prop · GC039 · 1988-12-31 00:00:00 — Därefter torde något 1.000-tal fall tillkomma per år.Anteckningsåtgärden, som kräver ungefär lika mycket arbete som ett okompliceratlagfartsärende, bör föranleda en förstärkning av inskrivningsmyndigheternasresurser. Denna resursförstärkning bör finansieras genom att en särskildavgift tas ut för bevis om anteckning i fastighetsboken/inskrivningsregistret.Sådan avgift bör utgå oberoende av om det är ställföreträdaren som gör anmälanom anteckning eller anteckningen sker efter anmälan från rätten. Det börankomma på regeringen att bestämma avgiftens storlek. Deföreslagna bestämmelserna såvitt gäller dödsbons skyldighet att avvecklainnehav av jordbruksfastighet bör träda i kraft . Förexisterande dödsbon, vilka vid lagens ikraftträdande innehar fast egendom somär taxerad som jordbruksfastighet, bör fästighetsinnehavet ha avvecklatssenast , såvida inte anstånd meddelats. Bestämmelsernaom samägda jordbruksfastigheter bör träda i kraft sombestämmelserna om dödsbons avvecklingsskyldighet. De nya bestämmelserna omsamägande bör, som jag tidigare nämnt, omfatta även sådant samägande som haruppkommit före ikraftträdandet. Ävenövriga förslag bör träda i kraft . Någrasärskilda övergångsbestämmelser erfordras inte. 3 Upprättade lagförslag Prop. * 1988/89:9 Ienlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats förslagtill 1. lag om ändring i 2. lag om förvaltning av vissa samägdajordbruksfastigheter 3. lag om ändring i lagen (1904:48 s. 1) omsamäganderätt 4. lagom ändring i jordförvärvslagen (1979:230) 5. lagom ändring i delgivningslagen (1970:428). Förslagenbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 6. 4.1 Förslaget till lag om ändring i Omdet i den dödes egendom ingår fast egendom som är taxerad som jordbruksfastigheteller om dödsboet på annat sätt har förvärvat sådan egendom, skall boet haavvecklat fästighetsinnehavet senast efter utgången av det kalenderårdå dödsfallet inträffade. Tillsynöver att avveckling sker enligt första stycket utövas av den myndighet somregeringen bestämmer. Om ett dödsbo inte har avvecklat fastighetsinnehavetinom föreskriven tid, får tillsynsmyndigheten vid vite förelägga dödsboet attfullgöra sin skyldighet. beslut om föreläggandefåröverklagas till kammarrätten. Den tingsrätt som har registrerat bouppteckningen efter den döde fårpå ansökan av dödsboet medge anstånd med avvecklingen, om det finnssärskilda skäl. Anstånd får förenas med villkor. Medges anstånd, skall tingsrättenunderrätta tillsynsmyndigheten om detta. Den innehåller bestämmelser om skyldighet för dödsbon som inneharjordbruksfastigheter att avveckla fastighetsinnehavet. Frågan har behandlats iavsnitt 2.2 i den allmänna motiveringen. Avvecklingsskyldighetengäller endast fast egendom som är taxerad som jordbruksfastighet. Hurfastigheten faktiskt utnyttjas vid dödsfallet saknar betydelse, liksom ävendödsboets sätt att utnyttja fastigheten. Avvecklingsskyldigheten gäller varesig dödsboet innehar en hel taxeringsenhet . . eller registerfastigheteller innehavet inskränker sig till en del härav. Detvanliga är givetvis att dödsboet har förvärvat fastigheten genom dödsfallet.Det kan emellertid förekomma att dödsboet som juridisk person gjort ett egetfång. Avvecklingsskyldigheten omfattar även en sådan fastighet. Avvecklingsskyldighetenskall fullgöras senast efter utgången av det kalenderår då dödsfallet inträffade. Sainma avvecklingsfrist gäller vare sig dödsboet har förvärvat fastigheten genom dödsfallet eller därefter genom ett särskilt fång. Har dödsboet förvärvat jordbruksfastigheten först 31 efter utgången av denavvecklingsfrist som nämnts, får bestämmelserna Prop. förstås så attskyldigheten att avveckla fastigheten uppkommer 1988/89:9 efterförvärvet. Avvecklingsfristenkommer att variera med hänsyn till den tidpunkt när dödsfalletinträffat. Som längst kan den bli nära och som kortast strax över fyraår. Huravvecklingen skall gå till föreskrivs inte. Det innebär att dödsbodelägarnasjälva kan välja form för avvecklingen. De möjligheter som i praktiken ståröppna är arvskifte och överlåtelse. Avvecklinggenom arvskifte kan genomföras på det sättet att fastigheten tillskiftas en avdelägarna, men det finns inget som hindrar att fastigheten skiftas ut påsamtliga delägare. Dödsboägandet kan således ersättas av ett samägande. De nyareglerna om samägande av jordbruksfastighet blir då tillämpliga, om delägarnaär fler än två. Ilagtexten anges inte vad som krävs för att avvecklingen av fastighetsinnehavetskall anses genomförd. Det avgörande är om det föreligger en civilrättsligtbindande rättshandling som innebär att fastigheten övergått från dödsboet tillnågot annat rättssubjekt. Vid arvskifte skall avveckling sålunda anses ha skettså snart det föreligger en i laga form upprättad arvskifteshandling som innebäratt fastigheten skiftas ut på någon eller några av delägarna. Vid överlåtelsekrävs att det föreligger ett bindande avtal och att dödsboet har uppfyllt sinaåligganden enligt avtalet. Om förvärvaren sökt eller fått lagfart är däremotutan betydelse. Avveckling får anses ha skett även om den utomståendes förvärvär beroende av villkor eller myndighets tillstånd exempelvis enligtjordförvärvslagen. Om i ett sådant fall överlåtelsen inte fullbordas, blirdödsboet på nytt skyldigt att avveckla fastigheten. Kontrollenav att avvecklingsskyldigheten fullgörs handhas av den tillsynsmyndighet somregeringen bestämmer. Avsikten är att regeringen senare skall förordna attlantbruksnämnderna skall vara tillsynsmyndigheter för de fastigheter som finnsinom respektive nämnds verksamhetsområde. Somunderlag för sin tillsynsverksamhet kommer lantbruksnämnderna att fåunderrättelse om vilka dödsbon som innehar jordbruksfastighet (se 20 kap. 9 a §).Det åligger nämnderna att i sin löpande verksamhet upplysa dödsbona omavvecklingsskyldigheten. Inom ramen för den ordinarie rådgivningsverksamhetenbör nämnderna även bistå dödsbona med praktiska upplysningar. 1de flesta fallen torde ett bevakningsärende komma att avslutas genom attlantbruksnämnden erhåller underrättelse från inskrivningsmyndigheten om attannan än dödsboet har sökt eller beviljats lagfart på fastigheten. Detförhållandet att någon sådan underrättelse inte lämnats inom avvecklingsfristenutesluter dock inte att fastighetsinnehavet har avvecklats. Det kan nämligen haägt rum en överlåtelse eller ett arvskifte utan att detta avspeglar sig ilagfartsförhållandena. För att kunna fullgöra sintillsynsverksamhet får lantbruksnämnderna Prop. tillgripa vitesföreläggande.Ett sådant föreläggande skall gå ut på att döds- 1988/89: 9 boetsfastighetsinnehav skall avvecklas genom arvskifte eller överlåtelse.Avvecklingsfristen vid vitesförläggandet får anpassas till omständigheterna idet enskilda fallet. I normalfallet torde några månader ge dödsboet etttillräckligt handlingsutrymme. Ocksånär det gäller vitesbeloppets storlek måste hänsyn tas till omständigheterna idet enskilda fallet. En omständighet av betydelse kan därvid vara fastighetensvärde. Beträffande själva vitesföreläggandet gäller lagen (1985:206) om viten. Ettföreläggande av tillsynsmyndigheten kan överklagas till kammarrätten. Dentingsrätt som har registrerat bouppteckningen efter den döde kan enligtförevarande stycke meddela anstånd med avvecklingen, om det föreliggersärskilda skäl. Härmed avses i första hand att det föreligger praktiska hindermot en avveckling inom den föreskrivna tiden. För anstånd bör normalt krävasatt det är fråga om hinder av objektiv natur, dvs. hinder som inte kan påverkasav dödsboet eller dess delägare. Men även hinder som dödsbodelägarna till endel råder över kan utgöra skäl för anstånd. Det kan exempelvis vara fråga omatt äganderätten till fastigheten är osäker eller att fastigheten påverkas aven lantmäteriförrättning. Särskildaskäl för anstånd kan undantagsvis hänföra sig till andra omständigheter änpraktiska hinder. Finns det underåriga barn som, inom en någorlundanäraliggande framtid har möjlighet att ta över fastigheten och fortsättaverksamheten kan detta motivera ett anstånd. Som har framhållits i denallmänna motiveringen bör dock möjligheten till anstånd tillämpas restriktivt.Om de underåriga barnen är mycket unga och ett övertagande därför kommer attdröja avsevärd tid, bör anstånd inte komma i fråga. Anståndbör beviljas , som bör bestämmas med hänsyn till varaktigheten avdet hinder som motiverar anståndet. Ingenting hindrar att ett anstånd som visarsig otillräckligt förlängs efter ny ansökan. Rättenkan förena ett anstånd med villkor. Detta bör inte ske slentrianmässigt utanendast i de fall då det framstår som nödvändigt för att säkerställa enavveckling i rätt tid. Har ansökan om anstånd föranletts exempelvis av attdödsboutredningen inte har drivits med kraft, kan det finnas anledning attförena beslutet om anstånd med villkoret att boet avträds tillförvaltning av boutredningsman. Ett sådant villkor kan också vara motiverat omanstånd lämnas för att bereda en underårig möjlighet att överta verksamheten.För att säkerställa kommunikationen med dödsboet kan det varamotiverat att som villkor föreskriva att dödsboet skall hålla rätten ellermyndighet exempelvis lantbruksnämnd underrättad om person- ochadressförändringar. Rätlensbeslut i anståndsfrågan kan enligt allmänna regler överklagas av den sombeslutet har gått emot. 3 1988/89. Bifallerrätten ansökan om anstånd skall rätten underrätta tillsynsmyn- Prop. digheten,dvs. den lantbruksnämnd inom vars verksamhetsområde fastig- 1988/89:9 hetenär belägen, om beslutet. Omdet i- den dödes egendom ingår jäst egendom som är taxerad som jordbruksfastighet,skall rätten underrätta den tillsynsmyndighet som avses i 18 kap. 7 § andrastycket om dödsfallet. Paragrafentorde inte kräva någon kommentar. Omett dödsbo förvaltas av delägarna gemensamt och de har kommit överens om attleva samman i oskiftat bo, gäller i fråga om förvaltningen av boet och rättenatt företräda boet vad som sägs i 18 kap. 1 §, om inte annat har avtalats.Också bestämmelserna i 3, 4, 6 och 7 §§ samma kapitel skall tillämpas. Ifråga om rätten för enskilda delägare att väcka och föratalan som parter i egetnamn men för boets räkning gäller vad som sägs i 18 kap. 1 a §, om inte annatavtalats mellan delägarna. Ändringen i förstastycket är föranledd av den nya bestämmelsen om ett dödsbos skyldighet att inomviss tid avveckla innehavet av jordbruksfastighet (18 kap. 7 §). Det förhållandetatt delägarna i ett dödsbo kommer överensom att leva samman i oskiftat bopåverkar inte avvecklingsskyldigheten. 1 sista meningen har införts en erinranom att 18 kap. 7 § gäller även om delägarna har träffat överenskommelse omsammanlevnad i oskiftat bo. Denya bestämmelserna om skyldighet för dödsbo att avveckla innehav avjordbruksfastighet skall också gälla dödsbon efter någon som har avlidit förelagens ikraftträdande. För dessa dödsbon skall avvecklingen ha avslutatssenast , om inte rätten ger anstånd med avvecklingen. 4.2 Förslaget till lag om förvaltning av vissa samägdajordbruksfastigheter Omfast egendom som är taxerad som jordbruksfastighet ägs av fler än tvågemensamt, tillämpas denna lag i stället för bestämmelserna i 26 §§ lagen(1904:48 s. 1) om samäganderätt. Avtalsom strider mot bestämmelserna i denna lag är utan verkan. Detta gäller dockinte avtal i frågor som avses i 810 §§. (Jfr1 § i kommitténs förslag) Iförevarande stycke anges lagens tillämpningsområde. Lagen gäller när fastegendom som är taxerad som jordbruksfastighet ägs av fler än två personergemensamt. Är så fallet, ersätter den nya lagen vad som är föreskrivet i 2-6 §§lagen (1904:48 s. 1) om samäganderätt. Huvudregelninnebär att lagen är tvingande. Detta gäller även beträffande flera bestämmelseri lagen som reglerar förhållandet mellan delägarna, exempelvis i fråga ombeslutsfattandet. Att bestämmelserna är tvingande innebär att delägarna inte påförhand med bindande verkan kan avtala om en annan ordning än den somföreskrivs i lagen. Ett undantag gäller dock beträffande bestämmelserna 18 10§§ om de ekonomiska förhållandena mellan delägarna inbördes. Dessa är alltsådispositiva. Delägarnai fastigheten skall utse en ställföreträdare. Valet av ställföreträdare skallför anteckning i fastighetsboken anmälas skriftligen till inskrivningsmyndighetenför det område där fastigheten ligger. Anmälan skall vara undertecknad avställföreträdaren och innehålla en försäkran av honom på heder och samvete attbestämmelserna i denna lag har iakttagits vid valet av ställföreträdare. Om det i fastighetsboken inte finns någon ställföreträdare antecknadeller om den som antecknats har avlidit, skall rätten på den ort därfastigheten ligger efter anmälan av myndighet eller delägare förordna enställföreträdare. Om det begärs av den som har antecknats somställföreträdare, skall rätten förordna en ny ställföreträdare i hans ställe.Innan en ställföreträdare förordnas skall delägarna ges tillfälle att yttrasig, om det är möjligt. När rätten har förordnat en ställföreträdare, skalldetta anmälas till inskrivningsmyndigheten. Ställföreträdarensuppdrag gäller till dess att en ny ställföreträdare har blivit antecknad förfasligheten. (Jfr2 och 20 §§ i kommitténs förslag) Paragrafeninnehåller i första stycket bestämmelser om skyldighet för delägarna av samägdjordbruksfastighet att utse en ställföreträdare. I andra stycket finnsbestämmelser att rätten i vissa fall kan gripa in och förordna enställföreträdare. Uppdrag som ställföreträdare gäller tills vidare. Tredjestycket innehåller en bestämmelse om detta. Omen jordbruksfastighet ägs av fler än två gemensamt och sålunda omfattas av lagen skall delägarna utse en ställföreträdare. Bestämmelserna om detta är tvingande. Till ställföreträdare kan utses en delägare eller någon utanför delägarkretsen. Om ställföreträdarens åligganden och behö- ic righetfinns bestämmelser i 3 §. Vidutseendet av ställföreträdare är bestämmelserna i 5 § om beslut av Prop.delägarna tillämpliga. Detta innebär att delägarna inte behöver vara eniga 1988/89:9 vid valet av ställföreträdare och att beslutet får det innehåll somen majoritet av delägarna röstar för. Valetav ställföreträdare skall anmälas till inskrivningsmyndigheten och antecknas ifastighetsboken eller i förekommande fall i inskrivningsregistret. Anmälanskall ske skriftligen av ställföreträdaren. Den skall innehålla en försäkranatt lagens bestämmelser om val av ställföreträdare ikattagits, dvs. att det ärdelägarna som har utsett ställföreträdaren och att procedurreglerna i 5 § hariakttagits. För oriktiga uppgifter kan följa ansvar för osann eller vårdslösförsäkran enligt 15 kap. 10 § . Detankommer inte på inskrivningsmyndigheten att göra någon saklig prövning av densom anmäls som ställföreträdare. Myndigheten har endast en registrerandefunktion. Densanktion som kan drabba delägarna om de underlåter att utse en ställföreträdareär att rätten förordnar en sådan. Ett sådant förordnande skall inte meddelas exofficio utan först efter anmälan från myndighet eller delägare, dvs. när behovav ställföreträdare gjort sig gällande. Andra utomstående har ingensjälvständig rätt att påfordra att ställföreträdare förordnas. Förordnandefår meddelas då ställföreträdare helt saknas eller den utsedde avlidit.Däremot får rätten inte förordna ny ställföreträdare därför att myndighet ellerannan anser att den utsedde ställföreträdaren inte fullgör sina skyldigheter.Sådana missförhållanden får delägarna själva avhjälpa exempelvis genom att utsenågon annan till ställföreträdare. En myndighet har således inte störremöjligheter att reagera mot en ställföreträdare som uppfattas som alltför svageller passiv än den har mot vilken ägare som helst. Vanligenär det lämpligast att rätten förordnar någon av delägarna tillställföreträdare. Tillställföreträdare får dock förordnas även annan än delägare. Den som begärförordnande torde vanligen kunna föreslå lämplig kandidat. Ställföreträdarenslämplighet för uppgiften får bedömas mot bakgrund av de förvaltningsuppgiftersom kan förväntas. Ingen bör förordnas till ställföreträdare utan att först haförklarat sig villig. Innanrätten förordnar en ställföreträdare skall delägarna få tillfälle att yttrasig. Kan rätten inte nå kontakt med delägarna utgör detta inte hinder attförordna en ställföreträdare. Rättenhar att till inskrivningsmyndigheten anmäla vem som förordnats tillställföreträdare. Delägarnaär oförhindrade att när som helst ompröva om den som de har utsett skall ha kvar sitt uppdrag. Ställföreträdaren utses således inte för " Men då avsikten med ställföreträdarinstitutet bl. a. är Prop. attunderlätta för myndigheten och tredje man att komma i kontakt med 1988/89:9 samägdajordbruksfastigheter är ställföreträdarens behörighet knuten till anteckningeni fastighetsboken. Behörigheten konstitueras genom inskrivningsmyndighetensanteckningsåtgärd och kvarstår till dess att en ny ställföreträdare antecknas.Byte av ställföreträdare får således ingen effekt gentemot tredje man förränanteckning sker. Inteheller rättens förordnande av ställföreträdare skall avse någon viss tid.Föreligger förutsättningar att förordna ny ställföreträdare, kan rätten göradetta när helst en begäran om detta framställs. Men även delägarna . kan närsom helst ersätta en av rätten förordnad ställföreträdare genom att själva utseen ny ställföreträdare. Något formellt upphävande av rättens förordnandeerfordras inte, utan detta faller så snart en ny ställföreträdare antecknas ifastighetsboken. Ställföreträdarensvarar jör den löpande förvaltningen enligt de riktlinjer och anvisningar somdelägarna meddelar. Ställföreträdarenhar behörighet att företräda de/ägarna mot tredje man i angelägenheter som rörfastigheten. Han är dock inte på grund av denna lag behörig att 1. överlåta fastigheten eller en del av den, 2. inteckna eller pantsätta fastigheten, 3. upplåta nyttjanderätt eller annan rättighet ifastigheten, om avtalet gäller än eller jÖr någonslivstid eller om det kan bli förlängt på begäran av nyttjanderättshavaren. (Jfr4 § i kommitténs förslag) Paragrafeninnehåller bestämmelser om ställföreträdarens åligganden och befogenheter(första stycket) och hans behörighet (andra stycket). Detåligger ställföreträdaren att svara för den löpande förvaltningen av densamägda fastigheten. Detta skall ske enligt de riktlinjer och anvisningar somdelägarna meddelar. Det ankommer således på ställföreträdaren att ta de initiativsom erfordras i olika förvaltningsfrågor och att se till att han fårerforderliga instruktioner för att genomföra åtgärderna. Några befogenheterenligt lag gentemot delägarna har inte ställföreträdaren. Erhåller han intetillräckligt manöverutrymme av delägarna har han inga andra maktbefogenheterän att hos rätten begära att ny ställföreträdare förordnas. Ställföreträdarensbefogenheter är alltså inte lika vidsträckta som de befogenheter somtillkommer en boutredningsman eller en god man enligt samäganderättslagen.Ställföreträdaren har ungefär samma ställning som en verkställande direktör iett aktiebolag. 1uppdraget att svara för den löpande förvaltningen ingår även att verkställa debeslut som delägarna fattar. Andra stycket Prop. 1988/89'9 Ställföreträdaren är enligt huvudregeln i förevarande stycke behörig att företrädadelägarna gentemot tredje man i angelägenheter som angår fastigheten. Det kanvara fråga om avverkning, reparationer och annat underhåll, ombyggnad, avtalom korttidsarrende, samverkansavtal och annat som delägarna eller någonutomstående, exempelvis en granne, har initierat. att ställföreträdaren företräder delägarna mot tredje man följeratt ställföreträdaren saknar behörighet att företräda delägarna vidrättshandlingar mellan dessa inbördes som gäller fastigheten. En konsekvens avdetta är att reglerna om majoritetsbeslut inte är tillämpliga vidförvaltningsavtal som delägarna träffar inbördes. Sådana avtal förutsätter enighetmellan delägarna. För att t. ex. en delägare mot avgift skall få nyttjafastigheten eller en del av denna krävs alltså att delägarna är ense. Ställföreträdarensbehörighet när det gäller angelägenheter som angår fastigheten är vidareinskränkt i tre fall. Ställföreträdaren får således inte utan fullmakt frånsamtliga delägare överlåta hela fastigheten eller en del därav. Det följer avdetta att han inte heller vid fastighetsreglering får medge att fastighetenändras så att dess graderingsvärde minskas väsentligt (se 5 kap. 18 § 3 stfastighetsbildningslagen). Krav på fullmakt från delägarna föreligger också vidinteckning och pantsättning samt vid upplåtelse av nyttjanderätter och andrarättigheter där upplåtelsen kan bli långvarig. Är upplåtelse förenad medbesittningsskydd, dvs. kan nyttjanderättshavaren enligt lag eller avtalpåfordra att upplåtelsen förlängs eller har upplåtelsen redan från början skettför än , krävs således fullmakt. Motsvarande gäller vidlivstidsupplåtelser. Enrättshandling som ställföreträdaren har företagit för delägarna är inte gällandemot dem, om ställföreträdaren har överskridit sin befogenhet och den mot vilkenrättshandlingen företogs insåg eller borde inse att befogenheten överskreds. (Saknarmotsvarighet i kommitténs förslag) Bestämmelsenuttrycker den inom fullmakts- och associationsrätten allmänt intagnaståndpunkten att en befogenhetsbegränsning kan göras gällande mot tredje mansom är i ond tro, dvs. som har insett eller bort inse begränsningen. Om tredjemannen var i god tro, blir dock rättshandlingen bindande för delägarna. Dessakan i ett sådant fall enligt 11 § begära ersättning av ställföreträdaren förden skada som kan ha tillfogats dem genom befogenhetsöverskridandet. Sombeslut i frågor där ställföreträdaren har behörighet att företräda delägarna gäller den mening som har fått det högsta röstetalet. räknasvarje delägares röstetal efter hans andel i fastigheten. Val av ställföreträdare avgörs dock ge- Prop. nom lottning, om flera har fått lika röstetal 1988/89:9 Besluti frågor där ställföreträdaren inte har behörighet att företräda delägarnakräver enighet. Varjedelägare kan rösta skriftligen eller muntligen. Samtliga delägare skall fåskälig tid på sig innan omröstningen äger rum. Ställföreträdarenskall underrätta de delägare som kan nås om resultatet av omröstningen.Underrättelseskyldigheten kan fullgöras genom meddelande i vanligt brev. (Jfr6 § första stycket, 7 och 10 §§ i kommitténs förslag) 1 paragrafen, som är tvingande, regleras närmare hur beslut skall fattas i delägarkretsen. 1frågor där ställföreträdaren är behörig att företräda delägarna är det intenödvändigt att delägarna är ense för att beslut skall kunna fattas. Det är istället tillräckligt att en majoritet av delägarna har samma mening. Varjedelägare har ett röstetal i förhållande till sin andel i fastigheten. Beslutfattas genom enkel majoritet. Majoriteten är relativ, dvs. beroende av hurstort röstetal som i varje enskilt fall deltar i omröstningen. Om detexempelvis finns fem delägare med lika rätt i fastigheten och bara tre av demdeltar i omröstningen, gäller den mening som förespråkas av två av de deltagandedelägarna. En delägares underlåtenhet att delta i en omröstning innebär såledesatt de delägare som deltar i omröstningen får större inflytande. En delägarekan inte genom att utebli från en omröstning blockera omröstningsförfarandet. Paragrafeninnehåller också bestämmelser för att lösa den blockering som uppstår vid likaröstetal. Ställföreträdaren beslutar då själv i alla frågor utom val avställföreträdare och detta gäller vare sig ställföreträdaren själv är delägareeller ej. Vid lika röstetal i sistnämnda fråga sker avgörandet genom lottning. Saknarställföreträdaren behörighet aU företräda delägarna krävs, på samma sätt som igällande rätt, enighet mellan delägarna. Bestämmelsen i förevarande styckeinnehåller ett klarläggande av detta. Ställföreträdarensbehörighet framgår av 3 § andra stycket. Som redan framhållits ispecialmotiveringen till den paragrafen följer - av föreskriften attställföreträdaren bara företräder delägarna inför tredje man - attförvaltningsavtal som delägarna träffar inbördes förutsätter enighet mellandem.