prop · GC03130 · 1988-12-31 00:00:00 — Härigenom bör varje enhet kunna få en lämplig storlekoch ett tillräckligt omfattande arbetsinnehåll. Det ger oekså goda fömtsättningarför att medicinska experter med hög kompetens skall kunna knytas till deregionala enhetema i tillräcklig omfattning. Enligt min mening finns detpraktiska skäl att etablera enhetema på de orter som har ansvaret förregionsjukvården. De bör i fråga om administrativ service inklusive lokalerkunna samordnas med i första hand eller annat lämpligt organpå respektive ort. Deregionala tillsynsenhetema bör utgöra en del av . En långtgåendedelegation vad gäller beslut i enskilda ärenden är emellertid lämplig och börmöjliggöras genom instmktionen och arbetsordningen för . Jaganser att en nödvändig fömtsättning för att de regionala enheterna skall kunna anförtros de uppgifter som här diskuterats oeh kunna utföra dem väl är att de får tillgång till kvalificerad medicinsk kompetens. Vidare krävs personal med god allmän utredningskompetens och med kännedom 19 om hälso- och sjukvårdensoch tandvårdens organisatoriska och administrativa förhållanden.Socialstyrelsen bör ges i uppdrag att, i samråd med statskontoret, utarbetanärmare förslag till bemanning och utformning samt formema för ledning och stymingav de regionala tillsynsenhetemas verksamhet. Jag avser att återkomma om de anslagsmässigakonsekvenserna i budgetpropositionen för /91. 3.2 Bam- och ungdomsfrågor Min bedömning:Socialstyrelsens verksamhet vad gäller bam- och ungdomsfrågor börintensifieras. Någon förändring föreslås inte beträffande bammiljörådet. Skälenför min bedömning: Samhällets ansvar för baras och ungdomars uppväxtvillkor äruppdelat på många områden, t. ex. skola, bostad, socialtjänst, fritid, kultur,m. Detta gäller både på och statlig nivå. På nivå haremellertid socialnämnden enligt socialtjänstlagen ett lagstadgat ansvar för bamsoch ungdomars uppväxtvillkor samt ett ansvar för att främja en allsidigpersonlighetsutveckling och en gynnsam fysisk och social utveckling hos bam ochungdomar. skall dessutom enligt socialtjänstlagen ta initiativtill och bevaka att åtgärder vidtas för att en god samhällsmiljö och godaförhållanden skapas för bam och ungdom som har behov av samhällets särskildastöd. har således enligt socialtjänstlagen ett förstahandsansvarför att samverkan med andra organ i samhället som arbetar med bam- ochungdomsfrågor kommer till stånd. Detcentrala myndighetsansvaret är delat mellan , ,, , , bammiljörådet,brottsförebyggande rådet med flera myndigheter. En ökad samordning mellanberörda myndigheter är önskvärd. bör inom och hälso-och sjukvården samordna de statliga insatsema för bam och ungdom. I egenskapav högsta tillsynsmyndighet för bör också ha ettförstahandsansvar för att ta initiativ till och bevaka att samverkan med andracentrala statliga myndigheter som arbetar med bam- och ungdomsfrågor kommertill stånd. Kommunemassammanhållande ansvar på det lokala planet enligt socialtjänstlagen börsåledes motsvaras av ett liknande ansvar centralt. Syftet skall vara attsocialstyrelsen bl. a. för regering och riksdag löpande beskriver hur deverksamhetsmål som gäller bam och ungdomar enligt lagstiftningen inom socialsektomuppfylls. Detta innebär dock ingen inskränkning i det ansvar som vilar påandra myndigheter som arbetar med bam- och ungdomsfrågor. I detta sammanhangtänker jag då bl. a. på . Statensungdomsråd har till uppgift att främja fritidsverksamhet och kulturellverksamhet bland bam och ungdomar samt att redovisa utvecklingen när detgäller ungdomars villkor i samhället. frågor om statligt stödtill ungdomsorganisationer och skall inom sitt Prop. 1988/89:130verksamhetsområde verka för en samordning av statliga insatser för ungdomar.Rådet skall också bedriva utrednings- och informationsverksamhet som rörungdomars villkor och föreningslivets utveckling samt följa resultaten avforskning, utvecklingsarbete och försöksverksamhet som rör ungdomar. Statensungdomsråd har varit föremål för en rad utredningar närdet gäller rådets organisation. För att förhindra dubbelarbete är det viktigtatt och har ett nära samarbete när detgäller att redovisa utvecklingen av ungdomars villkor i samhället mergenerellt. Isamband med omorganisationen av inrättades en särskildsektion för ungdomsfrågor på byrå för bam-och familjefrågor.Sektionen avskaffades dock som en följd av det sparbeting som då ålagtssocialstyrelsen. På finns därför inte någon enhet som har ettsamlat ansvar för bam- och ungdomsfrågor. Detta är en brist som jag anser böråtgärdas med tanke på den snabba förändring som alltmer kännetecknar bamsoch ungdomars uppväxtmiljö. Detär enligt min uppfattning angeläget med en långsiktig och generellkunskapsuppbyggnad inom om bams, ungdomars och familjerslevnadsförhållanden. Det finns två huvudskäl till detta. Denna breda kunskapbehövs för att följa och utveckla arbetet inom olika pedagogiska och socialaverksamheter för bam och ungdomar. Det gäller bl. a. förskola och annanbarnomsorg. I dessa socialt och kulturellt förankrade pedagogiska verksamheterär bams och ungdomars uppväxtvillkor en viktig utgångspunkt. Det är ocksåangeläget att i dess egenskap av centralt ansvarigtillsynsmyndighet för socialtjänst och hälso- och sjukvård förmedlar generellakunskaper om bams, ungdomars och familjers levnadsförhållanden. När det gällerungdomar bör detta framför allt ske i samarbete med . Tematbam och ungdom är brett och variationsrikt. Ett viktigt område utgör denkvantitativa utbyggnaden och den kvalitativa utvecklingen av förskola och annanbaraomsorg. Här har en etablerad roll. Det pedagogiskautvecklingsarbete som påbörjat bör vidareutvecklas i olikakompletterande delar, liksom arbetet med att vägleda kommuneraa i deras arbeteför fortbildning oeh andra personalutvecklande insatser. böräven initiera och följa forsknings- och utvecklingsarbetet inom förskola ochannan barnomsorg samt sprida erfarenheter av detta. Det gäller också försocialstyrelsen att t. ex. utveckla metoder för att kunna dokumentera ochinformera om problem i samhällsutvecklingen av betydelse för bams- ochungdomars levnadsförhållanden samt granska effekterna av olika åtgärder somvidtagits för att förbättra deras situation. Underde närmaste åren bör dämtöver i samarbete med statensungdomsråd särskilt uppmärksamma fritidens och fritidsverksamheternas relativabetydelse för bams och ungdomars villkor i stort. Socialstyrelsensarbete med metodutveckling inom bara- och ungdoms- 21 området bör ske i direktsamspel med olika verksamheter lokalt och med olika forskningsinstitutioner.Uppföljnings- och utvärderingsprogram oeh formeraa för kunskapsuppbyggnad m. m.måste successivt kunna stämmas av mot behov och fömtsättningar i den kommunalaverksamheten. Jag delar således beredningsgmppensuppfattning att verksamhet vad gäller barn- och ungdomsfrågorbör förstärkas och då med syftet bl. a. att utveckla arbetet när det gällerbarns och ungdomars situation i samhället mer generellt. Resurser bör enligtmin mening avsättas inom myndigheten för detta ändamål. Isyfte att skapa en slagkraftig enhet på för bam- oeh ungdomsfrågoroch för utveckling, utvärdering oeh uppföljning inom bam-miljöområdet föreslår beredningsgmppenatt bammiljörådets verksamhet inordnas i . Förslaget innebär attbammiljörådet fullständigt integreras i . Sedanberedningsgmppens förslag offentliggjorts har en omfattande kritik framförtsmot förslaget att inordna baramiljörådet i . Jag är bl. a. motden bakgmnden inte beredd att nu föreslå någon förändring av bammiljörådetsverksamhet eller ställning som egen myndighet. 3.3 ()samt rådet för alkohol- och narkotikapolitiska frågor () Mittförslag: skall även i fortsättningen vara den myndighet som harhuvudansvaret för tillsynen inom alkoholområdet och den statligainformationsverksamheten inom drogområdet. Centralförbundetför alkohol- och narkotikaupplysning (CAN) ges en fristående ställning iförhållande till . Bidrag till CAN skall även fortsättningsvislämnas via statsbudgeten. Rådet för alkohol-och narkotikapolitiska frågor () inordnas i såsom ettrådgivande organ i alkohol- oeh narkotikafrågor. Rådet skall fungera som ett fommför ömsesidig information mellan olika organisationer och om pågåendeoch planerad verkamhet inom drogområdet samt för diskussion om behov avåtgärder. Skälen för mitt förslag:Den nuvarande organisationen och ansvarsfördelningen vad gäller samhälletscentrala insatser för alkohol- och narkotikaupplysning blev föremål för beslutav (prop. 1984/85:19, SoU 8, rskr. Samhällets centralainsatser på detta område är splittrade på flera organ. Socialstyrelsenskall enligt riksdagsbeslutet ha det samlade ansvaret för den statliga droginformationen.Socialstyrelsen skall även fördela statliga bidrag för information om droger. Fömtom haräven Prop. 1988/89:130 kotikaupplysning (CAN)och rådet för alkohol- och narkotikapolitiska frågor () till uppgiftatt följa utvecklingen när det gäller alkohol, narkotika och andra beroendeframkallandemedel. Dessutom svarar , brottsförebyggande rådet och statensungdomsråd för central upplysnings- och informationsverksamhet inom alkohol-och narkotikaområdet. Behovet av samordning av samhällets åtgärder på områdethar varit föremål för ett flertal utredningar och förslag. () har med anledning av beredningsgmppens översyn avsocialstyrelsens verksamhet i en skrivelse till begärt atten särskild myndighet med ansvar för den samlade alkohol- ochnarkotikapolitiken inrättas. Jaganser dock att med här föreslagen inriktning ges goda fömtsättningaratt även i fortsättningen vara den centrala myndighet som har huvudansvaret förden statliga verksamheten inom alkoholpolitikens område. Jag är därför inte nuberedd att ta ställning till förslaget att inrätta en särskild myndighet medansvar för den samlade alkohol- och narkotikapolitiken. Folkrörelsernaoch organisationslivet har en lång tradition när det gäller att motverka missbmkav alkohol och narkotika. Jag vill understryka att detta engagemang idrogfrågorna är en förutsättning för att det skall vara möjligt att komma tillrätta med drogproblemen. Staten stödjer därför folkrörelserna ochorganisationslivet inom detta område. CAN och är ett uttryck fördetta. Centralförbundetför alkohol- och narkotikaupplysning (CAN) CANgrundades av folkrörelserna vid seklets början och har sedan starten varit ett folkrörelsebaseratorgan. CAN:s arbete har emellertid alltid skett i en betydande samverkan medstaten. CANär en fristående organisation vars styrelse är ansvarig för och fattar beslutom verksamheten. Folkrörelseförankringen kommer till uttryck genom de 42medlemsorganisationerna och deras representation i styrelsen och genom den delav verksamheten som innebär kontakt med organisationer och folkrörelser.Styrelsen består av representanter utsedda såväl av olika statliga intressentersom av medlemsorganisationerna och personalen. Ordförande utses av regeringenoch dessutom tillsätter universitets-och högskoleämbetet tre representantersamt och vardera en. Personalen utser enstyrelserepresentant och ombudsförsamlingen minst åtta (f n. nio) företrädareför medlemsorganisationerna. Riksdagensställningstagande innebar att CAN:s uppgift i första hand skall varaatt förmedla basfakta samt följa och informera om förändringar på drogområdet.CAN:s upplysningsarbete skall främst avse insatser för folkrörelser ochorganisationer. CAN har också fått ett samlat ansvar att följadrogutvecklingen, vilket innebär att organisationen fortlöpande inhämtar ochanalyserar resultat från forskning och undersökningar, statistik från olikaområden och andra uppgifter som ger kunskap om droganvändning och missbruk.Avsikten har varit att ta till vara och utveckla CAN:s kompetens när detgäller att följa och analysera drogproblemen. 1988/89:130 Dennaverksamhet inskränker inte ansvar på området. InomCAN finns såväl erforderlig vetenskaplig kompetens som en mångårig erfarenhetav att arbeta med och analysera undersökningar, statistik och andra data inomdrogområdet. CAN har en lång tradition av samverkan med forskningen ocherfarenheter av vidareförmedling av forskning och andra fakta inom drogområdet. Enligtvad som uttalades i den proposition som låg till gmnd för riksdagsbeslutet år1984 skall CAN "stå under överinseende" ochpersonalen vara anställd av . Jaganser - bl. a. mot bakgmnd av alt myndighetsställning och folkrörelseorganisationinte bör blandas ihop - att CAN för framtiden bör ges en fristående ställningmed egen anställd personal. Personalen bör alltså inte längre stå undersocialstyrelsens överinseende. Upplysningsvis vill jag också nämna att CAN:sstyrelse har begärt att regeringen även i fortsättningen skall utse styrelsensordförande och att de statliga myndigheter -, ,universitets- oeh högskoleämbetet -som finns representerade i CAN:sstyrelse även i fortsättningen bör vara representerade i oförändrad omfattning.Jag ser inga hinder för detta. CANfyller en mycket viktig funktion inom alkohol- och narkotikaområdet. Jag villsärskilt betona vikten av CAN:s regionalt inriktade verksamhet, som bl. a.innebär samverkan mellan organisationer och myndigheter i länen, kurs- ochkonferensverksamhet i alkohol- och narkotikafrågor samt annaninformationsverksamhet. Jag vill också understryka betydelsen av CAN:s mer forskningsbetonadearbetsuppgifter, när det bl.a. gäller att följa och informera om förändringarpå drogområdet och att utveckla metoderna för att följa drogmissbraket. Medtanke på den roll som har som ansvarig myndighet församhällets drogpolitik är det lämpligt att CAN:s insatser att samla data liksomidag görs i samarbete med . skall även ifortsättningen ta fram den statistik som krävs för att fullgöra sinatillsynsuppgifter inom alkohollagstiftningens område. Enligtvad jag har erfarit avser CAN att fortsätta med de arbetsuppgifter och den arbetsinriktning,som fömtsatte . Under sådana förhållanden bör statligt bidragäven fortsättningsvis utgå till CAN:s verksamhet. CAN:s nya ställning kan dockmedföra vissa kostnadsökningar. Jag anser att CAN i så fall bör kompenseras försådana eventuella kostnadsökningar i anslutning till att förändringamagenomförs . Jag avser att återkomma till detta ibudgetpropositionen för /91. Rådetför alkohol- och narkotikapolitiska frågor () Vadgäller alkohol- och vill jag inledningsvis kort beskriva rådets funktion och arbete. bildades som en ersättning för vid . Enligt rege ringens och ställningstagande skall rådet utgöra ett kontaktor gan mellan regeringen och berörda folkrörelser och organisationer, dvs. fungera som ett fomm förömsesidig information om pågående och plane- Prop. 1988/89:130 radverksamhet inom drogområdet samt för diskussion om behov av åtgärder. AN-rådetsroll som initiativtagare är emellertid oklar. tillkomst betonades att mer direkta insatser inom området skall utförasav ansvariga myndigheter och organ genom ordinarie utrednings- och arbetsmtiner. Rådetbestår av en ordförande och Qorton andra ledamöter. Samtliga ledamöter utom tvårepresenterar olika organisationer och folkrörelser som på olika sätt arbetarmed drogfrågor. De två övriga representerar . Ledamötemautses av regeringen efter förslag från berörda organisationer. Rådetssekretariatsfunktion är integrerad i ordinarieorganisation. Rådethar tagit olika initiativ på det alkohol- ochnarkotikapolitiska området. Dess verksamhet har i vissa avseenden inneburitatt rådet intagit en allt mer självständig ställning i förhållande till socialdepartementetoch ansvariga myndigheter. ställning har därvid uppfattats som oklar. har regeringen knutit en särskild beredningsgmpp för opinionsbildningmot alkohol- och narkotika (Boman-gmppen) i syfte att se över, intensifiera ochutveckla de opinionsbildande insatsema. Boman-gmppens arbete avslutades den 31januari 1989. startades en ny och bredare aktion mot droger där såvälorganisationers som ansvariga myndigheters insatser skall samordnas i ennationell satsning för att pressa tillbaka den negativa utvecklingstrend somuppstått . Aktionens sekretariat har placerats vidsocialstyrelsen. Statskontorethar i en förstudie, Översyn av små myndigheter (1988:23), även diskuterat folkrörelsersoch organisationers roll i det alkohol- och narkotikapolitiska arbetet. Liksomstatskontoret anser jag att nuvarande arbetsformer oeh funktion ivissa avseenden står i motsättning till behovet av att ge deresursmässiga och stmkturella fömtsättningar som fordras för att styrelsenskall bli det samordnande organ inom bl.a. det alkohol- och narkotikapolitiskaområdet som det urspmngligen var tänkt. Jaganser att såväl statens som folkrörelsernas roll oeh funktion inom det alkohol-och narkotikapolitiska området bör förtydligas och renodlas. Rådets nuvarandenågot oklara roll kan skapa problem i förhållande till ordinarie myndighetersverksamhet. Deproblem som jag redovisat kan till stor del relateras till den organisatoriska modell som en gång skapades för . Den organisa tion som är integrerad i ordinarie verksamhet bör därför avvecklas. Jag anser att bör inordnas i såsom ett rådgivande organ åt styrelsen i alkohol- och narkotikafrågor. Som bör i rådet ingå representanter från folkrörelser och organisa tioner som i sin verksamhet arbetar med drogfrågor, antingen som en huvudfråga eller som en av flera uppgifter. Rådet skall fungera som ett fomm för ömsesidig information om pågående och planerad verksamhet inom drogområdet samt för diskussion om behov av åtgärder. Vad gäller behovet av direkt kontakt mellan regeringen och folkrörelsema kan detta 25 tillgodoses genomregelbundet återkommande överläggningar mellan soci-alministem och berördaorganisationer. Förändringen föreslås ske redan den Ijuli 1989. skall ävenfortsättningsvis vara den myndighet som har huvudansvaret för tillsynen inomalkoholområdet i form av kontroll och uppföljning samt kunskapsutveckling ochkunskapsförmedling. Styrelsen har även huvudansvaret för den statligainformationsverksamheten inom alkohol- och drogområdet. Jag anser attsocialstyrelsen genom vad jag här förordat ges ett tydligare ansvar. Förslagetinnebär att får de stmkturella fömtsättningar som fordras föratt styrelsen skall kunna vara samordnande organ för de statliga insatsema inomalkohol- och narkotikaområdet. 3.4 Förändrad ansvarsfördelning för vissa uppgifter Min bedömning:Socialstyrelsens verksamhet med handläggning av individärenden och ärenden av mtinkaraktärbör begränsas. Förslag till förändringar i de hänseenden jag här tar upp börläggas fram i senare sammanhang. Skälen för min bedömning:Jag har inledningsvis framhållit att det är önskvärt med en begränsning avantalet uppgifter för del. Detta blir delvis en följd om en nymyndighet inrättas för kontrollen av läkemedel m. m. Enligt min uppfattning ärdet emellertid angeläget med en ytterligare avveckling från avvissa ärendegmpper och uppgifter. Beredningsgmppen har i sin rapportföreslagit en rad förändringar vad gäller olika ärendeslag som handhas avsocialstyrelsen. Jag delar i huvudsak beredningsgmppens uppfattning om vilkaförändringar som bör genomföras. Således avser jag komma med förslag somförenklar och effektiviserar mtinema för handläggning av , föredragandeservicentill och ärenden som handläggs av rättsliga råd. När detgäller de underförvaltningar som är chefsmyndighet för så ärmålsättningen att förslag om förändringar skall lämnas i budgetpropositionenför /91. Vidare är avsikten att senare komma med förslag omförändringar vad gäller som besvärsmyndighet i automatspelsärendenoch ärenden enligt lagen om handel med drycker. Frågan om socialstyrelsenssocialarbetare i liksom ärenden rörande teknisk sprit och alkoholhaltigapreparat samt frågan om regional tillsyn inom de särskilda omsorgema ompsykiskt utvecklingsstörda kommer att beredas ytterligare inomregeringskansliet. När det gäller legitimations- och behörighetsfrågor anserjag emellertid att dessa frågor även i fortsättningen bör vara kvar påsocialstyrelsen. Skälet till detta är framför allt intemationella krav och dåinte minst krav inom den europeiska gemenskapen om att legitimering av hälso-och sjukvårdspersonal bör ske av den centrala myndigheten på området. I bilaga3 redovisar jag för kännedom läget när det gäller den fortsatta beredningen av huvudpartenav de förslag beredningsgmppen har presenterat. I de avseenden där det krävsavser jag att senare återkomma till regeringen med förslag att föreläggasriksdagen. Mittförslag: beslut om riktlinjer för socialstyrelsensnuvarande organisation och avdelningsindelning upphävs. Min bedömning: Gmndstmktureni organisation bör ändras på så sätt att nuvarande indelning iavdelningar och byråer avvecklas och att verksamheten indelas i högst nioenheter samt högst sex regionalt lokaliserade tillsynsenheter. Verksledningenbör utvidgas och förstärkas. Den bör utöver generaldirektören bestå avytterligare tre direktörer. Skälen för mitt förslagoch min bedömning: nuvarande organisation har med smärrejusteringar varit intakt sedan omorganisationen . Enligt min meningfinns det starka skäl för en förändring av den nuvarande organisatoriska gmndstmkturenvid . Jag har redan aviserat att läkemedelsavdelningen bör ombildastill en egen myndighet. Det finns emellertid skäl att vidta betydandeförändringar även vad gäller intema stmktur i övrigt. När det gäller ledningenav den statliga förvaltningen beslutar om myndighetemas huvudsakligauppgifter, deras verksamhetsform (dvs. om de skall vara myndighet, affärsverketc) och deras finansiering m. m. beslutar också om ansvars- ochuppgiftsfördelningen mellan olika myndigheter. Regeringens uppgift är enligtden av godkända propositionen (1986/87:99) om ledning av denstatliga förvaltningen att besluta om en grundstruktur för myndighetemas inreorganisation, dvs. normalt indelningen i avdelningar eller motsvarande. Inomdenna ram skall emellertid myndigheten sedan ha en betydande frihet att självbesluta om organisationen. Det ankommer därför påregeringen att besluta om den ändrade organisation för som jaganser bör genomföras i överensstämmelse med vad som sägs i det följande. nuvarandeorganisation fastställdes av . godkände då (prop.1979/80:6, SoU45, rskr. 386) riktlinjer rörande bl. a. den avdelningsindelningsom nu gäller. De förändringar i organisationen som planeras bör kunnaförberedas under /90, så att de kan genomföras per den 1 juli1990. Regeringen och bör ha fria händer att snabbt komma igångmed dessa förberedelser. Jag anser att riksdagenbör upphäva beslutet om riktlinjer för styrelsens organisation somidag mer i detalj reglerar organisation. Socialstyrelsensnuvarande gmndstmktur med en administrativ avdelning, en avdelning för hälso-och sjukvård, en för socialtjänst, en för förebyggande arbeteoch planering m.m. oeh en läkemedelsavdel- Prop. 1988/89:130 ning är dels enföljd av en tidigare tradition, dels ett försök att ge särskilt utrymme för degemensamma planerings- och utvecklingsfrågoraa. Deförslag till förändringar som jag aviserat i det föregående innebär en förskjutningav tyngdpunkten i verksamhet med bland annat avveckling elleröverföring av en rad uppgifter av mtinkaraktär till andra myndigheter och tillsocialstyrelsens föreslagna regionala tillsynsenheter inom hälso- ochsjukvård. medför tyngdpunktsförskjutningen när det gällerverksamhetens inriktning att de nuvarande fackav-delningaraa kommer att arbetamed planerings- och utvärderingsuppgifter i lika hög grad som hargällt för avdelningen för förebyggande arbete och planering. Mot denna bakgmndsaknas enligt min mening skäl för att bibehålla den nuvarande organisatoriskaindelningen. Beredningsgmppen,som har sett över verksamhet, påtalar att det inomsocialstyrelsen finns mycket starka önskemål om att få en organisation medfärre antal nivåer än och därmed en organisation där kontaktenmellan verksledningen och den operativa verksamheten vid byråema är merdirekt. Avdelningsnivån beskrivs såväl från ledningens som från byråemas sidasom ett hinder för en konstmktiv dialog mellan verksledningen och byråema ochett hinder för en vidareutveckling av det decentraliserade ansvaret förpersonal- och ekonomiadministrativa frågor.