Är dödningsförfarandeej tillgängligt, synes hän i så fall vara hänvisad till all föra talan molbolaget (jag bortser då från möjligheten atl begära omprövning hos aktiekontonämnden).En rättegång i saken blir emellertid svårhanterlig och skulle knappast innebäranågot adekvat sätt att lösa frågan. Rättegången får ju ingen publicitetsverkanmed möjlighet för andra som vifl göra anspråk på aktien att anmäla detta ochdet är f ö. tveksamt om en dom i saken skulle gälla mellan andra än parterna imålet. Fördessa fall synes därför ett klart behov av dödningsförfarande föreligga.Skulle regler om preskriplionsförfarande införas med möjlighet all omvandla aktierältentill en fordran på bolaget, måste också rimligen dödningsförfarande kunnatillgripas. Det kan ju fömtses att bolaget inte utan vidare betalar ulfordringsbeloppet till annan än den som kan visa upp brevet. Ytterligarekan anmärkas alt ståndpunkten atl akliebrev i bolag som vid ikraftträdandet är avslämningsbolaginte skulle kunna dödas blir svår all upprätthålla i praxis med risk förförbiseenden av olika slag. Aktiebrev i andra bolag måste ju även ifortsättningen kunna dödas, däribland t. ex. kupongaktier i bolag som blir avstämningsbolagförsl efler ikraftträdandet (jfr avsnitt 6.3.5). Jagskulle på gmnd av del anförda vilja förorda att möjligheten att döda aktiebrev behålls även för aktiebrev i bolag som vid ikraftträdandet är 185 avstämningsbolagoaktat dessa är - med terminolo- Prop. 1988/89:152 gi bärare av aktierätt. Enklast synes denna lösning åstadkommas genom Bilaga 1 atlingen ändring görs lag (någon ändring i denna lag föreslås somnämnts inte heller i ). En sådan ordning hindrar inte att dödning avde akliebrev som del här gäller i de allra flesta fafl blir överflödigt av skälsom fömt angetts. Självfallet bör VPC och de konloförande instituten informeraom detta, så att mortifikation inte tillgrips i onödan. 6.3.9övergångsbestämmelser m. m. Inomjustitiedepartementet har upprättats ett utkast lill lagrådsremiss i ämnet somhar varit tillgängligt föi mig. Iutkastet ingår bl.a. en ny lag om aktiekonton m.m. och en lag om införande avden lagen. I utkastet till lag om akliekonton m.m. finns i 6 kap. regler bl. a.om all den som är antecknad på ett aktiekonlo som ägare lill en aktie ärbehörig all med de begränsningar som framgår av kontot förfoga över aktien (1 §)och all, om en aklie har överlåtits och anmälan om förvärvet har registrerats,aktien därefter inte får las i anspråk av överlåtarens borgenärer (2 §). Harsamma aktie överlåtits till flera var för sig har del förvärv som registreradesförsl i princip företräde, om förvärvaren var i god tro (3 §). 1 7 kap. finnsregler om ersättningsrätt gentemot VPC vid skada till följd av dubbelöverlålelseoch liknande saml regislre-ringsfel. Detankar som jag i del föregående har försökt utveckla om vad som enligt principproposilionenshuvudmodell bör gälla i fråga om ett aktie-brevs rättsliga status samt omborgenärsskydd och rätt tifl ersättning vid fall av icke registreradöverlåtelse eller pantsätlning skulle kunna formuleras på exempelvis följandesätt i en paragraf i lagen om införande av lagen om akliekonton m. m.: Ifråga om aktie som utfärdats före ikraftträdandet skall värdepapperscenlralennär lagen träder i kraft ull aktiekonlo överföra uppgifter från aktiebok, aktiebrevsregisteroch förteckning enligt 3 kap. 12 § aktiebolagslagen som förs av centralen.Gäller för aktien förbehåll som avses i 3 kap. 4 § andra stycket femte meningenskall delta anges. Bestämmelsernai 6 och 7 kap. lagen (1989:000) om aktiekonton tillämpas även i fråga omaktier som har utfärdats före ikraftträdandet. Beträffande överlåtelse avaktie som har ägt mm före ikraftträdandet och som då var gällande mot tredjeman tillämpas dock 6 kap. 2 § första stycket utan hinder av all anmälan omförvärvet inte har registrerats. Vad som har sagts nu tillämpas på motsvarandesätt i fråga om pantsätlning. Detbör observeras att teckningsbevis, teckningsrättsbevis, delbevis ochoptionsbevis som utfärdats före ikraftträdandet måste behålla sin värdebärandeegenskap. Den skisserade övergångsbestämmelsen avses sålunda inte gälla i frågaom sådana rättigheter.