prop · GC03116 · 1988-12-31 00:00:00 — tillförebyggande åtgärder mot översvämningar om det totala beloppet för dettaändamål (25 milj. höjs kraftigt för att andra angelägna åtgärder, främst skredförebyggandeinsatser, skall kunna genomföras. () och statskontoretär tveksamma till att på det sätt DSU föreslår öronmärka medel för visständamål . anser att flödesdämpande magasinskall kunna komma i åtnjutande av extra skatteutjämningsbidrag. SvenskakraftverksJÖreningen anser att vattenkraftsutbyggnad är det från miljösynpunktbästa sättet att lösa översvämningsproblemen, varför NRL bör upphävas för deaktuella älvsträckorna. Ungsrätt utesluter inte att en reglering medflödesdämpande syfte i och skulle kunna anses somsamhällsekonomiskt lönsam. Skälen för mittställningstagande: Med stöd av beslut (prop. 1985/86:150bil. 3, FöU 11 och FiU 29, rskr. 345 och 361) avsätts inom ramen för det extraskalteutjämningsbidraget 25 milj. kr. för förebyggande åtgärder motjordskred och andra naturolyckor, främst översvämningar. Ansökningarna ombidrag prövas av regeringen efter förslag av . Jag villredan här betona vad riksdagsbeslutet innebär i fråga om ansvaret förförebyggande åtgärder. uttalar att det, i den mån ansvaret förförebyggande åtgärder inte faller inomramen för samhällets räddningstjänst eller omfattas av försäkrings- Prop.1988/89:116 skyddet, ligger inom den kommunala kompetensen att ombesörjadessa Bilaga 1 åtgärder. Det statliga stödet skall vara ett stöd till demest utsatta kommunerna. Föratt det skall vara möjligt att med större säkerhet bedöma behovet av resurserför flödesdämpande åtgärder krävs kunskap om problemens omfattning och enbedömning av möjliga alternativ. Ett mera detaljerat underlag i dessa frågorkommer att finnas tillgängligt först efter det att länsstyrelsernas uppdrag harredovisats och sammanställts. Därefter är det möjligt att göra en övergripandeprioritering mellan olika angelägna projekt m.m. Detsaknas därför underlag för ett genomförande av DSU:s förslag. Jag anser vidarei likhet med RRV m.fl. att förslaget att öronmärka medel ur det extraskalteutjämningsbidraget inte är invändningsfritt. Detta bidrags syfte ärnämligen att mera påtagligt stödja de mest utsatta kommunerna i deras arbetemed att förebygga allvariiga naturolyckor. Jag vill emellertid framhålla attdet självfallet står varje kommun fritt att ansöka om bidrag till förebyggandeåtgärder och få frågan prövad i enlighet med de riktlinjer riksdagsbeslutetanger. 1 detta sammanhang vill jag framhålla det nödvändiga i atträddningsverket följer upp kommunernas åtgärder efter regeringens beslut ombidrag. DSUhar föreslagit att regeringen ser över storleken på hela det extraskatteutjämningsbidraget för förebyggande åtgärder mot naturolyckor. Till dettakan jag säga att frågan om bidragets storlek prövas i den årligabudgetprocessen. DSUhar vidare föreslagit att anslag för översiktligaundersökningar rörande olika former av naturolyckor höjs. Enligt min mening ärverkets verksamhet på detta område mycket betydelsefull för förebyggandet avnaturolyckor. Från chefen för försvarsdepartementet har jag inhämtat attanslagsposten för /89 har höjts från . till en milj.kr. 1likhet med DSU anser jag att ytterligare regleringskapacitet i flera fall tordevara den effektivaste och enda realistiska möjligheten att förebygga eller påett mer verkningsfullt sätt dämpa effekterna av översvämningar. Tillkomsten avnya regleringar kan dock medföra konflikter med motstående intressen. Länsstyrelsernabör i samverkan med berörda kraftföretag och kommu ner bedöma vilka flödesdämpande alternativ som vid en samlad avväg ning är den bästa lösningen på översvämningsproblemet. När det föreslås att ytteriigare regleringskapacitet tillskapas bör en förutsättning vara att det inte finns andra realistiska, tekniska och ekonomiska alternativ för flödesdämpning. Hushållningsbestämmelserna i skall därvid beak tas. har föreslagit att extra skatteutjämningsbidrag skall kunna utgå till byggande av dammar avsedda för flödesdämpning. Jag vill erinra om att mottagare av det extra skatteutjämningsbidraget är kommu- , nerna. Om en kommun kommer in till regeringen med en ansökan om bidrag för en sådan anläggning får ansökningen prövas och vägas mot. andra inkomna ansökningar. 2.4Beredskapsplanering, prognoser, varningssystem m. m. Prop.1988/89:116 Bilaga 1 Mittställningstagande: Det är viktigt att ansvariga organ samverkar i planeringenför att minska konsekvenserna av inträffade dammbrott. De ansvarigamyndigheterna främst plan- och bostadsverket samt böröverväga att meddela allmänna råd om samverkan när det gäller den fysiskaplaneringen, befolkningsskyddet och räddningstjänsten. Räddningsverketsinledda arbete med utgångspunkt i DSUis förslag bör fullföljas. DSU:Överensstämmer huvudsakligen med mina förslag. Remissinstanserna:DSU:s förslag möter inga erinringar från remissinstansernas sida. förutsätter att nära samarbete etableras mellan ochplan- och bostadsverket för att utforma allmänna råd när det gäller kopplingenmellan räddningstjänsten och den fysiska planeringen. Svenskakrajtverksförenlngen och enskilda kraftföretag m.fl. förklarar sig genomgåendevilliga att delta i ett arbete för att förbättra planeringen vidöversvämningar. Skälen för mittställningstagande: Inledningsvis vill jag kortfattat redogöra för vad somgäller enligt räddningstjänstlagstiftningen. Inträffar en översvämning skallsamhället genom räddningstjänsten svara för att skador på människor, egendomeller miljön hindras eller begränsas. Varje kommun skall ha enräddningstjänstplan. I denna plan skall det finnas uppgifter omräddningstjänstens organisation i kommunen och om områden där enolyckshändelse kan medföra allvarliga skador i miljön. Vid olyckshändelser somkräver omfattande räddningsinsatser skall ta över ansvaret förräddningstjänsten. Exempel på när detta kan bli aktuellt är mer omfattandeöversvämningar. skall upprätta en plan för räddningstjänsten isådana situationer. Lagstiftningen ålägger alltså de ansvariga myndigheternaatt ha en planläggning för räddningstjänsten vid allvarliga olyckshändelser,t. Räddningsverketskall enligt sin instruktion (1988:1040) samordna samhällets verksamhet inombefolkningsskyddet och räddningstjänsten, bevaka riskutvecklingen inomverksamhetsområdet samt verka för att åtgärder vidtas för befolkningens skyddoch för att förebygga olyckor. Kommunen skall enligt räddningstjänstlagen(1986:1102) främja olycks-och skadeförebyggande verksamhet. DSUföreslår att regeringen uppdrar åt att dels redovisa denplanering för dammbrott eller översvämningar som har genomförts hos kommuneroch länsstyrelser, dels överlägga med företrädare för dammägarna, i första handVattenfall och , för att klarlägga eventuella brister inuvarande beredskapsplanering m.m. i syfte att uppnå en överenskommelse omgenerella riktlinjer för de säkerhetsrela-terade övervakningsanordningarna.Verket bör informera berörda kommuner och länsstyrelser om resultatet samtlämna rekommendationer avseende den tillsyn som bör utövas. DSU erinrarhärutöver om det ansvarlänsstyrelserna har enligt räddningstjänstförordningen att upprätta Prop.1988/89:116 planer för sådana större räddningsinsatser vid vilkalänsstyrelserna skall Bilaga 1 överta ansvaret för räddningstjänsten. Jagkan ansluta mig till huvuddragen i de överväganden och förslag som DSU harlämnat. kan jag konstatera att redan har ansvaret föratt samordna samhällets verksamhet på området. Det är - i linje med vadplanverket har anfört - väsentligt att det sker ett samspel mellan förebyggandeinsatser och skadeavhjälpande åtgärder. Enligt min mening bör ansvaret fördetta i första hand åvila kommunerna. Dessa har också en sådan skyldighet. Frånchefen för försvarsdepartementet har jag inhämtat att ijanuari 1989 har givit ut en handbok i riskanalys inomräddningstjänsten med vars hjälp man i ett kommunalt perspektiv skall kunnaidentifiera och värdera olika riskkällor. Denna riskhandbok bör enligt minmening få betydelse i sammanhanget. Som ett fullföljande av det pågående arbetetförutsätter jag att plan- och bostadsverket och övervägerbehovet av allmänna råd om samverkan mellan verksamhetsområdena fysisk planering,befolkningsskydd och räddningstjänst. Kommittén(Kn 1981:02) för undersökning av allvarliga olyckshändelser har i sin rapport(Nr 1:1987) Läckaget i föreslagit att länsstyrelseni län där en större dammanläggning finns överväger om det hos länsstyrelsenoch berörda kommuner finns behov av en särskild beredskapsplanering förräddningstjänsten vid dammbrott. Medutgångspunkt i DSU:s förslag har redan inventerat och tillchefen för försvarsdepartementet redovisat kommunernas och länsstyrelsernasplanering för åtgärder vid dammbrott och översvämningar. Av redovisningenframgår bl. a. att ett femtontal kommuner har en mer eller mindre omfattandeplanering för dammbrott och liknande samt att i länregionala räddningstjänstplan innefattar åtgärder även vid dammbrott. Övrigalänsstyrelsers åtgärder vid översvämningar behandlas i resp. länsstyrelsesregionala räddningstjänstplan. 1sin redovisning konstaterar att de kommuner som har de störstabehoven av förebyggande planering har en dammbrottspla-nering. Verketanser dock att en planering för att lindra konsekvenserna av ett dammbrott börkomma till stånd i ytterligare kommuner. Jagdelar den uppfattning som kommer till uttryck i kommitténs för undersökning avallvarliga olyckshändelser angivna rapport och genom räddningsverketsredovisning. Jag anser alltså att det är angeläget att det inom kommunerna ochlänsstyrelserna noga prövas om det behövs en ytteriigare planering.Räddningsverket bör stödja länsstyrelserna i det mer övergripande arbetet samtsamordna deras arbete, t.ex. så att beredskapsplaneringen kan avse en hel älvsom berör flera län. Frånchefen för försvarsdepartementet harjag vidare inhämtat att räddningsverketredan har inlett det arbete som DSU föreslog om överläggningar med dammägarnam. Jagkonstaterar med tillfredsställelse att , i enlighet med vad jag anförde under avsnitt 2.3.3, redan har tagit värdefulla initiativ på området. Några uppdrag tillräddningsverket mot bakgrund av DSU:s förslag anser jag därför inte behövliga.I stället förutsätter jag att verket fullföljer det inledda arbetet i enlighetmed DSU:s förslag. 1988/89:116Bilaga 1 Mittställningstagande: Jag anser att DSU:s och SMHLs förslag att inrätta ensärskild funktion älvcentraler vid större älvar bör övervägas närmare genomatt ges ett uppdrag att samråda med kraftföretagen om inrättande avälvcentraler i utbyggda älvar och utreda behovet av sådana centraler ioutbyggda älvar. om älvcentraler: har på anmodan av DSU utarbetat ett förslagtill framtida hydrologisk prognos- och varningstjänst vid landets störrevattendrag. Enligt bör kraftföretagen i princip svara för kostnaderna förälvcentraler i utbyggda älvar, medan staten bör svara för kostnaderna förcentraler i outbyggda älvar där kraftintresset är svagt. Kostnaderna för attupprätta och driva älvcentraler i den senare kategorin av älvar uppgår enligtSMHI till ca 3 milj. kr. bör få i uppdragav regeringen att ytterligare utreda dessa frågor. DSU:Överensstämmer huvudsakligen med mitt ställningstagande. Remissinstanserna:Uppfattningen är starkt delad när det gäller detta förslag. Statens energiverkföreslår att frågan om älvcentralernas organisation, arbetsuppgifter m. m.blir föremål för ytterligare utredning. Svenska kraftverksföreningen.Vattenfall och är beredda att inleda förhandlingar med ominrättandet av älvcentraler i de vattendrag där man är företrädda. När detgäller finansieringen anser RRV att staten bör svara för kostnaderna, medanstatskontoret har den motsatta uppfattningen. Skälen för mittställningstagande: Jag ansluter mig till DSU:s förslag att bör ges uppdragatt samråda med berörda intressenter i avsikt att inrätta en särskild funktion älvcentraler vid större utbyggda älvar. Jag tolkar kraftföretagensremissvar och resultatet av de överläggningar som har ägt rum som att man ärberedd att ta på sig ansvaret för att sådana centraler kommer till stånd ochvidmakthålls i sådana älvar. När det gäller ansvaretför finansiering av älvcentraler i de huvudsakligen outbyggda älvar somomfattas av om undantag från vattenkraftsutbyggnadkonstaterar jag att bilden inte är lika klar. DSU har föreslagit att det extraskatteutjämningsbidraget för förebyggande av naturolyckor i vissa fall skallkunna utgå för skadelindrande prognos- och varningsåtgärder. DSU pekar särskiltpå det förhållandet att statsmakterna har beslutat att undantavattendrag från utbyggnad med stöd av NRL. Vid sidan av staten bör enligt DSUäven exempelvis kommunerna kunna bidra till finansieringen av dessa centralereller finansieringen lösas genom bildande av särskilda vattenförbund. Jag anserdärför att ytterligare bör utreda frågan om förutsättningarna för ochbehovet av älvcentraler i outbyggda älvar och kostnaderna för dessa. DSU har föreslagit attreglerna för det extra skatteutjämningsbidraget ändras så att bidrag även kanutgå för skadelindrande prognos- och varningsåtgärder. Jag ställer mig dockfrån principiella utgångspunkter tveksam till DSU:s förslag. Som jag harredovisat (avsnitt 2.3.3) har det extra skatteutjämningsbidraget kommit tillför att förebygga naturolyckor. Enligt min mening kan prognos- ochvarningsåtgärder inte anses vara förebyggande åtgärder i den mening som avses iriksdagens beslut. 1988/89:116 Bilaga 1 2.5 Forskning rörande dammsäkerhet och översvämningar Mittställningstagande: bör i samverkan med berörda myndigheter, kraftföretagm.fl. ges i uppdrag att utreda behovet av forskningsinsatser rörandeöversvämningar. DSU:Överensstämmer huvudsakligen med mina förslag. Remissinstanserna:Remissutfallet är splittrat. Förslaget tillstyrks av och krajiföretagensorganisationer. SLU anser att inte ensidigt bör tilldelas ansvar fördessa frågor utan att SLU bör ges ansvar för bl.a. forskning inom skogs- ochjordbrukssektorn. RRV och statskontoret motsätter sig eller vill inte taställning till förslaget med hänsyn till att utredaren inte har beaktat SMHLsdubbla roller som myndighet och uppdragsorgan. Skälen för mittställningstagande: För egen del anser jag att det är väsentligt att frågan ombehovet av forskning om översvämningar m.m. blir föremål för särskilda överväganden.Jag anser i likhet med DSU att det kan vara en lämplig ordning att ges iuppdrag att närmare utreda denna fråga i samråd med berörda intressenter. Dennafråga får sedan beredas i arbetet med den forskningspolitiska proposition somplaneras . RRv och pekar på att ett genomförande av DSU:sförslag kan medföra betydande kostnader för kraftföretagen. Enligt RRV kanskärpta regler som utfärdas av dammsäkerhetsnämnden och medföraicke oväsentliga kostnadsökningar, varför regeringen i sitt förslag medanledning av DSU:s betänkande bör ange att begränsningsförordningen gäller förmyndighetsregler om dammsäkerhet. Begränsningsförordningen (1987: 1347) gällerför myndigheter under regeringen (l§). Enligt denna förordning skallmyndigheterna, innan man beslutar om en regel, utreda bl. a. koslnadsmässigakonsekvenser av denna regel. Vidare skall den som berörs av regeln gestillfälle att yttra sig (2 och 3 §§). Statens räddningsverks uppgifter inomdammsäkerhetsområdet omfattas av begränsningsförordningen. En myndighet fårdock utan en sådan konsekvensutredning meddela föreskrifter, om det föreliggerfara för liv, personlig säkerhet eller hälsa eller risk för betydande ekonomiskskada (5§). är ett privaträttsligt organ, som inte har någon befogenhet attmeddela bindande föreskrifter. Nämndens roll är, Prop. 1988/89:116 som jag har sagt, endast rådgivande. Bakgrund:Statligt stöd till utbyggnad av små vattenkraftverk har i olika formerförekommit . Sedan den har det utgått ett15-procentigt investeringsstöd till sådana kraftverk och fr.o.m. den I juli1985 infördes även ett 50-procentigt stöd till förprojektering av småvattenkraftverk. Dessa båda stödformer upphörde den i enlighetmed vad som förutsattes i beslut. har beslutat att det iplanen för utbyggnad av vattenkraften skall ingå små vattenkraftverk,motsvarande 400 GWh/år. Underperioden till har statens energiverkbeslutat om bidrag till ett 80-tal projekt. Produktionstillskottet i dessaanläggningar beräknas till 150160 GWh/år. De projekt som har utförts eller ärunder utförande fördelar sig enligt statens energiverk på aktörer enligtföljande: Enskildanäringsidkare, finansbolag 21 Företagoch föreningar med ett mindre eget distributionsområde 3 KategorinÖvriga utgörs av bolagskonsortier eller motsvarande som i regel har bildatssärskilt för att investera i vattenkraftsanläggningar. Detfinns enligt statens energiverk en teoretisk potential i landet för utbyggnadav små vattenkraftverk på i storleksordningen /år utanför sådana områdensom är undantagna från vattenkraftsutbyggnad genom NRL. Den omfattar såvälorörda fallsträckor som nedlagda gamla kraftverk och utbyggnader av befintligaanläggningar. Avhittills genomförda/planerade projekt som statens energiverk har medverkateller lämnat utlastdse att medverka i är huvuddelen anläggningar som utnyttjaren befintlig damm. Nedanstående tabell visar mycket grovt uppdelningen av projektenmed hänvisning till åtgärdens omfattning: Typav anläggning Andel % Nystation vid befintlig damm 45 Kompletteringmed nytt aggregat 11 Renoveringeller restaurering av befintlig anläggning 37 2 1988/89. Nyanläggningavser anläggande av ett kraftverk i en helt orörd fallsträc- Prop. 1988/89: 116ka eller i ett vattendrag där en äldre damm har rivits ut. Ny station vidBilaga 1 befintlig damm som är den klart dominerande åtgärden innebär att enhelt ny kraftstation uppförs vid en befintlig damm som är i en mer eller mindrebra kondition. Komplettering med nytt aggregat avser projekt där ett befintligtkraftverk har kompletterats med ytterligare aggregat. Renovering ellerrestaurering av befintlig anläggning innebär att man utnyttjar befintligaanläggningsdelar, såsom kraftstationsbyggnad, damm, kanaler etc, för vanligtvisinstallation av ny mekanisk och elektrisk utrustning samt ny styr- ochkontrollutrustning. 1samband med beslutet om bidrag till små vattenkraftverk m. m. (prop.1984/85:120 s. 143 0 behandlades bl.a. frågan om konflikter gentemot motståendeintressen vid uppförande av sådana kraftverk. Föredraganden bedömde därvid attsmå vattenkraftverk i första hand har fömtsättningar att uppföras i anslutningtill befintliga regleringar. Vidare framhölls att tillkomsten av sådanakraftverk har medverkat till att man har satt i stånd äldre dammar som harvarit i behov av restaurering. Därutöver erinrades i propositionen om attutbyggnad av vattenkraftverk i biflöden i vissa fall kan stå i konflikt medutbyggnader i huvudflödena. Undersenare tid har ett antal projekt aktualiserats som bedöms förorsaka konfliktermed motstående intressen. Det gäller bl. a. projekt i orörda biflöden tillvissa exploaterade älvar i norra . Regeringen har genom särskildabeslut förbehållit sig prövningen enligt VL av två av dessa projekt. Istatens energiverks elmarknadsrapport påpekas att utbyggnad för energiproduktionskapar vissa miljöstörningar och att detta även gäller små vattenkraftverk.Nyttan av små vattenkraftverk är inte sällan måttlig jämfört med de störningari naturmiljön som anläggningarna orsakar. Minikraftverk kan således i vissafall ge större skada per utbyggd och producerad energienhet än större kraftverk. Enligtvad som gäller kan statligt stöd till små vattenkraftverk utgå från dennya energiteknikfonden. Ett grundläggande villkor för det stödet är att nyteknik skall tillämpas. Små vattenkraftverk har ingen särställning utan bedömspå samma grunder som övriga energiprojekt. har utarbetatnärmare detaljbestämmelser rörande detta stöd. Uppdragtill länsstyrelserna: Regeringen gav tio länsstyrelser i uppdragatt till regeringen översiktligt redovisa de mindre vattenkraftsprojekt somhar aktualiserats. Planer på utbyggnad som är kända men som först senare kankomma att aktualiseras borde även redovisas enligt en till uppdraget fogadpromemoria. Länsstyrelserna föriitsattes göra denna redovisning i samverkan medberörda kommuner varvid de damminventeringar som länsstyrelserna i flertaletlän genomfört borde utnyttjas. Redovisningen förutsattes innefatta enöversiktlig beskrivning av den inverkan på naturvårdens intressen, bl. a.skador på fauna och fiske, som ett genomförande av olika projekt kan medföra.I den mån redovisade vattenkraftsprojekt berörs av ställningstaganden ikommunernas fysiska planering för berörda områden, borde dessa enligtpromemorian redovisas. Redovisningar harinkommit från länsstyrelserna i . 1988/89: 116Värmlands, , , , , Västernorr- Bilaga1 lands, , och . 1 vissa fall har tillyttrandena fogats skrivelser från berörda kommuner, kraftföretag m.fl. Delar avlänsstyrelsernas redovisningar finns fogade till detta protokoll som bilaga1.3. Länsstyrelsernasredovisningar är olika långtgående vad gäller bedömningar av de redovisadeprojektens konsekvenser. I relativt hög grad har bedömningar avseendekonflikter med motstående intressen inte gjorts. Redovisningarna är inte hellerenhetliga exempelvis med avseende på projektens aktualitetsgrad. De slutsatsersom kan dras av materialet är därför relativt osäkra. Huvuddelenav de projekt som länsstyrelserna uttalat sig om förefaller kunna genomförasutan allvarliga konflikter med motstående intressen. I vissa fall harlänsstyrelserna dock konstaterat att allvariiga konflikter föreligger gentemotnaturvårdens intressen och till viss del kulturminnesvårdsintressen.Synpunkter av mer allmän eller generell karaktär med anledning av uppdraget harlämnats av vissa länsstyrelser och kommuner. LänsstyrelsenI framhåller att uttag av elkraft genom iståndsättning avraserade dammar och liknande upprustning av befintliga byggnader kan innebärapositiva åtgärder från natur- eller kulturminnesvårdssynpunkt, underförutsättning att upprustningen sker med hänsynstagande till natur- ochkulturvärdena. Vissa anläggningar kan ha ett sådant antikvariskt värde attbefintlig utrustning för kvarn eller kraftverk bör bevaras intakt. Destatliga bidragen till små kraftverk har enligt i länmedfört en forcerad utbyggnad av små kraftverk som saknar motsvarighet i sentid. Den värdering av natur- och miljöfrågor som har slagit igenom i samhälleti stort i såväl lagstiftning som praktiskt handlande synes enligt länsstyrelsenännu inte ha fått något nämnvärt genomslag hos vattendomstolarna trots VL. Länsstyrelseni anser att det erhållna materialet inte ger utrymmeför mer än en ganska grov översiktlig redovisning. Betydligt större insatserskulle erfordras för att få en mer fullständig förteckning över projekt som kankomma till stånd . Genombestämmelserna i är enligt i mycket stora delar av vattendragen i länet undantagna från vattenkraftsut byggnad. Eventuella utbyggnader i outbyggda mindre vattendrag och biflöden till de utbyggda huvudälvarna medför stora risker för bety dande stömingar med hänsyn till naturvård, fiske och rekreation. En restriktiv grundinställning skall därför gälla i fortsättningen och regerings prövning kan behövas då inte endast obetydliga inverkningar på naturför hållanden m. m. bedöms uppstå. bör kunna aktivt verka för att sådana förbehåll aktualiseras och regeringen bör kunna ge en rekom mendation om att detta bör ske. och Bodens kommuner re dovisar projekt i biflöden till där tillstånd givits trots att kom munen varit emot utbyggnaden. och kommuner redovisar å andra sidan projekt i vissa biflöden till där tillstånd enligt VL ' vägrats av regeringentrots att kommunerna var positiva till en utbyggnad. 1988/89:116 Bakgrunden är att biflödena omfattas av bestämmelserna i . Storumanskommun är beredd att positivt pröva effektutbyggnader i de vattendrag som redanär utbyggda. Däremot är kommunen mycket restriktiv till utbyggnad i framförallt orörda biflöden. Dessa är mycket betydelsefulla för utveckling aversättningsfiske och utgör därmed mycket stora tillgångar för rekreation ochrörligt friluftsliv.