prop · GC03128 · 1988-12-31 00:00:00 — Om felet ändå inte avhjälps, kan han välja att häva reparationsavlalel,eftersom syftet med reparationen i huvudsak måste anses förfelat i en sådansituation (21 § andra stycket konsumenttjänstlagen). Någonersättningsskyldighet för tillverkaren har då i allmänhet inte uppkommit, eftersombristen ännu inte har blivit avhjälpt. Bilägaren kan vidare ha rätt tillersättning för kostnader som han får vidkännas i samband med avhjälpandet ochvara berättigad till skadestånd. Omdet skulle framkomma att tillverkarens åtagande inte gäller beroende påomständighet som avses i 6 § andra stycket, t. ex. att bilägaren inte harfullgjort vad som åligger honom enligt 13 § bilavgasförordningen, blir de nyabestämmelserna inte tillämpliga. Frågan om ersättning för eventuellareparationskostnader får då göras upp mellan bilägaren och verkstaden enligtvanliga regler. Denya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Detta innebär att det utvidgade tillverkaransvaret kommer att avse brister som har framkommit efter detta datum och som gäller bilar för vilka åtagande som avses i 6 § har lämnats av tillverkaren. Bestämmelserna kan därför bli tillämpliga på redan avgasgodkända personbilar av modell om tillverkaren frivilligt ändrar det åtagande han tidigare lämnat. Annars gäller de nya bestämmelserna endast för bilar för vilka avgasgodkännande lämnats efter den Ijuli 1989. Någon särskild bestämmelse om detta be hövs inte. 4.2 Förslagettill lag om ändring i terrängkörningslagen Prop. 1988/89:128 (1975:1313) Tillämpningsområdetför de förbud mot körning i terräng som avses i paragrafen har ändrats till attavse motordrivna fordon i stället för terrängfordon och motorfordon. Av 3§fordonskungörelsen (1972:595) framgår att begreppet motordrivet fordoninnefattar motorfordon, traktorer, motorredskap och terrängmotorfordon. Genomändringen kommer således traktorer och motorredskap att omfattas av lagen. Iövrigt görs en redaktionell ändring av lagtexten. 4.3 Förslaget till ändring i lagen (1976:1054) om svavelhaltigt bränsle Ändringarnai svavellagen, som har berörts i avsnitt 2.3, innebär att samtliga bestämmelseri lagen i fortsättningen kan tillämpas i fråga om alla slags svavelhaltigabränslen. I övrigt görs vissa redaktionella ändringar i lagtexten. Paragrafeninnehåller ett bemyndigande för regeringen eller förvaltningsmyndighet atlmeddela föreskrifter om skyldighet för den som driver handel med ellerimporterar bränsle att lämna uppgift om svavelhalten i bränslet. Ändringeninnebär att sådana föreskrifter kan meddelas i fråga om alla slags svavelhaltigabränslen. Ändringeninnebär att tillsynsmyndighetens rätt att få tillträde till lokal eller områdeoch göra undersökningar m.m. utvidgas till lokaler eller utrymmen där allaslags svavelhaltiga bränslen förvaras. 1fjärde stycket erinras om att lagen (1960:418) om straff för varusmugglinginnehåller bestämmelser om ansvar för import av bränslen i strid mot föreskriftsom har meddelats med stöd av svavellagen. Ändringen innebär att upplysningennumera omfattar alla slags svavelhaltiga bränslen. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om ändring i bilavgaslagen(1986:1386), 2. lagom ändring i terrängkörningslagen(1975:1313), 3. lagom ändringi lagen(1976:1054) om svavelhaltigt bränsle. 6 Beslut Prop. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Förslag till ändring av terrängtrafiklagstiftningen Genombeslut uppdrog regeringen åt att företaden översyn av erfarenheterna av terrängkörningslagen (1975:1313) som (skrivelse 1981/82:75) funnit motiverad. Som en följd av uppdragetredovisade i skrivelse till regeringen medtillhörande PM sin erfarenhet av terrängtrafiklagstiftningen. De bedömningarsom verket gjorde ledde bl.a. till vissa förslag till ändringar i terrängkörningslagen,i terrängkörningsförordningen (1978:594) och förordningen (1979:973) ombiluthyrning. Efter sedvanlig behandling av verkets redovisning beslutaderegeringen (Skr 1984/84:203) bereda tillfälle att ta del avregeringens ställningstagande i frågan om terrängtrafiken. beslötsedermera enligt regeringens förslag, vilket bl. innebar att de avnaturvårdsverket framförda förslagen om ändringar i lagstiftningen lämnadesutan åtgärd. Ävenom således terrängtrafikens utformning varit föremål för behandling nyligenanser att det finns starka skäl att ånyo pröva vissa former avdensamma. Framförallt är det den nuvarande och framtida utvecklingen av bar-markstrafiken iterräng, främst inom fjällområdet som väcker stora farhågor. 1 bifogad PM (härutelämnad) ges en beskrivning av bakgrunden till den nuvarande lagstiftningenoch de problem av olika slag som följer med dagens situation. Ikorthet vill verket erinra om följande av betydelse i sammanhanget. Huvudsyftetmed det generella förbudet mot körning på barmark var att förhindra deolägenheter som praktiskt taget alltid uppkommer i form av skador på mark ochvegetation. Föredragande i regeringen delade även den av många framfördauppfattningen att en marknad för speciella barmarksfordon borde motverkas. Somframgår av PM:n har ökningen av barmarksfordonen varit mycket stor.Ökningstakten har markant överskridit den som flera remissinstanser tidigareförmodat varit trolig. Till största delen beror ökningen på att antaletmotorcyklar i rennäringen ökat. Dennuvarande terrängtrafiklagstiftningen är bl.a. uppbyggd på anta gandet att traktorer och motorredskap endast nyttjas i olika näringar som arbetsfordon. Vid överläggningar mellan och trafiksä kerhetsverket har det framkommit att det blir alltmer vanligt att olika typer av terränggående fordon registreras som framför allt traktor, vilket får till följd att dessa fordon då inte omfattas av terrängkörningslagen. Fordonen får då även av allmänheten framföras fritt i terrängen under 23 förutsättning att intemarken skadas. En sådan utveckling kan naturvårds- Prop. 1988/89:128 verket inte acceptera. Naturvårdsverketanser att ändringar i gällande författningar behövs vad gäller barmarkstrafikenav följande skäl. Körning på barmark i terrängkan knappast ske någonstans utan att orsaka skador på mark och vegetation.Särskilt i fjällområdet finns flera vegetationstyper som lätt påverkas ochbehöver att läka. Den nuvarande utvecklingenbeträffande barmarkstrafiken strider mot de av regering och riksdag fastlagdasyftena med terrängtrafiklagstiftningen. Samernas körning på barmarksker med stöd av en bestämmelse som enbart avsåg att underlätta den snöskoterkömingsom erfordrades inom näringen under vårvintern. 1 motsats till vad som åsyftatsbyggs en marknad för speciella barmarksfordon upp. En slagkraftigmarknadsföring, i kombination med de ovan påtalade bristerna i lagstiftningenkommer enligt verket att leda till en fortsatt kraftig uppgång av antaletfordon och därmed ökade olägenheter av olika slag. är det allmänt accepteratatt varje näring skall ta hänsyn till naturvårdens intressen. Genomförändringar i lagstiftningen har detta bekräftats för såväl jordbrukets som skogsbmketsverksamhet. Mot denna bakgmnd anser verket del vara orimligt att acceptera enförändring inom rennäringen som innebär så påtagliga olägenheter för naturvårdensom barmarkskörningen gör. Verket menar att denna utveckling aktualiserarbehovet av hänsynsregler även inom rennäringslag-sliftningen. Verket vill i sammanhangetockså erinra om de diskussioner som föregick de restriktiva bestämmelser som gäller för svävarfarkos-ter. Ur ett snävt närings- och nöjesinriktatperspektiv kan ett mer allmänt bmk av dessa farkoster förefalla acceptabelt.Från allmän synpunkt har emellertid bruket av svävare ansetts vara förenat medså många olägenheter att användningen begränsats kraftigt. Svävarna tillåts i huvudsak enbart i samband med vissa nyttotransporter. Det faktum alldessa bestämmelser infördes i ett tidigt skede har lett till att användningenav svävare inte vållar olägenheter. Verket anser att samma synsätt börtillämpas beträffande barmarksfordonen. önskar ocksåpeka på de olägenheter, fömtom direkta skador på mark och vegetation, somföljer med en ökad barmarkstra-fik. En ökad trafik med motordrivna fordon underbarmarkssäsongen leder lill att tidigare svåråtkomliga områden lättare nås, medökade risker för störningar på olika häckande eller ynglande djurarter som följd.Möjligheterna till illegal jakt underlättas också. Vidare kommer konfliktermellan motoriserat och icke motoriserat friluftsliv att öka. Vad avserövervakningen vill verket i sammanhanget hänvisa till sin skrivelsetill regeringen vari åtgärder föreslås för att förbätt- 24 ratillsynen i fjällområdet. Det finns således enligt verkets uppfattning Prop.1988/89:128 flera skäl varför en allmän motorisering av Ijällområdet börförhindras. Naturvårdsverketsförslag till ändring i terräntrafiklagstiftningen framgår nedan. Som kommentartill ändringarna vill verket nämna följande. Avskäl som verket redovisat tidigare föreslås att inte bara terrängfordon ochmotorfordon utan även övriga motordrivna fördon (traktorer och motorredskap)omfattas av terrängkörningslagen. Ändringsförslaget är identiskt med det somframfördes av verket i skrivelsen till regeringen . Huvudskälettill denna förändring är att barmarksfordonen alltmer klassas på elt sådantsätt att de inte omfattas av terrängkörningslagens förbud mot barmarkskörning.Verket vill peka på att denna utveckling även får konsekvenser för rätten attköra på olika vägar. Föreslagnaändringar i I § 1 terrängkörningsförordningen innebär att statliga ochkommunala tjänstemäns rätt till barmarkskörning begränsas till att inte längreomfatta . Samma begränsning jämfört med nuvarande förhållandenföreslås för köming i samband med renskötseln, se punkt 6. iVästerbottens län har i skrivelse till regeringen föreslagit att ettförbud mot barmarkskörning i samband med renskötseln införs i områden därskogsbruk inte bedrivs, dvs på fjällområdet och inom Qällnära barrskogar därskogsbruk ej kommer att ske. Verket anser att avgränsningsförslagär lämpligt. Begränsningarna i statliga och kommunala tjänstemäns färdselrätt motiverasav att även dessa kategorier bör omfattas av strävan att minska barmarkskörningeni fjällområdet och speciellt då på kalfjället. Behovetav undantag från barmarkskörningsförbudet i kalfjället bör prövas avlänsstyrelsen. Undantag bör kunna ges om särskilda skäl föreligger och då iförsta hand längs angivna stråk till särskilda mål, t. ex. till anläggningarför renskötseln. Avbilagda karta framgår den ungefärliga utbredningen av kalfjäll i landet. Detfinns dock kartor som ger en exakt bild av kalQällens utbredning i olika delarav landet. Verket är berett att förse berörda myndigheter, samebyar m. fl. 1samband med främst älgjakt används olika motordrivna fordon för transporter i terrängen av fällt villebråd. Utan särskild dispens kan motorredskap och traktor användas för detta ändamål. Därutöver har länsstyrelserna i ett flertal län lämnat generell dispens för användningen av terrängfordon vid uttranporter av älg till närbelägen väg. Naturvårdsver ket anser atl dessa transporter bör accepteras och att de bör kunna ske med valfritt motordrivet fordon. Även hjort och vildsvin bör i detta samman hang jämställas med älg. Den föreslagna kompletteringen under 1 §7 ter rängkörningsförordningen täcker enligt verkets bedömning behovet av ovannämnda transporter. Bestämmelsen innebär att fordonet inte får kö ras i terrängen förrän djuret fällts och inte heller användas för transporter 25 av personer t.ex. mellanolika jaktområden. Markägarens samtycke till Prop. 1988/89:128 körningen erfordras. Inomlandet finns ett flertal vilthägn av varierande storlek inom vilka kommersielluppfödning av främst hjortdjur sker. Något generellt undantag från förbudetatt köra på barmark i samband med den verksamheten finns inte eftersom den intekan betecknas som skogsbruk eller jordbmk. Verket anser dock att praktiska skältalar för att undantag från förbudet medges vid t. ex. anläggning och underhållav vilthägn och i samband med utfordring samt transport av falida djur.Förslaget om tillägg under 1 §7 tillgodoser della behov. Allamotordrivna fordon som används inom jord- och skogsbruk blir enligt förslagethelt undantagna från förbudet att köra på barmark. Några dispenser förverksamheten inom dessa näringar behöver således inte utfärdas. På sätt somvägverket tidigare föreslagit i sitt yttrande vid översynen avterränglagstiftningen bör terrängkörningsförordningen kompletteras med ettundantag från förbudet mot barmarkskörning vid vägarbete och vägbyggnadsarbete.För att förhindra en onödig och tidsödande dis-pensgivning för körning avmotorredskap är det viktigt att körning i direkt samband med skötsel- ochanläggningsarbeten inom park, idrotts- eller friluftsområden undantas från barmarksförbudet.Det komplement som anges under punkten 8 täcker in behovet av undantag förmotorredskap som används för nyttoändamål. Ändringarnaunder är följdändringar och klargör att den körning på snötäckt marksom i vissa fall får ske inom de av regeringen beslutade förbudsområdena, ocksåär tillåten på kalfjäll. Naturvårdsverketvill slutligen erinra om de regler som gäller i samband med transport avjaktvapen. Grundinställningen har varit och är fortfarande att sådana vapeninte utan särskilda skäl får medföras vid motoriserad färd i terräng. Eftersomterrängfordon, dvs. i praktiken snöskoter, varit de enda fordonsom i större omfattning använts för persontransporter i terräng har förbudetmot att medföra jaktvapen endast gällt vid färd med dessa fordon (11 § 3 momjaktstadgan). Den pågående kraftiga ökningen av lerrängkörningen med andramotordrivna fordon leder därför till att jaktvapen i allt större omfattning kanmedföras vid färd i terrängen med dessa fordon. Denna utveckling står i stridmed lagstiftningens syfte. Under förutsättning att de ovan föreslagna ändringamai ' terrängtrafiklagstiftningen genomförs kommer emellertid automatiskt enbegränsning av rätten att medföra jaktvapen vid färd i terräng med sådana fordonatt ske. Detta är önskvärt med hänsyn till naturvårdens intressen. Besluti delta ärende har fallats av, förutom undertecknad generaldirektör,styrelseledamöterna handläggningen av ärendet har i övirgt närvarit avdelningschef ,byråchef , avdelningsdirektörerna samtbyrådirektörerna , den senare föredragande. 1988/89:128Bilaga 1 FörfattningsförslagTerrängkörningslagen (1975:1313) Körningi terräng med terrängfordon och motorfordon är förbjuden i hela landet 1. påbarmark, 2. på snötäckt skogsmarkmed plant- eller ungskog, om det ej är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på skogen. Inomde delar av Ijällområdet som regeringen bestämmer är körning i terräng medterrängfordon och motorfordon förbjuden även på annan mark än som anges iförsta stycket. Körningi terräng med motordrivet fordon är förbjuden i hela landet 1. påbarmark, 2. på snötäckt skogsmarkmed plant- eller ungskog, om det ej är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på skogen. Inomde delar av fjällområdet som regeringen bestämmer är körning i terräng medmotordrivet fordon förbjuden även på annan mark än som anges i första stycket. Terrängkörningsförordningen(1978:594) Körning på barmark Prop.1988/89:128 Bilaga 1 Utanhinder av I § första stycket 1 terrängkörningslagen (1975: 1313) fårterrängfordon och motorfordon användas 1. av statlig eller tjänstemani tjänsteärende, 2. av läkare, distriktssköterska, barnmorskaeller veterinär i yrkesutövning eller för att föra sjuk person tillsjukvårdsanstalt eller i annat jämförligt trängande fall, 3. av statlig brandkår eller kommunalbrandstyrka vid räddningstjänst, 4. vid installation eller reparationav elektrisk ledning eller radio-dier teleanläggning, 5. i jordbruk eller skogsbruk, 6. i direkt samband med renskötseln, 7. på enskild ulfartsled eller annansådan enskild led i terräng som är avsedd för motorfordonslrafik, 8. inom tomt, järnvägs- eller fabriksområdeeller annan arbetsplats, särskilt anordnat tävlings- eller annat liknandeområde. Utanhinder av I § första stycket 1 terrängkörningslagen får fordon ställas upp ellerparkeras i anslutning till väg. Utanhinder av 1 § första stycket 1 terrängkörningslagen (1975: 1313) fårmotordrivet fordon användas 1. påannan mark än kalfjäll av statlig eller tjänsteman i tjänsteärende, 2. av läkare, distriktssköterska, barnmorska ellerveterinär i yrkesutövning eller för att föra sjuk person tillsjukvårdsanstalt eller i annat jämföriigt trängande fall, 3. av statlig brandkår eller brandstyrka vidräddningstjänst, 4. vid installation eller reparation av elektriskledning eller radio-dier teleanläggning, 5. i jordbruk eller skogsbruk, 6. på annan mark än kaljjäll i direkt samband medrenskötseln, 7. för hämtning av Jälldälg, hjort eller vildsvin till lämpligast belägna bilväg samt vid arbete inomvilthägn i direkt samband med djur-uppjödning, / direkt samband medvägarbete, vägbyggnadsarbete samt skötsel- och anläggningsarbeten inom park,idrotts- eller friluftsområden, 9. på enskild utfartsled eller annansådan enskild led i terräng som är avsedd för motorfordonstrafik, 10. inomtomt, järnvägs-eller fa briksområde eller annan arbets plats, särskilt anordnat tävlings- el ler annat liknande område. Utanhinder av I § första stycket I terrängkörningslagen får fordon ställas uppeller parkeras i anslutning till väg. Utan hinder av 3 § får lerrängfordonoch motorfordon användas av den som är bosatt inom området eller i fall somavses i I § första stycket 1 6. Utan hinder av 3 § fårmotordrivet fordon användas av den som är bosatt inom området eller i fall somavses i 1 § första stycket 1 8. Förbudet att köra på kalftäll gäller dock ejnär marken är snötäckt. Sammanställningav remissyttranden över statens Pop. 1988/89:128 naturvårdsverks förslag om ändring i Bilaga 2 Efter remiss har yttranden över förslaget avgetts avrikspolisstyrelsen, , , trafiksäkerhetsverket,generaltullstyrelsen,' lantbruksstyrelsen, , geologiskaundersökning, domänverket, , länsstyrelserna i ,, , , , , ,och . JägarnasRiksförbund-Landsbygdens jägare, . , ochSvenska cellulosa- och pappersbruksföreningens trafikkommitté med gemensamtyttrande och snöfordonleveran-törer. Lantbruksstyrelsen har bifogat yttranden frånlantbruksnämnderna i (med yttranden från vissa samebyar) ochVästerbottens län samt i . Några länsstyrelser har bifogat yttranden av kommuner,länsorgan m.m. har bifogat yttranden från åttajaktvårdsförbund. Därutöver har särskilda skrivelser kommit in frånJokkmokks , och . Förslaget innebär att det nuvarande förbudet i terrängkörningslagenmot körning med terrängfordon och motorfordon i terräng utvidgas till attomfatta alla motordrivna fordon. Dessutom innebär förslaget vissa begränsningari terrängkörningsförordningen (TKF) när det gäller körning inomkalfjällsområdet. förslag till ändringar i terrängkörningslagstiftningenaccepteras av flertalet remissinstanser. Ett par remissinstanser är negativatill förslaget om utvidgning av terrängkörningslagens tillämpningsområde.Skogsstyrelsen och avstyrker förslaget i denna del.Några remissinstanser däribland lantbruksstyrelsen och är negativa till förslaget om ändring i terrängkörningsförordningenom begränsning av barmarkskörning i direkt samband med renskötseln så att sådankörning inte tillåts på kalfjäll. : Enligtrikspolisstyrelsens uppfattning är det angeläget att begränsa antalet barmarksfordoni syfte att skydda miljön samt att minska skador på mark och vegetation. :----- Då enligt terrängkörningslagens 1 §,motordrivet for don får användas vid installation och underhåll av teleanläggningar till styrks ändringar av laginnehållet . :----- används olika motordrivna fordon både terrängfordon, traktorer och andra motorfordon iterräng under barmarksförhållanden främst för projektering, vid anläggning av väg i ny 2Q sträckning samt vidunderhåll av broar. Verket anlitar ofta konsulter t.ex. Prop. 1988/89:128för undersökningar i terrängen. Konsulterna använder i regel motordrivna Bilaga 2 fordon då de utför sina uppdrag. Underfömtsättning att undantaget i § 1 punkt 1 terrängkörningsförord ningen justeras så att det även omfattar en konsult som arbetar på uppdrag av en myndighet jämför motsvarande konstmktion i § 34 väglagen (1971:948) bedöms de föreslagna ändringarna inte medföra några hin der i vår verksamhet.- Den föreslagna änd ringen av TKL innebär att information om gällande bestämmelser under lättas och att möjligheten att utan hinder av TKL kunna färdas i terräng genom val av "rätt" fordonsslag försvinner. De undantagsmöjligheterför olika verksamheter som ges i TKF tillgodoser enligt verkets uppfattning i huvudsak de behov som föreligger. Möjligen kan övervägas om även arbeten med vatten- och avloppsledningar samt gasledningar skall medta gas bland de verksamheter som undantas från förbudet. :-- inte har något att erinra mot föreslagen änd ring av terrängtrafiklagstiftningen. Lantbruksstyrelsen:-- Renskötselnbehöver liksom andra näringar utvecklasgenom användande av modern teknik. Staten stödjer medvetet en sådan utveckling (prop1971:51 s 111 O- Rätten att under yrkesutövning färdas i terräng är dock inteendast en fråga om rationella arbetsmetoder utan gäller också kraven på en godarbetsmiljö. För att arbetsförhållandena inom renskötseln skall förbättras ochbli jämförbara med vad som anses normalt inom arbetslivet måstemotordrivna fordon även användas inom renskötseln. ---- föreslårlantbruksstyrelsen att förslag inte :-- delarnaturvårdsverkets uppfattning att åtgärder börvidtas för att motverka möjligheterna att kringgå terrängtrafiklagstift ningen. Enligt uppfattning bör dock olägenheterna åtgär das genom en ändrad registrering av de s. k. allterrängfordonen inte genom en utvidgning av terrängkömingslagens tillämpningsområde. Skogsstyrel sen avstyrker därför förslag om ändring av terrängtra fiklagstiftningen. Sverigesgeologiska undersökning: inga invändningar mot den föreslagnaförändringen av terrängtrafiklagstiftningen. :--- tillstyrkernaturvårdsverkets förslag i sin helhet. : Ändringen av det generella förbudet mot barmarkskörning i terrängkörningslagen1 § förefaller välmotiverad. Vi har inget att erinra mot förslaget. Närdet gäller terrängkörningsförordningen föreslår vi följande: 1§ 1 p. Nuvarande lydelse bör behållas. Vi delar inte farhågoratt statliga och kommunala tjänstemän i någon väsentlig grad kommer att utökaanvändningen av barmarksfordon i fjällområdet. Begränsningen är därför onödig. 1 §4 p. Skrivningen under denna punkt bör formuleras om för att bättre anpassas till den anläggningsverksamhet som byggande av större kraftled- 30 Viktigt är också att ett rationellt underhåll av redan byggda Prop.1988/89:128 ledningar och ledningsgator kan bedrivas . Dessutombör Bilaga 2 punkt 4 även omfatta gasledningar. Vi föreslår följandelydelse: "vid projektering, byggande och reparation av kraftledning,gasledning eller radio- eller teleanläggning samt vid underhåll av ledning ochledningsgata". Avterrängkörningsförordningen bör också tydligt framgå att motordrivet fordon fåranvändas i samband med projektering och byggande av anläggningar förenergiproduktion, vid torvprospektering och liknande. Detta kan eventuelltskrivas in under antingen punkt 4 eller 10 eller under en egen, ny punkl. 1övrigt har vi inga synpunkter på förslag. iGotlands län: har med oro noterat de senaste årens snabba ökningav motorfordon konstruerade för att kunna framföras i terräng. Eftersom vissaav dessa fordon klassas som traktor, omfattas de inte av nu gällande terrängkörningslagoch får följaktligen av allmänheten framföras fritt i terrängen. PåGotland är speciellt sandstränder och klapperstensfalt samt alvar-ochhällmarksområden känsliga för skador orsakade av terrängkörning. Länsstyrelseni län: anser att det är hög tid att reformera terrängtrafiklagstiftningen så att en allmän och stark minskning av terrängkörningen kommer till stånd och så att en effektiv kontroll kan åstadkommas.-- Länsstyrelsenvill framhålla att det finns andra områden än Qällen där utvecklingen av barmarkstrafikenväcker farhågor.