prop · GC03154 · 1988-12-31 00:00:00 — Den bör också med hänsyn lill den nyalänsstyrelsens uppgifter, som i slor utsträckning går ut på all väga sammanolika allmänintressen, ha en mer framträdande roll än andra verksslyrelser ochfatta beslut i fler frågor som rör myndighetens verksamhet. Debeslul som bör fattas av styrelsen är i huvudsak de som åvilar styrelseninom den nuvarande . Dämtöver bör den avgöra frågor av större viktinom de verksamheter som finns inom länsnämndernas område. Styrelsen böräven avgöra de för länets utveckling särskilt vikliga frågorna inomskogsvårdens och arbetsmarknadspolitikens område. Beslutsbefogenheterna böranges mer i detalj i instruktionen. Delfaktum all remisser inte längre skall beslutas av styrelsen har kom menterats av vissa remissinstanser. Jag finner inget skäl för atl på denna punkl avvika från de ställningstaganden som gjorts med anledning av verksledningsbeslulet. Förall behålla en stark medverkan av förtroendemän har utredningen föreslagit altdet utöver en styrelsen också bör inrättas ylleriigare förtroen-demannaorgan,kallade nämnder. Förslaget gmndas på försöksverksamheten i därden breddade förtroendemannamedverkan utfallit väl, men kan utvecklas genomatt fler nämnder inrättas och all dessa väljs på annat sätt än under försöket.Vid sidan av de beslut av översiktlig och inriktande karaktär, som styrelsenbör falla, kommer del i den nya att finnas andra ärenden ochfrågor i vilka medverkan av förtroendemän är lämplig. Därför behövs i den nyalänsstyrelsen andra förtroendemannaorgan än styrelse. Moldenna bakgmnd anser jag, liksom utredningen, att det vid sidan av styrelsen normahbör finnas fem nämnder, nämligen utbildningsnämnd, planering, lantbmksnämnd,kommunikationsnämnd och miljönämnd. Tifl della kommer i vart och ett av de trenordligaste länen en rennäringsnämnd. Jaghar, liksom utredningen, betecknat förtroendemannaorganen utöver styrelsen somnämnder. Med delta vill jag markera att nämndema inte skall verka på delegationav styrelsen och all de vid sidan av alt vara rådgivande organ även har beslutsbefogenheter.1 enlighet med verkled-ningsbeslutel bör nämndemas beslutskompelens anges i instmktionen.Jag vill ändå i korthet redogöra för de uppgifter jag anser all de skilda nämndemabör få. bör fömtom de ärendegmpper som behandlas i den nuvarande länskolnämnden även frågor som rör högskolan och arbetsmarknadsutbildningen behandlas liksomandra utbildningsfrågor av större vikt. bör behandlas viktigare ärenden som rör samhällsbyggandeoch hushållning med naturresurser. Det gäller bl.a. de frågor om kommunalabostadsförsörjningsprogram och annan samhällsplanering som för närvarandehandläggs av länsbostadsnämnderna. I nämnden bör särskilt behandlas frågor somavser avvägningar mellan olika intressen. Detta sker bl. a. i samband medbehandlingen av kommunala översiktsplaner och av planer och program för olikaverksamheter som har betydelse för hushållningen med marken, vattnet och denfysiska miljön i övrigt. Inomramen för försöksverksamheten i inrättades ett särskilt råd förkommunikationsfrågor. Dess verksamhet har visat sig vara av stort värde. I ochmed att länsstyrelserna sedan beslutet om försöksverksamhet fattades fått iuppgift atl fördela länstrafikanslaget har länstyrelsens roll inomkommunikationsområdet markerats ytterligare. Del är därför motiverat att i dennya inrätta en kommunikalionsnämnd. Beslul om fördelning avlänstrafikanslaget bör enligt min mening fattas av styrelsen. Beredningen avfördelningsbeslutet bör däremot ske i kommunikationsnämnden. behandla och avgöra vissa vägfrågor. I trafiksäkerhetsarbelel börnämnden särskilt ägna sig ål frågor som rör samverkanmellan regionala intressenter. harlänsstyrelsens roll inom miljöområdet markerats. 1988/89:154 Dennautveckling motiverar att en särskild miljönämnd inrättas. Ärenden, som börbehandlas i nämnden kan avse program för både miljöskydd och hälsoskydd samtanmälningar och ansökningar enligt miljöskyddslagen. Förde areella näringarna bör finnas en nämnd, lantbmksnämnden, som behandlarärenden som rör lantbmk och skogsbmk. Inom lantbrukets område bör exempelvis faslighelsförvärvenbehandlas. De viktigare skogsvårdsfrågoma bör beredas i lantbmksnämnden innande avgörs i styrelsen. Som jag tidigare nämnt är frågan om fiskeriadministrationenslänsvisa anknytning ännu inte avgjord. I den mån en sådan länsanknylning bliraktuell bör dessa frågor handläggas i lantbmksnämnden. 1Norrbollens län finns en särskild rennäringsdelegalion, i vilken de samiskaintressena har ell garanterat inflytande. Denna medverkan från samernas sidamåste beslå framgent. Även i och bör därförinrättas särskilda rennäringsnämnder med samisk representation. Desärskilda förhållandena i länet saknar exempelvis enlänsbostadsnämnd motiverar enligt min mening all den nya styrelsefattar de beslut som i andra län skall ankomma på en . Det kan finnas skäl alt även i andra avseenden tillåta en annan nämndorganisationför i . Även för andra län kan del i några fall varalänkbart all tillåta annan nämndorganisation. Dessa frågor bör belysas underarbetet inför genomförandel av reformen och i lämplig form redovisas förriksdagen. . Jag vill i delta sammanhang påpeka alt redan idaghar rätt all inrätta beredningsgmpper och rådgivande organ. Sådana förekommer ocksåpå flera håll. Dessa gmpper och organ utgör ell viktigt komplement lilllänsstyrelsens styrelse och inget lyder på annat än alt detta behov kommer attfinnas även i den nya . Någon förfaltningsmässig reglering av denhär typen av verksamhet erfordras dock inte. Jag vill endast erinra om all enlänsstyrelse inte skall kunna delegera ell beslulsan-svar till en sådan gmpp. Delär enligt min mening viktigt alt slå fast alt förslaget om särskilda nämnder inom den nya inte innebär att två beslutsnivåer införs eller att styrelsen skall ha rätt alt överpröva ett beslul som fattatsav en nämnd. Nämndernas beslut blir slutliga myndighelsbeslut. Om ell ärende inom en nämnds verksamhetsområde har en för länels utveckling myckel slor eller principiell betydelse bör dock beslutet hänskjutas till styrelse. I sådana ärenden kan nämnden sägas fungera som beredande utskott. Styrelsen bör också, på det sätt som gällt under försöket i , avgöra ärenden då olika nämnder eller sakområden har skilda meningar. Jag vill också understryka atl det är styrelsen som bör få ta över beslutanderätten i denna typ av ärenden. All hänskjuta sådana ärenden lill någon tjänsteman är enligt min mening inte lämpligt. 13.2 Val av ledamöter . Utredningensförslag: Överensstämmer inte med mitt. Del är enligt utredningen lämpligt alllandstinget utser samtliga förtroendemän i nämnder i likhet medvad som gäller vid val av styrelse. Nämnderna bör bestå av nioledamöter inklusive ordföranden. Landshövdingen eller dennes ställföreträdarebör enligt utredningen vara ordförande. Remissinstanserna:I frågan om valsätt är remissopinionen splittrad. Några länsstyrelser liksomstatskontoret menar atl nämnderna bör utses av styrelse. TCOmenar atl förtroendemännen bör utses av regeringen. LO pekar på vikten av all arbelmarknadensparter finns representerade. Landstingsförbundetinstämmer i utredningens förslag i fråga om utseendet av ledamöter men anseratt även bör välja ordförande i nämnderna. villstärka styrelsens roll för all minska sektoriseringen i den nya myndigheten.Som ell alternativ till all utser de förtroendevalda villkommunförbundet peka på alt förbundels länsavdelningar kan utgöravalkorporation. Skälenför mitt förslag: Sättet att utse eller välja förtroendemän varierar i de olikalänsmyndigheterna. väljs, utöver ordföranden, avlandstinget, som även väljer länsvägnämnden. utses avregeringen, och medan lantbmksnämnden utses avregeringen och . Rennäringsdelegationen utses av regeringen,och . Tre av ledamöterna skall utses efter samråd med samernasriksförbund. utses i sin helhet av . Också sättet altutse ordförande varierar. I flertalet nämnder är landshövdingen utsedd avregeringen all vara ordförande. Underförsöket i har styrelse utsett ledamöterna idelegationerna. har vall att utse samtliga ledamöter efterkontakt med de regionala partiorganisationerna. Landshövdingen har vall allinte vara ordförande i delegationerna. Utredningenanser all det är politiskt konsekvent och ett praktiskt enkelt förfarande allnämnderna utses på samma sätt som styrelsen. Som tidigare nämnts anser inteutredningen att speciefla krav på representation fömtom för rennäringsnämnden bör föreskrivas. De flesta remissinstanserna kommenterar inte valsättet.Några anser dock, som tidigare nämnts, all det föreslagna valsättet bör ändras.För egen del villjag anföra följande. Sättetall välja styrelse är en praktisk fråga. fungerar som en valkorporation och kan inte ålägga de valda ledamöterna atl agera på något visst sätt. Oavsett hur ledamöterna utses skall de fungera som ledamöter i en statlig myndighels styrelse och vara underkastade de regler som gäller för statlig verksamhet. I praktiken har också systemet fungerat tillfredsställande. Trots della har kritik riktals mol valsättet, främst från principiella utgångspunkter. Jag finner dock inte skäl all i detta sammanhang föreslå någon ändring av sättet att välja ledamöter i styrelse. 3 1988/89. 1 saml Nr 154 Jag anser emellertid inteatt motsvarande system bör införas för nämn- Prop. 1988/89:154 derna. Derasverksamhet blir inte av samma övergripande art som styrelsens. Nämnderna skalli slor utsträckning tillämpa generell lagstiftning, tillse all nationelltfastställda mål följs samt följa upp och utvärdera verksamheter. Motsvarandeinriktning gäller för flertalet av nuvarande länsnämnder. Delta återspeglas isättet atl välja länsnämnderna. Både den centrala och den regionala nivånmedverkar i de flesta fall. Jaganser således atl nämndernas karaktär motiverar ett annal valsätt än del somutredningen föreslagit. Reglerna för hur nämnderna skall utses bör allmäntgrundas på det vikliga samspelet mellan politisk förankring och sakkunskap inomseklorområdena. För atl markera den nya roll i förvaltningen börregeringen medverka vid valet av ledamöter. Även bör somvalkorporation och representant för länsintressel utse ledamöter. För all få enlämplig avvägning bör nämndema bestå av tio valda ledamöter. Hälften av dessabör utses av regeringen och hälften av och i förekommande fall dekommuner som fullgör lands-lingsuppgifter. Genom ell sådant valsätt uppnåsenligt min mening en lämplig och praktisk avvägning mellan nationella mål ochregionala intressen. Närdel gäller nämndernas sammansättning och ledamöternas bakgrund vill jag härendast erinra om att regeringens uttalade målsättning är att få en så jämnkönsfördelning som möjligt. Detta bör beaktas när regeringen och landslingenutser ledamöter. Någraremissinstanser anser alt landshövdingen inte bör vara självskriven ordförandei nämndema. Enligt min mening talar emellertid flertalet omständigheter för attlandshövdingen normalt skall fungera som ordförande. Verkschefens funktion istyrelsen behandlades i verksledningsbeslulet. Då klargjordes atl verkschefenansvarar för myndighetens verksamhet inför regeringen. Eftersom ansvar ochbefogenheter bör vara nära kopplade till varandra ärdet rimligt alt enverkschef barett betydande inflytande även i sådana ärenden där han eller honinte beslutar självständigt. Delta motiverar enligt min mening atllandshövdingen, inte bara ingår i styrelsen och nämnderna, utan också är derasordförande. Motsvarande syslem gäller för berörda centrala myndigheter. Någonpermanent delegering tifl ställföreträdaren all vara ordförande i en nämnd börenligt min mening inte förekomma. Inågot fall kan del emellertid vara lämpligt att annan än landshövdingen ärordförande i en nämnd. Jag föreslår därför all regeringen - om en länsstyrelseså begär ~ kan förordna annan än landshövdingen atl vara ordförande. Jag harerfarit att detta kan bli aktuellt för i . 14 Vissaorganisationsfrågor och andra frågor inför ett genomförande Mittförslag: Särskilda tjänster som länsexperter skall finnas vid den nyalänsstyrelsen. Berörda centrala myndigheter skall medverka vid tillsättningenav dessa Ijänsler. Denya länsstyrelserna skall ges frihet att organisera sig efter länels behov, bl.a.genom att la lill vara möjligheterna att bilda lokalkontor. Delär viktigt atl de nya länsstyrelserna utvecklar samarbete över länsgränserna. Förgenomförandearbetet bildas en central organisationskommitté saml enorganisationskommitté i varje län. Lagenom försöksverksamhet med samordnad länsförvaltning i gesförlängd giltighetstid. Utredningensförslag: Överensstämmer i stort sett med mitt. Utredningen föreslår dock allreformen bör genomföras . Remissinstansernainstämmer i stort i utredningens förslag. Dock har tidpunkten för genomförandetav en reform ifrågasatts. Skälen för mittförslag: Vid genomförandet av reformen aktualiseras en rad frågor. Jag skallhär behandla några sådana. Förhållandetmellan statsmakterna och myndigheterna diskuterades ingående i samband med verksledningsbeslulet.Då fastslogs bl. a. atl myndigheterna skall ha en relativt stor frihet atlsjälva organisera sin verksamhet och all regeringens styrning av organisationenskall begränsas till myndighetens grundstruktur. Samma förhållande börgälla för den nya . Regeringens inflytande över den nyalänsstyrelsens inre organisation bör enligt min mening begränsas lill att avselänsstyrelsens expertfunklioner. Del är genom dessa som skallfullgöra sina uppgifter atl se till atl nationellt fastställda mål genomförsoch atl då utrymme och behov finns göra regionalt betingade avvägningar.För att skall kunna fullgöra dessa uppgifter och varaett effektivt organ för uppföljning, utvärdering och tillsyn krävs en god ochallsidig kompelens. Denna kompetens kan säkras på olika sätt. En lämplig formär enligt min mening att regeringen i instruktionen fastställer all vissa expertfunklionerskall finnas företrädda vid inom följande områden lantmäteri, Prop. civilförsvarsberedskap och räddningstjänst, rennäringi förekommande fall. Somansvarig för dessa områden bör särskilt utsedda tjänstemän finnas. En lämpligsamlingsbeteckning på dessa ledande tjänstemän är länsexper-ler. Jag vill dockerinra om vad jaig i avsnitt 11 uttalat om lanlmäterifunk-lionen i den nyalänsstyrelsen. Genomatt föreskriva all vissa länsexperter skall finnas garanteras att varje viktigtexpertområde finns företrätt i den nya . Del är också viktigt attdessa länsexperter besitter erforderiig sakkunskap för alt på ett bra sättkunna företräda området inom och i länet. Med tanke påexpertområdenas omfattning kan det emellertid vara svårt för en enskildlänsstyrelse att vid en rekrytering ha fullgod överblick över lämpligakandidater. Jag anser därför att tillsättningen av en länsexpert bör ske isamverkan mellan och berört cenlrah verk. 1 något fall kan detvara aktuellt att samverka med flera centrala verk, exempelvis såsom ärfallet vid tillsättning av länsveterinär. Enligt63 och 64 §§ förordningen (1988:971) med länsstyrelseinstmktion (ändrad senast1988:1411) beslutar om tillsättning av motsvarande Ijänsler i defall man är överens med berört centralt verk. I annat fall hänskjuts frågan lillregeringen. Denna ordning har fungerat väl och bör gälla även för dennya . Länsstyrelsenansvarar även för den regionala polisverksamheten. För detta ändamål finns enlänspolischef eller en länspolismästare. Jag vill i detta sammanhang inteföreslå nägon ändring på della område. Enutgångspunkt omorganisation var atl inget sektorinlres-se skulleöverordnas något annal. Detta fick till praktisk konsekvens all länsexpertema iflertalet fall tillika blev enhetschefer. Jag anser all principen har likastor giltighet som den hade . Den nya vidgadeansvar gör det emellertid nödvändigt att få till stånd enkla och rationella mtinerför administrationen inom . Redan inom ramen för dagenslänsstyrelse har dessa frågor diskuterats, bl.a. i avsikt att kompletteraenhetsindelningen med olika typer av organisa-lionsblock, som rymmer flera expertfunklioner. Somjag redan berört har emellertid länsexperternas ställning som enhetscheferfyllt en viktig funktion i uppgift all samordna och sammanvägaolika sektorsynpunkler. En organisation där en länsexpert ges ell chefsansvarför en annan länsexpert är därför inte lämpligt. Enlänsexpert bör därför även i den nya ha ett odelat ansvar för sill verksamhetsområde. bör gälla både i ärendehandlägg ning, verksamhetsplanering och informationssammanhang. Detta bör dock inte hindra all den nya skall kunna anpassa sina admi- 36 nistrativamtiner efler de krav som den nya organisationen ställer. Del är Prop.1988/89:154 således enligt min mening inte nödvändigt atl samma ansvar för visslöpande administration åvilar alla enhetschefer. Inte heller behöver personalansvaretför exempelvis kanslipersonal vara uppdelat på sådant sätt. Del bör tvärtomvara en fördel all kunna utnyttja särskilda kompetenser och intressen hos chefsljänslemännenför samordning av sådana administrativa uppgifter som inte har någon självklarkoppling lill länsexperternas ansvarsområden. Jaganser del dock vara självklart all den nya t. ex. budgeterarsina resurser på de olika verksamhetsområdena både i vad avser personella ochandra resurser såsom rese- och utvecklingsmedel. Landshövdingenär myndighetens chef och ordförande i styrelsen. Inom finnsi dag ytterligare en chefstjänsteman, länsrådel, som är landshövdingensställföreträdare. 1 har funnits tvålänsråd. Vid i finns en länsöverdirektör och trelänsråd, tillika avdelningschefer. Övriga länsstyrelser saknaravdelningsindelning. Någonformell ändring av landshövdingetjänslen är enligt min mening inte aktuefl. Dennya roll kommer dock att ställa delvis nya krav pålandshövdingen. Jag avser all senare återkomma till regeringen i denna fråga.Beträffande den andra chefstjänstemannen, länsrådel, anser jag all det även vidden nya bör finnas en sådan tjänst. Länsrådel bör även iframliden vara landshövdingens ställföreträdare, vilket bör regleras i instmktionen.Arbetsfördelningen meflan landshövdingen och länsrådel bör få avgöras vidvarje länsstyrelse. Jag vill dock erinra om vad jag sagt omordförandeskapet i nämndema. Deav förslaget berörda länsorganen är oftast placerade i residensstaden. Frångenomförandesynpunkt erfordras därför normalt inte några större lokalmässigaomflyttningar. De olika delarna av den nya kommer i flertaletfall att disponera de lokaler som berörda myndigheter nu disponerar. Eventuellaförändringar vad gäller lokaler bör ske i enlighet med prioriteringsordning.De lokalmässiga omflyttningar som blir aktuella bör planeras av den nyalänsstyrelsen i samråd med . Inågra län råder särskilda förhållanden. och är några av de berörda länsnämnderna placerade på annan ort än residensstaden. Jaganser i likhet med utredning en att den nya bör behålla dessa slationeringar. De berörda länsstyrelserna bör även utveckla och bredda sin verksamhet på dessa orter. Jag anser också alt den nya , där så är lämpligt, söker utveckla sin verksamhet utanför residensstaden. gäller särskilt i län där länsmyndigheter som länsarbetsnämnd och skogsvårdsslyrelse kom mer att finnas på andra orter, men del kan även i andra län vara aktuellt all etablera lokalkontor utanför residensstaden. Härvid bör man kunna ta del av erfarenheterna från bl. a. län och . Fömtsättningama för en ilänet spridd verksamhet torde enligt min Prop. 1988/89:154 mening vara godaför den nya , bl. a. då den genom lanlbmks-organisalionens slationeringarfår en i länet spridd verksamhet. 14.3 Samarbete över länsgränsema Inomflera av de sektorer som föreslås ingå i den nya finns ett välutvecklat samarbete över länsgränserna. I vissa fall är en specialist-funktionverksam över flera län. Inom skolans och lantbmkets område har denna verksamhetså stor omfattning all den bör regleras i instmktion eller på annal lämpligtsätt. Även inom andra områden skulle länsförvaltningen kunna tjäna på ellstörre samarbete över länsgränsema, främst i syfte all utnyttja ochupprätthålla specialistkompetens. Dessa frågor bör studeras närmare igenomförandearbetet. Regeringengav i febmari 1989 stalskontorel i uppdrag all utarbeta ett organisationsförslagför en ny länsstyrelse i i de delar som regeringen behövde taställning till. Statskontoret har redovisat sitt uppdrag i rapport (1989:31)Samordnad länsförvaltning i . Som jag tidigare nämnt fogas en delav utredningens sammanfattning till della protokoll. Jagdelar i stort del synsätt som statskontoret redovisar, nämligen all avvikelsemafrån normalorganisationen bör för del vara tämligen små, att storstadsutredningensarbete bör beaktas samt att de flesta frågorna bör kunna beredas och i vissa faflavgöras av den regionala organisationskommittén alternalivl länsstyrelsensstyrelse. Starkaskäl talar enligt min mening för att reformen bör genomföras först efler den Ijuli 1990. Inom några områden pågår ell reformarbete som har betydelse för dennya verksamhet. Det gäller bl.a. inom lanlbmkssektorn, där en nylivsmedelspolitik avses bli beslutad våren Även förhållandena inom skol-och bostadssektorerna talar för atl reformen skjuls upp något. Jag anser ocksåatt en reform av denna storleksordning bör förberedas väl och allförberedelsetiden bör vara minst ell år. Med ell ställningslagande lillreformen först blir därför förberedelsetiden alltför kort föratl reformen skall kunna genomföras . Jag föreslår därför allreformen genomförs Milt förslag innebär också attlagen om försöksverksamhet med samordnad länsförvahning i måsteförlängas till utgången av juni månad 1991. Förall förbereda genomförandet bör enligt min mening en central organisationskommitté inrättas. [)en bör biträdas av bl. a. länsstyrelsemas organisationsnämnd, stalskontorel och berörda centrala verk. Inom varje län bör en regional organisationskommitté bildas. Del är även viktigt atl 38 denberörda personalen får den utbildning m. m. som erfordras för atl den Prop.1988/89:154 nya skall fungera väl. För detta ändamål kansärskilda utbildningsinsatser krävas. Jagavser senare föreslå regeringen att återkomma lill med förslag tilländringar i berörda lagar samt i fråga om medelstilldelning m. m. Enligt minmening bör icke oväsentliga besparingar kunna göras på såväl regional somcentral nivå. Jag avser atl återkomma i denna fråga liksom lill behovet avmedel för genomförandel. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats ettförslag lill lag om fortsall gihighet av lagen (1985:1073) om försöksverksamhetmed en samordnad länsförvaltning. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen atl 1. anta förslaget lill lag omfortsall giltighet av lagen (1985:1073) om försöksverksamhet med en samordnadlänsförvaltning, 2. godkänna de av mig förordaderiktlinjerna för en reform av den statliga regionala förvaltningen. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genomproposition föreslå atl anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Kommitténs sammanfattning Prop-1988/89:154 Den1 inleddes en försöksverksamhet med samordnad länsförvaltning iNorrbollens län. Försöket är ell led i regeringens arbete med all förnya den ofTentligasektorn. Vårtuppdrag har varit att utvärdera den pågående försöksverksamheten och all läggafram förslag lill en reformerad statlig länsförvaltning. I våra övervägandenskulle vi särskilt pröva omfattningenav en reform, formersom garanterar all nationella politiska mål och prioriteringar slår igenom ilänen som förutsättningar ges all ta hänsyn lill skilda regionalaförhållanden, Tillgmnd för vårt arbete har bl. a. legal statskontorets olika rapporter om Norrbollenprojektetoch rappiorten från civildepartementels arbetsgrupp (C 1986:C) för frågorrörande samordnad länsförvaltning (Ds C 1987:10). Vi har också studerat deremissyttranden och synpunkter i övrigt som kommit in med anledning av nämndarapporter. Vidare har vi tagit i anspråk kunskaper som finns hos statskontoret,länsstyrelsernas organisationsnämnd () och berörda centrala verk.