prop · GC0392 · 1988-12-31 00:00:00 — Förverksamhet som sker under jord krävs dock aldrig markanvisning. Om sådanverksamhet kan föranleda ras eller sättningar inom ett visst område kan dockdetta område anvisas. En bestämmelse om detta finns i 9 kap. 2 § förstastycket. Avandra stycket framgår att koncessionshavaren även får ta i anspråk mark utanförkoncessionsområdel. Detta kräver alltid att marken har anvisats för ändamålet.Utanför koncessionsområdel får koncessionshavaren inte bedriva vare sigundersökningsarbete eller bearbetning utan mark får endast anvisas förverksamhet som har samband med bearbetning, såsom anläggande av anrikningsverk,vägar, byggnader oeh liknande anläggningar. Fjärdestycket motsvarar 3 § andra stycket i kommitténs förslag och i det remitteradeförslaget. Bestämmelserna om markanvisning finns i 9 kap. Innebörden avmarkanvisning är att koncessionshavaren får tiUträda marken för de ändamål somhar angivits i beslutet om markanvisning. Vad gäller lidpunkten för tillträdeligger det i sakens natur att tillträde fär ske först sedan beslutet ommarkanvisning har vunnit laga kraft. Någon uttrycklig bestämmelse om detta harinte ansetts behövlig. Däremot finns det i 9 kap. 26 § en bestämmelse som gerkoncessionshavaren möjlighet att tillträda anvisad mark innanmarkanvisningsbeslutet vunnit laga kraft. En förutsättning för att bestämmelsenskall bli tillämplig är att bergmästaren meddelat ell beslut om markanvisning.Den bestämmelse som finns i fjärde stycket i förevarande paragraf avser tideninnan bergmästaren har meddelat sill markanvisningsbeslul. 1 avvaktan på attdet sker kan bergmästaren medge att mark tas i anspråk av koncessionshavaren.Ett sådant beslut förutsätter att koncessionsbeslutet har vunnit laga kraft ochatt koncessionshavaren ställer säkerhet för den ersättning som avses i 7 kap. 2§. Förstastycket motsvarar i huvudsak 8 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget. 'Enligt bestämmelsen har fastighetsägaren rätt till husbehovsutvinning sä länge ingen annan har koncession inom ortirådet. 1 kommitténs förslag och i det remitterade försläget utgjorde även undersök ningstillständ för annan hinder för fastighetsägarens husbehovsutvinning. Lagrådet har avstyrkt detta med hänvisning till att undersökningsarbete, i motsats till bearbetning, inte försvåras i nämnvärd omfattning av fastig- helsägarens fortsatta husbehovsutvinning. Bestämmelsen har utformats i enlighet med lagrådets förslag., . ;* . .; ,: , . Vadsom är husbehov får avgöras från fall till fall. Begreppet torde innefatta vad som är nödvändigt för markägarens privata bmk och i fråga : om jordbruksfastighet hans rörelse. Att utvinna energiråvaror eller andra råvaror för industriellt syfte kan sålunda inte anses vara husbehov, även . omdet är fastighetsägaren som driver rörelsen. I praktiken torde endast ett Prop. 1988/89: 92 fåtal kunna omfattas av bestämmelsen. Ävenomfattningen på utvinningen är av betydelse för bedömningen. Andrastycket motsvarar i huvudsak 4 kap. 5 § i kommitténs förslag och i detremitterade förslaget. I bestämmelsen slås nu fast att fastighetsägaren harrätt att fortsätta en pågående husbehovsulvinning i skälig omfattning om detinte finns särskilda skäl till något annat. Det bör observeras att inte bara utvinningav koncessionsmineral skyddas utan att även utvinning av andra mineraliskaämnen, dvs. jordägarmineral, åtnjuter skydd enligt denna paragraf. Bestämmelsengäller bara den husbehovsutvinning som pågår då koncession meddelas för annan.Fastighetsägaren kan alltså inte, sedan koncession meddelats, påbörjahusbehovsutvinning om detta medför intrång i koncessionshavarens rätt.Särskilda skäl att i en koncession inte uppställa villkor till skydd förhusbehovsutvinningen är exempelvis att villkoret skulle medföra ett såallvarligt intrång i koncessionshavarens möjlighet att utnyttja sin rätt attdet inte står i rimlig proportion till värdet av husbehovsutvinningen.Fastighetsägarens rätt till husbehovsutvinning fastställs som ett villkor ikoncessionen enligt 4 kap. 5 §. Om fastighetsägarens rätt tillhusbehovsulvinning inte bibehålls, regleras frågan om ersättning för detta vidmarkanvisningsförrättningen. Förstastycket motsvarar delvis 4 § samt 5 § första stycket medan andra stycketmotsvarar 9 § fjärde stycket i kommitténs förslag och i del remitteradeförslaget. 1 paragrafen, som har utformats i enlighet med lagrådets förslag,anges de grundläggande bestämmelserna om koncessionshavarens rätt tillundersökningsarbete. Motsvarande bestämmelser finns delvis i 8 § och 32 §fjärde stycket gamla minerallagen. Paragrafenmotsvarar delvis 4§ samt 5§ andra och tredje styckena i . kommitténs förslag och delvis 4 § samt 5 § andra stycket i del remitterade , ;, Enligtparagrafen får koncessionshavaren utvinna som omfattas , . av koncessionen men även iviss utsträckning andra närliggande varvid det i sistnämndafall saknar betydelse om de andra ämnena är Fyndigheten av koncessionsämnet kan l.ex. vara belägen under ettberglager. Koncessionshavaren har då rätt att bryta detta berglager för attkomma åt sin fyndighet. förekomma tillsammans medett annat koncessionsmineral på ett sådant sätt att brytning intekanske separat utan båda ämnena måste brytas i ett Brytning avandra ämnen enligt denna paragraf får bara ske när det är teknisktnödvändigt, således inte ay ekonomiska skäl. koncessionsämnetförekommer tillsammans med andra ämnen kan anrik- . ning inte ske endastbeträffande ett ämne. All den brutna malmen måste anrikas i ell sammanhangför att man skall kunna utvinna koncessionsäm- 403 Sista meningen iparagrafen ger koncessionshavaren rätt att pä sådant Prop. sätt använda ämnen somförekommer tillsammans med koncessionsmine- Motsvarandebestämmelser finns i 6 kap. 2 § första stycket och delvis andra stycket igruvlagen samt 31 § första stycket oeh delvis andra stycket gamla minerallagen. Paragrafenmotsvarar 6 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget samt 30 §andra stycket gamla minerallagen och delvis 6 kap. 2 § andra stycket gruvlagen.Möjligheten att utnyttja förut brutet koncessionsmineral förutsätter alt inteen tidigare koncessionshavare har rätt till detta enligt 13 kap. 2 § andrastycket. Där sägs att denne har på sig att frakta bort mineralet. inte det, tillfaller mineralet antingen den nye koncessionshavaren eller om ingen har undersökningstillstånd eller koncession fastighetsägaren enligt13 kap. 2 § tredje stycket. Rättenatt tillgodogöra sig förut utvunnet koncessionsmineral gäller endast de mineralsom omfattas av koncessionen om inteannat följer av 6§. Paragrafenmotsvarar 7 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget saml delvis31 § andra stycket gamla minerallagen och delvis 6 kap. 2 § andra stycketgruvlagen. Omkoncessionsmineralet förekommer tillsammans med andra kan mineralensepareras först i och med anrikningen. I de fallen får koncessionshavaren,enligt första stycket, tillgodogöra sig alla de utvunna mineralen. Ofta kandock mineralen separeras utan anrikning. Sä är l.ex. fallet dåkoncessionsmineralet förekommer under ett berglager av annan typ, som förstmåste avlägsnas. 1 den situationen får markägaren, enligt andra stycket,avhämta mineralet mot att han ersätter koncessionshavaren denneskostnader för att utvinna mineralet. Om markägaren inte utnyttjar dennamöjlighet får koncessionshavaren tillgodogöra sig mineralet. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 10 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget samt 33 § första stycket gamla minerallagen och 6 kap. 4 § första stycket gruvlagen. Till skillnad från kommitténs förslag och det remitterade förslaget skyddas genom paragrafen framtida utvinning endast av koncessionsmineral. Alt så är fallet beror på atl den nya lagen omfattar i stort sett alla som är av intresse för den svenska mineralindustrin. Det finns knappast någon anledning att skydda rena grå- 104 berget på detta sätt.Dessutom bedrivs viss gruvbrytning med sådan Prop. 1988/89:92 teknikatt "misshushållning" med gråberget äger rum. Det finns inte hellernågon anledning att stoppa denna brytningsleknik. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 11 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslagetsamt 33 § andra stycket gamla minerallagen och 6 kap. 4 § andra stycketgruvlagen. Enligt paragrafen gäller till skillnad från kommitténs förslag ochdet remitterade förslaget krav på tillstånd för igenläggning avutfraktsvägar, orter och borrhål endast före det att en koncession upphört attgälla. Motsvarande bestämmelse för tiden efter det att en koncession upphörtatt gälla har tagits in i 13 kap. 7 §. Paragrafenmotsvarar 12 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget samt delvis32 § tredje stycket gamla minerallagen och 6 kap. 3 § tredje stycket gmvlagen.Regeln om materialets varaktighet i dessa bestämmelser med syfte atl förbättrasäkerheten efter det att koncessionen resp. utmålel upphört har inte fält någonmotsvarighet i nya lagen. Med tanke på den långa tiden mellan verksamhetensbörjan och slut är det oftast utan betydelse för denna säkerhet av vilketmaterial stängslet är uppfört när arbetet tar sin början. Skyldigheten iparagrafen innebär att koncessionshavaren skall underhålla stängslet sä längekoncessionen består. Bestämmelser om anläggningens kvalitet för att tillgodosesäkerhetskrav för tiden därefter finns i 13 kap. som behandlar frågor isamband med att en koncession upphör. Då bör anläggningar lämnas i sådant skickatt det inte uppkommer fara för aUmänheten. Detta är inte endast en fråga omstängsel utan gäller generellt kvarlämnade anläggningar. En särskild bestämmelsefinns dock om stängslets varaktighet. Bestämmelsernaom hinder mot undersökningsarbete och bearbetning inom ett koncessionsområdevar i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget uppdelade på tvåparagrafer, 13 och 14§§. På förslag av lagrådet har bestämmelserna sammanförtstill en paragraf. Motsvarande bestämmelser finns i 4 kap. 2 § gruvlagen och 32§ andra och fjärde styckena gamla minerallagen. Paragrafenmotsvarar 13 § tredje stycket i kommitténs förslag och i det remitteradeförslaget samt 7 § tredje stycket gamla minerallagen. 6 kap. överlåtelse,frånträdande, återkallelse och ändring av undersöknings- Prop. 1988/89:92tillstånd och koncession Vidprövning av ett ärende om överlåtelse skall förvärvarens lämplighet prövas medtillämpning av huvudreglerna för erhållande av undersökningstillslånd ellerkoncession. Bestämmelserna finns i 2 kap. 2 § första stycket 2 och andrastycket resp. 4 kap. 2 § första stycket 2 och 3. Om ärendet gällerundersökningstillstånd skall naturligtvis inte någon ny prövning görashuruvida det finns anledning anta att prospektering kan leda lill fynd avkoncessionsmineral. Däremot måste en prövning göras av förvärvarens möjlighetoch avsikt att få till stånd en ändamålsenlig undersökning, varvid också måstebeaktas områdets storlek, som tidigare prövats enligt 2 kap. 1 §. Omförvärvaren får tillstånd till förvärvet, övertar han tillståndet i oförändratskick, dvs. giltighetstiden enligt 2 kap. 5 § räknas från det att tillståndetursprungligen meddelades. I ett ärende om föriängning av giltighetstidenenligt 2 kap. 6 § får den nye tillståndshavaren åberopa del undersökningsarbetesom har utförts av överlåtaren. Om undersökningsarbete inte har utförts itillräcklig omfattning kan han åberopa godtagbara skäl till atl arbete intehar utförts. Han får därvid åberopa omständigheter som hänför sig till såvälhonom själv som överlåtaren. Omförvärvaren vill ha ett helt nytt, treårigt tillstånd kan han naturligtvisträffa överenskommelse med överlåtaren atl denne frånträder sitt tillståndenligt 6 kap. 2 §, varefter förvärvaren ansöker om nytt tillstånd på detaktuella området. Omärendet rör förvärv av en koncession skall förvärvarens lämplighet bedömasenligt 4 kap. 2 § första stycket 2 och 3. Överlåtelsen skall alltså beviljas omhan är lämplig samt fyndighetens art och belägenhet inte i och för sig utgörhinder. Arronderingsfrågan skall alltså bedömas. Någon malmbevisning enligtförsta punkten eller någon NRL-prövning enligt andra stycket skall däremot inteäga rum. Om tillstånd till överlåtelsen lämnas, övertar förvärvarenkoncessionen i oförändrat skick, dvs. villkoren gäller som förut ochgiltighetstiden räknas från del att koncessionen ursprungligen meddelades. Frågorom tillstånd till överlåtelse av undersökningstillslånd eller bearbetningskoncessionprövas enligt 8 kap. 3 § första stycket av bergmästaren. Detta gäller även omregeringen har meddelat koncessionen. Manbör också notera att, om förvärvaren är kontrollsubjekt enligt lagen (1982:618) om utländska förvärv av fast egendom m.m., det krävs för värvstillstånd enligt den jagen. Frågan har behandlats i specialmotivering- en till 1 kap. 7 §. . . Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag. Motsvarandebestämmelser finns i 12 § första och andra styckena gamla minerallagen. Om man vill avstå från ett undeisökningstillständ, helt eller delvis, eller från en koncession i dess helhet räcker dél med en anmälan öm 106 Om man däremot villavstå från en del av ett koncessionsområde Prop. 1988/89:92 måste manansöka om detta. Skälet är att del i många fall krävs ändring av villkoren fören koncession om koncessionsområdel ändras. Det måste också finnas en möjlighettill kontroll av att det återstående området inte blir så litet all ändamålsenligbearbetning kan bedrivas. Paragrafen har utformats i enlighet medlagrådets förslag. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 12 § tredje stycket första meningen gamla minerallagen.Enligt paragrafen kan ett undersökningstiUstånd eller en koncession återkallasdels om innehavaren åsidosätter sina skyldigheter, dels utan att så är fallet,dock endast om synnerliga skäl föreligger. Återkallelse i det sistnämndafallet får ske endast om betydande samhällsintressen står på spel. Så kan exempelvisvara fallet om en koncessionshavare utan godtagbara skäl låter bli all utvinnaen fyndighet, som är av stor betydelse för den allmännaförsörjningssituationen. Återkallelse kan också bli möjlig om det av utrikes-eller försvarspolitiska skäl är nödvändigt att säkerställa svenskt inflytandeöver en fyndighet, som kontrolleras av ett kontrollsubjekt enligt lagen omutländska förvärv av fast egendom m. m. Bestämmelserom ersättning till koncessionshavaren vid sådan återkallelse finns i 7 kap. 5§. Påen punkt skiljer sig paragrafen från kommitténs förslag och det remitteradeförslaget. Dessa förslag innebar att återkallelse av ett undersökningstillståndskulle kunna ske endast om det avsåg olja, gas eller diamant. Lagrådet harkritiserat detta och föreslagit att alla typer av undersökningstillstånd skallkunna återkallas. Det skulle, enligt lagrådets uppfattning, te sig egendomligtatt inte ens vid allvarliga regelöverträdelser en återkallelse skulle kunna ägarum. Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådets förslag. Paragrafen,som motsvarar 4 och 5 §§ i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget,har utformats i enlighet med lagrådets förslag: Dessutom har tillagts att i defall som regleras i paragrafen en avvägning skall ske enligt 2 och 3 kap. NRL. Enkoncession skall, enligt 4 kap. 5 §, förenas med de villkor som behövs för atl skydda allmänna intressen eller enskild'rätleller.som behövs för att naturtillgångarna skall utforskas och. tillvaratas på ett ändamålsenligt sätt. Dessa villkor fastställs inom ramen för den inlresseawägning enligt NRL . som sker vid koncessionsprövningen. Den förtsatta verksamheten'kräver senare ytteriigare tillstånd enligt miljöskyddslagen, vattenlagen etc. Där vid kan ytterligare villkor uppställas. Förevarande paragraf behandlar endast sådana villkor som fastställts enligt 4 kap. 5 §; Föreskriften i forsla : . stycketfår därför tillämpas endast beträffande olägenheter sona inte har förutsetls och därmed inte heller beaktats vid den inlresseawägning som' sker mellan de motstående intressena i koncessionsprövningen. olägenhet får dock inteföranleda ändringar i koncessionen. Endast bety- Prop. dande olägenheter fårbeaktas. Om bestämmelsen blir tillämplig får en förnyad intresseavvägningmed tillämpning av 2 och 3 kap. NRL göras. Olägenheten får vägas motden skada koncessionshavaren lider genom en Ändring av villkor som ställts upp med stöd av miljöskyddslagen skernaturligtvis enligt den lagen. Bestämmelsensaknar motsvarigheter i gruvlagen och den gamla minerallagen men bestämmelserav motsvarande innebörd finns bl.a. i 14 § lagen om vissa torvfyndigheter, 18 §fjärde stycket naturvårdslagen oeh 25 § miljöskyddslagen. Iandra stycket behandlas ändring av villkor med koncessionshavarens medgivande. Medstöd av detta stycke får villkoren inte ändras utöver vad koncessionshavarenhar begärt eller medgivit. Detta betyder dock inte att hans begäran omvillkorsändring skall bifallas utan saklig prövning, utan prövningsmyndighetenmåste bedöma om de föreslagna nya viUkoren kan godtas med hänsyn tillbestämmelserna i 2 kap. 10 § resp. 4 kap. 5 §. Ett ärende om villkorsändring päkoncessionshavarens begäran förutsätter normalt kontakter mellan sökanden ochprövningsmyndigheten. Om man därvid inte kan komma överens om envillkorsändring som är acceptabel för båda parter måste prövningsmyndighetenavslå ansökningen eftersom villkoren inte kan ändras i strid med sökandensvilja. Bestämmelsernai paragrafen tillämpas också på villkor i undersökningstillstånd för olja, gasoch diamant. Paragrafenmotsvarar 24 § första stycket första meningen gamla mineral- lagenoch 3 kap. 8 § första meningen gmvlagen. Förstastycket motsvarar 27 § första stycket gamla minerallagen och 4 kap. 4 § förstastycket gruvlagen. Andrastycket saknar motsvarighet i nuvarande minerallagstiftning. Den nya lageninnebär en utvidgning av lagstiftningens tillämpningsområde till att avse ettflertal som ofta bryts i dagbrott. Sådana ämnen förekommer i storutsträckning också utanför de traditionella gruvlänen och konflikter med skogs-och jordbrukares intressen kan förväntas öka i antal. Med hänsyn särskilthärtill är det motiverat att ta in en bestämmelse om inlösen i den nya lagen. Bestämmelseninnebär att sökanden skall lösa hela fastigheten om det till följd av att mark las i anspråk uppstår synnerligt men för denna. Om fastigheten utgörs av flera skilda områden eller skiften oeh det uppstår men endast för en av delarna, behöver endast den delen lösas. I uppenbara fall bör myndigheten kunna redan i koncessionen med stöd av 4 kap. 5 § 108 föreskriva villkor om attfastighet eller viss del därav skall förvärvas av Prop. 1988/89:92 koncessionshavarenmed äganderätt. Paragrafenmotsvarar 27 § andra stycket gamla minerallagen och 4 kap. 4 § andra stycketgruvlagen. Ikommitténs förslag och i det remitterade förslaget gjordes i denna paragraf enhänvisning till expropriationslagen endast beträffande ersättning enligt 2 §.Lagrådet har ansett det lämpligt att de angivna bestämmelserna iexpropriationslagen skall gälla i tillämpliga delar även beträffande ersättningenligt 1 §. Jag har godtagit lagrådets synpunkter, varför paragrafen har utformatsi enlighet med lagrådets förslag. Paragrafenmotsvarar 28 § gamla minerallagen och 4 kap. 5 § gruvlagen. Paragrafen,som har utformats i enlighet med lagrådets förslag, motsvaras av 12 § tredjestycket sista meningen gamla minerallagen. Liksom gäller attkoncessionshavaren vid en återkallelse inte kompenseras för utebliven vinst. Enremissinstans har föreslagit att ersättning skall utgå även vid ändring avvillkor enligt 6 kap. 4 §. Tillstånd till viss verksamhet enligt minerallageneller annan lagstiftning är ofta förenade med villkor till skydd för motståendeintressen av olika slag. Om förhållandena kring en verksamhet ändras i någotväsentligt hänseende så att det motstående intresset inte längre skyddas av detuppställda villkoret i tillräcklig utsträckning finns i de flesta fallmöjlighet att ändra villkoren. Samhället måste ha denna möjlighet att skyddamotstående intressen genom villkorsändringar ulan att detta skall grunda rälltill ersättning för tillståndshavaren. Någon regel om rätt till ersättning vidvillkorsändring har därför inte tagits in i minerallagen. Prövningsmyndigheter m. m. Kapitletinnehåller de grundläggande bestämmelserna om vilka myndigheter som skallpröva de olika ärendena enligt minerallagen. De viktigaste ärendegrupperna ärundersökningstillstånd, bearbetningskoncession och markanvisning. Paragrafernainnehåller främst bestämmelser om pröv-ningsskyldighet. Närmare bestämmelser omförfarandet förutsätts bli utfärdade som tillämpningsföreskrifter. Frågornahar lill viss del behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.4). Eftersomundersökningstillslånd skall meddelas utan något remissförfa rande är det viktigt att vissa organ, bl. a. berörda kommuner får kännedom om meddelade tillstånd. Därigenom kan säkerställas atl behövligt samråd 109 kommertill stånd mellan kommuner och tillståndshavaren, som bland Prop. 1988/89:92annat kan tillgodose att denne har kännedom om kommunernas planering vad gällerdet område som skall undersökas. I ärenden om bearbetningskoncession skall enavvägning enligt NRL göras av markanvändningsfrågorna. Detta förutsätter altett så komplett faktaunderlag som möjligt inhämtas i dessa ärenden. Liksomenligt den gamla mineraUagen fömtsätts ett brett remissförfarande. Som framgåttav den allmänna motiveringen innebär reglerna att prövningen enligtnaturresurslagen i praktiken överlämnas lill . Andrastycket motvarar 2 kap. 12 § gmvlagen. Bestämmelsen innebär undantag frånförvaltningslagens regler om kommunikationsskyldighel. Primärt åligger detsökanden att tillhandahålla ett så komplett faktaunderlag att prövning kan skeenligt 2 kap. Något hinder för bergmästaren att i särskilda fall företakommunikation med sakägare innebär inte bestämmelsen. Detsamråd som enligt paragrafens tredje stycke skall ske avser endast frågan omnaturresurslagens tillämpning på ansökan. Frågan om särskild utredning enligtbestämmelserna i kulturminneslagen har behandlats i den aUmänna motiveringenunder avsnitt 2.3.5. Iparagrafen anges de två fall då bergmästaren skall hänskjuta ett ärende ombeviljande av koncession till regeringens prövning. Den första punkten gällerärenden som bedöms vara särskilt betydelsefulla ur allmän synpunkt. 1 denallmänna motiveringen har som exempel angetts att ärendet gäller ell mineralsom är viktigt ur utrikes- eller försvarspolitisk synpunkt. Särskilt storaeller kontroversiella ärenden hör också dit. Bergmästaren förutsätts vad gällerintresseavvägningen enligt NRL följa vad föreslår. Han kanemellertid, om han finner skäl till annan uppfattning, även lämna ärendet tillregeringen enligt andra punkten. Så skall ske om vill avslå enansökan, som bergmästaren vill bifalla. Det kan sedan föreligga andra fall avoenighet mellan dem som föranleder att frågan skall hänskjutas. Enligt 4 kap. 5§ skall en koncession förenas med de villkor som behövs bl.a. för atl skyddaallmänna intressen. Om bergmästaren vill frångå vad tillstyrkerbeträffande utformningen av villkor för markanvändningen, skall frågan hänskjutastill regeringens prövning. Bergmästarenskall, enligt 4 §, bereda och yttra sig i ärenden som hänskjuts tillregeringens prövning. Förutombeviljande av tillstånd och koncession prövar bergmästaren bl. ärendenom föriängning av tillstånd enligt 2 kap. 6 och 7 §§, tillstånd till 110 anläggande av väg lillområdet enligt 3 kap. 3 § andra stycket, ställande av Prop. 1988/89:92 säkerhetenligt 4 kap. 6 §, föriängning av koncession enligt 4 kap. 8-10 §§, igenläggningav utfraktsvägar, orter eller borrhål enligt 5 kap. 8 §, överlåtelse avtillstånd eller koncession enligt 6 kap. I §, frånträdande av tillstånd ellerkoncession enligt 6 kap. 2 §, återkallelse i vissa fall av tillstånd ellerkoncession enligt 6 kap. 3 §, ändring av villkoren för tillstånd ellerkoncession enligt 6 kap. 4 § samt koncessionshavarens skyldigheter vidkoncessionens upphörande enligt 13 kap. 4 §. Iandra stycket stadgas om bergmästarens skyldighet att hänskjuta vissa ärenden lillregeringens prövning.