prop · GC0347 · 1988-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1988/89:47 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokoUetden för de åtgärder och de ändamål som framgår avföredragandenas hemställan. 1propositionen redovisas en bedömning av den svenska ekonomins utveckling19881990. Bedömningen visar att den höga takten i pris- och kostnadsstegringarnafortsätter att vara det dominerande ekonomiska problemet. Regeringenföreslår insatser för att öka arbetskraftsutbudet och rörligheten påarbetsmarknaden. Vidare föreslås åtgärder för att begränsa byggverksamheten. Ipropositionen aviseras en omläggning av livsmedelspolitiken och tekopolitikenliksom en utredning om konkurrensförhållandena i den svenska ekonomin. 1 1988/89. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den Pp.1988/89:47 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , R. , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , Föredragande:statsråden , , och Lönnqvist Proposition om vissa ekonomisk politiska åtgärder, m.m. 1 Den ekonomiska politikens inriktning Desenaste sex åren har i flera avseenden varit en gynnsam period i den svenskaekonomins utveckling. Den samlade produktionen, bmttonatio-nalprodukten, harökat . Den höga arbetslösheten har försvunnit ochinflationen har nedbringats. Deanpassningsproblem som den svenska ekonomin stod inför i början av 1980-talethar till väsentlig del kunnat minskas. Statens budgetsaldo har förbättrats frånett underskott på . 1982 till ett beräknat överskottinnevarande år. har underskottet i bytesbalansen reducerats. Näringslivetssituation har förbättrats påtagligt. Dålig lönsamhet, nedläggningar samtminskande produktion och sysselsättning i början av 1980-taIet har förbytts igod lönsamhet, expansion och framtidstro. Investeringsnivån i industrin harhöjts och kapaciteten ökar nu successivt. Näringslivets sysselsättninghar ökat med 140000 personer , vilket kan jämföras med enminskning med över 100000 personer sexårsperioden . Deövergripande målen för den ekonomiska politiken som regeringen lade fast hösten1982 - god tillväxt, full sysselsättning, låg inflation och samhällsekonomiskbalans har därmed i betydande utsträckning uppnåtts. Likvälåterstår viktiga problem att lösa. Pris- och kostnadsökningarna är högre iSverige än i omvärlden. Produktivitetsökningen i den svenska ekonomin är intetillräckligt hög. Det råder överhettning i delar av ekonomin och brist påarbetskraft. Bytesbalansen visar ånyo ett visst underskott. stigerstatsutgifterna på vissa områden snabbt, vilket riskerar att Prop.1988/89:47 åter försämra statsfinansema. Det gäller utgiftema försjukförsäkringen, arbetsskadeförsäkringen och bostadssubventionerna. Konjunkturinstitutethar offentliggjort sin årliga höstrapport med en beskrivning avsamhällsekonomins utveckling det närmaste året. Mot denna bakgmnd har enpromemoria utarbetats inom med en bedömning av deninternationella och svenska ekonomiska utvecklingen , 1989 och1990. Jag delar den bedömning av den ekonomiska utvecklingen som har kommit tilluttryck i promemoria och förordar att får ta ddav promemorians innehåll. Av promemorian framgår bl. a. följande. Deninternationella konjunkturen har utvecklats starkare än vad som förutsågsi den reviderade finansplanen . BNP-tillväxten i OECD-områdetberäknas nu bli 1988. Farhågor har förekommit att obalanserna iutrikeshandeln mellan de tre stora industriländerna skulle leda tillrecessionstendenser i väridsekonomin. Dessa har dessbättre inte besannats. Denärmaste två åren fömtses en dämpning av tillväxten i OECD-området. Det ärfrämst i som en avmattning förväntas, men även ochVästeuropa kan komma in i en lugnare utvecklingsfas under kommande år.Prisökningarna internationellt förväntas ligga kvar på nivån per år.Arbetslösheten väntas förbli hög. Till gmnd för bedömningarna av den svenskaekonomins utveckling ligger vidare antaganden omoförändrade växelkurser och ett råoljepris på per fat. Densvenska ekonomin kännetecknas av högt kapacitetsutnyttjande ochbrist på arbetskraft. Bmttonationalprodukten beräknas öka med 2,1988, vilketär avsevärt mer än enligt tidigare prognoser. Tillväxten bärs till stordel upp av stigande investeringar och export. Även den privata konsumtionen fömtsesöka påtagligt, men ökningstakten har dämpats jämfört med . Denför samtliga löntagare genomsnittliga timlönen beräknas öka med 7,ochkonsumentpriserna förutses stiga med . Det innebär att pris- ochlönestegringstakten även överstiger omvärldens. I längden är en sådanutveckling inte förenlig med full sysselsättning och samhällsekonomisk balans.Då urholkas den konkurrensfördel svenskt näringsliv fick med devalveringen1982. Att de snabbare pris och löneökningama ändå kunnat kombinerasmed stigande export och god lönsamhet beror bland annat på att. svensk industrigynnats av efterfrågans sammansättning i den starka internationellakonjunkturen. Denoflfentliga sektorns sparandeöverskott beräknas uppgå till ca 35 miljarderkr. Trots att det oflfentliga sparandet är positivt är det inte tillräckligtför att helt kompensera bristen på sparande i resten av ekonomin. Det kommertill uttryck i att bytesbalansen fömtses uppvisa ett -0,6 -0,5 -6,4 -0,3 0,3. -0,5 -0,5 -0,7 -0,3 Förändring i procent av föregående års BNP. De senaste årens minskning av hushållens sparandetycks dock ha upphört. Utvecklingen1989 och 1990 kommer att bli beroende bl. a. av hur löner och priser utvecklas.Eftersom löneavtal för hela arbetsmarknaden under dessa år ännu inte slutits,saknas underlag för egentliga prognoser. Med hänvisning till de löneavtal somhar slutits på vissa delar av arbetsmarknaden samt den höga efterfrågan på arbetskrafthar beräkningama av utvecklingen i den svenska ekonomin baserats på enschablonmässig framskriv-ning av löneökningarna underprognosperioden. Konsumentpriserna beräknas med denna fömtsättning stiga medknappt . Det bör understrykas att denna utveckling, om den realiseras,inte är förenlig med den ekonomiska politikens långsiktiga mål. Politiken kommerdärför att ges en sådan inriktning att inflationstendenser i all möjligutsträckning hålls tillbaka. Denprivata konsumtionen beräknas öka i betydligt måttligare takt . Det sammanhänger med att inköpen av bilar och andra kapitalvaror fömtsesutvecklas i en lugnare takt än under.desenaste åren. En sådan dämpning harnoterats för s. k. sällanköpsvaror. Ävenandra delar av efterfrågan väntas få en lugnare utveckling kommande år. Bmttoinvesteringarnafömtses fortsätta att öka något, men inte alls i samma snabba takt som under1987 och 1988. Hänsyn har vid bedömningarna tagits till de åtgärder somredovisas . Den oflfentliga konsumtionen väntas fortsätta att öka imåttlig takt! Inom den kommunala sektorn finns tendenser till en stigande expansionstakt,men brist på arbetskraft dämpar utvecklingen. Motbakgmnd av de fömtsättningar som redovisats ovan fömtses en avsaktande BNP-tillväxtde närmaste två åren. Det beror både på den svagare efterfrågeökningen och påatt tillväxten i delar av ekonomin hämmas av brist på arbetskraft. Detsammanhänger också med den förhållan- devislåga produktivitetstillväxten i ekonomin. Arbetslösheten väntas för- Prop.1988/89:47 bUlåg. Underskotteti bytesbalansen fömtses stiga både 1989 och 1990. Impor ten beräknas öka snabbare än exporten, men till följd av en för förmånlig prisutveckling väntas handelsbalansen uppvisa ett stort över skott både 1989 och 1990. Underskottet i tjänste- och transfereringsba lanserna väntas fortsätta att öka främst till följd av allt fler utlandsresor och stigande räntebetalningar till utlandet. Miljarderkr., löpande priser ; Export av varor Import av varor Korrigeringspost 281.4 257,4 -1,6 307,3 282,0 -2,0 ' -2,0 ' 355,5 330,5 -2,0 -2,0 -25,8 -4,8 -28,5 -6,3 -31,4 -8,1 -33,0 -5,4 -0,5 -10,0 -0,9 -13,8 : -1,2. -18,1 -1,4 Denmest akuta uppgiften för den ekonomiska politiken är att få nedinflationen.- Pris- och löneökningarna är högre i än i omvärlden. Omlönerna även stiger snabbt som inkomstskatten sänks kan detleda till en kraftig köpkraftsökning som försämrar den ekonomiska balansen. Enåtstramning äv den ekonomiska politiken kan under sådana förhåUanden senare blinödvändig. Föratt undvika en sådan utveckling finns det skäl och medbörjan att med utbudsinriktade och selektiva medel söka motverkade höga pris- och kostnadsstegringarna. Vidare krävs insatser för att höjaproduktivitetstillväxten i den i svenska ekonomin. Åtgärderna bör inriktas motatt öka arbetskraftsutbudet, förbättra rörligheten på arbetsmarknaden ochstärka konkurrensen, yidare bör överhettningen inom byggverksamheten dämpas.De nu föreslagna åtgärderna bör senare följas upp genom en stram inriktning avfinanspolitiken i 1989/statsbudget. Inomarbetsmarknadspolitikens ram bör åtgärder vidtas för att bättre ta tillvara flyktingars och andra invandrares vilja till arbete. Stödet till geo grafisk rörlighet bör utökas och fler platser i s.k. flaskhalsuibildning till skapas. Behovet av insatser i form av beredskapsarbeten och vissa ung domsåtgärder minskar därmed. Marginaleffekternai skattesystemet bör minskas för att stimulera sparande och arbetskraftsutbudoch öka rörligheten på arbetsmarknaden. Det förslag till statlig inkomstskatt1989 som regeringeii denna dag beslutat förelägga (prop. 1988/89:46)innebär att marginalskatten sänks för i första hand de heltidsarbetande.Dessa föränd- ringar motiverar även attde statliga räntesubventionerna minskas. För en Prop. 1988/89:47 stor gmpppensionärer sänks marginaleflfekterna för arbetsinkomster med över 30procentenheter genom att inkomstprövningen av kommunala bostadstillägg ändras.Vidare stimuleras pensionärernas sparande genom att det extra avdraget inteblir lika beroende av förmögenhetens storlek. Dessutomhar regeringen beslutat att föreslå att en avgift på fyllnadsinbetalningarinförs för att uppnå en tidigardäggning av inbetalningarna av skatt ochdärigenom förstärka statsbudgeten genom ökade avgiftsinkomster och minskaderänteutgifter. Avgiften avses bli införd för juridiska personer 1989 och förfysiska personer 1990. Byggverksamhetenbör begränsas ytterligare genom att byggregleringen i ochGöteborgsområdena förlängs till 1990, genom att vissa restriktioner införs påbyggandet i resten av landet och genom att snäva ramar för ombyggnad avbostäder sätts över hela landet som subventionsgraden minskas.Investeringsfonderna bör bara få utnyttjas för miljöinvesteringar och förinvesteringar i stödområdet. Konkurrenseni näringslivet bör stärkas. Som ett led i detta bör regleringarna inomjordbruket reduceras. Livsmedelspolitiken bör förändras så att gränsskyddetsänks med beaktande av GATT-förhandlingarna, att marknadsregleringarna omprövasoch nya medel utvecklas för att uppnå de beredskapsmässiga, regionalpolitiskaoch miljömässiga målen. Tekopolitiken bör förändras så att importhindrenavvecklas. En utredning bör tillsättas om konkurrensförhållandena i den svenskaekonomin. Underde har antalet sysselsatta ökat med över 220000 personer ocharbetslösheten bedöms minska till 1,som årsgenomsnitt . Den ökadeefterfrågan på arbetskraft har också stimulerat ett ökat arbetskraftsutbud.Andelen som ingår i arbetskraften av befolkningen i yrkesaktiva åldrar bedömsstiga med till . Vidare har meddarbetstidenökat. Det är inte enbart den ökade efterfrågan på arbetskraft som har medförtdenna utveckling. Den sänkning av marginalskatterna som genomfördes mellan 1982och 1985 liksom den kraftiga utbyggnaden av barnomsorgen torde också habidragit till ett ökat arbetskraftsutbud. Efterfråganpå arbetskraft har emellertid vuxit snabbare än sysselsättningen. 1konjunkturinstitutets konjunkturbarometer uppgav avindustriföretagen brist på yrkesutbildad arbetskraft. finnspåtagliga rekryteringsproblem inom t. ex. byggsektorn och delar av den oflfentligasektorn. Påde delar av arbetsmarknaden där det råder brist på arbetskraft drivslöneökningstakten upp. Detta leder i sin tur till kompensationskrav på andradelar av arbetsmarknaden och en allmänt högre löneökningstakt. Arbetskraftsbristförsvårar således möjlighetema att få ned den nominella löneökningstakten inivå med konkurrentländernas. Den höga efterfrågan påarbetskraft är till stor del en konsekvens av det Prop. 1988/89:47 allmäntförbättrade konjunkturläget. Det finns emellertid faktorer som talar för attsvårigheter med personalrekrytering på delar av arbetsmarknaden är ett problemäven i ett längre tidsperspektiv. Tillskottet av ungdomar på arbetsmarknadenkommer successivt att minska i takt med att de årskullar som kornmerin i yrkesaktiv ålder minskar i omfattning. De vuxna kvinnomas ökandedeltagande i arbetslivet, som har gett det största bidragettill arbetskraftens tillväxt, har nått en så hög nivå att ökningstaktenkommer att avta framöver. Det finns därför anledning att räkna med att utbudetav arbetskraft, räknat i antal personer, kommer att växa långsammare äntidigare. Detbör understrykas att tillgången på arbetskraft inte enbart är en fråga om hurmånga som finns på arbetsmarknaden och hur mycket dessa arbetar, utan dethandlar också om att arbetskraften utnyttjas eflfektivt och att företagenförbättrar sin arbetsmiljö. Arbetsmarknadspolitiken måste därför i hög gradinriktas på att öka rörligheten och anpassningen på arbetsmarknaden samtidigtsom företagen ser över sina arbetsförhållanden så att rekryteringenunderlättas och hög personalomsättning motverkas. Desenaste åren har en förskjutning skett av tyngdpunkten i arbetsmarknadspolitikenfrån efterfråge- och syssdsättningsskapande åtgärder till utbudsinriktadeåtgärder. Antalet personer i beredskapsarbeten och ungdomslag har minskatmedan åtgärder som platsförmedling och arbetsmarknadsutbildning istället fåttökad vikt. Detta har bidragit till att arbetssökande bättre och snabbarepassats ihop med lediga platser. Ytterligareåtgärder bör nu vidtas för att öka arbetskraftsutbudet och rörligheten påarbetsmarknaden. Trots i många fall mycket goda yrkeskunskaper har flyktingaroch andra invandrare svårigheter att få fotfäste på den svenskaarbetsmarknaden. En rad åtgärder, bl.a. inom ramen för platsförmedlingen, börvidtas i syfte att på olika sätt underlätta för invandrare att hitta passandearbeten. Ettekonomiskt stöd till arbetslösa som flyttar och tar arbete på annan ort änhemorten, dock ej storstäderna, bör införas. Vidare bör de bidrag tillsökanderesor som gäUer för arbetssökande från vidgas till att avseäven arbetssökande från . Bristenpå arbetskraft avser ofta särskilt yrkeskunnig arbetskraft. För att underlättaför redan sysselsatta att vidareutbilda sig bör den s. k. flaskhalsutbildningenfå en större omfattning . Dessaåtgärder bör senare följas upp med ytterligare insatser för att öka arbetskraftsutbudet.I detta syfte bör arbetsmarknadens parter inbjudas till överläggningar. Chefenför kommer att redogöra merdetaljerat för dessa förslag. Byggverksamhetenhar ökat mycket kraftigt och byggmarknaden präglas förnärvarande av ett mycket högt efterfrågetryck, fullt kapacitetsutnyttjandeoch en uttalad brist på produktionsresurser. 1988/89:47 utvecklinghar drivit upp pris- och löneökningstakten i byggsektorn. Överhettningen påbyggmarknaden, som varit koncentrerad till storstadsområdena, har nuspridits till övriga delar av landet. Bakom det ökade byggandet ligger både enuppgång av näringslivets investeringar och ett ökat bostadsbyggande. Fleraår med hög efterfrågan, god lönsamhet och stigande kapacitetsutnyttjande harmedfört en stark investeringskonjunktur i näringslivet. Näringslivetsbyggnadsinvesteringar beräknas 1988 bli högre i volym än 1983, dåinvesteringsuppgången började. Desenaste årens gynnsamma utveckling med stigande reallöner och sysselsättninghar givit hushållen ökade inkomster och gjort det möjligt för allt fler attefterfråga en ny bostad. Detta gäller inte minst för ungdomar, vilkasbostadsefterfrågan sjönk i början av 1980-taIet. Bostadsmarknaden har därför pånågra få år vänt från ett överskott av bostäder till en överefterfrågan. År1984 beräknades drygt 2 1/av hyreslägenheterna vara outhyrda. är denandelen under 1/. Från en bottennivå 1985, då mindre än 30000 lägenheter påböijades,har bostadsbyggandet ökat och 1988 beräknas att ca 50 000 nya lägenheter kommeratt påbörjas. Enligtde bedömningar som kan göras kommer näringslivets investeringskonjunkturatt vara fortsatt stark , även om ökningstakten inäringslivets investeringar reduceras. kommer bostadsbyggandet attfortsätta på en hög nivå. Detta medför att även kommer attkännetecknas av en stark byggefterfrågan. Enfortsatt överhettning på byggmarknaden riskerar emellertid att få allvarligasamhällsekonomiska konsekvenser. Byggkostnadernas ökningstakt riskerar attytterligare stiga, vilket kan leda till att det nödvändiga bostadsbyggandetförsvåras som kostnaderna bidrar till en ökad inflationstakt, och gerinflationsimpulser till övriga delar av ekonomin. Den höga löneökningstakten ibyggsektorn kan leda tiU kompensationskrav från andra grupper påarbetsmarknaden, driva upp det allmänna kostnadsläget och försämra den svenskakonkurrenskraften gentemot utlandet. En alltför långvarig överhettning ibyggsektorn innebär också risk för att produktionskapaciteten anpassas till enhögt uppdriven efterfrågan och byggs ut i en omfattning som efter några årvisar sig vara för stor. Regeringenhar tidigare vidtagit en rad åtgärder med syfte att dels dämpa överhettningen på byggmarknaden, dels skapa ett större utrymme tor nybyggande av bostäder. beslutades att länsarbetsnämn derna i samt skulle utnyttja bygg- nadstillståndsgivningen på ett sådant sätt att den totala byggvolymen i dessa båda län begränsades 1987 och 1988. föriängdes regle ringen till att avse även 1989. Delegationer har inrättats i de båda område na för att öka bostadsbyggandet. Vidare har ramar fastställts för statliga lån tiU ombyggnad av bostäder i storstadsområdena. 1 vissa andra län skall länsbostadsnämnderna vid beslut om ombyggnadslån ange en rekommen derad starttidpunkt för ombyggnadsprojektet. Investeringsfonderna är inte längre frisläppta annat än för miljöinvesteringar samt för investering ar i stödområdena. Dessa åtgärder bör nuförstärkas med ytterligare åtgärder i syfte att Prop. 1988/89:47 dämpaöverhettningen på byggmarknaden och skapa utrymme för ett fortsatt högtbostadsbyggande. Regleringenav byggverksamheten i Stockholms-och Göteborgsområdena bör förlängas till attavse även 1990.1 bör delegationen för ökat bostadsbyggande få ettstörre inflytande över vilka byggprojekt som genomförs. Arbetsmarknadsstyrelsenges i uppdrag att i övriga landet begränsa annat byggande änbostäder tiU av volym. Ombyggnadenav bostäder bör begränsas genom att snäva ramar sätts för statliga lån tiUombyggnad i storstadsområdena även imder 1989. Vidare bör ramar förombyggnadslån införas även i övriga landet. Subventionsgraden vid ombyggnad avbostäder bör sänkas. Chefernaför arbetsmarknads och bostadsdepartementen kommer att redogöranärmare för nämnda åtgärder. Förnärvarande är investeringsfonderna frisläppta för investeringar i stödområdena t.o.m.mars 1989 och för miljöinvesteringar t.o.m. . Frisläppet bör förlängasett år dvs. till resp. och även i fortsättningenbegränsas till dessa typer av investeringar. börinvesteringsavdrag inte medges vid utnyttjande av investeringsfond förbyggnadsinvesteringar i stödområdena. Jag återkommer till regeringeni denna fråga. Sedanhösten 1982 har regeringens politik varit inriktad på att etablera en hög ochstabil ekonomisk tillväxt. Bara ekonomisk tillväxt gör det möjligt att höja realinkomsternaoch bygga ut välfärden. Ekonomisk tillväxt är också nödvändig för att hållanere arbetslösheten och bibehålla starka oflfentliga finanser. Därtill kommeratt den ekonomiska tillväxten ökar möjligheterna att göra de insatser som krävsför att förbättra miljön. Föratt uppnå en tillfredsställande tillväxt i ekonomin krävs att det svenskanäringslivet är konkurrenskraftigt i förhållande till omvärlden. Lönsamheten iden producerande delen av näringslivet måste vara på en sådan nivå att detlönar sig bättre att investera i ny produktionskapacitet än i finansiellatillgångar. Det är också angeläget att den ekonomiska utvecklingen inte hämmasav konkurrensbegränsningar och regleringar. Desenaste sex åren har tillväxten varit relativt god. BNP har ökat med drygt 21/. Tillväxten har överstigit denlångsiktiga produktivitetsökningen. Kapacitetsutnyttjandet har ökat ochsysselsättningen stigit kraftigt. fömtses emellertid ensvagare BNP-tillväxt till följd av både avsaktande efterfråge-ökning och bristpå produktionsresurser. Undersenare år har regeringen vid olika tillfallen vidtagit åtgärder för attförbättra fömtsättningarna för hög tillväxt i ekonomin. De inhemska finansieUa marknademahar avreglerats och vissa lättnader har genomförts i valutaregleringen.Marginalskatterna har sänkts och en genpmgri- pandereform av skattesystemet förbereds. Inom ramen för den statliga Prop.1988/89:47 budgetprocessen har åtgärder vidtagits i syfte att höjaeffektiviteten i den offentliga sektorn. Anslagen till forskning har höjtskraftigt. Arbetsmarknadspolitiken har förskjutits i riktning från sysselsättningsskapandeåtgärder till insatser för att öka utbudet och underlätta anpassningen påarbetsmarknaden. Åtgärder har också vidtagits för att skapa ökad konkurrens påvissa områden, bl. a. inom transportsektorn. Ytterligareett antal åtgärder bör nu vidtas för att stärka konkurrensen i den svenskaekonomin. Jordbrukspolitiken bör förändras liksom tekopolitiken. En utredningom konkurrensförhållandena i den svenska ekonomin bör tillsättas. Olikaberäkningar som mäter konsumenternas och skattebetalarnas kostnader för attsubventionera livsmedelsproduktionen, visar för del på kostnader istorleksordningen . Dessa kostnader är till 95%att hänföra till prisstödet och betalas aUtså av konsumenterna genom enförhöjd prisnivå. Jordbmksprisregleringenseflfekter inskränker sig emellertid ii\te enbart till prisernas nivå, utanbidrar genom automatiken i kostnadskompensationen i de olika leden ilivsmedelskedjan även till en snabbare inflationstakt. Vår konkurrenskraft,och därmed vår produktion och sysselsättning, drabbas. I ett längre perspektivreduceras också tillväxtmöjligheterna genom att kapital och investeringarstyrs från lönsam till olönsam användning. Internationella studier pekar påatt stödsystem av det slag som tillämpas i leder till produktionsbortfaUi storleksordningen 1,5 av BNP. Beräkningar av sådana eflfekter specielltför den svenska ekonomin har dock inte gjorts. Trotsmycket höga kostnader totalt är, enligt flera olika studier, livsmedelspolitikensmåluppfyllelse låg. Detta beror bl.a. på att man med i huvudsak ett medel,prisregleringen, försöker uppnå fiera mål . Målen enligt 1985 årsriksdagsbeslut är tryggad livsmedelsförsörjning, bra kvalitet och rimligakonsumentpriser samt rimlig levnadssstandard för jordbrukarna. Utöver detta skaUjordbmkspolitiken bidra tiU en tillfredsställande regional utveckling och en godmiljö. Motbakgmnd av den låga måluppfyUdsen krävs en reformering av jordbrukspolitiken såatt den bättre uppnår målen och dämpar inflationen och förstärker denekonomiska tillväxten. Reformarbetetbör utgå från att de olika livsmedelspolitiska målen konkretiseras ochpreciseras samt att nya medel utarbetas för att uppnå dessa mål. Andrautgångspunkter är att gränsskyddet sänks med beaktande av det pågående GATT-arbetet,att marknadsregleringarna omprövas, samt att nya medel utvecklas för att uppnåde beredskapsmässiga, regionalpolitiska och miljömässiga målen. Chefenför kommer att redogöra för detta mer i detalj. Åtgärder mot det låga virkesuttaget från skogen . Enligtgällande skogspolitiska beslut och senast tillgängliga skattningar är enavverkningsnivå skog (msk) både önskvärd ochmöjlig. ligger avverkningen i intervaUet 60-70 mskper år. Underavverkningen leder tiU utebliven produktion i såväl primärledetsom skogsindustrin med åtföljande utebliven nettoexport på flera miljarder kr.per år.