prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — Denna samordning bör skegenom samråd i fråga om planering för i första hand generella lokaler, som kontor m. m.Byggnadsstyrelsen är denmyndighet som hanterar de flesta lokalförsörjningsärendena. Jag finner det därför naturligt all byggnadsstyrelseninom ramen för sin ortsplanering ges uppgiften att samordna de olikalokalhållande myndigheternasageranden. förutsätter någon form av samrådsförfarande myndigheterna emellan. Samrådet bör ges en förenkladform med inriktning på operativa resultat, bl. a. mot bakgrund av vad jag haranfört om huvudmotivet för samordning, nämligen att så långt sömmöjligt stärka slalens samlade agerande. 1 budgetproposition (prop.1986/87:100 bil. 2 s. 22) anges vidare allaflTärsverken skall åläggas all följa av utarbetad standard vad avser kontorslokaler och andralokaler av generell karaktär såsom utbildningslokaler ochsekundärutrymmen. Motsvarande bör även gällaför försvaret. (FortF) bör ges en motsvarande roll vid befästningsarbeten m. m.inom det civila området. Det är lämpligt attdessa frågor behandlas i anslutning till regeringens översyn av gällande handläggningsordning förlokalförsörjningsärenden. Sammanfattningsvisförordar jag följande riktlinjer för samordning av lokalförsörjning. Statliglokalförsörjning skall samordnas så långt som möjligt. Kompe lens för lokalförsörjningsfrågorskall finnas samlat inom staten och skall vidmakthållas, utvecklas och utnyttjas eflfektivt. Statligafastighetsförvaltare och lokalhållare skall så långt som möjligt samordna sittagerande på lokala marknader. ges elt samordningsansvar. Statligalokalhållare skall tillämpa en gemensam standard för lokaler av generellkaraktär. ges ansvar för utarbetandet av gemensam standard.FortF ges ell motsvarande ansvar i fråga om befästningsarbeten m.m. Genomförande av samordnad statliglokalförsörjning 1 budgetproposition anmäldes all frågan omgenomförande av samordnad statlig lokalförsörjning var under utredning.Utredningen (dir 1987:24) har lämnat betänkandet SOU 1988:36 Eflfektivstatlig lokalförsörjning förslag om ändrade verksamhets- och organisationsformer. Sammanfattning av utredningens forslag Prop. Utredningenom samordnad statlig lokalförsörjning har haft till uppgift all ' ' utarbetaförslag lill hur en samordnad statliglokalförsörjning kan genomföras. Iuppgiften har ingått alt i kontakt med bl.a. och FortF ta fram ell förslag om hur enorganisatorisk samordning av de verksamheter som bedrivs av dessa bådamyndigheter kan utformas. Vidare harutredningen haft till uppgift attsärskilt belysa hur möjligheterna lill samverkanmed affärsverk, övriga lokalhållande myndigheter och andra lokalförvaltare i fråga om den tekniskafastighetsförvaltningen kan förbättras. LItredningen utgår från det omfattandeutvecklingsarbetet som pågår inom det statliga lokalförsörjningsområdet. Inombyggnadsstyrelsen och FortF har ell omfattande och för bådamyndigheterna likartat organisationsutvecklingsarbete påbörjats.Utvecklingsarbetet har tyngdpunkt i bl. a. delegering-av ansvar och regionalisering avparallella resurser för operativa uppgifter. LItredningen konstaterar atl tidigareutredningar, den så kallade huvudprogram5-kommitléns resp. lokalförsörjningsutredningens samordningsförslag i myckelbegränsad utsträckning lett lill konkreta samordningsåtgärder, vare sigvad gäller samordning mellan och FortF eller vad gäller samordning av den statligafastighetsförvaltningen. Däremothar vid sidan av, och i vissa avseenden som en följd av, dessa utredningargenomförts och initierats ell betydande utvecklingsarbete inom den civila statsförvaltningen resp. inomförsvaret. En analys av skillnader och likhetermellan och ForlFsverksamhetsområden visar all skillnader finns i de båda myndigheternas rollerinom resp. system, fördelning av personella resurser på olika aktiviteter,lokalisering av produktionsenheter samt vad gäller ekonomisystem och finansieringsprinciperna som styr debåda myndigheternas verksamhet.Betydande likheter finns dock vad gäller myndigheternas centrala roll för lokalförsörjningen inomresp. syslem och i fråga om personella resurser och kompelens. Påtagligalikheter finns också avseende organisatorisk uppbyggnad, aktuellaorganisationsutvecklingstendenser och utnyttjandet av avancerad ADB-teknik. Defördelar som står atl finna i en samordningav den statliga lokalförsörjningen handlar både om kortsiktigarationaliseringsvinster och personalbesparingar och om.sådana långsiktigtverkande fördelar som sammanhänger med möjligheterna all anpassa organisation och resurser förlokalförsörjningsfrågor lill behov och utvecklinginom statsförvaltningen i stort. Samordning av resurser för lokalförsörjning,som en stödfunktion för annan verksamhet, kan dock också medföra nackdelar,t.ex. minskad lyhördhet för lokalbrukarnas behov. Pålokalförsörjningsområdel har utformningen av de ekonomiska styrinstrumenten stor betydelse. Utredningenanser alt utrymme för väsentliga förbättringar finns på della område. Slorvikt bör bl.a. fästas vid all korrekta kostnadssignaler når alla som anskaffar,upplåter, förvaltar och Vidare är del nödvändigt med en omsorgsfull ekonomisk redovisningav den egna verksamheten, bl.a. mot bakgrund av all lokaiför- Prop.1988/89:100 sörjningstjänsler i många falltillhandahålls på marknaden. Tre principiella modellerför samordning av den statliga lokalförsörjningen, vilka benämns A, B och C, presenteras. Modell A baseras påutvecklingsmöjligheter inom dagens organisatoriska struktur med ettbibehållande av och FortF som två frislående myndigheter.Härvid utgår modellen från pågående och i många avseenden likartadeorganisationsutvecklingslendenser inom de två myndigheterna. Elt tydligtkund-leverantörförhållande skapas inom försvaret genom att FortFs roll och uppgifterförändras i riktning mot all bli en uppdragsmyndighet inom försvaret vilkenorganiserar verkställighetsresurser för såväl byggproduktion som tekniskfastighetsförvaltning m.m., varvid de senare organisatoriskt överförs från demilitära förbanden till FortF. I modellen ingår också ökad samverkanmellan och FortF på ett antal områden. ModeU B innebär enorganisatorisk samordning av byggnadsslyrelsens och större delar av FortFsverksamheter i en ny myndighet utanför försvaret, kallad byggverket. Byggverkel hargentemot den civila statsförvaltningen samma uppgifter som den nuvarandebyggnadsstyrelsen inkl. den utveckling som förordas i de senaste årensbudgetpropositioner. övertar större delen av nuvarande FortFsuppgifter gentemot försvaret samlde verkställighetsuppgifter avseende teknisk fastighetsförvaltning som åvilar de militära förbanden.Försvaret åläggs i modell B alt uppdra ål byggverket att verkställa flertaletåtgärder i lokalförsörjningsprocessen avseende både generella lokaler ochförsvarsspecifika anläggningar. Inom försvaret erfordras resurser för främstbehovs-, formulerings- ochkravslällaruppgifter, administrativ fastighetsförvaltning, uppföljning av köpta tjänster m.m. Dessa resursertillförs i modellen främst försvarels materielverk och de militäraförbanden. ModeU C utgår frånatl försvarets fredsorganisalion i allt väsentligt skall vara densamma somorganisationen i kris och i krig. Modellen innebär en organisatorisksamordning av och delar av FortFs verksamheter i en nymyndighet utanför försvaret, kallad byggverket. Försvarets resurser är i modell Cdimensionerade för all la ell fullt ansvar för lokalförsörjningsfrågorna. Påcentral nivå tillförs resurser för verkställighet av vissprojektledning, projektering och upphandling av byggproduktionsålgärder avseendeförsvarsspecifika anläggningar. De militära förbanden tillförs resurser förbeställning av byggproduktionsålgärder på marknaden m.m., somresurser för verkställighet av teknisk fastighetsförvaltning normalt kvarstår iförbandsorganisationen. fungerar gentemot försvaret som en av fleratänkbaraleverantörer av tjänster inom lokalförsörjningsområdet. Samarbete mellanförsvaret och byggverket regleras i ell femårigt produktions-åtagande och därefter i eltsamarbetsavial. Modellbeskrivningarnainnefattar uppskattningar av behovet av perso nella resurser förlokalförsörjningsfrågor inom och FortF resp. byggverket samt inom försvaretsorganisation i övrigt. Med ledning av dessa uppskattningarbedöms de direkta och kortsiktiga perso- 33 3 1988/89. nalbesparingarnauppgå lill ca i modell A, ca i Prop. 1988/89:1,00 modell B ca i modell C. 1 samtliga modelleringår åtgärder för att precisera faslighetsförvall-ningsansvarets innebörd,fördelning och delegering inom statsförvaltningens olika sektorer. Bl.a.föreslås ett samlat statligt fastighetsregister. Vidare föreslås i allamodeller åtgärder i syfte att förbättra förutsättningarna för samverkan inom dentekniska fastighetsförvaltningen med afTärsverk och andrafastighetsförvaltande myndigheter, organisationer m. fl. De treprincipmodellerna värderas inbördes mot ett anlal kriterier, som alla kan sägasrepresentera olika krav vilka är väsentliga atl beakta då samordningsåtgärderskall genomföras. Utredningen lar inte ställning lill vilket avkriterierna som bör tillmätas störst vikt och därmed inte heller lill vilken av modellerna som ger sammantaget störstmåluppfyllelse. Den relativa jämförelsen mellan modellerna kan sammanfattasenligt följande. ModeU A bedöms ge delägsta genomförandekostnaderna och minsta omställningssvårigheterna. Mo(e// fi bedöms ha störstförenlighet med den av regeringen förordade utvecklingen av den statligalokalförsörjningen, såsom denna utveckling uttrycks i 1987 och 1988 årsbudgetpropositioner, samt ha den största besparingspotentialen, såväl vadgäller kortsiktiga personalbesparingar som långsiktiga besparingsmöjligheter.Modell B bedöms också ge de bästa förutsättningarna för atl rationellt samlastatlig kompetens inom lokalförsörjningsområdet och de bästa förulsättningarna för samverkan medaffärsverken m. fl. inom den tekniska fastighetsförvaltningen. ModeU Cbedöms ge de bästa beredskapsmässiga och krigsorganisatoriskaeflfekterna och ha störst förenlighet med överbefälhavarens överväganden kringutvecklingen av försvarets produktionsledningssyslem och utvecklingen inomdet s.k. huvudprogram 5 så som dessa överväganden kommer tilluttryck i Försvarsmaktsutredning 88:s slutrerniss . Modellerna B och C bedöms också gegynnsammare regionalpoiitiska effekter än modell A. De tre modellernalägger tyngdpunkt i olika aspekter av begreppet samordning. Samtliga modellerförutsätter samordning Inom den civila statsförvaltningenslokalförsörjning i enlighet med statsmakternas riktlinjer och förslag, och förden som sätter denna typ av samordning i centrumspelar del mindre roll vilken modell som väljs. För den som sätter samordning inom försvarets lokalförsörjning icentrum slår valet i första hand mellan modell A, som lägger lyndpunkteni samordning av den fredstidalokalförsörjningsfunklionen som sådan inom försvaret, och modell C, som lägger tyngdpunkten i samordning avlokalförsörjningsuppgifter medandra uppgifter inom försvaret till en samlad beredskaps- och krigsförbandsinriklad helhet. För den som sätterbehovet av samordning mellan dencivila statsförvaltningens och försvarets lokalförsörjning i centrum ärdet naturligt att föredra modell B. Slutligenunderstryks vikten av att vissa förändringsåtgärder inom det statligalokalförsörjningsområdet vidtas oavsett organisatorisk lösning. Dessa åtgärder ger i sig förutsättningarför betydande framtida besparingar på området. Den ekonomiska styrningen bör utformas så att de som brukar lokalerna blir medvetna om de fullakostnaderna. egen-regi-karaktär,lill vilka alternativ på marknaden finns, bör så långt Prop. 1988/89:100möjligt bedrivas på uppdragsbasis. Fastighetsförvaltningsansvarels inne- Bil. 9börd och fördelning inom statsförvaltningenbör preciseras och möjligheterna all bygga upp elt samlat register överstatsägda och inhyrda lokaler, baserat på de fastighetsförvaltandemyndigheternas egna register, bör närmarestuderas. Oavsett vilken samordningsmodell som väljs bör regeringen taerfoderliga initiativ på området. Remissinstansernas synpunkter på utredningens förslag Utredningensbetänkande har remitterats tillöverbefälhavaren (), FortF, (), försvaretsrationaliseringsinstitut (FRI),, statskontoret och (). Vidare.har ell anlal centrala myndigheter, affärsverkenoch de centrala fackliga organisationerna beretts tillfälle all yttra sig.Remissinstanserna har i varierande grad kommenterat huvudfrågorna ibetänkandet. 1 fråga om val avmodell för samordning framför ÖB atl försvarsmaktens anläggnings- och lokalförsörjningmåste behandlas inom ramen för en helhetssyn på försvarsmaktens organisationoch ledning. Enligt ÖB innebär en prioritering av lokalförsörjningsfrågorna enligtmodellerna A och B klara nackdelar för primärverksamheten inom försvaret.FRI och FMV ansluter sig till ÖB:s ståndpunkt i denna fråga. Enligt FortF börsamordning bygga på köp av tjänsteroch då så är möjligt regleras i långsikliga avtal mellan myndigheterna. anför all den fortsattautvecklingen av samordningen av den civila och militära lokalförsörjningsprocessen bör utgå ifrån att de civila ochmilitära planerings- och ekonomisystemenhålls isär och att försvaret på uppdragsbasis köper projekt- och byggledning samt specialistkompetensfrån . Uppdragsverksamhetenbör enligt vara förfatlnings-mässigt reglerad. Statskontoretanser all del är viktigt att skapa en professionell organisation för lokalförsörjningsfrågor. En organisatorisksamordning skapar förutsättningarför en slagkraftig organisation och förbättrar möjligheterna lill samverkan.Statskontoret förordar mot denna bakgrund modell B för genomförande. RRV är inte berett atl la ställning till utformningav organisatorisk struktur för samordning, bl.a. mol bakgrund av pågående omdaning av försvarels freds- ochkrigsorganisation. /SR och TCO-Slar inte ställning till val avmodell, medan () inom förordar modell B som den klart överiägsnamodellen för samordning. Kompetensfrågornaberörs av flertalet remissinstanser. , statskontoret, TCO-S och SF m.fl.menar att utökad samordning stärker ochutvecklar slalens kompetens på lokalförsörjningsområdel. ÖB menar alt försvaret resp. del civila området isig representerar tillräcklig volym för att motivera särlösningar inom resp.sektor. Denna ståndpunkt stöds av FortF, FRI och FMV. De ekonomiskakonsekvenserna av utredningens förslag är enligt ÖB, ochFortF otillräckligt belysta eller dåligt analyserade. ÖB anser att vinsterna med en samordningmed den civila statliga förvaltningen är 35 marginella.FortF pekar på alt de kortsiktiga personella besparingarna som Prop.1988/89:100 framräknats redan är inräknadei gällande utveckling av resursramarna för Bil. är den långsiktiga besparingspotentialen relativt liten och osäker och ger, enligtFortF, inte motiv för långtgående organisatoriska samordningsåtgärder.FRI menar all den ekonomiskakonskevensanalysen är bristfällig. bedömer att samordningsvinsterna torde vara störst inombyggproduktionen. /SR menar alt utredningens ekonomiska analyser ärotillräckliga, medan SF framhåller att modell B ger de störstalångsiktiga ekonomiska vinsterna. ÖB instämmer i vissaavseenden i utredningens analys av brister inom försvarets ekonomiska styrning,men tillstyrker inte utredningens förslag lillinläktsfinansiering av FortF-ellerinförande av kapitaltjänstkostnader inom försvaret. ÖB föreslår därföratl internpriser endast skall användas föratl ge ekonomisk information som ger automatisk styrning av resursanvändningen på den lokala myndigheten. FRI anser, ilikhet med utredaren, ätt den ekonomiska styrningen avlokalförsörjningen behöver förbättras och all koslnadsmedvetandet avseendelokalutnyiijandet behöver ökas. FRIinstämmer dock inte i utredningensförslag lill åtgärder utan menar, i likhet med ÖB, att lokalainlernpriser bör innehålla endast för lokal myndighet påverkbara kostnader. RRVanser atl de nuvarande principerna förkapitalkoslnadsredovisning inom försvaret bör ses över. Delegering avbeslutbefogenheter, rollfördelning m. tn. kommenteras av de flestaremissinstanser som en viktig fortsatt utvecklingsväg. ÖB, avstyrker dockutredningens förslag eftersom de inte tillräckligt tar hänsyn lill försvarelsprimära uppgifter och det decenlraliseringsarbete som pågår inom försvaret. Både och FortFredovisar i sina yttranden pågående decentraliseringsarbete inom resp.myndighet. Statskontoret och RRV understryker behovet av pågående utveckling avden staliga budgetprocessen som innebär att lokalbrukarens kostnadsansvar ochbefogenheter stärks. Flera afTärsverk betonar vikten av att själva kunnabesluta i frågor om investeringar m. m. Beredskaps- ochkrigsorganisatoriska krav har enligt ÖB, och inte beaktats avutredningen. RRV menar atl dessa krav måste beaktas i samband medorganisatoriska förändringar. Statskontoret anser dock all utredarens förslag lillåtgärder, bl. a. krigsplacering av berörd personal etc, bör kunnatillgodose ÖB:s krav. GenomJÖrandefrågornakommenteras endast av vissa remissinstanser. ÖB, menar att ställningstagandet till samordning av lokal försörjningenmåste kopplas till ställningstagandet till organisationenoch produklionsledningssyslemet inomförsvaret. FortF menar att genomfö randekostnader blir höga och att detta inte har beaktats av utredningen. och FortF betonar viktenav alt ställningstagandet i organisationsfrågan görs . ÖB framför med hänvisning till förslagen iFörsvarsmaklsutredning 88 att en tidsmässig samordning med övriga förändringar inom försvaret måste ske. Del är därför inte möjligt att göra stora strukturförändringarbeträflfande ledningen av för svarets byggnadsverksamhet som stora byggnadsåtgärder måste genomföras för främst armén. FortFoch FRI ansluter sig till ÖB:s stånd- 36 punkti denna fråga. konstaterar i sitt yttrande att Prop.1988/89:100 omfattande samordningsåtgärder mellan den civila och militära lokaiför- Bil. 9 sörjningsprocessen kanriskera genomförandet av den beslutade omdaningen av den civila lokalförsörjningen. Utredningen har gjort en värdefull genomlysning avverksamhets- och organisationsformer m.m. inom lokalförsörjningsområdet. Förutom huvuduppgiften attlämna förslag lill hur en organisatorisk samordning av de verksamheter som bedrivs avbyggnadsstyrelsen och FortF kan genomföras har utredningen redovisat förslag i frågor avbåde principiell och praktisknatur. Flertalet av dessa senare frågor är av den art att det ankommer på regeringen eller på berörda'nyndigheter alt besluta om dem. Jagkommer i det följande alt ta upp de frågor som det finns anledning att underställariksdagen för information. Jag har i detföregående redovisat motiv för och förslag lill riktlinjer för en samordnad statliglokalförsörjning. Behov finns således av en stark kompetens ilokalförsörjningsfrågor söm samlas i en eller flera professionella myndigheter.Den kompetens som finns hos dessa myndigheter bör ges möjlighet all utvecklas och ensträvan bör vara att kompetensen utnyttjas effektivare. värnande om den samlade kompetensenkan enligt min mening förenas med fortsattdelegering av besliit och decentralisering av verkställande uppgifter inom lokalförsörjningen.Förnyelsearbetet bör ges en huvudinriktningatt utveckla ekonomiskt ansvar och förstärka kravställar-kompelens hoslokalbrukaren. För att undvika dubblering av kompetens måste agerandet på fastighets- och byggmarknadenalltid skötas av en professionellmyndighet. Detta är en viktig förutsättning för en sammanhållenhantering av lokalförsörjningen, vilket i sin lur skapar förutsättningar för enutvecklad uppföljning från statsmakternas sida. För att samspeletskall kunna utvecklas mellan lokalhållare och lokalbrukare måste de ekonomiskasignalerna i planeringssystemet ge korrekt prisinformation. Det är därför nödvändigt all de ekonomiskastyrsystemen, redovisningen ochuppföljningen utvecklas ytterligare. Som utredningen harpekat på förefaller den frivilliga samordningen mellan , försvaret ochaflTärsverken när del gäller främst den tekniska fastighetsförvaltningen ha fungerat endast ibegränsad omfattning. Jagdelar därför utredningens uppfattning alt genomförande av samordning krävernågon form av strukturell åtgärd från statsmakternas sida för att påverka gällande verksamhets- eller organisationsformer. Remissopinionen ger dockingen entydig bild som kan vara vägledande vid utformningen av dessa åtgärder. De frågor som jagaktualiserar berör i första hand myndigheterna inom försvars- ochkommunikationsdepartementens område. Även civildepar tementet berörs, såsom ansvarigt för vissastrukturfrågor. De förslag som jag redovisar i det följande har därför utarbetats i samråd med cheferna för dessa departement. Måletför en samordnad lokalförsörjning skall vara alt vidmakthålla Prop.1988/89:100 utveckla och eflfektivt utnyttja slalens kompetens för altekonomisera Bil. 9 statens lokalförsörjning. Enligt min bedömning finnslångsikliga ekonomiska vinster att hämta genom en samordning. De gynnsammaekonomiska eflfekterna skulle kunna vara störst vid en sammanslagning avbyggnadsstyrelsen och FortF enligt modellen B. Den sammantagna effekten av detta förslag ärdäremot inte lika enkelt att. Engenomgripande omorganisation är under alla omständigheter svår att genomföra.Andra erfarenheter från omorganisationer visar all verkningsgraden imyndigheternas arbete går ned i ett inledande skede, kompelens går förlorad etc. På det civila områdetpågår ell förnyelsearbete av hög prioritet där hanteringen avlokalkostnader spelar en viktig roll. Detfinns en påtaglig risk att det pågående utvecklingsarbetet med budgetprocessenoch delegeringen av beslutskompelens kan komma ätt försvåras om är föremål föromfattande organisatorisk ochgeografisk samordning med försvaret. Inom försvaret har, på liknande sätt, en utveckling avproduklionsledningssyslemet initierats. Mot denna bakgrundförordar jag att andra vägar väljs som ändå möjliggör utökadsamverkan. Mina förslag bygger därvid på en utveckling av handlingsregler iform av ökad decentralisering, tydligare rollfördelning, uppdragsinriktningoch resultatansvar på den i huvudsak interna, statliga marknaden. Mina förslagkan sammanfattas enligt följande. Byggnadsstyrelsenoch FortF behålls som separata myndigheter. skall ha resurser påcentral, regional och lokal nivå och i huvudsaknuvarande ansvar och arbetsuppgifter. FortFs resurser, ansvar och arbetsuppgifter skall även i fortsättningensvara mot rollfördelningen i försvaretsplanerings- och ekonomisystem. Ansvaret för bl. a. den tekniska fastighetsförvaltningen bibehålls avförsvarsmyndigheterna. Pågående decentraliseringsarbete inombyggnadsstyrelsen och FortF fullföljs. Riktlinjer bör ges till berördamyndigheter som stimulerar utökat samarbete ochsamordning. I della sammanhang kan marginella justeringar av uppgiftsfördelning mellan , FortFoch övriga myndigheter inom försvaret komma atl aktualiseras. Verksamheterna inombyggnadsstyrelsen och FortF bör göras mer uppdragsinriktade.Verksamheter av slödkaraktär, egen-regiverksamhet och liknande bör så långt som möjligt bedrivas som separata resultatenheter med kostnadstäckning. Motsvarande förändringbör genomföras inom berörda försvarsmyndigheter och bör prövas för deafTärsverk som inte är organiserade på della sätt. FortF:sverksamheter bör fortsättningsvis styras via resullatbudgetar eller motsvarande på intäkls/kostnadsbaspå liknande sätt som sker för . På statsbudgeten börendast ett formellt anslag om I 000 kr.anvisas. Nuvarande medelsanvisning till FortF bör uppdelas på huvudprogrammen fr.o. m /91. Ett mycket viktigtled i att få en korrekt kostnadsbild för anläggnings-ochlokalförsörjningen.inom försvaret är att dessa tillgångar så långt som del är praktiskt belastas medkapitaltjänstkostnader, så som sker inom Härmed skapas en grund församordning mellan 38 försvarsmaktenoch del civila området på alla nivåer och för olika delar av Prop.1988/89:100 anläggnings- och lokalförsörjningsprocessen. En dylikomläggning av redo- Bil. visningen inom del militära försvaret bör utredasskyndsamt så atl del kan