prop · GC03150 · 1988-12-31 00:00:00 — Vissa nyckeltal:' Världsmarknadstill växt- Exportpriser,bearbetade varor Relativpris, bearbetade varor Konsumentpris Disponibel inkomstBytesbalans, miljarder kr. Produktivitet, näringslivet Arbetslöshet, % avarbetskraften -0,1 -0,5 -0,5 -0,6 -0,1 -16,9 -18,9 -17,8 -17,1 ' Procent av föregående års BNP. Sammanvägd import av bearbetade varor för 14 länder. Källor: , . Exportenberäknas öka med 4,. Exportlillväxten bliremellertid snabbast mot slutet av perioden, till följd av en högreinternationell efterfrågetillväxt och förbättrad konkurrenskraft, som får fulleffekt försl med en viss tidseftersläpning. Jämfört nied modellkalkylenberäknas exporten öka snabbare 19921993, till följd avatt den inhemska prisökningslakten snabbare anpassas lill den som råder iomvärlden. Bytesbalansen blirfortsall negaliv, vilket förklaras av atl den höga investeringstillväxlen intekompenseras av en motsvarande uppgång i det finansiella sparandet.Relativprisutvecklingen medför dock ökade marknadsandelar och enexportlillväxl på mot slutet av perioden. Trots detta blir bytesbalansenssaldo mot slutet av perioden lägre än i modellkalkylen. Del totala sparandetär emellertid högre i detta fall beroende på all investeringarna växersnabbare. 7%löneökningar 1990- 1993 1det andra alternativet förutsätts löneökningarna bli under 1990-1993.Snabbare löneökningar medför en högre inflationstakt och därmed försämradkonkurrenskraft, se tabell 13:4. 8 1988/89. följd av deltalångsammare. BNP-llllväxten beräknas bli 1,i genomsnitt för perioden, meden bottennotering på 0,1993. 1988/89:150 Bil. Tabell 13:4 Försörjningsbalans 1990 1993 och vissanyckeltal. Löneökningarna antas bli 1", . Procentuellförändring från föregående år. Privat konsumtion Offentlig konsumtion Bruttoinvesteringar därav: industri Lagerförändring' Export Vissa nyckeltal: Världsmarknadstillväxt Exportpriser,bearbetade varor Relativpris, bearbetade varor Konsumentpris Disponibel inkomstBytesbalans, miljarder kr. Produktivitet, näringslivet Arbetslöshet, % avarbetskraften -0,2 -17,8 -24,1 -31,7 -22,3 ' Procent av föregående års BNP. Sammanvägdimport av bearbetade varor för 14 länder. Källa: , . Högalöneökningar medger i början av perioden en något snabbare reallöne- ochkonsumtionstillväxt än i alternativet löneökningar. Den långsammaproduktionstillväxten medför emellertid att konsumtionens ökningslakt avlarför all mot slutet av perioden öka . Efterhand medför de i förhållande till konkurrentländerna snabba löneökningarna attvinstmarginalerna krymper. Detta medför att investeringsverksamheten avlar.Ökningstakten beräknas i genomsnitt bli så låg som under perioden.Förlorade marknadsandelar och därmed långsam efterfrågetillväxt är också enviktig bidragande orsak till den långsammare investeringstillväxlen; Till följd av sämrelönsamhet och långsammare tillväxt i ekonomin stiger arbetslösheten till 2,6%1993. Långsammarelönetillväxt förväntas inte medföra särskilt mycket högre vinstmarginaler.Företagen tar ut relativt höga priser i förhållande till sinakonkurrenter. Detta är sannolikt en lämplig prisstrategi för många svenskaföretag eftersom de ändå kan sälja allt de producerar.Till följd av kapacitetsbrist kan de helt enkelt inte öka produktionenspeciellt mycket mer. Eninternationell konjunkturavmattning med en lägre efterfrågetillväxt kankomma alt tvinga de svenska förelagen atl i större utsträckning ta hänsyn lillsin konkurrenter när de sätter sina priser. Vid en långsammare inhemsklönetillväxt förväntas inflationstakten därför gå ned till den internationellanivån. En långsammare löndillväxl, där det nuvarande lönebildningsmönstrdbryts, bör emellertid förbättra tillförsikten om den framtida löne- ochvinstutvecklingen. Detta innebär atl investeringsaktiviteten bedöms blirelativt hög, även vid en svagare internationell konjunktumtveckling. 1alternativet med en snabbare lönetillväxt tvingas de svenska förelagen såsmåningom att krympa sina vinstmarginaler. Fortsatta höjningar avexportpriserna utöver den inlernationella prisstegringstakten förväntas få alltmer kännbara effekter på marknadsandelarna, speciellt med en långsammareintemationell tillväxttakt. Resultatet blir både en långsam exportlillväxl ochstagnerande investeringar. Bytesbalansenssaldo förväntas förbli negativt i båda alternativen. Underskotten beräknasdock bli högre i fallet med en högre löneökningstakt. Skillnaden bliremellertid inte så stor som man kanske skulle vänta sig. Det hänger primärtsamman med att investeringarna ökar mycket snabbare i alternativet med långsamtökande löner. Därmed förbättras i detta fall det totala sparandel. Skillnadenmellan altemativen framträder också mycket klart om man studerar olikaefterfrågekomponenters andelar av BNP-tillväxten, se diagram 13:1.Kapitalbildningens bidrag till BNP-tillväxten, dvs summan av investerings- ochbytesbalansutvecklingen som andel av föregående års BNP, blir i fallet med högalöneökningar i stort sett noll. Därmed läggs i detta fall en mycket dålig gmndför den framtida välståndsutvecklingen. 1988/89:150 Bil. Diagram 13:1 Bidrag till efterfrågetillväxten 1990-1993 Procent av föregående ärs BNP 14 Arbetskraftsutbud och produktivitet P; ]- Bil.1.1 Den ekonomiska tillväxten i har varit högre efler destora devalveringarna än under 1970-talels andra hälftoch på 1980-talel. Bmttonationalproduklen ökade per årunder åren 1982 -1988 jämfört , se tabdl14:1. Deviktigaste fömtsättningarna för denna förändring har varit den förbättradeinternationella ekonomiska utvecklingen under 1980-lalel och de åtgärder somvidtagits för att stärka företagens konkurrenskraft, bl.a. devalveringarna. Denhögre ekonomiska tillväxten hade emellertid inte varit möjlig om inte utbudet avarbetskraft åter ökat. Produktiviteten beräknad som produktionen inomnäringslivet per arbetad timme har nämligen utvecklats mindre gynnsamt. Hurproduktiviteten och arbetskraftsutbudet utvecklas spelar i nuvarandeefterfrågeläge en avgörande roll för den ekonomiska tillväxten. Under senare århar tillväxten i ekonomin begränsats av brist på kapacitet. Hur del blir underde närmaste åren beror bl.a. på hur den inlernationella konjunkturen utvecklas.Om de svenska lönekostnaderna inte anpassas till nivån i våra konkurrentländerkan efterfrågan också förväntas falla. Produktiviteteni näringslivet har sedan mitten av 1970-tald ökat betydligt långsammare äntidigare, se diagram 14:1. Samma utveckling har ägt rum i hela denindustrialiserade världen. Detfinns olika förklaringar till den långsamma produktivitetsutvecklingen. Enförklaring kan vara att förutsättningarna för en snabb produktivitetsökningvar speciellt gynnsamma närmast efler . Detfanns då ett s k teknologigap) mellan och . reduceradesinternationella handelshinder genom olika avtal, t. ex. , vilket medfördeen snabb stmkturomvandling, som i sin lur ledde till produktiviletshöjningar.Den produktivitetstillväxt som skett skulle enligt dellasynsätt vara mer normal. Enannan förklaring utgår ifrån att industriländernas ekonomier gradvis har kommitatt fungera allt sämre. Prismekanismerna har delvis satts ur spel av högaskattetryck, regleringar, starka intresseorganisationer och Tabell 14:1 BNP, sysselsättning och produktion i Bruttonationalprodukt i fasta priser Antal arbetade timmar Näringslivets produktion per arbetad timme 3,8 -0,6 1,2 -0,1 Källa:Statistiska centralbyrån, 116 Diagram 14:1 Produktiviteten i näringslivet 1964-1987 1988/89:150 Bil. 1964 1967 1970 1973 1976 1979 1982 1985 :Exklusive bostadsförvaltning och inklusive restposten mellan total ochsektor-fördelad sysselsättning Källor: ochfinansdepartementet statliga interventioner.Det har därmed blivit svårare för företag och hushåll all anpassa sig tillolika förändringar, vilket medfört en långsammare produktivitetsutveckling. Dessa båda förklaringarborde emellertid ha medfört en gradvis sänkning av produktivitetsutvecklingen.Istället försämrades produktivitetstillväxten ungefår i de flestaindustrialiserade länder i samband med de kraftiga olje ochråvamprishöjningama . Därför har en tredjeförklaring förts fram som komplement till de två första. De kraftiga prisökningamavid 1970-talets mitt antas i kombination med den myckel strama politik somdärefter bedrevs i de ekonomiskt dominerande västländerna ha utlöst detendenser till en långsammare produktivitetsutveckling som redan fanns.Lågkonjunkturen och den kon-trakliva politiken medförde atl efterfrågan påvaror och tjänster utvecklades svagt och att produktionen stagnerade.Företagen fick kapacitetsöverskott och investeringama minskade. harproduktiviteten i ökat snabbt endast närmast eflerdevalveringarna 1981 och 1982. Företagen hade då ledig produktionskapacitet somkunde utnyttjas när efterfrågan ökade. Efler 1984 har produktivitetsökningen inäringslivet inte överstigit . (minskade till ochmed den uppmätta produktiviteten i näringslivet. Med tanke på att statistikenför 1988 ännu är preliminär bör dock denna siffra tolkas försiktigt.) Denlångsamma produktivitetstillväxten verkar därför varabestående. Åren1982 ökade näringslivets bmttoinvesleringar med i genomsnitt 4,perår. Detta kan jämföras 1974-1982 när bmtto- Tabell 14:2 Produktivitetsutveckling i Årlig procentuell förändring 1988/89:150 Bil. Källa: , . investeringarnaminskade med 0,. Den kraftiga investeringsökningen efter 1982sammanfaller med en snabb ökning av både produktion och sysselsättning.Kapitalintensiteten mängden kapital per arbetad timme har därför ökatlångsamt trots den snabba investeringsökningen. Det förefaller alltså som ominvesteringarna har medfört en utbyggnad av industrin snarare än att de harersatt arbetskraft med kapital. 1modellkalkylen, som presenterats i kapitel 12, har produktiviteten för åren19901993 beräknats med hjälp av historiskt skattade samband. Dessa innehålleren trendmässig ökning av produktiviteten inom tillverkningsindustrin med 2,8%per år. Till detta kommer variationer, som beror på produktionens ochreallönernas ökning. Enligtde skattade sambanden medför en långsam produktionstillväxt att produktivitetentillfälligt kan öka långsammare än den trendmässiga tillväxten. Det är deltasom förklarar den svaga produktivitetstillväxten i näringslivet i början av1990-talet, se tabell 14:2. De kraftiga oljeoch råvamprisökningarna medförde storarelativprisförändringar, vilka troligen innebar att många av de investeringarsom gjordes i böijan av snabbt blev obsole-ta. Den svenskainduslristmkturen är troligen bättre anpassad efter inlernationellakonkurrensförhållanden. Fömtsätt att investeringama inriktasmot att ersätta arbetskraft med kapital är det därför möjligt attproduktivitetstillväxten kan bli högre än den vi räknat med här även vid enoförändrad ökningstakt för bmttoinvesteringarna. Sysselsättningen,mätt i antal limmar, har minskal trendmässigl ända sedan 1930-lalel. Dennanedgång fortsatte , trots att det främst var under dettadecennium som kvinnorna ökade sitt dellagande på arbetsmarknaden. Antaletarbetade immar per sysselsatt m\nskadt nämligen snabbt, vilket främst beroddepå att många kvinnor valde att arbeta dellid. Även olika reformer som längresemestrar, ökade möjligheter till tjänstledighet mm bidrog till utvecklingen. Den reala nettolönen, dvslönen efter skatt i fast penningvärde, började sjunka vid mitten av 1970-talet.Hushållens disponibla inkomsler fortsatte dock all öka fram lill 1980, vilket ihuvudsak förklaras av kvinnornas ökade förvärvsdeltagande och ökade inkomslerfrån transfereringar. minskade emellertid hushållens disponiblainkomster. Diagram 14:2 Sysselsättning 1963 -1988 Prop.1988/89:150 Bil. 1--- 1"T-- r--- 1--- 1--- i--- 11- 1--- 1--- 1-- r 1963 1966 1969 1972 19751978 1981 1984 1987 detroligen att många hushåll redan då ville öka sina arbetstider för atldärigenom förbättra sin ekonomi. Bakomde minskande arbetstiderna fanns därför antagligen ett element av ofrivilligarbetstidsförkortning. Den långsamma ekonomiska tillväxten medförde sannoliktatl många inte hade möjlighet att arbeta så mycket som de önskade. När denekonomiska tillväxten efter devalveringarna tog fart, och efterfrågan påarbetskraft ökade, fick hushållen en sådan möjlighet. Arbetstiden persysselsatt började åter öka . Idagär det stor efterfrågan på arbetskraft i nästan hela . Förutsatt attnäringslivets konkurrenskraft och konjunkturen inte försämras blir det därförinte längre efterfrågan på arbetskraft som kommer att avgöra hursysselsättningen förändras . Det avgörande blir iställethur mycket hushållen väljer atl arbeta. Inominkomstskattekommitten har två undersökningar genomförts för att belysainkomstskatternas effekter på arbetskraftsutbudet. Resultaten av dessaundersökningar är entydiga när det gäller riktningen. En lägre beskattning avarbetsinkomster ökar arbetskraftsutbudet. Undersökningarna ger däremot intesamma resultat när det gäller hur stora efTekterna på arbdskraftsutbudd blir. ena undersökningen (Aaberge m fl) erhålls endast marginella effekter påarbetskraftsutbudet, medan man i den andra undersökningen () drarslutsatsen atl arbetskraftsutbudet ökar markant vid en sänkning avinkomstskatterna'. 'Aaberge.R, S Ström och T Wennemo, 1988, Skatt, arbeidstilbud ochinntektsför-delning i . , S 1988, Beskattningens éifekt på arbetsutbudet. Tabell 14:3 Arbetskraftsutbud i 1988/89:150 Bil. 1modellkalkylen antas atl arbetskraflsutbudet ökar med ca 0,under åren1990-1993, se tabell 14:3. Ökningen beror främst på atl antalet personer iarbetskraften beräknas öka med ca 30000 personer . Det ökade antaletpersoner i arbetskraften beror både på alt antalet personer i arbetsför ålderökar (ca 25000 personer ) och att arbetskraftsdeltagandet bland personeri arbetsför ålder ökar (ca 5 000 personer ). Halva ökningen av antaletpersoner i arbetsför ålder förklaras av invandring. Medelarbetstidenantas öka endast 1993, vilket klart avviker från den hittillsvarandeutvecklingen med en trendmässigt ökande medelarbetstid efler 1981. Attmedelarbetstiden antas stagnera beror på att föräldraledigheten förlängs, ochpå atl den ekonomiska utvecklingen under 1990-talels första år bedöms bliförhållandevis svag. 14.3 Utvecklingen vid olika löneökningstakter 1kapitel 13 redovisades två känslighetskalkyler, där lönerna ökade med fyrarespektive 1993. 1 detta avsnitt diskuterasutifrån samma känslighetskalkyler samspelet mellan produktivitetens ocharbetskraflsutbudets utveckling och den övriga makroekonomiska utvecklingen. 1alternativet med fyra procents årliga löneökningar blir företagens vinsternågot större än i alternativet med sju procents löneökningar. Detta medför tillsammansmed en snabbare efterfrågetillväxt, se tabell 14:4, alt investeringarna molslutet av perioden blir avsevärt högre. Den snabbare investeringsulvecklingen,i kombination med en snabbare produktionsökning, medför i sin lur att ävenproduktiviteten ökar snabbare i alternativet med lägre löneökningar. Lägrelöneökningar påverkar således företagens kostnader både direkt och indirekt.Direkt genom alt lönekostnaderna ökar långsammare och indirekt genom att destimulerar förelagen till produktivitetshöjande investeringar som sänkerkostnaden per producerad enhet. Jämför man två alternativ med olikalöneökningstakter blir skillnaden i kostnad per producerad enhet större änskillnaden i löneökningstakt. Tar man inte hänsyn till produktivitetens förändringunderskattar man således de negativa effekterna på företagens lönsamhet avhögre löneökningar. Delär möjligt att den långsamma produktivitetsökning som bedömts ske vid högre löneökningar innebären underskattning. Höga löneökningar gör det nämligen lönsammare för företagen all ersätta arbetskraft med . Tabell 14:4 Produktivitetsutveckling och investeringarinom näringslivet 1988/89:150 Bil. InvesteringarModellkalkylen 4 %-löneökningar 7 %-löneökningar Produktivitet Modellkalkylen 4 %-löneökningar 7%-löneökningar -0,1 -0,1 -0,1 2,65,5 1,8 1,21,6 0,9 2,75,9 1,4 1,51,8 0,9 kapital,vilket höjer kapitalintensiteten och därmed ökar produktiviteten. Enförutsättning för detta är dock atl företagens framtidsförväntningar ochlönsamhet även vid högre löneökningstal är så positiva att de motiverar enfortsatt investeringsuppgång. Utvecklingen med snabba löneökningar och stagnerande produktion och investeringar visardock tydligt att höga löneökningar i sig inte räcker för atl motiverainvesteringar méd syftet atl ersätta arbetskraft med kapilal. Omkostnadsökningama är höga i förhållande till konkurrentländerna riskerar detistället atl medföra en krympande konkurrensulsalt sektor. 1alternativet med fyra procents löneökningar växer sysselsättningen snabbare äni övriga alternativ, se tabell 14:5. Den genomsnittliga ökningen är perår, mot i genomsnitt . Delta alternativ innebäralltså en fortsatt snabb expansion av sysselsättningen och en lägrearbetslöshet. 1beräkningarna antas att en snabbare efterfrågetillväxt leder till en störreökning av arbetskraflsutbudet. Skulle arbetskraftsulbudel inte öka snabbare äni alternativet med sju procents löneökningar, blir arbetslösheten vid lägrelöneökningar ännu mindre (1,). På motsvarande sätt förutsesarbetskraftsutbudet växa långsammare när sysselsättningen växer långsammare. Ominte denna nedgång i arbetskraftsutbudet skulle inträffa skulle arbetslösheteni alternativet med sju procents löneökningar bli drygt tre proceni 1993,istället för som beräknats ca 2,. Under1988 var den genomsnittliga arbetslösheten 1,. Det är inte troligt attarbetslösheten ens vid en fortsatt god ekonomisk utveckling kan minska i någonstörre utsträckning. För alt åstadkomma en snabbare årlig tillväxt avbruttonationalprodukten än i alternativet med fyra procents löneökningar krävsdärför antingen en högre produktivitetsökning än den här antagna eller attarbetskraflsutbudet under början av 1990-lalel kan öka snabbare . Samtidigtkan en snabb produktivitetstillväxt och ett ökat arbetskraftsutbud vara en förutsättningför att alternativet med fyra procents löneökningar skall kunna realiseras.Endast om produktiviteten och arbetskraften växer är del möjligt att undvikakapacitetsbrist och flaskhalsar som leder till högre priser och löner. Tabell 14:5 Sysselsättning, arbetskraftsutbud ocharbetslöshet Prop. 1988/89: 150 Årlig procentuell förändring Bil. Sysselsättning, antal timmar Modellkalkylen 4 %-löneökningar 7 %-löneökningar Arbetskraflsutbud, antal timmar Modellkalkylen 4 %-löneökningar 7 %-löneökningar Modellkalkylen 4 %-löneökningar 7 %-löneökningar 15 Offentliga utgifter Prop. Bil.1.1 15.1 Denoffentliga sektorns utgifter Denoffentliga sektorns utgifter, exklusive ränior, uppgick till avBNP, se tabell 15:1. Inklusiveränlor var andelen 43,. Utgifterna växtekraftigt och in . Från en topp pådrygt (inklusive räntor) av BNP 1982 har utgifterna därefter fallit ochberäknas 1988 ha uppgått till (61,inklusive räntor) av BNP. Deoffentliga inkomsterna översteg utgifterna . Därefter följde enperiod fram t. o. m. 1986 då den offentliga sektorn uppvisade finansiellasparandeunderskott som var ganska stora. Underskotten uppkom inom denstatliga sektorn och ledde bl.a. till en kraftig ökning av statsskulden underdenna period. Efler 1987 har den offentliga sektorn åter redovisat finansiellasparandeöverskott. uppgick överskottet till drygt 34 mdr. kr.,motsvarande av BNP. Ökningenav de offentliga utgifterna bestod lill stor del av växandetransfereringar till den privata sektorn, framför allt till hushållen, setabell 15:1. har ATP-pensionerna ökat kraftigt. Men ävenutgifterna för folkpensioner ökade under 1970-tald, dock i en avlagande takt.Fr.o.m. 1982 har folkpensionsutgifterna minskal som andel av BNP. Andratransfereringar som ökade kraftigt är utbetalningarna frånsjuk- och föräldraförsäkringen samt olika typer av arbetsmarknadsbidrag. Bostadssubventionernaoch olika former av stöd lill förelagssektorn började från mitten av 1970-taletockså kräva allt större resurser. Bostadssubventionerna har fortsatt att ökamen transfereringarna till företagssektorn har trappats ned fr. o. m. Tabell 15:1 Offentliga sektorns utgifter, inkomster ochsparande 1970 1988, procentuell andel av BNP därav: folkpension och ATP inkl. AMU och KAS "Ränteutgifter netto" -0,6 -1,1 -1,3 -0,5 -6,4 -3,8 Den offentliga sektorn harstora ränteinkomster. Dessa utgörs framför Prop. 1988/89:150 allt avAP-fondens avkastning. Även staten och kommunerna redovisar Bil. De statliga ränteinkomsterna utgörs i huvudsak av ränior påsådana lån till bostadssektorn, som gavs innan denna utlåning flyttades övertill ell särskilt bolag (). Under1970-talels första hälft var de offentliga ränteinkomsterna betydligt störreän ränteutgifterna. blev dock räntebetalningarna påstatsskulden en stor och accelererande utgiftspost. Fr. o. m. 1981 var sektomsräntenetto negativt och 1985 översteg ränteutgifterna inkomsterna med ca 3,2%av BNP. De växande ränteutgifterna berodde framför allt på att statsskuldenväxte kraftigt, till följd av de stora budgetunderskott som uppstod fr.o.m.1970-talets andra hälft. Den kraftiga uppgången i marknadsräntorna 1979 och1980 bidrog också till de ökade ränteutgifterna. har det offentligaräntenettot förbättrats, räknat som andel av BNP. Detta beror dels på fallandemarknadsräntor dels på de offentliga sparandeöverskotlen. Denoffentliga konsumtionen ökade under hela 1970-talel. Ökningen skedde framförallt inom barnomsorgen, äldreomsorgen och sjukvården. Ökningen inom barnomsorgoch äldreomsorg var lill stor del en följd av beslut av statsmakterna. Deökande sjukvårdskostnaderna är däremot i större utsträckning en följd av enhögre andel äldre inom befolkningen. Det förefaller dock också som om det inomflertalet konsumtionsområden, , skett en ökning av dengenomsnittliga resursinsatsen, per individ i olika åldersgrupper, som gårutöver vad som kan förklaras av antingen större reformbeslut ellerbefolkningsutvecklingen. 1långtidsutredningarna har presenterats s. k.baskalkyler över den offentliga konsumtionen. I dessa görs ett försök attberäkna hur mycket offentlig service individer i olika åldersgmpper igenomsnitt tar i anspråk ell visst år. Statistiken över offentlig konsumtion ärdock inte särskilt väl anpassad till denna typ av beräkningar varför de;; blirfråga om mycket grova uppskattningar. Medutgångspunkt från en befolkningsprognos och uppgifter om genomsnittliga kravpå offentlig service kan en mycket överslagsmässig beräkning av det servicebehovsom behövs , till följd enbart av förändringar i befolkningen ochvid en oförändrad servicenivå, göras. En baskalkyl för perioden 19701985, setabell 15:2, visar att den demografiska utvecklingen , underfömtsättning av oförändrad servicenivå, skulle ha medfört alt den offentligakonsumtionen växt med 0,. Den faktiska konsumtionsökningen uppgickemellertid lill 2,. Ökningen var störst under1970-lalet, då en omfattande utbyggnad av den offentliga servicen ägde mm. Menäven under 1980-tald är ökningstakten hög i jämförelse med resultaten frånbaskalkylen. Deoffentliga bmttoinvesteringama, mätta som andel av BNP, har stadigt minskalsedan 1970. Minskningen hänger delvis samman med att bostadsbyggandet fallitunder perioden. En annan förklaring kan vara att en ökad andel avinvesteringarna sker inom offentligt ägda bolag, som enligtnationalräkenskapernas definitioner ingår i företagssektom. Tabell 15:2 Offentlig konsumtion : faktisk utveckling och enligt s.k. Prop. 1988/89: 150 -0,1 -0,8 Källa: och . Satninanfatlningsviskan utvecklingen delas in i tre faser. Den första sträcker sigfram till senare . skedde en kraftigexpansion av de offentliga utgifterna. Under 1970-lalets senare hälft minskadeökningstakten som den ekonomiska tillväxten i hela ekonominförsvagades kraftigt. De offentliga utgifterna som andel av BNP fortsattedärför att öka. Under första delen av 1980-talel ökade åter den ekonomiskatillväxten som tillväxten av de offentliga utgifterna fortsatte attavla. Därmed började också de offentliga utgifterna som andel av BNP allminska. ' Tvåberäkningar har gjorts av utvecklingen av de offentliga utgifterna som andel avBNP , se tabell 15: 3.