prop · GC0368 · 1988-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1988/89:68 Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för den åtgärd och de ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen föreslås vissa ändringar i livsmedelslagen (1971:511) i syfte attskärpa livsmedelskontrollen. Vissa förändringar föreslås i den nuvarande tillsynsorganisationen.I huvudsak innebär förändringarna att livsmedelsverkets roll som centraltillsynsmyndighet förstärks samt att verket får det direkta tillsynsansvaretför vissa större livsmedelsanläggningar med komplicerad produktion och en storspridning av produktema. Föratt finansiera den skärpta livsmedelskontrollen föreslås ett nyttavgiftssystem. En årlig avgift bör tas ut av varje företag som hanterarlivsmedel. Det nya avgiftssystemet medger en större flexibilitet än detnuvarande. Framför allt ökar det möjligheterna att kontrollera redligheten ihanteringen. Kravet på redlighet innebär t. ex. att en varas sammansättningskall redovisas på ett korrekt sätt. som miljö- och hälsoskyddsnämnderna tillförs ökade resurser genomdet föreslagna avgiftssystemet. Ipropositionen föreslås vidare att företagens egentillsyn i större utsträckningskall tas till vara i den offentliga livsmedelskontrollen. Egentill-synen börutgöra grunden för den löpande kontrollen. Vidareföreslås att lagen (1959:99) om köttbesiktning m.m. upphävs och ersätts medföreskrifter för köttkontroll som meddelas med stöd av livsmedelslagen.Livsmedelsverket ges också ökade möjligheter till en effektiv och likformigvegetabiliekontroll. Detföreslås också att det skall bli möjligt att förbjuda import av livsmedel somhar bestrålats utomlands. Reglerna om straff för överträdelser avlivsmedelslagstiftningen skärps. 1988/89. De nya bestämmelserna omköttbesiktningen föreslås träda i kraft och bestämmelserna iövrigt . Lagförslageti denna proposition har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därförtre huvuddelar: lagrådsrémissen (s. 7), lagrådets yttrande (s. 65) och föredragandestatsrådets ställningstagande till lagrådets synpunkter (s. 69). Densom vill ta del av samtliga skäl för lagförslaget måste därför läsa alla tredelarna. Lag omändring i livsmedelslagen (1971:511) Härigenomföreskrivs i fråga om livsmedelslagen (1971:511) dels att 2, 3, 11, 24, 26 -28, 30 och 33 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införastvå nya paragrafer, 25 a och 29a§§, och närmast före 29 a § en ny rubrik avföljande lydelse. Med hantering av livsmedel avses i denna lag dels framställning, beredning, behandling, förvaring, förpackning, omförpackning, transport eller uppläggning av livsmedel, dels saluhållande, försäljning, servering eller annat överlämnande av livsmedel för förtäring. Medhantering av livsmedel avses i denna lag dels slakt, dels framställning,beredning, behandling, förvaring, förpackning, omförpackning, transport elleruppläggning av livsmedel, dels saluhållande, försäljning, servering ellerannat överlämnande av livsmedel för förtäring. Bestämmelsei denna lag om saluhållande gäller i tillämpliga delar även försäljning,servering eller annat överlämnande av livsmedel för förtäring. Lagengäller ej hantering av livsmedel i enskilt hushåll eller i kök i förskola ochfritidshem med högst två avdelningar. Regeringen, eller denmyndighet som regeringen bestämmeryär dock föreskriva att lagen helt ellerdelvis skall gälla hantering av vatten i enskilt hushåll eller i kök som avsesi första stycket, om vattnet är avsett att drickas eller att användas vidhantering av livsmedel. Lagengäller inte hantering av livsmedel i enskilt hushåll. Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer får dock föreskriva att lagen helt ellerdelvis skall gälla hantering av vatten i enskilt hushåll, om vattnet är avsettatt drickas eller att användas vid hantering av livsmedel. Lagen gäller inteheller hantering av livsmedel i kök i förskola och fritidshem med högst tvåavdelningar om inte regeringen eller den myndighet som regeringenbestäm-merföreskriver något annat. Om det är påkallat frånhälso-eller näringssynpunkt, kan regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer förbjuda eller föreskriva villkor för hantering eller införsel tillriket av visst slag av livsmedel. Om det behövs från hälso-eller näringssynpunkt eller annars för att tillgodose konsumentintresset, fårregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förbjuda eller föreskrivavillkor för hantering eller införsel till landet av visst slag av livsmedel. 'Senastelydelse 1982:1081 Senaste lydelse 1975:733. Statens livsmedelsverkutövar den centrala tillsynen över efterlevnaden av denna lag och ; anslutningdärtill' meddelade föreskrifter. utövar den närmare tillsyneninom länet. Den omedelbara tillsynen inom varje kommun utövas av miljö- ochhälsoskyddsnämnden. Statens livsmedelsverkutövar den centrala tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskriftersom har meddelats med stöd av lagen. utövar den närmare tillsyneninom länet. utövar tillsynen inom kommunen omregeringen inte har föreskrivit att tillsynen skall utövas av livsmedelsverket. Tillsynsmyndigheterna skall verka för att överträdelser av denna lagbeivras. För tillsyn enligt 24 §äger tillsynsmyndighet tillträde till område, livsmedelslokal eller annat utrymmeoch får där göra undersökning eller taga prov. har rätt attefter anfordran erhålla de upplysningar och handlingar som behövs förtillsynen. Det åliggerpolismyndighet att lämna den handräckning som behövs för utövande av tillsynenligt denna lag. Om skyldighet attersätta tillsynsmyndighet kostnader för provtagning och undersökning av provförordnar regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Förtillsyn enligt 24 § har en tillsynsmyndighet rätt att få tillträde till områden,livsmedelslokaler och andra utrymmen och att där göra undersökningar och taprover. En tillsynsmyndighet har rätt att på begäran få de upplysningar ochhandlingar som behövs för tillsynen. Polismyndighetenskall på begäran lämna den hjälp som behövs vid tillsynen. Tillsynsmyndighetfår taga hand om vara som saluhålles eller uppenbart är avsedd att saluhållasi strid med 16 18 §. får vidare taga hand om vara som avsesmed föreläggande eller förbud enligt 25 §, om föreläggandet eller förbudet ejefterkommes. Harvara tagits om hand enligt första stycket får varans ägare undertillsynsmyndighetens kontroll göra den duglig till livsmedel eller Tillsynsmyndighetenfår ta hand om e/J'vara som saluhålls eller som uppenbart är avsedd attsaluhållas i strid med 16-18§f får vidare ta hand om envara som avses med ett föreläggande eller ett förbud enligt 25 §, omföreläggandet eller förbudet inte följs. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilkaåtgärder som skall vidtas med kött som med ' Senaste lydelse 1983:299. 'Senaste lydelse 1975:733. använda den för annatändamål. Eljest skall varan förstöras genom tillsynsmyndighetens försorg. stödav första stycket tagits om hand i samband med slakt. Omen vara i annat fall än som avses i andra stycket tagits om hand får ägarenunder tillsynsmyndighetens kontroll göra varan duglig till livsmedel elleranvända den för annat ändamål. I annat fall skall varan förstöras genomtillsynsmyndighetens försorg. Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undersökningoch annan kontroll som behövs för att trygga efterlevnaden av denna lag. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hurtillsynen skall bedrivas och om undersökning och annan kontroll som behövsför att denna lag skall följas. För kontrollen av köttfår regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifterom köttbesiktning och om uppgiftsskyldighet för den som lämnar djur tillslakt. Sådana föreskrifter får meddelas för kött från olika djurslag i denutsträckning de behövs från hälso- eller näringssynpunkt. Avgifter för myndighets verksamhet Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskrivaom avgifter för en myndighets verksamhet enligt denna lag eller enligtföreskrifter som meddelas med stöd av lagen. Regeringen får föreskriva att kommun skall ombesörja uppbörden avavgifter för den statliga tillsy- Till böter eller fängelse i högst döms, orri inte gärningen är ringa, den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. bryter mot 6, 8, 14, 16-20§#, 30§6 Till böter eller fängelse i högst dömes den som uppsåtligen eller avoaktsamhet 1.bryter mot 6, 8, 14, 16-20§, 'Senastelydelse 1982:1081. ' Senaste lydelse 1975:733. 21 § första stycket eller 23 §, 2.bryter mot föreskrift som meddelats med stöd av 9 eller 10§, 11 § såvitt avser hantering, 12§, 21 § andra stycket, 22 § tredje stycket, 28§ andra stycket eller 29 §, 3. vid märkning enligt 13§ eller enligt föreskrift som meddelas med stöd av 13 § lämnar oriktiga uppgifter. 21§ första stycket eller 23 §, 2. bryter mot föreskrift som meddelatsmed stöd av 9 eller 10§, 11 § såvitt avser hantering, 12§, 21 § andra stycket,22 § tredje stycket eller 29 §, 3. vid märkning enligt 13 §eller enligt föreskrift som meddelas med stöd av 13 § lämnar sådana oriktigauppgifter, som innebär skada eller annan olägenhet för mottagaren, 4. åsidosätter villkor som meddelats med stöd av 6§eller 20 § andra stycket. Om förpliktelse av betydelse från hälsosynpunkt eller för konsumentintressetuppsåtligen åsidosatts i större omfattning eller annars pä ett allvarligt sätt,döms till fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att fullgöra vad som åligger honom enligt 26 § första stycket andra punkten, dömes till böter. Ansvar enligt första stycket inträder ej, om ansvar för gämingen kan ådömas enligt . Om ansvar för den som i strid mot föreskrift som meddelats med stöd av 11 § inför livsmedel till riket och försök därtill finns bestämmelser i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Densom med uppsåt eller av oaktsamhet inte fullgör sina skyldigheter enligt 26 §första stycket andra punkten, döms till böter. Tillansvar enligt första stycket döms inte, om gämingen är belagd med straff ibrottsbalken. Omansvar för den som i strid mot föreskrift som meddelats med stöd av 11 § införlivsmedel till landet och försök därtill finns bestämmelser i lagen(1960:418) om straff för vamsmuggling. Talan mot beslut enligtdenna lag av miljö- och hälsoskyddsnämnd föres genom besvär hos . Beslut av en miljö- ochhälsoskyddsnämnd enligt denna lag eller av en besiktningsveterinär enligt föreskriftersom meddelats med stöd av 11§ eller 28 § andra stycket får överklagas hoslänsstyrelsen. Dennalag träder i kraft, i fråga om 27 § och 28 § andra stycket då lagen (1959:99) om köttbesiktning m.m. skall upphöra att gälla, och i övrigt . Regeringeneller den myndighet regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter som under en övergångstid av kan behövas i fråga om sådana skyldigheter för kommunen att vidta erforderliga åtgärder som anges i lagen (1959:99) om köttbesiktning m. m. Kommunenfår meddela de föreskrifter om avgifter för köttbesiktning vidköttbesiktningsbyrå som kan behövas övergångsvis. Senaste lydelse 1983:299. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , Lagrådsremiss om ändring i livsmedelslagen (1971:511),m.m. Livsmedelslagen(1971:511) trädde i kraft . Syftet med lagen är att skyddakonsumenterna mot skadliga eller på annat sätt från hälsosynpunkt otjänligalivsmedel. Vidare skall oredlighet i handeln med livsmedel motverkas. Kraven påredlighet innebär att livsmedlen skall motsvara de krav på sammansättning ochmärkning som lagen föreskriver samt de utfästelser i övrigt som lämnats i frågaom livsmedlet. Lageninnehåller grundläggande bestämmelser om livsmedels beskaffenhet och omhantering, märkning och saluhållande av livsmedel. Den innehåller också reglerom bl. a. personalhygien, livsmedelslokaler och tillsyn. Mer detaljeradeföreskrifter om livsmedel och om kontrollen av livsmedel meddelas av regeringeni livsmedelsförordningen (1971:807) och av i särskildakungörelser. ,som inrättades som livsmedelslagen trädde i kraft, är centralförvaltningsmyndighet för ärenden som rör livsmedel. I verkets uppgifter ingåräven direkta kontroll- och tillsynsuppgifter. Det ankommer på verket attgodkänna laboratorier för livsmedelsundersökningar och vissa störreanläggningar för livsmedelsproduktion. Vidare har verket den huvudsakligatillsynen över slakterier och mejerier. Verket är också chefsmyndighet förbesiktningsveterinärorganisationen. har livsmedelsverket ocksåansvaret för dricksvattenkontrollen. Länsstyrelsenkontrollerar efterlevnaden av livsmedelslagstiftningen inom länet. Inomlänsstyrelsen svarar länsveterinären för ärenden som rör livsmedelskontrollen. har den omedelbara tillsynen inom varje kommun. Dettainnebär att nämnden har det primära tillsynsansvaret för alllivsmedelshantering, även den som står under livsmedelsverkets direktakontroll. I nämndens uppgifter ingår att fortlöpande företa de inspektioner,provtagningar och undersökningar som fordras för tillsynen. Kostnaderna förprovtagning och undersökning skall i princip ersättas av den vars verksamhetkontrolleras. Med stöd av regeringensbemyndigande tillkallade . 1988/89:68 dåvarandechefen för en kommitté för att göra en översyn avlivsmedelskontrollen (Dir. 1983:69). (Dåvarande ledamöter: landshövdingen , ordförande, riksdagsledamoten i ,statssekreteraren , f d. riksdagsledamoten ,riksdagsledamöterna och sekreteraren ). Kommitténantog namnet livsmedelskontrollutredningen. Genom till-läggsdirektiv utvidgaderegeringen sedermera uppdraget till att även omfatta frågan om åtgärder föratt förhindra att främmande ämnen tillförs livsmedel genom olämpligaförpackningar och husgeråd (Dir. 1985:25). Imaj lämnade utredningen i en skrivelse till regeringen förslag till vissaorganisatoriska ändringar när det gäller köttkontrollen. Förslaget resulteradei en överenskommelse om en ändrad organisation för besiktningsveterinärernaoch besiktningsassistentema. avlämnade livsmedelskontrollutredningen sitt slutbetänkande(SOU 1986:25) Kontroll av livsmedel. Betänkandet har remissbehandlats. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels utredningens sammanfattning avslutbetänkandet som bilaga 1, dels de lagförslag som läggs fram i betänkandetsom bilaga 2, dels en förteckning över remissinstanserna och ensammanställning av remissyttrandena över betänkandet som bilaga 3. Regeringenuppdrog åt livsmedelsverket att lämna förslag till ändradebestämmelser för märkning av livsmedel. lämnade sin rapportden . Rapporten har remissbehandlats. Rapportens sammanfattning börfogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4. En förteckning överreihissinstansema och en sammanställning av remissyttrandena bör fogas tillprotokollet som bilaga 5. För att belysa vissa frågor om importkontroll av bestrålade livsmedelm.m. tillkallade jag en särskild utredare (politisktsakkunnige ). Utredaren avgav sin slutrapportom importkontroll av bestrålade livsmedel m. m. Till protokollet i dettaärende bör fogas sammanfattningen i rapporten som bilaga 6. senaste årens samhällsdebatt har frågorna om livsmedlens kvalitet ochkostvanornas betydelse för hälsan framstått som allt mer viktiga. I vårt landär det inte längre fråga om var och hur vi skall kunna skaffa oss mat fördagen. Den kraftiga standardförbättringen har i stället gjortdet möjligt för människor att börja tänka mer på kvalitetsfrågor i vid meningnär det gäller livsmedlen. a. tagit sig uttryck i en omfattande urbanisering och i enindustrialisering som förändrat fömtsättningarna för livs- Maskinell bearbetning ställer Prop. 1988/89:68särskilda krav på råvaroma. Långa transportvägar kräver hållbarhet ellerförvaringsmöjligheter som inte behövdes . är konsumenternaskunskaper om livsmedel otillräckliga. Rent allmänt ställs emellertid ökade kravpå kvalitet. Dessa krav handlar om t. ex. näringsriktighet, giftfrihet, godsmak, hållbarhet, bekvämlighet, prisvärde och låga priser. Politikenhar också förändrats för att möta de ändrade kraven. Genom 1985års livsmedélspolitiska beslut sätts livsmedlen i centmm för jordbmkspolitikenpå ett annat sätt . Beslutet innebar att åtgärder som berörlivsmedlen samordnas i en gemensam politik. Denutveckling som jag här har skisserat ställer alltså nya krav på samhälletsinsatser. Den innebär emellertid även en utmaning för livsmedelsproducenterna,alltifrån bonden över industrin till butiken. av livsmedelskedjanmåste ta sitt ansvar för att konsumentemas berättigade krav på livsmedlenskall bli tillgodosedda. Från samhällets sida kan vi bidra på främst tvåområden. Det ena är att ekonomiskt och organisatoriskt medverka ikunskapsinhämtning och förmedling av dessa kunskaper. Ett exempel härpå är detövergripande, samlade program för forskning om alternativa produktionsformer ijordbmket och om livsmedel som administreras av skogs- och jordbmketsforskningsråd och som beslutat om i olika omgångar. Arbetet inomdetta forskningsprogram drivs med full kraft. Detandra området där samhället har ett naturligt ansvar är kontrollen avlivsmedlen, en kontroll som framför allt omfattar det enskilda livsmedletstillstånd men också beredning och hantering, varuinformation m. m.Livsmedelskontrollen har varit föremål för omfattande utredning under senareår. Utredningsmaterialet visar att förhållandena i olika avseenden ärotillfredsställande och att förbättringar är nödvändiga eller angelägna. Detbehövs alltså en reformering av den offentliga livsmedelskontrollen.Utredningsförslagen och remissyttrandena över dessa utgör enligt min mening engod grund för denna reform. Strukturomvandlingeninom livsmedelsindustrin har kännetecknats av en utveckling mot färre ochstörre enheter. fanns inom livsmedelsindustrin 2175 arbetsställen medfler än fem anställda medan antalet sådana arbetsställen bara uppgicktill knappt 800. Utvecklingen har också inneburit en ökad geografiskkoncentration. Koncentrationsprocessen har gått fortare inom livsmedelsindustrinän inom tillverkningsindustrin i övrigt. Inomvissa livsmedelsbranscher kan det emellertid spåras en motsatt utveckling.Sålunda har skett en viss etablering av t. ex. småbagerier ochköttbodar samt, om än i begränsad omfattning, gårdsslakterier. Enannan förändring som är särskilt tydlig vid de stora anläggningarna för tillverkning och beredning av livsmedel är användningen av en alltmer avancerad teknik. Inom de stora produktionsanläggningarna har den tek niska utvecklingen i många fall lett fram till att tillverkningen inte längre sker satsvis utan som ett kontinuerligt flöde genom ett slutet berednings- 9 Tillverkningensker automatiskt och styrs med hjälp av datatek- Prop. 1988/89:68 nik.Mejeriindustrin ligger långt framme när det gäller att utnyttja modernprocessteknik i tillverkningen. Inom flera av livsmedelsindustrins branschersker en liknande utveckling. Andraförändringar gäller produkterna som tillverkas. Nya råvaror har kommit tillanvändning, t. ex. tas olika slags biprodukter till vara. har detutvecklats metoder som förlänger livsmedlens hållbarhet. Att nya konserverings-och förpackningsmetoder har utvecklats är delvis en följd av att tillverkningenunder koncentrerats till ett mindre antal anläggningarän tidigare. Strukturomvandlingen har nämligen fört med sig att livsmedlendistribueras över längre avstånd. Därmed har kraven på hållbarhet hoslivsmedlen ökat. Inom charkuteriindustrin och bagerierna tillämpas i dagtillverkningsmetoder som möjliggör längre hållbarhetstider än vad som tidigarevarit vanligt. De långa hållbarhetstiderna är en förutsättning för enrikstäckande distribution av produkterna. De har blivit ett viktigtkonkurrensmedel i partiledet för framför allt de stora företagen. Långhållbarhetstid har dessutom ofta satts som ett villkor från handelns och dåfrämst grossistledets sida för att ta in produkten i sortimentet.Förändringarna vad beträffar livsmedlens sammansättning hänger samman med enhögt utvecklad teknologi. Ettutmärkande drag i det företagsled som distribuerar livsmedel är koncentrationentill tre huvudsakliga block ICA, KF och . Inom varje sådant block harparti- och detaljhandeln knutits samman. Enväsentlig del av livsmedelshandelns marknadsföring är den kampanjverksamhetsom sker i samverkan mellan industrin, grossistema och butikskedjorna. Deflesta av leverantörema använder sig av priskampanjer i sin marknadsföring ochsådana kampanjer omfattar av sortimentet. Vissa produkter säljs tillövervägande del genom kampanjer, t. ex. , köttfärs, fläskkotlett, kaffeoch djupfryst kyckling. I livsmedelskedjornas veckoannonser framstår priset påprodukten som det viktigaste konkurrensmedlet. Dennautveckling har i många fall gått ut över kvaliteten på livsmedlen. Samtidigtkräver konsumenterna i en Ökande utsträckning att livsmedlen skall hålla en högkvalitet. För att åstadkomma en kvalitetsförbättring har bestämmelserna pålivsmedelsområdet successivt skärpts. Ansvaretför att de kvalitetskrav som konsumenter och lagstiftning ställer på livsmedlen blir uppfyllda vilar självfallet i första hand på alla som är verksamma i livsmedelskedjan, dvs. odlare, djumppfödare, tillver kare, importörer, grossister och detaljister. Det är enligt min mening varken önskvärt eller möjligt för samhället att bygga upp en kontrollappa rat som är heltäckande. Den offentliga livsmedelskontrollen kommer där för alltid med undantag för köttbesiktningen och viss annan kontroll att vara av stickprovskaraktär. Men kontrollen får inte vara så gles att den inbjuder mindre seriösa företagare att eftersätta hygieniska krav eller förfara oredligt mot konsumenterna. Flera händelser under enbart visar att alltför många företag inte har levt upp till sitt ansvar mot konsumenterna. Det är nedslående att behöva konstatera att stora hygieniska brister tycks föreligga i hanteringen av köttprodukter och att 10 fusk med datummärkningenav charkuterivaror synes vara utbrett. 1988/89:68 inomdricksvattenproduktionen och vissa storkök har stora brister uppdagats undersenare tid. Omkonsumenternas förtroende skall kunna bibehållas har många företag inomlivsmedelsbranschen skäl att självkritiskt pröva sin verksamhet. Många företaghar anledning att väsentligt höja ambitionsnivån i fråga om kvaliteten pålivsmedlen. Gjordaerfarenheter ger också anledning att ifrågasätta om den offentligalivsmedelskontrollen är ändamålsenligt uppbyggd. Det är enligt min mening sannoliktinte möjligt att med ett utpräglat decentraliserat kontrollsystem effektivtövervaka ett centraliserat hanteringssystem av det slag som byggts upp undersenare år. Flertalet miljö- och hälsoskyddsnämnder, som är ansvariga för dennärmare kontrollen, sakiiar förutsättningar att genomföra en tillräckligkontroll av de storskaliga tillverkningsanläggningarna och varuflödet i senareled. Livsmedelskontrollensmål, omfattning och inriktning Denoffentliga livsmedelskontrollen är ett viktigt medel i samhällets livsmedelspolitik,vars syfte bl. a. är att konsumenterna skall få tillgång till livsmedel av godkvalitet till rimliga priser. Avsiktenmed den offentliga livsmedelskontrollen är att se till att livsmedelslagstiftningensbestämmelser för hanteringen av livsmedel följs, så att konsumenterna skyddasmot hälsorisker och mot oredliga förfaranden. Föregen del anser jag att det mål för livsmedelskontrollen som jag nu redovisatväl tillvaratar konsumenternas intressen och bör gälla även i fortsättningen.Jag anser också liksom utredningen att livsmedelskontrollen bör vara likartadoch neutral i förhållande till livsmedlens urspmng och i förhållande till denmarknad livsmedlen är avsedda för. Kontrollen bör också vara densamma oberoendeav vilken produktionsmetod som har använts. Samhällets tillsyn bör följaktligeni princip vara densamma oberoende av hur och var i landet livsmedlenproduceras och oberoende av om livsmedlen är importerade eller inhemska. Alllivsmedelshantering i landet bör alltså bli föremål för en likartad offentliglivsmedelstillsyn.