prop · GC0376 · 1988-12-31 00:00:00 — Enligt min mening finns det dock anledning allunderstryka att den omständigheten att köpregler skall tillämpas på avtaletinte utesluter att en analogisering av reglerna om tjänster kan vara attföredra på någon punkt (jfr SOU 1976:66 s. 207). Lagrådethar också berört frågan humvida dröjsmål eller fel beträffande ensidoförpliktelse kan utgöra skäl för hävning av köpet. Med anledning härav villjag framhålla att brott mot sidoförpliktelser sällan kan anses ha sådanbetydelse för motparten att denne bör ha rätt att häva hela köpet (jfr vad somanförts i remissprotokollet under specialmotiveringen till 55 §). Enannan fråga gäller de köprättsliga reglernas tillämpning på s. k. produktskador.Lagrådet har i anslutning till 67 § med exempel avsett att belysa ett parsituationer där det kan anses föreligga en sådan identitet mellan den skadadeprodukten och den sålda varan att ersättningsfrågan skall bedömas efter deköprällsliga reglerna. Jagkan inte förorda att de av lagrådet anförda exemplen tas som utgångspunkt förden bedömningen. I båda exemplen föreligger ett alltför stort tillverknings-eller förädlingsmoment för att det skall kunna sägas vara fråga om identitetmellan den sålda varan och den färdiga produkten. Enligt min mening är de baravid mera obetydliga förändringar av den sålda varan som slutprodukten kan ansesvara i den mening som här avses identisk med den sålda varan. Närdel gäller lagrådets förslag till ändringar i lagtexten vill jag först beröra54 §. Lagrådet har anfört alt den paragrafen bör kompletteras med en föreskriftom att hävning i den angivna situationen får ske också om sådant fallföreligger som avses i 63 § fjärde stycket. Den föreslagna nyaköplagen har utformats så att den i de inledande avsnitten innehåller delsregler om säljarens förpliktelser och om påföljder för brott mot dessa, delsregler om köparens förpliktelser och om påföljder för brott mot dessa. 1 6163§§ges därefter vissa regler om befarat avtalsbrott, konkurs m.m., vilka ärgemensamma för både säljaren och köparen. Vid befarat avtalsbrott och konkurskompletterar och modifierar dessa senare regler sålunda de tidigare. Detanförda kan exemplifieras med reglerna om tilläggstid i 25 §. Om säljaren är idröjsmål med avlämnandet, kan köparen enligt 25 § andra stycket föreläggasäljaren en tilläggstid för varans avlämnande. Är tilläggstiden inte oskäligtkort, får köparen häva köpet om säljaren inte avlämnar varan inomtilläggstiden. Enligt vad som föreskrivs i 25 § tredje stycket får köparenmedan tilläggstiden löper häva köpet endast om säljaren meddelar att han intekommer att fullgöra köpet . Men alldeles oberoende av densistnämnda föreskriften kan köparen ha rätt att häva köpet före tilläggstidensutgång med stöd av 62 § under där angivna förutsättningar, dvs. om det stårklart att varan inte kommer att avlämnas inom tilläggstiden. Påmotsvarande sätt gäller i en konkurssituation att reglerna i bl. 54 § kankompletteras eller modifieras av vad som sägs i 63 §. utsägadetta i 54 § skulle emellertid inte öka klarheten utan i stället bryta Prop. Dettaskulle skapa osäkerhet om förhållandet mellan å ena Slutprotokoll sidanreglema i 6l-63§§ och å andra sidan de tidigare reglerna om säljarens respektiveköparens förpliktelser och om påföljder för brott mot Jag ärdärför inte beredd att godta lagrådets förslag i denna Beträffande67 § tredje stycket har lagrådet förordat en något annorlunda formulering änsom föreslagits i remissprotokollet. Någon saklig förändring är inte avseddmed lagrådets förslag. Jag har i och för sig förståelse för de synpunkter somligger bakom lagrådets ändringsförslag. Intresset av nordisk överensstämmelsegör sig emellertid särskilt starkt gällande i fråga om så centrala bestämmelsersom den i 67 § om skadeståndets beräkning. Jag är därför inte beredd att anslutamig till lagrådets förslag i denna del. Beträffande23 § har lagrådet förordat att bestämmelsen i andra stycket och bestämmelsen iförsta stycket andra meningen inte styckeåtskils. Även om det finns fördelarmed lagrådets förslag, anser jag också i denna fråga att intresset av nordisköverensstämmelse väger tyngre. Jag vill därför inte godta lagrådets förslag idenna del. Iett par avseenden vill jag förorda en delvis annorlunda formulering avlagtexten än den som föreslagits av lagrådet. Det gäller dels 17 §, dels 23, 34och 53 §§. Vadgäller 17 § innebär lagrådets förslag att vid sidan av avvikelser från sådanakrav på varan som följer av paragrafens första eller andra stycke baraväsentliga avvikelser från vad köparen med fog har kunnat fömtsätta beträffandevarans skick skall medföra att varan anses felaktig. Det remitteradelagförslaget innehåller däremot inte något krav på att sistnämnda avvikelserskall vara väsentliga. Lagrådets förslag innebär således en saklig skillnadgentemot det remitterade förslaget. Det torde emellertid inte ha varitavsikten. Jag förordar därför att något väsentlighetskrav inte skall gälla. Ifråga om 23, 34 och 53 §§ har lagrådet väckt tanken att byta ut ordet"missförhållande" mot ordet "disproportion". Jag delarlagrådets uppfattning att ordet "missförhållande" bör bytas ut.Enligt min mening är emellertid ordet "disproportion" inte hellerlämpligt. Jag förordar därför att lagtexten som lagrådet beträffande 23 § harföreslagit såsom ell alternativ omformuleras på ett sätt som gör att deifrågavarande orden inte behöver användas. Iremissprotokollet (avsnitt 2.1.4) har jag framhållit att köplagen bör träda ikraft med en ny konsumentköplag. En proposition med förslag till nykonsumentköplag beräknas kunna läggas fram först . Jagföreslår därför att köplagen skall träda i kraft . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår att anta de av lagrådet granskade lagförslagen med vidtagna ändringar. 3 Beslut Prop. SlutprotokollRegeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Propositionenshuvudsakliga innehåll........................ ... 1 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde 20 1 Inledning....................................................... .. 20 2 Allmän motivering ........................................... .. 21 2.1 Allmännautgångspunkter ........................... .. 21 2.1.1 Behovet av en reform på köprättens område 21 2.1.2 Riktlinjer för en nyköplagstiftning............ 22 2.1.3 Förhållandet tillFN-konventionen ........... 24 2.1.4 Förhållandet till konsumentköp................ 25 2.1.5 Nordisk rättslikhet ............................... 26 2.1.6 Olika typer av köp ............................... 28 2.1.7 Leveransklausuler................................. 29 2.1.8 Allmänt om köplagens innehåll ................ 30 2.1.9 Dispositionen av den följandeframställningen 31 2.2 Varans beskaffenhet ................................. 32 2.3 Avhjälpande och omleverans......................... . 36 2.4 Hävning.................................................... .. 39 2.4.1 Huvudregeln ...................................... 39 2.4.2 Tilläggstid ........................................ 41 2.5 Skadestånd.............................................. 42 2.5.1 Allmänt om skadeståndsansvaret............. 42 2.5.2 Direkt och indirekt skada ...................... 46 2.5.3 Förhållandet lill produktansvaret ........... 50 2.7 Prisets bestämmande................................... 58 2.8 Ikraftträdande- ochövergångsbestämmelser.... 59 2.9 Kostnader och resursbehov .......................... 59 3 Upprättade lagförslag....................................... 59 4 Specialmotivering............................................ . 60 4.1 Förslaget till köplag...................................... . 60 4.2 Förslaget till lag om ändring iräntelagen (1975:635) 218 5 Hemställan..................................................... 220 6 Beslut ........................................................ 220 Utdragur lagrådets protokoll . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde 235 Bilagor,se separat bilägedel Tryckeri, 1989 239 Sammanfattning av betänkandet Prop-1988/89:76 Köpav lös egendom regleras i , och i köplagar som tillkommitefter gemensamt beredningsarbete. Lagarna infördes i , i Norgeår och i . De har i det närmaste samma innehåll men de ärinte helt och hållet överensstämmande och de har i några avseenden kommit atttillämpas olika i rättspraxis. har en köplag som inte nämnvärtskiljer sig från den danska lagen. I saknas en särskild köplag.Köprätten i har emellertid utvecklats i nära anslutning lill köplagarnai de övriga nordiska länderna. Justitieministrarnai , , och tillsatte en nordisk arbetsgruppmed uppdrag att bl. a. undersöka möjligheterna att åstadkomma samordnadeköplagar för de fyra länderna. Uppdraget utvidgades senare så, attarbetsgruppen skulle utarbeta förslag till lagtexter. Dennordiska köplagsgmppen föreslår nu att köplagarna i , och Sverigeskall ersättas av nya köplagar och att en köplag skall införas i . Deföreslagna lagarna bygger till stor del på det utredningsarbete som inleddesår och som 1976 79 resulterade i förslag till ändringar av köplagarna iDanmark (Betaenkning 845/1978, Bilag 5), (NOU 1976:34) och (SOU1976:66) saml till en finsk köplag (Kom. 1973:12,Lagstiflningsavdelningens vid justilieministe-riet publikation 13/1977 och ettpropositionsförslag ). Betydande hänsyn har också tagits till 1980års om internationella köp. Förslagens uppbyggnad och tillämplighet på olika köp Deföreslagna köplagarna avviker till sin uppbyggnad och i flera avseenden ocksålill sill innehåll från de gällande köplagarna. Förslageninnehåller först allmänna bestämmelser om tillämpningsområdet. Efter dettaföljer bestämmelser om säljarens förpliktelser och påföljderna(misligholdsbefoyelsene) av säljarens avtalsbrott. Här behandlas bl. a. varansavlämnande och riskens övergång, varans beskaffenhet samt påföljderna avsäljarens dröjsmål (forsinkelse) och av fel (mangler). I det följande avsnittetbehandlas köparens skyldighet att betala priset m.m. och därefter påföljdernaav köparens avtalsbrott. Efter detta följer regler som är gemensamma för säljarenoch köparen såsom bestämmelser om betydelsen av motpartens obestånd(insolvens), verkan av hävning och omleverans, beräkning av skadestånd(erstalning), skyldighet att ta vård om varan (dra omsorg for tingen) ochrätten till avkastning samt risken för vissa meddelanden. Det norska förslagetinnehåller ytterligare stadganden bl.a. om köparens rätt att framställa kravmot tidigare försäljningsled. Detdanska och det norska förslaget gäller även konsutnentköp/forbru-kerkjep. Definska och svenska förslagen är däremot tillämpliga på sådana köp endast därdet inte finns särskilda lagregler om konsumenlköp. 1 1988/89. 1 saml Nr 76. Del norska förslaget äräven tillämpligt på sådana köp som avses I Prop. 1988/89:76 FN-konventionen.I de övriga ländernas förslag lämnas däremot sådana Bilaga I köp utanförlagen. Denna olikhet i tillämpningsområdet återspeglas i ell särskilt kapitelom internationella köp i det norska förslaget. Deföreslagna lagarna skall liksom gällande lagar vara tillämpliga på köp och byteav egendom som inte är att hänföra tiU fast egendom, dvs. enligt finsk ochsvensk terminologi lös egendom. Detta innebär att lagarna blir tillämpliga intebara på köp av saker och varor i sedvanlig mening ulan även på överlåtelse avt. ex. fordringar och andra rättigheter. Föremålet för köpet anges ilagtexterna som salgsgenstanden (D), tingen (N) och varan (F oS). Förslagenavviker från de gällande köplagarna såtillvida att de inte innehållerspecialregler om handelsköp. Detta innebär emellertid inte att det skulle saknabetydelse för lagens tillämpning alt en part är näringsidkare (,handlande). Sålunda finns det anledning att tillämpa en del bestämmelsersträngare mot en part som är näringsidkare. Detta är fallet t. ex. med reglernaom undersökningsplikt och reklamationsskyldighet. 1de gällande köplagarna skiljer man mellan köp av bestämt gods och leveransavtal(specieköp och genusköp). Distinktionen är av betydelse bl.a. med hänsyn tillriskens övergång samt säljarens skadeståndsskyldighet på grund av dröjsmål ochfel (erstatningsansvar p. g. a. forsinkelse og mangler). Dennabegreppsbestämning återfinns inte i förslagen. Varans beskaffenhet fåremellertid fortfarande betydelse i en del situationer, t. ex. i fråga om säljarensskadeståndsskyldighet på grund av dröjsmål och fel. Liksomgällande köplagar är förslagen tillämpliga även påbeställnings-köp/tilvirkingskjop. För del, fallet all varan skall tillverkassärskilt for köparen efter dennes anvisningar eller önskemål innehåller detfinska, norska och svenska förslaget särskilda bestämmelser om säljarens skadeståndsansvaroch köparens rätt att häva köpet och att kräva omleverans. Deföreslagna bestämmelserna är dispositiva (fravikdige). Detta innebär att deblir tillämpliga endast i den mån inte annat följer av avtalet, praxis somutbildats mellan parterna eller av handelsbruk eller annan sedvänja. Del danskaoch det norska förslagets bestämmelser skall dock vara tvingande vidkonsumentköp i väsentligen samma utsträckning som gällande bestämmelser är det. Varans avlämnande och riskens övergång Bestämmelsernaom varans avlämnande har såvitt gäller hämtningsköp (hentekjöp) utformats i nära anslutning till regleringen i gällande köplagar. Beträffande transportköp föreslås några sakliga ändringar. Den nuvarande regeln för plalsköp att varan inte är avlämnad förrän den överlämnats lill köparen föreslås sålunda bli tillämplig också när säljaren distribuerar varan utanför sin egen ort men inom sitt normala distributionsområde. Vid dislansköp är huvudregeln liksom f n. alt varan avlämnas i och med att den överlämnas till den förste transportören. Den nuvarande särregeln om avlämnandet vid vissa fartygslransporler har utgått. Förslagen inne håller inte heller med ett undantag några regler om tolkning av 2 Omtiden för avlämnandet inte framgår av avtalet, skall Prop. 1988/89: 76varan enligt gällande lagar avlämnas vid anfordran. Enligt förslagen skall Bilaga 1 varan i ett sådant fall avlämnas inom skälig lid. Riskenför att varan förstörs övergår enligt förslagen i regel när varan avlämnas. Förfinländsk del innebär delta en ändring i gällande rätt enligt vilken risken vidspeciesköp går över vid avtalsslutet och vid leveransavtal när säljaren gjortvad som ankommer på honom med tanke på varans avlämnande. Också för övrigaländer innebär det en ändring såtillvida att nuvarande särregel upphävs enligtvilken risken i vissa fall vid speciesköp går över på köparen redan när han harrätt att hämta varan. Varans beskaffenhet (fel i varan/mangel ved tingen) Förslagenhar regler om varans beskaffenhet och om när fel skall anses föreligga som såvitt gäller andra köp än konsumentköp saknar motsvarighet i nuvarandelagar. Såsom huvudregel fastslås att varan skall överensstämma med vad somavtalats. Del norska förslaget innehåller dessutom ett antal bestämmelser omvilka krav köparen kan ställa på varan när parterna inte avtalat om dessbeskaffenhet. Vidare innehåller förslagen bestämmelser om verkan av att varaninte överensstämmer med uppgifter som säljaren eller någon annan lämnat om denvid marknadsföringen eller annars före köpet saml av att säljaren före köpetförsummat att lämna betydelsefulla uppgifter om varan. Somutvecklas närmare i del följande innehåller förslagen också fullständigare ochmera omfattande regler om rättsligt fel (rettsmangel) än gällande köplagar. Påföljder av säljarens dröjsmål (forsinkelse) Viddröjsmål med avlämnandet kan köparen enligt förslagen liksom enligt gällanderätt kräva att säljaren fullgör (oppfyller) köpet eller häva köpet. Dessutomkan han kräva ersättning för den skada som dröjsmålet förorsakat honom. Hankan också hålla inne betalningen utan att delta betraktas som ell dröjsmål påhans sida. Enligt del norska förslaget kan de angivna påföljderna görasgällande också när säljaren är i dröjsmål med att fullgöra någon annanförpliktelse än att avlämna varan. 1förslagen har intagits en uttrycklig bestämmelse om att köparen inte får krävaatt säljaren fullgör köpet så länge del föreligger ett hinder för fullgörelsensom säljaren inte kan övervinna eller om fullgörelsen skulle förutsättauppoffringar som inte är rimliga med hänsyn lill det intresse som köparen harav köpet. Att köparen inte får kräva fullgörelse utesluter dock inte attsäljaren i en sådan situation kan bli skyldig alt betala skadestånd. Enligtgällande bestämmelser om hävning på grund av säljarens dröjs mål kan köparen inte häva köpet om dröjsmålet är av ringa betydelse för köparen eller säljaren hade grundad anledning all anta att detta var fallet. Vidare innehåller de gällande lagarna en bestämmelse om att köparen vid handelsköp kan häva köpet vid varje dröjsmål. I förslagen har dessa bestämmelser förenklats. Huvudregeln innebär att köparen får häva köpet, 3 om dröjsmålet utgör ettväsentligt avtalsbrott. Avtalsbrottets väsentlighet Prop. 1988/89: 76 skallbedömas med hänsyn till omständigheterna. I exempelvis förhållan- Bilaga 1 denmellan näringsidkare kan också ett mycket kortvarigt dröjsmål ibland utgöra ettväsentligt avtalsbrott. Vidare föreslås all om köparen har utsatt en bestämdtilläggstid av skälig längd för fullgörelsen, han alllid får häva köpet omsäljaren inte fullgör köpet . För vissa beställningsköp föreslåsför finsk, norsk och svensk del att köparen får rätt att häva köpet endast omhans syfte med avtalet väsentligen förfelas genom dröjsmålet. Enligtde gällande köplagarna har köparen vid speciesköp rätt tillskade-stånd/erstaining på grund av dröjsmål med varans avlämnande, om det intevisas all försummelse inte ligger säljaren till last (ikke kan tilregnesselgeren). Vid leveransavtal (genusköp) är säljaren skadeståndsskyldig, om intemöjligheten att fullgöra köpet är utesluten till följd av någon omständighetsom säljaren inte bort la i beräkning vid köpslutet. Enligt förslagen ärsäljaren skadeståndsskyldig, såvida inte dröjsmålet beror på ett hinder utanförhans kontroll som han inte skäligen kunde förväntas ha räknat med vid köpet ochvars följder han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Omdröjsmålet beror på tredje man som anlitats för avtalets fullgörande, måstedessa kriterier för ansvarsbefrielse vara uppfyllda också för dennes del. Denföreslagna skadeståndsregeln skall tillämpas antingen köpet gäller en vara avgeneriskt slag, t. ex. olja, eller en i köpeavtalet specificerad vara såsom t.ex. en viss begagnad (brukl) maskin. Det har ansetts vara en fördel att maninte som behöver klassificera ett köp som antingen genus- eller speciesköpför att veta vilken skadeståndsbeslämmelse som blir tillämplig, i synnerhet sommånga köp i praktiken inte utan svårighet kan klassificeras på det sättet. Dennya enhetliga regeln är emellertid avsedd att tillämpas strängare mot säljarenju mer generisk förpliktelsen är. Detta innebär att skillnaden mellanskadeståndsansvaret enligt denna regel och ansvaret enligt gällande köplagar ipraktiken inte är så stor. Påföljder av fel i varan (mangel ved tingen) Depåföljder som enligt förslagen kan komma ifråga vid fel i varan är avhjälpande(relling), omleverans, prisavdrag och hävning. Oavsett vilken av dessapåföljder köparen gör gällande, kan han kräva skadestånd för den förlust sominte ersatts på annat sätt. Dessutom kan han hålla inne betalningen. Säljarenkan avvärja krav på bl.a. prisavdrag och hävning genom att själv utan attköparen begär del avhjälpa felet eller företa omleverans. 1de gällande köplagarna ingår inte stadganden om säljarens skyldighet attavhjälpa (rette) fel i varan. 1 många standardvillkor intar emellertidavhjälpande en central plats i påföljdssystemet. Avhjälpande av felet är urekonomisk synvinkel ofta den mest ändamålsenliga påföljden. Det föreslås därföralt säljaren skall vara skyldig att avhjälpa felet, om det kan ske utan oskäligkostnad eller olägenhet för honom. Avhjälpandet skall ske på Istället för att avhjälpa felet får säljaren välja att Prop. 1988/89:76 företa omleverans. Köparensrätt att kräva omleverans förutsätter alt felet är väsentligt. Han har dockinte rätt till omleverans, om det föreligger ett sådant hinder som befriarsäljaren från skyldigheten att avlämna varan eller om del är fråga om vissabeslällningsköp eller andra köp som avser varor av individuell beskaffenhet. Omfelet inte avhjälps och inte heller omleverans sker inom skälig lid efter detall köparen har reklamerat, aktualiseras hans rätt att kräva prisavdrag ellerall häva köpet. I förslagen anges utförligare än f n. hur prisavdrag skallberäknas. Liksom enligt gällande rätt förutsätter hävning på grund av fel iprincip all felet utgör ett väsentligt avtalsbrott. Enligtde gällande köplagarna har köparen vid speciesköp rätt till skadestånd pågrund av fel, om varan saknar en egenskap som kan anses tillförsäkrad, om feletefter köpslutet uppkommit genom säljarens vanvård eller försummelse eller omsvikligt förfarande ligger säljaren till last. Vid leveransavial (genusköp) harsäljaren ett strikt skadeståndsansvar, dock med samma undantag som vid dröjsmål(objektiv omöjlighet). Enligt förslagen är huvudregeln att säljaren ärskadeståndsskyldig, om det inte förelegal ett hinder utanför hans kontroll föratt avlämna en felfri vara eller enligt det norska förslaget om detförhållandet att en felaktig vara avlämnats beror på ett hinder utanförsäljarens kontroll. På samma sätt som vid dröjsmål skall det vara fråga om etthinder som säljaren inte skäligen kunde förväntas ha räknat med vid köpslutetoch vars följder han inte skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. I likhetmed vad som är fallet vid leveransavtal enligt gällande rätt innebär dennaregel att säljaren sällan kan undgå skadeståndsansvar om det är fel i varan. Förvissa beställningsköp (tilvirkingskjop) och andra köp av varor av mera individuellbeskaffenhet är dock skadeståndsansvaret mindre strängt mot säljaren. När detär fråga om vissa beställningsköp gäller sålunda enligt det finska, svenska ochnorska förslaget att säljaren är skadeståndsskyldig såvida han inte kan visaall skadan inte beror på fel eller försummelse på hans sida. Om köpet avser envara som fanns vid köpet och som enligt vad parterna kan antas ha förutsattinte kan ersättas med någon annan vara, har köparen rätt till skadestånd omfelet efter köpet uppkommit till följd av försummelse på säljarens sida.Enligt det danska förslaget gäller sistnämnda regel också för det fallet allvaran inte existerade vid köpet, och regeln skall därför enligt del förslagettillämpas även på vissa beställningsköp. Skadeståndsreglernakompletteras av stadganden enligt vilka köparen oavsett varans beskaffenhet har rätt till skadestånd bl.a. om varan avviker från del som säljaren särskilthar utfast, om säljaren vid köpet eller i övrigt vid marknadsföringen harlämnat en uppgift rörande varan och han insåg eller borde ha insett attuppgiften var oriktig eller vilseledande, eller om säljaren har försummat sinupplysningsplikt enligt lagen. Köparenhar enligt förslagen också rätt lill ersättning för försvarliga kostnader för all avhjälpa ett fel, om säljaren försummat sin skyldighet att avhjälpa felet. Detta gäller även om säljaren skulle vara fri från skade- 5 slåndsansvar på grund avsjälva felet. Enligt det norska förslaget gäller Prop. 1988/89:76 regelnäven om säljaren inte "försummat" sin skyldighet att avhjälpa,när Bilaga 1 det efter förhållandena skulle vara orimligt att kräva attköparen skulle avvakta säljarens avhjälpande. Enligtgällande köplagar förlorar köparen rätten att åberopa ett fel i varan, om haninte reklamerar utan oskäligt uppehåll. Samma regel finns i det finska ochsvenska förslaget. Enligt det danska och norska förslaget måste köparenreklamera inom skälig tid (rimelig tid). Vidare gäller f n. att reklamationenmåste ske inom en viss bestämd tid från varans mottagande i Danmarkoch , i . I finsk rätt saknas en motsvarande regel.