prop · GC0368 · 1988-12-31 00:00:00 — principkan dessa tankegångar accepteras under förutsättning att kommunerna ändocklämnas handlingsfrihet att göra rimliga prioriteringar i förhållande tillandra viktiga arbetsuppgifter inom miljö- och hälsoskyddsnämndens arbetsfält.Styrningen av tillsynen får heller inte medföra att kommunernatvingas till kostnadskrävande resursförstärkningar utöver de ramar som detplanerade avgiftssystemet ger möjlighet till. ---- Istället bör samtliga tekniker placeras på livsmedelsverket med specialutbildninginom något eller några av områdena charkuteri, mejeri, äggprodukter, sylt ochsaft, konfekler m. fl. Därigenom skulle kommunerna få tillgång till verkligsakkunskap och tjänsterna kunna utnyttjas på ett effektivt sätt. Utredningenföreslår vidare att tillsammans med miljö-ochhälsoskyddsnämnderna skall planera inriktning och omfattning av den offentligalivsmedelskontrollen inom länet och kommunen. Delta förslag avstyrkes. Det ärtillräckligt med den högre grad av styrande funktion som livsmedelsverkettilldelas i förslaget. Om ytterligare en instans skall påverka kommunernasverksamhet kommer arbetet att försvåras. En samordning sker direktmellan kommunerna i den projektinriktade livsmedelskontrollen. tilldelas ansvar för såväl godkännande som tillsyn av allmänna livsmedelsanläggningar och av all livsmedelshan tering. --- Detta förslag hälsas med tillfredsställelse . 2.1.36-- Katrineholmskommun: Vi anser att utredningens förslag i stort är bra. Vadvi däremot inte är lika positiva till är att utredningen tydligen vill ge redlighetskontrollen en högre status än den enligt vår mening lika viktiga hygienkontrollen.-- 2.1.37 Luleåkommun: Det som kan ses som positivt för kommunerna är förslaget om att livsmedelskontrollen skall decentraliseras till miljö- och hälsoskyddsnämnderna, vilket i sig bör ligga i tiden med tanke på de försök som förekommer med s. k. frikommuner. Avnämnda skäl anser miljö- och hälsoskyddsnämnden att det kan ifrågasättas om detär nödvändigt att ge en mer aktiv roll i livsmedelstillsynen. Ettytterligare skäl till att ifrågasätta detta förslag är att miljö- ochhälsoskyddsinspektörerna i sin utbildning vid universiteten erhåller engod utbildning i livsmedelshygien, vilket med den föreslagnavidarelitbildningen bör vara mer än tillräckligt för att miljö- ochhälsoskyddsnämnderna på egen hand skall klara de livsmedelshygieniskaåligganden, som föreskrives i nuvarande lagstiftning. För övrigt kan sägas attvi inte är mycket betjänta av en livsmedelstekniker som är placerad iVästerbotten. Av den anledningen bör teknikern få en central placering,förslagsvis vid livsmedelsverket. 2.1.38---------------- Lundskommun vad man saknar i utredningen är en analysav orsakerna till bristerna och konkreta förslag till förändringar ----- . Inom SLV borde--- inrättas en "Kommunbyrå" med prak tisk livsmedelstillsynserfarenhel. ---- ärutredningens förslag att länsstyrelserna skulle få en mer aktiv rolli livsmedelstillsynen ägnat att förvåna. Förslaget har ej heller åtföljts av någon motivation eller förslag till lösning av bl. a. kollisionsrisken med att vara tillsynsmyndighet och överklagningsinstans. det inte ha varit obekantför utredningen att SLV placerade fyra Prop. 1988/89:68livsmedelstekniker regionalt på länsstyrelserna med uppgift att bl. a.biträ- Bilaga 3 da miljö- och hälsoskyddsnämnderna med råd och anvisningaroch experthjälp i komplicerade kontrollfrågor. tvingades SLVkonstatera att detta var ett misslyckande och av de fyra livsmedelsteknikemaåterstår bara en placerad i län. Av de övriga är två 'placerade centralt på SLV och en har slutat. Motiven till att utredningen trots detta på nytt föreslår länsstyrelseplacerade tekniker redovisas ej. 2.1.39 Malmökommun: I sitt utlåtande framför miljö- och hälsoskydds nämnden erinringar mot styrande föreskrifter av för kommunens tillsynsverksamhet. Ävenenligt kommunstyrelsens mening bör för verksamhet av förevarande slagstatliga intentioner taga sig uttryck i rekommendationer och allmänna råd.Dylik verksamhet som inte bedrives av statliga organ bör således i princip ejvara underkastade statliga styrande föreskrifter. fall verksamheten blir bunden av statliga direktiv bör staten själv tagahand om denna och då helt svara för finansieringen ay alla kostnader. Förslaget,att inrätta tjänster som livsmedelstekniker, bedömer nämnden som motiverat ochlovvärt men anser inte att tjänstema bör placeras vid länsstyrelserna.Tjänsterna bör enligt nämndens uppfattning vara underställda statenslivsmedelsverk som sedan här att fördela denna resurs alltefter behov ochkunskapsområde på olika miljö- och hälsoskyddsnämnder. Beträffandeförslaget om ett utökat samarbete inom livsmedelskontrol len mellan och miljö- och hälsoskyddsnämnden ställer sig nämnden tveksam-- Utredningenanser att det omedelbara ansvaret för såväl godkännande som tillsyn av iprincip alla livsmedelsanläggningar och all livsmedelshantering bör läggas påmiljö- och hälsoskyddsnämnden med undantag för Detta skulle innebära, att den nuvarande ordningen--- skulleupphöra, vilket nämnden hälsar med tillfredsstäl lelse --- 2.1.40------------------------ Partillekommun: Länsstyrelserna bör tilldelas en mer aktiv roll i tillsynsarbetet anser utredningen Motdetta förslag kan invändningar av principiell art framföras. Försla get går stick i stäv med strävandena mot minskad statlig styrning av den kommunala verksamheten. Inteblott principiella utan också rationella skäl kan anföras mot att länsstyrelsenskall "bistå" kommunen med olika branschgenomgångar ochprojektinriktad kontroll. Frivilliga försök i den riktningen har visat attdetta har benägenhet att i betydande grad öka administrationen till förfång förfältarbetet. Däremot skulle det vara av värde att ha tillgång till livsmedelstekniskexpertis för biträde och konsultation vid tillsyn av enskilda anläggningar. Detär dock tveksamt om denna expertis bör vara knuten till länsstyrel sen. Länsstyrelsenär som bekant också första besvärsinstans. Om tar aktiv del itillsynsarbetet uppkommer en jävssituation vid prövning av besvärsärenden. 2.1.41----------------- Skarakommun: Ansvarsfördelningen är i många fall oklar Prop. vilketdels innebär risker för dubbelarbete, dels att vissa företag i praktiken Bilaga 3 hamnar mittemellan och därigenom saknar tillsyn. ---- Utredningensförslag att ge miljö- och hälsoskyddsnämnderna helhetsansvaretför godkännande av livsmedelslokaler och den löpande tillsynen kan vara ett steg i rätt riktning. Länsstyrelsemaföreslås få en mer aktiv roll i den offentliga livsmedelstillsynen genombildande av särskilda djur- och livsmedelsfunktioner. För att klarautredningens intentioner krävs dock en tjänst som livsmedelstekniker vid varjelänsstyrelse i varje fall i jordbruksbygder. Utredningensförslag om obligatoriska årliga överläggningar mellan länsstyrelserna ochmiljö- och hälsoskyddsnämnderna verkar onödigt byråkratiskt och tungrott. Detär troligen bättre att föreskriva att varje miljö-och hälsoskyddsnämnd skallupprätta en verksamhetsplan enligt ett givet mönster som sedan kan användas iden årliga rapporteringen. Verksamhetsplanen kan sedan revideras vid behovefter samråd med . Enöversyn av livsmedelsverkets organisation och resurser för att öka möjligheterna att lämna service och ge råd till kommuner och länsstyrelser kan vara befogad.- 2.1.42 Stockholmskommun: Utredningen föreslår att livsmedelsverket även skall ha det övergripande ansvaret för livsmedelskontrol len. Verket skall meddela föreskrifter som i högre grad än styr livsmedelstillsynen. Verket skall göra sammanställningar och analyser av att kontrollen bedrivs efter enhetliga principer och med likartade meto der i hela landet. Verket skall ha ett fortbildningsansvar gentemot kommu ner och länsstyrelser. Förvaltningen anser förslaget bra och hälsar med tillfredsställelse att livsmedelsverket åläggs ett ansvar för fortbildningen av personal inom livsmedelskontrollen såväl vid länsstyrelser som kommu ner. Förvaltningenanser att förslaget att inrätta ett antal tjänster med livsmedelstekniskexpertis är bra. Förvaltningen delar dock inte utredningens uppfattning attdessa tjänster skall placeras på de olika länsstyrelserna. För att dessatekniker skall kunna medverka vid tillsynen av olika speciella anläggningarkrävs specialutbildning t. ex. inom mejeri, charkuteri, konserveringsteknikm.m. Förvaltningen anser därför alt dessa tjänster bör . placeras vidlivsmedelsverket samt att en specialisering av tjänsterna sker så att resp.miljö- och hälsoskyddsnämnd kan få den hjälp som behövs om problem uppstår inomolika typer av anläggningar. Livsmedelsteknikerna kommer på detta sätt attkunna utnyttjas på ett mer effektivt sätt inom sitt kunskapsområde. Förslagetatt skall ansvara för att tillsammans med miljö-ochhälsoskyddsnämnden planera inriktning och omfattning av den offentligakontrollen inom länet och kommunen delas ej av förvaltningen. . Förvaltningenanser att en samordning av livsmedelskontrollen inom vissa områden kan hafördelar ur organisatorisk synpunkt. En sådan samordning bör dock ske direktmellan kommunerna, något som redan nu delvis görs på några håll i landet.Länsstyrelsens roll bör, liksom , vara informationsgivare tillkommunerna, men styrelsen bör ej delta i beslut om inriktning och omfattning avverksamheten. Utredningenföreslår att miljö- och hälsoskyddsnämnden får ansvaret för såväl godkännande som tillsyn av i princip alla livsmedelsanläggningar och all livsmedelshantering. Detta överensstämmer med vad miljö- och .qq hälsoskyddsnämnden anfördevid sitt sammanträde redan den 26augusti Prop. 1988/89:68 1980.Förvaltningen ser med tillfredsställelse att livsmedelskontrollutred- Bilaga3 ningen nu föreslår en sådan lösning. Utredningenanser att starka skäl finns för att bevara den veterinärmedicinska kompetensenoch därmed sammanhängande kunskaper i livsmedelshygieniska frågor inomlänsstyrelsen samt föreslår att länsveterinären som chef för en föreslagensärskild djur- och livsmedelsfunktion vid svarar förkontaktverksamheten mellan besiktningsveterinärer och distriktsveterinärer.Förvaltningen instämmer i utredningens synpunkter. Utöver detta vill förvaltningenframhålla att i flera av de större kommunerna finns stadsveterinärer anställdasom har en motsvarande kompetens som länsveterinärerna. För dessa kommuner kandet därför finnas mindre behov av att utnyttja länsveterinären somlivsmedelshygienisk expert. 2.1.44 : Vi finnerdet positivt att miljö- och hälsoskyddsnämnden får ansvaret för såvälgodkännande som tillsyn av i princip all livsmedelshantering. 2.1.45 kommun: Utredningenföreslår att kommunerna fårdel totala ansvaret för den allmänna offentliga livsmedelskontrollen inom denegna kommunen, något som nämnden motser med tillfredsställelse. ------ Utredningenföreslår--- alt ett antal tjänster som livsme delstekniker inrättas i länen. Nämnden är positiv till inrättandet av dessa tjänster, men ställer sig tveksam lill tjänsternas placering. Tanken i utred ningsförslaget är att en livsmedelstekniker i princip skall betjäna två eller tre län. Livsmedel är ett vittomfattande kunskapsfält och nämnden ställer sig frågande till om man vid rekryteringen verkligen kan förena detta vida fält som bl. a. omfattar bagerisidan, grönsaker, mejeri, kött- och charkhan- tering, slaktleknik, processindustri etc. i en person. Nämnden föreslår i stället att tillförs dessa tjänster och att varje tjänst ges ett klart definierat och avgränsat kunskapsområde. 2.1.47----------------- Örebrokommun: Utredningens förslag att lägga det totala ansvaret förlivsmedelskontrollen på kommunerna är positivt. Länsstyrelsensaktiva roll med teknisk expertis bör klargöras närmare. För kommunernas delvore det bra om expertisen på fungerade som konsult åt miljö-och hälsoskyddsnämnderna. Livsmedelsverketbör i sin verksamhet utöka sitt ansvar för rådgivning, samordning samlutbildning av personal på alla nivåer i livsmedelstillsynen. 2.1.48 Örnsköldsvikskommun: delar ut redningens uppfattning att i princip alla livsmedelsanläggningar skall god kännas lokalt liksom att all tillsyn och provtagning skall åligga miljö- och hälsoskyddsnämnderna. Detär positivt att länsvelerinärenheten utökas med livsmedelstekniker, vilka får ett samordnande ansvar regionalt med nämnderna.. 2.1.49-- CentralorganisationenSACO/SR: De enskilda kommunerna och kommunförbundet måste upplysas och övertygas om viklen av att mer resurser måste ställas till miljö- och hälsoskyddsförvaltningarnas förfogan de, om den modell för livsmedelstillsyn som föreslås skall kunna genomfö- . /SRdelar uppfattningen att ett "basansvar" för livsmedelstill- Bilaga 3 synen ligger på kommunema. En djur- och livsmedelsenhet med tekniskoch hygienisk sakkunskap, som föreslås av utredningen, bör tillskapas. Enfömtsättning för att förbättra och decentralisera livsmedelstillsynen är attlivsmedelsverkets centrala roll som expertorgan stärks och tillförserforderliga resurser. Experttjänster inom områdena mejeri, vatten och fisk börövervägas. Den föreslagna satsningen på lokala och regionala tjänster får inteinnebära att de centrala resurserna minskar. /SRvill emellertid inte ta ställning till om den förstärkta livsmedelstekniskaexpertisen skall tillföras länsstyrelserna eller livsmedelsverket centralt. 2.1.50Glesbygdsdelegationen anser att den principiella inriktningen på förslagen i betänkandet är riktig. En förbättring av livsmedelskontrollen behövs och det kan ske genom en decentralisering av kontrollen och en förstärkning av kommunernas ställning. 2.1.53---------------------- : Vi förordar att livsmedels verkets resurser förstärkes i stället för att, såsom utredningen föreslår, förse länsstyrelserna med livsmedelsteknisk expertis. Därigenom ges bätt re fömtsättningar för att den specialisering av kunskaperna, som erfordras inom flera områden, kan tillgodoses och att förbättrad information och rådgivning kan lämnas. Miljö-och hälsoskyddsnämndemas kontrolluppgifter bör enligt KF:s uppfattning inriktaspå ökad kontroll av redligheten i livsmedelshanteringen och på uppföljning avde producerande företagens obligatoriska egentillsyn. Genom en sådaninriktning och genom utnyttjande av livsmedelsverkets expertis bör miljö- ochhälsoskyddsnämndema kunna tillgodose att både effektivisera hygienkontrollenoch att utöka redlighetskontrollen. KFtillstyrker utredningens förslag att det på varje länsstyrelse inrättas ensärskild djur- och livsmedelsfunktion med ett verksamhetsområde som omfattar envidare del av hela livsmedelskedjan. 2.1.54 Landsorganisationeni anser att de tjänster som livsmedels tekniker som utredningen föreslår inrättade, anställs av livsmedelsverket. LOstöder tanken på en decentralisering av kontrollen till kommunemas miljö-och hälsoskyddsnämnder.--- Detär viktigt att kontrollen blir likvärdig i hela landet. 2.1.55---------------------------- Landstingsförbundettillstyrker den allmänna inriktningen avutredningens förslag som innebär en förbättring av livsmedelskontrol len. Decentraliseringen till primärkommunerna av ett större ansvar för kontrollen synes väl motiverad, men fömtsätter att miljö- och hälsoskyd det kan tillföras ökade resurser. 2.1.56 : Det är, enligt LRF:s uppfattning, inte lätt att utifrån de framlagda förslagen skapa sig en bild av hur livsmedels kontrollen är tänkt att fungera i praktiken. Vad innebär det för MHN att arbeta under "ett totalt ansvar", när SLV har det "övergripandeansvaret" och ett tredje organ, , har ansvaret för "den närmare livsme delstillsynen inom länet" och därtill skall "tilldelas en mera aktivroll"? Detgår inte att utläsa om och i så fall på vilket sätt, som utredningens Prop.1988/89:68 förslag skiljer sig från gällande formella ordning. Ordentligadefinitioner Bilaga 3 av de olika ansvarsbegreppen är det minsta som krävsom man skall kunna diskutera en fungerande ansvarsfördelning. Utvecklingeninom livsmedelsindustrin är sådan att det kan vara moti verat all engagera fler livsmedelstekniker i livsmedelstillsynen. Omden livsmedelstekniska specialkompetensen i stället knyts'till SLV innebärdetta fördelar ur policy-, samordnings- och självständighetssynpunkt. I vissafall kan en central tillsyn öka självständigheten för en liten kommun gentemotett stort företag. En branschspecialisering blir möjlig Dei betänkandet nämnda fördelarna uppnås ej om livsmedelstekniker na anställs vid länsstyrelserna. LRF ansluter sig till det förslag som fram förs i reservationen och i det särskilda yttrandet i frågan. Ommöjligheterna att utnyttja företagens egentillsyn tas tillvara kan sannoliktbehovet av teknikertjänster begränsas till ett mindre antal, än som föreslås avutredningen. LRFanser att länsstyrelserna bör ha den roll de har avseende livsmedelskontrollen. Genom ett nära samarbete mellan SLV, länsstyrel serna och kommunerna kan den projektinriktade kontrollen utvecklas ytterligare. Länsveterinären bör ansvara för en ökad kontakt och samord ning mellan olika veterinärkategorier, hälsovårdskonsulenter m.fl. så att de kunskaper som finns om bättre djurhälsa och livsmedelskvalitet utnytt jas mer. :---- är det gläd jande att konstatera att- livsmedelskontrollutredningen-- föreslåratt miljö- och hälsoskyddsnämnden får ansvaret för såväl godkännande somtillsyn av i princip alla livsmedelsanläggningar och all livsmedelshantering. Förbundetvill dock gå ett steg längre än vad utredningen föreslår och hävdar attlivsmedelskontrollen skulle vinna i effektivitet och ekonomi om den lokalatillsynen även skulle omfatta tillverkningsdelama i den integreradelivsmedelsindustrin. Dessa skulle i annat fall få en i princip fördubbladadministration och tillsyn. Förbundetinstämmer i utredningens förslag att livsmedelsverkets organisation ochresurser skall ses över. Enligt förbundets åsikt är det, liksom utredningenframhåller, mycket viktigt att livsmedelsverkets organisation är inriktad påatt stödja den lokala tillsynsmyndigheten. Somnämns i utredningen är miljö- och hälsoskyddsnämnderna i vissa fall i behov av personal med speciella kunskaper, bl. a. livsmedelsteknisk expertis. I utredningen föreslås att denna kompetens skall tillföras miljö- och hälsoskyddsnämnderna genom att samverkande länsstyrelser förstärks med personal som har denna kompetens. MHTF instämmer dock inte i denna bedömning. Enligt förbundets åsikt är det ej meningsfullt att på länsstyrelserna bygga upp en förstärkt tillsynsorganisation, utan det är i stället viktigare att livsmedelsverket ges dessa resurser för att det odelade tillsynsansvaret ej skall splittras. MHTF anser att det är fullt tillräckligt med den resurs i form av länsveterinärer som existerar . Länsstyrel sernas roll torde ändå kunna göras mera aktiv genom att miljö- och hälsoskyddsnämnderna, precis som i samband med miljötillsynen, avlas tar det regionala tillsynsorganet om all tillsyn läggs på det lokala planet. Länsveterinären skulle då få möjligheter att kunna fungera som regionvis sammanhållande länk och vara det stöd som förutsätts i utredningen. 2.1.61 : Utvecklingen inom den of- Prop. 1988/89:68 fentliga verksamheten präglas nu av en vilja till ökad decentralisering. Inomett område som livsmedelskontrollen är emellertid en sådan prioritering intelika välmotiverad. Här får behovet av kompetens i tekniska och vetenskapligafrågor, enhetliga normer och tillämpningar i hela landet samt kontakt med deninternationella utvecklingen en betydande styrka. Enalltför långt driven decentralisering skulle vidare kunna leda till attutövandet av livsmedelskontrollen varierar kraftigt mellan olika kommuner. Möjlighetenatt livsmedelskontrollen kan komma att påverkas av lokala hänsyn utanför desssyften bör också beaktas. Dessa aspekter har ökad betydelse till följd avkommunens mera fristående ställning i relation till statliga myndigheter sommarkerats kraftigare som en följd av RF. Sammantagettalar detta för att de centrala statliga organen, i första hand SLV, gesutökade resurser och vidare ansvar än vad livsmedelskontrollutredningenföreslår. SLV:s ställning bör stärkas såväl i relation till kommunala organ somi relation till fristående intressentorienterade organ på central nivå somfullgör uppgifter inom livsmedelskontrollen. Livsstödjer tanken på att ett ökat ansvar för kontrollen läggs på kommunernasmiljö- och hälsoskyddsnämnder. Den lokalkännedom som finns i kommunema bör tastill vara. Att samma myndighet ansvarar både för godkännande av anläggningenoch den löpande tillsynen är riktigt. Ettfrågetecken måste emellertid sättas beträffande stora anläggningar. Det kanvara svårt för kommunerna att skaffa sig den kompetens som behövs för attutföra livsmedelskontrollen i dessa. Speciellt kan detta gälla små kommuner somfår tillsynsansvar för stora och tekniskt komplicerade livsmedelsanläggningar. ---- Livsmedelsteknikernabör vara anställda av livsmedelsverket. Placeringenkan däremot vara regional. Livsmedelstekniker anställda av livsmedelsverket harstörre möjligheter att samverka sinsemellan. Utbildnings- ochspecialiseringsmöjligheter tillvaratas. Kompetensen kan lättare byggas upp ochkunskaperna förnyas i takt med utvecklingen. och kommunernaskontakt förstärks. 2.1.62 : Länsstyrelserna föreslås få en mera aktiv roll i den offentliga livsmedelskontrollen. a. föreslås, att vissa länsstyrelser skulle kunna förfoga över en livsmedelstekniker. Vi har för vår del den uppfattningen, att det är mer effektivt att dels satsa mer på den direkta kontrollverksamheten som bedrivs i miljö- och hälsovårds nämnderna och dels på en central myndighet som kan utveckla och förfoga över mer specialistkompetens (). Att ytterligare byg ga ut ett led i kontrollkedjan förefaller oss mest leda till en splittring av resurser på ett sätt som knappast kan vara optimalt. 2.1.64Svenska kommunförbundet: Styrelsen anser att livsmedelsverkets organisation och resurser bör ses över för att öka möjligheterna för verket att lämna service och ge råd till miljö- och hälsoskyddsnämnderna. Ett antal experter centralt placerade vid livsmedelsverket skulle enligt styrel sens uppfattning vara till större nytta för den offentliga livsmedelskontrol len än ett begränsat antal tekniker på länsnivå. Detta sagt mot bakgmnd av den utveckling som skett inom livsmedelshanteringen och som innebär att livsmedelsindustrin domineras av relativt få och stora .. anläggningar.Dessa experters branschkunskaper skulle kunna vara till Prop. 1988/89:68stöd för miljö- och hälsoskyddsnämnderna. I likhet med vad riksrevi- Bilaga3 sionsverket framfört i sin rapport om den offentliga livsmedelskontrollenanser styrelsen att livsmedelsverket bör inta en renodlad serviceroll gentemotkommunerna. Styrelsentillstyrker förslaget om att en decentralisering av livsmedelskontrollengenomförs så att kommunerna får det totala ansvaret för kontrollen inom denegna kommunen. Ansvaret innefattar även kontrollen av s. k. § 38-anläggningar,med undantag för kontrollslakterier. Styrelsenavstyrker utredningens förslag om att ges en mera aktiv roll inomlivsmedelskontrollen, som innebär en styrning av miljö-och hälsoskyddsnämndemasverksamhetsplanering. Samarbetet mellan och miljö- ochhälsoskyddsnämnderna bör däremot kunna utvecklas t. ex. kring frågor som rörsambandet djur hälsa livsmedel. Likaså bör samarbetet på regional nivå inomden projektinriktade livsmedelskontrollen kunna utökas och även innefatta fleraktiviteter inom redlighetskontrollen. Enligtstyrelsens mening finns det inget uttalat behov av att inrätta ett antal tjänstersom livsmedelstekniker i länen. Nuvarande länsveterinärorganisation isamverkan med miljö- och hälsoskyddsnämnderna och livsmedelsverket utgör i sigen tillräckligt väl fungerande djur- och livsmedelsfunktion. Ett mer utvecklatsamarbete direkt mellan livsmedelsverket och kommunernas miljön ochhälsoskyddsnämnder ger en enklare och effektivare tillsynsorganisation. Genomsamarbetsavtal mellan två eller flera kommuner finns möjlighet att ytterligareförbättra livsmedelstillsynen på lokal nivå.