prop · GC0326 · 1988-12-31 00:00:00 — Ilinjetrafikbegreppet ligger bl.a. att trafiken är tidtabellsbunden (2§ YTL).Tillståndet förutsätter alltså att trafiken går efter tidtabell. Detta gällernaturligtvis också i fråga om äldre tillstånd. Bestämmelserna i den nya lagenkan emellertid tolkas på det sättet att det står tillståndshavaren fritt attändra på den trafikuppläggning som har förutsatts i det äldre tillståndet.Detta har emellertid inte varit meningen. En sådan ändring skulle kunna medföraatt trafiken kommer i konflikt med bestämmelserna i 8 § YTL, som innebär atttrafiken i princip inte får vara till skada för redan etablerad järnvägstrafikeller trafik som bedrivs av en trafikhuvudman. Lagstiftningensinnebörd på denna punkt bör alltså förtydligas genom en nyövergångsbestämmelse. Denna bör ange att sådana villkor som är ägnade attmotverka skada som avses i 8§ fortfarande skall gälla. TiU sådana villkor hörtidtabeller och trafikuppläggningen i övrigt, t. ex. förbud att ta upppassagerare på någon viss sträcka. Om tillståndshavaren vill flå till stånd enannan trafikuppläggning, kan han begära omprövning av tillståndet eller sökaett nytt tillstånd, varvid en prövning enligt 8§ YTL skall göras. Den nyabestämmelsen bör tas upp under punkt 3 i övergångsbestämmelserna till YTL. Varkenden nu gällande yrkestrafiklagen eller YTL innehåller några bestämmelser omtillståndsmyndighet eller om överklagande av beslut om tillstånd eller återkallelseav tillstånd. Lagarna innehåller i stället bemyndiganden för regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskriflter i dessahänseenden. Sådana föreskriflter finns i YTF. Samma teknik haranvänts i TFL och BUL och, efter den antagna ändringen, i LTL. Dennya ordning som föreslås i fråga om behörig tillståndsmyndighet och om överklagande medför att bestämmelserna kan förenklas avsevärt. Det är vidare önskvärt attdet direkt av resp. lag går att utläsa vad som Prop. 1988/89:26 gäller ifråga om tillståndsmyndigheter och överklagande. Bestämmelser i dessahänseenden föreslås därför bli intagna i resp. lag. 3.8 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Dennya yrkestrafiklagen och de redan beslutade ändringarna i BUL träder i kraftden . De nu föreslagna ändringarna i dessa lagar och i TFL börlämpligen träda i kraft . Ändringarna i LTL bör träda i kraftsamtidigt som antagna ändringar (SFS 1988:266), dvs. den I juli1989. Ikraftträdandebestämmelserna tiU YTL och de tidigare beslutadeändringarna i LTL kommer att omfatta även de nu aktuella ändringarna. Ensärskild ikraftträdandebestämmelse behövs därför endast såvitt gäller TFL och BUL. Enligtövergångsbestämmelserna till YTL gäller särskilda regler i fråga omtaxitrafiken fram till den Ijuli 1990.1 sak innebär dessa regler bl. a. att enbehovsprövning av taxitillstånd flortflarande kommer att göras. Med hänsyn tillbehovsprövningens art bör transportrådet och regeringen lämpligen varaöverinstanser i ärenden rörande taxitillstånd till dess att denna prövningslopas. Fram till dess bör alltså beslut överklagas hostransportrådet och transportrådets beslut hos regeringen. Vidare bör denlänsstyrelse där trafikområdet skall finnas fortfarande vara behörig. Bestämmelsermed den innebörden bör tas upp som punkterna 4 f) och g) i Övergångsbestämmelsernatill YTL. Omen ansökan om trafiktillstånd före ikraftträdandet har gjorts hos en länsstyrelsesom enligt de nya bestämmelserna är behörig, bör den länsstyrelsenfå pröva ansökningen även eflter ikraftträdandet. En bestämmelse om detta upp som punkt 7 i övergångsbestämmelserna till YTL. Om återkaUelseaktualiseras hos en länsstyrelse som efter ikraftträdandet inte är behörig, börärendet överlämnas till behörig länsstyrelse. Någon särskild bestämmelse omdetta torde inte behövas. Efterikraftträdandet är det i de flesta fall kammarrätten och inte trans,-portrådetsom skall pröya överklaganden av beslut. Om ett beslut haröverklagats hos transportrådet före ikraftträdandet men ärendet inte avgjortsdessförinnan kan diskuteras om rådet bör pröva överklagandet eller om ärendeti stället bör överlämnas till behörig kammarrätt. Jag anser för min del att dennya instansordningen bör slå igenom och har därför stannatför att föreslå att ärendena i dessa fall skall överlämnas till kammarrätten.Detsamma bör gälla när vid ikraftträdandet skrivelsen med överklagandet ännuinte sänts vidare från till transportrådet Gfr 25 §förvaltningslagen 1986:223). Närdet däremot gäller ärenden i vilka beslut har meddelats av transportrådet föreikraftträdandet förordar jag i enkelhetens intresse att såda- na beslutfortfarande skall prövas av regeringen även om kammarrätten är behörig enligtden nya lagen. Bestämmelserav denna innebörd bör tas upp som punkt 8 i övergångs bestämmelserna till YTL. Motsvarande bestämmelser bör tas upp även i 25 övergångsbestämmelserna tillde nu aktuella ändringarna i TFL och BUL. 1988/89:26 Såvitt gäller YTLbör framhållas att ikrafltträdandet ifråga om taxitrafiken tiU följd av punkt 4i övergångsbestämmelserna sker först . Fram till ikraftträdandetbör flullföljdshänvisningar lämnas enligt de äldre bestämmelserna. Det kanemellertid vara lämpligt att länsstyrelserna upplyser om vad somenligt de nya reglerna gäller om prövning av överklaganden. Transportrådetär överinstans till länsstyrelserna i ärenden som röryrkesmässig trafik. talet har antalet ärenden hos transportrådetsom avser överklagande av länsstyrelsernas beslut uppgått till genomsnittligtca 500 , varav 20 30 har avsett tillståndsfrågor enligt TFL och BUL.Antalet ansökningar om tillstånd till interregional linjetrafik, i vilkaärenden transportrådet är första instans, har genomsnittligt uppgått till ca50 . Enligt den senaste sammanställningen, som avser tiden den Ijuli 1987 den 30juni 1988, har antalet överprövningar hos transportrådet uppgått till377, varav 207 har rört behovsfrågor, 106 lämplighetsfrågor och 64 övrigafrågor. Av dessa överprövningär har 10 rört uthymingsrördser. Några ärenden somrör transportförmedling har inte förekommit . Antalet ansökningarhos transportrådet om tiUstånd till interregional linjetrafik har uppgått till57 . Denu aktuella förslagen skulle med en i övrigt oförändrad lagstifltning medföra,att mellan 400 och 500 ärenden om överprövning av länsstyrelsernas besluttillförs kammarrätterna. Den nya yrkestrafiklagstiftningen innebär emellertidavsevärda förenklingar i flråga om tillståndsprövningens innehåll genom attbehovsprövningen avskaflfas. Därmed försvinner det tyngsta momentet iprövningen. Tillstånd skall i flortsättningen ges till alla sökande somuppfyller kraven i fråga om personlig lämplighet. När det gäller linjetrafikenskall det i fortsättningen ske en prövning av om den sökta trafiken är tillskada för redan etablerad järnvägstrafik eller trafik som trafikhuvudmännenbedriver. När det gäller sådana frågor behålls emellertid den nuvarandeinstansordningen, dvs. Somjag framhöll i samband med propositionen om avreglering av yrkestrafiken (prop.1987/88:78 s. 43) bör de resurser som kan frigöras genom att de tillståndsgivandemyndigheternas roll i fråga om trafikförsörjningen tas bort ochbehovsprövningen slopas användas till en förstärkt lämplighetsprövning ochuppföljning av lämpligheten. Detta kan tänkas leda till att antalet ärenden om återkalldserökar något. Det kan emellertid knappast röra sig om annat än en marginellökning. Eftersombehovsprövningen slopas kan man räkna med att det antal ärenden som kammarrätternaövertar från transportrådet blir avsevärt mindre än det antal ärenden avmotsvarande slag som transportrådet prövar enligt nuvarande yrkestrafiklagstifltning.Att döma av den senaste statistiken från transportrådet torde det komma attröra sig om mellan 100 Genomsnittligt är mål som enbart rör sökandens Prop.1988/89:26 lämplighet enklare att handlägga än mål som avser prövning avtrafikbehovet. Avdet sammanlagda antalet trafiktillstånd är meddelade av länsstyrelserinom kammarrättens i domkrets, inom kammarrättens i Stockholmdomkrets, inom kammarrättens i domkrets och inomkammarrättens i domkrets. De förstärkningar som kan behövas inomkammarrättsorganisationen uppvägs mer än väl av de resurser som kan frigörashos transportrådet. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom upprättatsförslag till 1. lagom ändring i yrkestrafiklagen (1988:263), 2. lagom ändring i lagen(1988:266) om ändring i lagen (1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik, 3. lag om ändring i lagen(1979:560) om transportförmedling, 4. lag om ändring i lagen (1979:561)om biluthyrning. har granskat lagförslagen. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta de av lagrådet granskade lagförslagen med vidtagna ändringar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Sammanfattningav promemorian (Ds 1988:29) Pop.1988/89:26 Enligtden nya yrkestrafiklagen som har antagits av (prop. 1987/88:78, TU1987/88:15, rskr. 1987/88:166) prövas frågor om trafiktillstånd och återkallelseav tillstånd samt varning av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. Detta överensstämmer med vad som gäller enligt den nuvarande yrkestrafiklagen(1979:559). Motsvarande ordning gäller i fråga om tillstånd enligt lagen(1979:560) om transportförmedling och lagen (1979:561) om biluthyming. Enligtyrkestrafikförordningen (1979:781) och förordningarna (1979:872) omtransportförmedling och (1979:873) om biluthyrning är det som iförsta instans prövar dessa flrågor utom vad avser interregional linjetrafik,som prövas av transportrådet. Enligt förordning- arna överklagaslänsstyrelsens beslut hos transportrådet, om klagorätt finns. Transportrådetsbeslut överklagas hos regeringen. Motbakgrund av ett riksdagsbeslut om riktlinjer för en systematisköversyn av reglerna om rätten att överklaga ärenden till regeringen och bestämmelsernai angående skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna om rätten till domstolspröv- ning av vissa beslut,föreslås att beslut i frågor om yrkestrafiktillstånd och återkallelseav tillstånd skall kunna överklagas hos kammarrätten. Frågor om tillstånd tilllinjetrafik skall dock även i fortsättningen överklagas i administrativordning, dvs. till transportrådet och regeringen. Det föreslås vidare attfrågan vilken myndighet som är behörig att pröva dessa frågor i fortsättningenskall regleras i lag. Vidareföreslås att bestämmelser om åtgärder när en tillståndshavare dött ellerförsatts i konkurs flyttas över till yrkestrafiklagen och lagarna om transportförmedlingoch biluthyrning från resp. förordning. Denya bestämmelserna föreslås träda i kraft den I januari 1989.1 fråga om taxiskall dock hittillsvarande ordning tillämpas fram till den Ijuli 1990. Författningsförslag i promemorian (Ds 1988:29) Prop.1988/89:26 Instansordriingen enligt yrkestrafiklagstiftningen Bilaga 2 m.m. Lag om ändring i yrkestrafiklagen (1988:000) Härigenomföreskrivs i fråga om yrkestrafiklagen (1988:000)' delsatt nuvarande 23 och 24 §§ skall betecknas 24 och 25 §§ samt nuvarande punkt 7i övergångsbestämmelserna skall betecknas punkt 8, delsatt 4, 13 och 18§§ samt punkt 2 i övergångsbestämmelserna skall ha följandelydelse, delsatt det i lagen skall införas en ny paragraf 23 §, närmast före 23 § en nyrubrik samt i övergångsbestämmelserna två nya punkter, 4f) och 7, av följandelydelse. Lagenkommer därför att ha följande lydelse från och med den dag då den träder i kraflt. 4§ Frågor om trafiktillstånd prövas Frågor om trafiktillstånd prövas av regeringen eller den myndighet av i det län där sökan- som regeringen bestämmer. . den är kyrkobokförd eller, om sö- kanden är en juridisk person, där företagets ledning finns. Frågor om tillståndtill linjetrafik som berör fiera län . 'skall dock prövas av trans-porirådet. I3§, Om tillståndshavaren dör, övergår tillståndet på dödsboet. Om tillståndshavarenförsätts i konkurs, övergår tillståndet på konkursboet. Tillståndet gällerunder högst räknat flrån dödsfallet eller kpnkursbeslu-tet. Förverksamheten skall det finnas en föreståndare som har godkänts avtillståndsmyndigheten. I fråga om denne skall 6§ första stycket tillämpas. Tillståndet upphör om en föreståndare inte har anmälts till tillståndsmyndigheleninom från dödsfallet eller konkursbe-' slutet.. Om föreståndareninte godkänns och en annan föreståndare inte anmäls inom viss lid som tillståndsmyndighelenbestämmer, upphör tillståndet också att gälla. Godkänns inte heller den andreföreståndaren, upphör tillståndet att gälla efiter det alt beslutetvunnit laga kraft. Lydelse enligt prop. 1987/88:78, /88: 15,'rskr.1987/88:166. ' Omtryckav lagen förutsätts ske i samband med att nu aktuella ändringar promulge- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. Frågorom återkallelse av trafik- Frågor om återkallelse av trafik tillstånd eller om varning prövas av tillstånd eller omvarning prövas av regeringen eller den myndighet som den myndighet som har meddelat regeringen bestämmer. Tillståndsmyndighelens beslut enligt denna lag får överklagas hos kammarrätten,om inte annat anges i andra stycket. Ett beslut om varningfår inte överklagas. beslut i frågor om beviljande av linjetrafiktillslånd fiåröverklagas hos transportrådet. beslut i sådana frågor fåröverklagas hos regeringen. 2.Trafiktillstånd som har meddelats enligt den äldre lagen gäller som motsvarandetillstånd enligt den nya lagen. Därvid skall tillstånd till beställningstrafikför persontransporter med tyngre fordon och till turisttrafik anses somtillstånd till beställningstrafik med buss och tillstånd till beställningstrafikför persontransporter med lättare fordon anses som tillstånd till delstaxitrafik, dels beställningstrafik med buss med villkor om högst 3,5 tonstotalvikt'på bussen. Omett turisttrafiktillstånd innefattar rätt att i trafiken använda personbil,skall tillståndet i den delen anses som tillstånd till taxitrafik med de begränsningarsom följer av tillståndet. Iflråga om tillstånd till linjetrafik I fråga om tillstånd till linjetrafik somgäller vid ikraftträdandet skall som gäller vid ikraftträdandet skall vid tillämpning av 11 § som dag för villkor som är ägnade att motverka tillståndet anses sådan skada som anges i 8§ fortfia- 1989. ra«ea7/a. Vid tillämpning av 11 § skalli fråga om sådana tillstånd som dag för tillståndet anses . 4fi I stället för vad som JÖreskrivs i 23§ första meningen gäller att länsstyrelsensbeslut får överklagas hos transportrådet och transportrådets beslut hosregeringen. Detta gäller även efter utgången av , om beslut iförstainstans har meddelats . HarjÖre den nya lagens ikrafit- irädande en ansökan om trafiiktill- stånd gjorts hos en länsstyrelse som enligt yrkestrafiikförordningen (1979:871)är behörig att pröva an sökningen, skall ansökningen prö vas av den även om. den inte är behörig enligt den nya 30 2 Förslagtill Prop. Lag omändring i lagen (1988:000) om ändring i lagen Bilaga 2 (1985:449)om rätt att driva viss linjetrafik Härigenomföreskrivs i flråga om lagen (1988:000)' om ändring i lagen (1985:449) om rättatt driva viss linjetrafik dels att 2§ skall ha följande lydelse, dels att ilagen skall införas en ny paragraf 8 §, av följande lydelse. 2§ Om det finns särskilda skäl, flår Om det finns särskilda skäl, får regeringen eller den myndighet som iransporlrådet besluta att en trafik- regeringen bestämmer besluta att huvudman får utan tillstånd driva en trafikhuvudman får utan till- linjetrafik på bestämda linjer som stånd driva linjetrafik på bestämda sträcker sig från det län där huvud linjer som sträcker sig flrån det län mannaskapet gäller in i ett angrän- där huvudmannaskapet gäller in i sande län. ett angränsande län. beslut enligt 2§ får överklagas hos kammarrätten. ' Lydelse enligt prop. 1987/88: 78, /88:15, rskr.1987/88:166. Lag omändring i lagen (1979: 560) om transportförmedling Härigenomföreskrivs i flråga om lagen (1979: 560) om transportförmedling dels att 2 kap. 4 och 6§§,3 kap. 3§ samt rubriken till 5 kap. skall ha följande lydelse, delsatt i lagen skall införas en ny paragraf, 5 kap. 2 §, av följande lydelse. Prop.1988/89:26 Bilaga 2 , . Frågan om tillstånd till transportförmedling prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen utser. Frågan om tillstånd tilltransportförmedling prövas av i det län där sökanden är kyrkobokfördeder, om sökanden är en juridisk person, där förelagets ledningfinns. Omtillståndshavaren dör övergår tillståndet på dödsboet. Om tillståndshavarenförsätts i konkurs övergår tillståndet på konkursboet. Tillståndet gäller underhögst räknat från dödsfallet eller konkursbeslutet. För verksamheten skalldet finnas en godkänd föreståndare. I fråga om denne skall 2§ tillämpas. Omtillståndshavaren dör, övergår tillståndet på dödsboet. Om tillståndshavarenförsätts i konkurs, övergår tillståndet på konkursboet. Tillståndet gällerunder högst räknat från dödsfallet eller konkursbeslutet. Förverksamheten skall det finnas en föreståndare som har godkänts av tillståndsmyndighelen.I fråga om denne skall 2§ tillämpas. Tillståndet upphör omen föreståndare inte har anmälts till lill-slåndsmyndigheten inom två månaderfrån dödsfallet eller konkursbeslutet. Om föreståndaren inte godkänns och enannan föreståndare inte anmäls som tillståndsmyndighetenbestämmer, upphör tillståndet också all gälla. Godkänns inte heller den andreföreståndaren, upphör tillståndet att gälla efter det att beslutet vannlaga kraji. Frågan om återkallelseav tillstånd till transportförmedling eller om varning prövas av regeringen ellerden myndighet som regeringen utser. Frågan om återkallelseav tillstånd till transportförmedling eller om varning prövas av den länsstyrelsesom har meddelat tillståndet. Nuvarande lydelse 5kap. Prop.1988/89:26 Bilaga 2 beslut enligt denna lag får överklagas hos kammarrätten.Ett beslut om varning får inte överklagas. Dennalag träder i kraflt den . 3 1988/89. Lag omändring i lagen (1979: 561) om biluthyrning Härigenomföreskrivs i flråga om lagen (1979: 561) om biluthyrning dels att 2 kap. 4 och 6§§,3 kap. 3§ samt rubriken till 5 kap. skaU ha följande lydelse, dels att i lagen skallinföras en ny paragrafl, 5 kap. 2 §, av följande lydelse. 1988/89:26 Bilaga 2 Frågan om tillstånd till uthyrningsrörelse prövas av i det län där sökanden är kyrkobokförd eller, om sökanden är en juridisk person, där företagets ledning finns. 2kap 4§ Frågan om tillstånd till uthyrningsrörelse prövas av regeringen ellerden myndighet som regeringen utser. Om tillståndshavaren dör övergår tillståndet på dödsboet. Om tillståndshavaren försätts i konkurs, övergår tillståndet på konkursboet. Tillståndet gäller under högst räknat flrån dödsfallet eller konkursbeslutet. För verksamheten skall det finnas en godkänd föreståndare. I fråga om denne skall 2§ tillämpas. Omtillståndshavaren dör, övergår tillståndet till dödsboet. Om-tillståndshavarenförsätts i konkurs, övergår tillståndet på konkursboet. Tillståndet gällerunder högst räknat från dödsflallet eller konkursbeslutet. För verksamhetenskall det finnas en föreståndare som har godkänts av tillstånds-myndigheten. Ifråga om denne skall 2första stycket tillämpas. Tillståndet upphör om en föreståndare inte har anmälts inom två veckorfrån dödsfallet eller konkursbeslutet, öm föreståndaren inte godkänns och enannan föreståndare inte anmäls som tillståndsmyndighetenbestämmer, upphör tillståndet också all gälla. Godkänns inte heller den andreföreståndaren, upphör tillståndet att gälla efter det att beslutet vannlaga kraft. 3§ Frågan om återkallelse av till- Frågan om återkallelse av tillståndtill uthyrningsrörelse eller om stånd till uthyrningsrörelse eller varningprövas av regeringen eller varning prövas av den länsstyrelse den myndighetsom regeringen ut- som har har utfärdat tillståndet, ser. Nuvarandelydelse 5 kap. Bemyndiganden Föreslagenlydelse 5 kap. övrigt Prop.1988/89:26 Bilaga 2 beslut enligt denna lag fiår överklagas hos kammarrätten.Ett beslut om varning får inte överklagas. Dennalag träder i kraft . Sammanställningav remissyttrandena över Pp. betänkandet (Ds 1988:29) Instansordningen enligt '' yrkestrafiklagenm. Efterremiss har yttranden över departementspromemorian (Ds 1988:29) avgetts avdomstolsverket, kammarrätten i , transportrådet, länsstyrelserna iStockholms, och , länsstyrelsernas organisationsnämnd,, . Instansordningen enligt yrkestrafiklagen, lagen om transportförmedlingoch lagen om biluthyrning Deförslag som har lämnats i betänkandet i fråga om instansordningen enligt yrkestrafiklagen,lagen om transportförmedling och lagen om biluthyrning har godtagits avsamtliga remissinstanser utom transportrådet. anserdock att det ur rättssäkerhetssynpunkt är riktigt att transportrådets beslutjämväl i fråga om tillstånd till linjetrafik får överklagas till kammarrätten.Vidare har och kammarrätten i ifrågasatt om inte en tvåpartsprocessmed länsrätten som första instans utgör den bästa ordningen för att pröva flrågorom återkallelse av tillstånd och om varning i dessa fall. hardärvid anfört att en återkallelse av ett redan meddelat tiUstånd ofta ärbetydligt mer ingripande för den enskilde än avslag på en begäran om tillstånd.Ur rättssäkerhetssynpunkt är det i sådana situationer, där enskilda intressen stridermot allmänna, mer tillfredsställande om prövningen sker vid domstol även iförsta instans. De fördelar detta förfarande medför, såsom förtroendevaldalekmäns deltagande i beslutsfattandet samt bättre möjligheter till muntligtförfarande och bevisdokumentation torde överväga nackdelarna. Denna ordningöverensstämmer för övrigt med vad som redan gäller beträffande exempelvis återkallelseav körkort och luftfarts-certifikat. Transportrådetföreslår i första hand att nuvarande instansordning, länsstyrelse -transportrådet - regeringen skaU kvarstå. Den möjlighet till prövning iregeringsrätten som gäller bör tillgodose rättsskyddsbehovet. Iandra hand föreslår transportrådet att instansordningen när det gäUer tillståndtill taxitrafik, beställningstrafik med buss, godstrafik, transportförmedlingoch biluthyrning skall vara länsstyrelse transportrådet kammarrätten regeringsrätten. Samma instansordning bör gälla beslut i frågaom tillstånd till linjetrafik. föreskrifter (TPRFS 1985:2) omkrav på yrkeskunnande enligt yrkestrafiklagstift- ningenstyr näringen mot bättre förhållanden. Genom även andra åtgärder Prop.1988/89:26 verkar transportrådet för att praxisen i landet skall bli enhetlig. Bibehål-Bilaga 3 landet av transportrådet som besvärsinstans skulle otvivelaktigtfrämja en enhetlig praxis. Frågor om en tillståndshavares lämplighet fallerinom transportrådets övriga trafikpolitiska verksamhet. För att de trafikpolitiskaintentionerna skall genomföras är det nödvändigt att transportrådet kvarstårsom besvärsinstans. När det gäller återkallelse av eller ändringar ilinjetrafiktillstånd bör regeringen vara slutinstans om återkallelsen är föranleddav att eller trafikhuvudman begärt att tillståndet skallomprövas. Länsstyrelseni har anfört att det är av vikt att transportrådets stora kunskapsflondockså i fortsättningen utnyttjas, förslagsvis genom att rådet vid behov kanfungera som kammarrättens remissorgan i vissa frågor (t.ex. beträflfandekurskrav eller dispens flrån detta vid en lämplighetsbedömning). Instansordningen enligt lagen om rätt att driva viss linjetrafik ,länsstyrelserna i , och , länsstyrelsernasorganisationsnämnd, . Svenska lokaltrajikJÖreningen,. Svenska transportar-betarejörbundet och Svenska åkeriförbundethar godtagit förslaget i betänkandet. Kammarrätten i , transportrådetoch har avstyrkt förslaget. Kammarrätteni har anfört att ett beslut enligt 2 § lagen om rätt att driva visslinjetrafik (länsgränsöverskridande trafik) får bl.a. den verkan att gällandelinjetrafiktillstånd på sådana sträckor som omfattas av' beslutet upphör attgälla efter det att beslutet vunnit laga kraft.