prop · GC03122 · 1988-12-31 00:00:00 — Varje medlem åtar sig att säkerställa attvälfärdsanordningarna och väl- Bilaga 2 färdsätgärderna ombord på varjesjögående fartyg, vare sig i offentlig eller privat ägo, som är registreratinom dess territorium, tillhandahålls till förmån för alla sjömän ombord. Välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder skall ses överofta för atl säkerställa att de är ändamålsenliga med hänsyn till deförändringar i sjömännens behov som följer av teknisk, operativ och annanutveckling inom sjöfartsnäringen. Varje medlem åtar sig a) att samarbeta med andra medlemmar i syfte attsäkerställa tillämpning en av denna konvention; och b) att säkerställa samarbete inellan de parter som ärengagerade i och intresserade av att främja sjömännens välfärd till sjöss och i hamn. Ratifikationsinstrument avseende denna konvention skallsändas till Internationella arbetsbyråns generaldirektör för registrering. Dennakonvention skall vara bindande endast för de medlemmar av vilkas ratifikationer har registrerats hosgeneraldirektören. Den träder ikraft efter den dag, då ratifikationer från två medlemmar harregistrerats hos generaldirektören. Därefter träderdenna konvention i kraft för varje medlem efter den dag, då dessratifikation har registrerats. En medlem somhar ratificerat denna konvention kan säga upp den sedan tio är förflutit fränden dag, då konventionen först träder i kraft, genom en skrivelse som sänds tillInternationella arbetsbyråns generaldirektör för registrering. Sådan uppsägningskall inte träda i kraft förrän efter den dag, då den har registrerats. Varje medlem,som har ratificerat denna konvention och som inte, inorn det år som följer päutgången av den i föregående punkt nämnda tioårsperioden, utnyttjar sin rätttill uppsägning enligt denna artikel, är bunden och kan därefter, på de i denna artikel föreskrivna villkoren,säga upp denna konvention vid utgången av varje tioårsperiod. Internationellaarbetsbyråns generaldirektör skall underrätta alla medlemmar avInternationella arbetsorganisationen om registreringen av alla ratifikationeroch uppsägningar som generaldirektören har tagit emot från organisationensmedlemmar. Närgeneraldirektören underrättar organisationens medlemmar om registreringen avden andra ratifikationen i ordningen som han har tagit emot, skall han fästamedlemmarnas uppmärksamhet på den dag, då konventionen träder i kraft. .Artikd 11 Prop. Internationella arbetsbyråns generaldirektör skall, förregistrering enligt Bilaga 2 artikel 102 i stadga, lämnaFörenta nationernas generalsekreterare fullständiga upplysningar om samtligaratifikationer och uppsägningar som har registrerats hos honom enligtbestämmelserna i föregående artiklar. , då finner det nödvändigt, skall den avlämna rapport till den allmännakonferensen om denna konventions tillämpning och undersöka om det finnsanledning att föra upp frågan om revidering av konventionen, helt eller delvis,på konferensens dagordning. Om konferensen antar en ny konvention varigenom denna konvention helt eller delvis revideras och den nya konventionen inte föreskriver annat, skall a) en medlemsratifikation av den nya konventionen, utan hinder av bestämmelserna i artikel 9ovan, anses medföra omedelbar uppsägning av denna konvention, om och när dennya konventionen har trätt i kraft; b) från den dag,då den nya konventionen träder i kraft, denna konvention upphöra att vara öppenför ratifikation av medlemmarna. Denna konvention skall likväl förbli gällande tillform och innehåll för de medlemmar som har ratificerat den men inte har ratificerat den nya konventionen. De engelska och franska versionerna av dennakonventionstext har lika giltighet. Recommendation 173 Prop. 1988/89: 122 RECOMMENDATION CONCERNING SEAFARERS' WELFARE AT SEA of the , Having been convened at by the Governing Body of theInternational Labour Office, and having met in its Seventy-fourth Session on 24September 1987, and Recalhng the provisions of the Seamen's Welfare in PortsRecommendation, 1936, and the Seafarers" Welfare Recommendation, 1970, and Having decided upon the adoption of certain proposals withregard to seafarers' welfare at sea and in port which is the second item onthe agenda of the session, and Having determined that these proposals shalltake the form of a Recommendation supplementing the Seafarers' WelfareConvention, 1987, adopts this eighth day of one thousandnine hundred and eighty-seven the following Recommendation, which may be citedas the Seafarers' Welfare Recommendation, 1987. For the purposes of this Recommendation - (a) the term "seafarer" meansany person who is employed in any capacity on board a seagoing ship, whetherpublicly or privately owned, other than a ship of war; (b) the term "welfare facilitiesand services" means welfare, cultural, recreational and informationfacilities and services. To the extentit deems practicable, after consultation with the representative organisationsof fishing owners and fishermen, the competent authority should applythe provisions of this Recommendation to commercial fishing. (1) Measuresshould be taken by Members to ensure that adequate welfare facilities andservices are provided for seafarers both in port and on board ship, and thatadequate protection is provided to seafarers in the exercise of their calling. (2) In the implementation of these measures, Members should take into account the special needs of seafarers, especially when in foreign countries and when entering war zones, in respect of their safety, health and spare-time activities. Arrangementsfor the supervision of welfare facilities and services should includeparticipation by representative organisations of seafarers and shipowners. The welfarefacilities and services provided pursuant to this Recommendation should beavailable to all seafarers, irrespective of nationality, race, colour. sex,religion, political opinion or social origin and irrespective of the State in whichthe ship on which they are employed is registered. Members shouldco-operate with one another in promoting the welfare of seafarers at sea and inport. Such co-operation should include the following: (a) consultations between the competent authorities aimedat the provision and improvement of seafarers" welfare facilities andservices, both in port and on board ship; (b) agreements on the pooling ofresources and the joint provision of welfare Prop. 1988/89: 122 facilitiesin major ports so as to avoid unnecessary duplication; Rilaoa 3 (c) organising intemational sportscompetitions and encouraging the participation of seafarers in sportsactivities; (d) organising intemational seminars on the subject ofwelfare of seafarers at sea and in port. Welfare facilities and services in ports (1) Members should provide or ensure the provisionof such welfare facili ties and services as may be required in appropriate ports of the country. (2) Members should consult with therepresentative organisations of shipowners and seafarers in determining theappropriate ports. (3) Welfare facilities and servicesshould be reviewed frequently to ensure that they are appropriate in the lightof changes in the needs of seafarers resulting from technical, operational andother developments in the industry. (1) Welfare facilities and services should beprovided, in accordance with national conditions and practice, by one or more of the following; (a) the publicauthorities; (b) the shipowners' and seafarers'organisations under collective agreements or other agreed arrangements; (c) voluntary organisations. (2) Measures should be taken to ensure that, as necessary,technically competent persons are employed full time in the operation ofseafarers' welfare facilities and services, in addition to any voluntaryworkers. (1) Welfare boards should be established, at theport, regional and national levels, as appropriate, whose functions should indude- (a) under review the adequacy of existingwelfare facilities and monitor ing the need for the provision of additional facilities or the withdrawal of underutilised facilities; (b) assisting and advising those responsible forproviding welfare facilities and ensuring co-ordination between them. (2) Welfare boards should include amongtheir members representatives of organisations of shipowners and seafarers, thecompetent authorities and, where appropriate, voluntary organisations andsocial bodies. (3) As appropriate, consuls of maritimeStates and local representatives of foreign welfare organisations should beassociated with the work of port, regional and national welfare boards inaccordance with national laws and regulations. (1) Members should ensure that adequate andregular financial support is provided for seafarers" welfare facilities and services. (2) In accordance with national conditions andpractice, this financial support should be made available through one or more of the following: (a) grants from public funds; (b) levies or other special dues fromshipping sources; (c) voluntary contributions fromshipowners, seafarers. or their organisations; (d) voluntary contributions from other sources. (3) Where welfare taxes, levies and special dues areimposed, they should be used only for the purposes for which they are raised. Hotelsor suitable for seafarers should be available where there is Prop.1988/89: 122 need for them. Such hotels or should be properly supervised, theprices Bilaea 3 charged should be reasonable in amount and, wherenecessary and possible, provision should be made for accommodating seafarers'families. (1) Necessary welfare and recreational facihtiesshould be established or developed in ports. (a) meeting and recreation rooms as required; (b) facilities for sports and outdoorfacilities, including competitions; (c) educational facilities; (d) where appropriate, facilities for religiousobservances and for personal counselling. (2) These facilities may be provided by making availableto seafarers in accordance with their needs facilities designed for moregeneral use. WTiere large numbers of seafarersof different nationalities require facilities such as hotels, clubs and sportsfacilities in a particular port, the competent authorities or bodies of thecountries of origin of the seafarers and of the flag States, as well as theintemational associations concerned, should consult and co-operate with thecompetent authorities and bodies of the country in which the port is situatedand with one another, with a view to the pooling of resources and to avoidingunnecessary duplication. (1) Information should bedisseminated among seafarers concerning facilities open to the general publicin ports of call-particularly transport, welfare, entertainment and educationalfacilities and places of worship-as well as facihties provided specifically forseafarers. (2) The means of disseminating such information mightinclude- (a) the distribution on shore and, subject to theconsent of the , on board ship, of booklets in the most appropriate languages giving clear information as to the facilities available for seafarers in the port of call or in the nextport for which the ship is bound; such booklets should contain a plan of the urban area and port; (b) the creation in the larger ports of informationoffices, easily accessible to seafarers and staffed by persons capable of giving directly such explanations and guidance as may be useful. Adequate means of transportation atmoderate prices should be available at any reasonable time, when needed inorder to enable seafarers to reach urban areas from convenient locations in theport. All suitable measures should betaken to make known to seafarers entering port- (a) any particular hazards and diseases to which theymay be exposed and means of avoiding them; (b) the necessity for persons sufferingfrom diseases to undergo early treatment and the nearest facilities availablefor such treatment; (c) the dangers arising from the use ofnarcotics and alcohol. Measures should be taken to ensure that seafarershave access when in port to- (a) out-patient treatment for sickness and injury; (b) hospitalisation when necessary; (c) facilities for dental treatment,especially in cases of emergency. All suitable measures should be taken by thecompetent authorities to make known to shipowners and to seafarers entering port any special laws and customs, the contravention of which may jeopardise their freedom. 3 1988/89. Port areas and access roads shouldbe provided by the competent authori- Prop. 1988/89: 122 ties with adequatelighting and signposting and regular patrols for the protection of Bilaga 3seafarers. (1) For the protection of foreignseafarers, measures should be taken to facilitate- (aj accessto their consuls; (b)effective co-operation between consuls and the local or national authorities. (2) WTienever a seafarer is detainedfor any reason in the territory of a Member, the competent authority should, ifhe so requests, immediately inform the flag State and the State of nationalityof the seafarer. The competent authority should prompdy inform the seafarer ofthe right to make such a request. of nationahty of the seafarershould promptly notify the seafarer's next of kin. If a seafarer is intemed,the Member should allow consular officers of these States immediate access tothe seafarer and regular visits thereafter so long as the seafarer is interned. (3) The case of a detained seafarershould be dealt with promptly under due process of law, and the flag State andthe State of nationality of the detained seafarer should be kept informed ofdevelopments as they occur. (1) possible practical assistance should begiven to seafarers strand- ed in foreign ports pending their repatriation. (2) In the event of delay in the repatriation ofseafarers, the competent authority should ensure that the consular or localrepresentative of the flag State is informed immediately. Members should take measures, whenever necessary,to ensure the safety of seafarers from aggression and other uniawful acts while ships are in their territorial waters and especially in approaches to ports. Welfarefacilities and services at sea (1) Welfare facilities and amenities should beprovided on board ship for the benefit of the seafarers. Where practicable such facilities should include- (a) television viewing and the reception of radiobroadcasts; (b) projection of films or video films,the stock of which should be adequate for the duration of the voyage and, wherenecessary, changed at reasonable intervals; (c) sports equipment including exerciseequipment, table games, deck games; (d) where possible, facilities for swimming; (e) a library containing vocational and other books, thestock of which should be adequate for the duration of the voyage and changed at reasonable intervals; (f) facilities for recreational handicrafts. (2) Where possible and appropriate, the provision of barson board ship for seafarers should be considered, unless this is contrary tonational, religious or social customs. Vocational training schemes forseafarers should, where appropriate, include education and information onmatters affecting their welfare, including general health hazards. (1) Access to ship-to-shoretelephone Communications, where available, should be granted and charges forthe use of the service should be reasonable in amount. (2) effort should be made to ensure that theforwarding of seafarers" Prop. 1988/89: 122 mail is as reliable and expeditious as possible. Efforts should also be made to avoid Bilaea 3 seafarers being required to pay additional postage when mail has to be readdressed ° il is as reliable and expeditious as possible. farersbeing required to pay additional post owing to circumstances beyond theircontrol. (1)Measures should be taken to ensure, subject to any applicable national or intemational laws or regulations, that whenever possible and reasonableseafar ers are expeditiously granted permission to have their spouses, relatiyes and friends as visitors on board their ship when in port. (2) Consideration should be given to the possibility ofallowing seafarers to be accompanied by their spouses on an occasional voyagewhere this is practicable and reasonable. Such spouses should carry adequateinsurance cover against accident and illness; the shipowners should give everyassistance to the seafarer to effect such insurance. effort should be made by those responsiblein port and on board ship to facilitate shore leave for seafarers as soon as possible after a ship'sarrival in port. Savings and remittance of wages In order to help seafarers to save and to transmittheir savings to their families- (a) there should be adopted a simple, rapid and safesystem, operating with the assistance of consuls or other competent authorities, , shipowners' agents or reliable financial institutions, for enabling seafarers, and more especially those who are in a foreign country or serving in a ship registeredin a country other than their own, to deposit or remit the whole or part of their wages; (b) a system for enabling seafarers, atthe time of their signing on or during the voyage, to allot, if they so ,a proportion of their wages for remittance at regular intervals to theirfamihes should be instituted or made of more general application; (c) allotments should be remitted indue time and directly to the person or persons nominated by the seafarer; (d) efforts should be made to provide independentconfirmation that seafarers' allotments are actually remitted to the person or persons nominated. (översättning) Prop. 1988/89:122 Bilaga 4 Rekommendation om sjömäns välfård till sjöss och i hamn Internationella arbetsorganisationens allmänna konferens, som av styrelsen för Internationella arbetsbyrånsammankallats till och där samlats till sittsjuttiofjärde möte, som erinrar om bestämmelserna rekommendation omsjömäns välfärd i hamnarna samt rekommendation om sjöfolks välfärd, som har beslutat att anta vissa förslag rörande sjömännensvälfärd till sjöss och i hamn, vilken fråga är den andra punkten på mötetsdagordning, och som har bestämt att dessa förslag skall ta formen av enrekommendation, vilken kompletterar konvention om sjömäns välfärd, antar denna den åttonde dagen i oktober månadnittonhundraåttiosju följande rekommendation, som kan kallas 1987 årsrekommendation om sjömäns välfärd: 1.1 denna rekommendation avses med a) ""varje person som är anställd i någon befattning ombord på ett sjögående fartyg,vare sig i offentlig eller privat ägo, med undantag för örlogsfartyg; b) "välfärdsanordningaroch välfärdsåtgärder" anordningar och åtgärder på välfärds-, kultur-,rekreations- och informationsområdena. I den uträckning den bedömer det vara praktiskt möjligtbör behörig myndighet, efter samråd med fiskefartygsägarnas och yrkesfiskarnasrepresentativa organisationer, tillämpa bestämmelserna i denna rekommendationpå yrkesfiske till havs. 3.1) Medlemmar bör vidta åtgärder för att säkerställa attfullgoda välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder tillhandahålls åt sjömänsåväl i hamn som ombord på fartyg samt att fullgott skydd är tillgängligt fördem när de utövar sitt yrke. 2) Vid genomförandet av dessa åtgärder bör medlemmar tahänsyn till sjömännens särskilda behov, i synnerhet vid vistelse i främmandeländer och inträde i krigszoner, med avseende på säkerhet, hälsa ochfritidsaktiviteter. Arrangemang förtillsyn av välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder bör innefatta medverkan avsjömännens och redarnas representativa organisationer. Välfärdsanordningaroch välfärdsåtgärder som tillhandahålls i enlighet med denna rekommendation börvara tillgängliga för alla sjömän, oberoende av nationalitet, ras, hudfärg,kön, religion, politisk uppfattning eller social bakgrund och oberoende av ivilken stat det fartyg där de är anställda är registrerat. Medlemmar bör samarbeta med varandra för att främjasjömännens välfärd till sjöss och i hamn. Sådant samarbete bör omfatta följande: a) överläggningar mellan behöriga myndigheter syftandetill att tillhanda hålla och förbättra välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder för sjömän, såväl i hamn som ombord på fartyg; b) överenskommelser om samordning av resurser ochgemensamt till handahållande av välfärdsanordningar i större hamnar för att undvika onö digt dubbelarbete; c) anordnandeav internationella idrottstävlingar och uppmuntran till sjö- Prop. 1988/89:122 männen att delta i idrottsaktiviteter; Bilaea 4 d) anordnandeav internationella seminarier i ämnet sjömännens välfärd till sjöss och i hamn. Väliardsanordningaroch välfärdsåtgärder i hamnar 1)Medlemmar bör tillhandahålla eller säkerställa tillhandahållandet av sådana välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder som är erforderliga i lämp liga hamnar inom det egna landet. 2) Medlemmar bör samråda medredarnas och sjömännens representantiva organisationer när de skall bestämmavilka hamnar som skall vara lämpliga hamnar. 3) Välfärdsanordningar ochvälfärdsåtgärder bör ofta ses över för att säkerställa att de ärändamålsenliga med hänsyn till de förändringar i sjömännens behov som följer avteknisk, operativ eller annan utveckling inom sjöfartsnäringen. 1)Välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder bör tillhandahållas, i över ensstämmelse med nationella förhållanden och nationell praxis, av en eller flera av följande: a) de offentliga myndigheterna; b)redarnas och sjömännensorganisationer enligt kollektivavtal eller andra överenskomna arrangemang; c) frivilliga organisationer. 2)Åtgärder bör vidtas för att säkerställa där det är nödvändigt att teknisktkvalificerade personer anlitas pä heltid för arbetet med välfärdsanordningaroch välfärdsåtgärder för sjömän, utöver frivillig arbetskraft. 1)Välfärdsstyrelser bör tillsättas i lämplig omfattning på hamn-, regional och nationell nivå. Dessas uppgifter bör omfatta a) att fortlöpande prövaändamålsenligheten i existerande välfärdsanordningar och ha uppsikt överbehovet av att tillhandahålla ytterligare anordningar eller dra inunderutnyttjade anordningar; b) att bistå och ge råd till demsom ansvarar för tillhandahållandet av välfärdsanordningar och säkerställasamordning mellan dessa. 2) Välfärdsstyrelser bör blandsina ledamöter inbegripa representanter för redarnas och sjömännensrepresentativa organisationer, behöriga myndigheter samt, där så befinnslämpligt, frivilliga organisationer och sociala organ. 3) Om så är lämpligt börsjöfartsnationers konsuler och utländska välfärdsorganisationers lokalarepresentanter knytas till lokala, regionala och nationella välfärdsstyrelsersarbete i enlighet med nationella lagar och föreskrifter. I) Medlemmarbör säkerställa att tillräckligt och regelbundet finansielU stöd lämnas välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder för sjömän. 2) Dettafinansiella stöd bör, i enlighet med nationella förhållanden och nationell praxis, tillhandahållas genom ett eller flera av följande: a)anslag ur allmänna medel; b)pålagor eller andra särskildaavgifter från sjöfanskällor; c)frivilliga bidrag från redare,sjömän eller deras organisationer; d) frivilligabidrag från andra källor. 3) Därför välfärdsåtgärder tas ut skatt, pålagor och särskilda avgifter, bör dessa medel användas enbart för de ändamål för vilka de har debiterats. Försjömän lämpliga hotell eller sjömanshem bör finnas där det finns behov av dem. Sådana hotell eller hem bör stå under vederbörlig tillsyn, priserna bör hållas på rimlig nivå, och åtgärder bör, där så är nödvändigt och möjligt, vidtas så att sjömansfamiljer kan inkvarteras. 1)Nödvändiga välfärds- och rekreationsanordningar bör inrättas eller Prop.1988/89: 122 utbyggas i hamnar. Dessa bör omfatta Bilaea 4 a) mötes- ochrekreationslokaler efter behov; b) anläggningarför idrottsliga inom- och utomhusaktiviteter, inklusive tävlingar; c) utbildningslokaler; d) där så befinns lämpligt, anordningar förreligionsutövning och personlig rådgivning. 2) Sådana anordningar kan tillhandahållas genom attanordningar avsedda för mera allmänt bruk görs tillgängliga för sjömän ienlighet med dessas behov.