prop · GC03150 · 1988-12-31 00:00:00 — Vid beräkningen av framföralltinkomstskatter, socialavgifter och mervärdeskatt är dessa antaganden avcentral betydelse för resultaten. Vadbeträffar fysiska personers inkomstskatt har, som en beräknings-mässigfömtsättning, skattens andel av beskattningsbar inkomst 1989 hållits konstantunder långtidsbudgetperioden. Schablonmässigthar antagils alt företagens taxerade inkomst ökar ilågaltemativet och i högallemativd i en sjunkande ökningstakt. Skatternapå alkohol och tobak har räknats upp med den allmänna prisutvecklingen. Förövriga punktskatter antas att skatlesatsema ligger kvar på oförändrad nominellnivå, dvs. någon justering av dessa skattesatser med hänsyn tillprisutvecklingen har inte lagts in. Beräkningamaav utgifterna utgår från anslagsbeloppen för budgetåret ' 1989/90 enligt1989 års reviderade budgetförslag. Beräkningama i fasta priser utgår frånoförändrad pris- och lönenivå jämfört med budgetproposition. Följandeprinciper har i huvudsak tillämpats vid bedömningen av hur utgiflema i faslapriser utvecklas : Utvecklingenav s. k. transfereringsanslag beräknas utifrån antaganden om de utgiftsstyrandefaktorema. Exempelvis styr antaganden om bl. a. volymutvecklingen utgifternaför folkpensionsanslaget och bidrag till drift av gmnd- och gymnasieskola.Utvecklingen av transfereringsanslagen styrs ofta av automatiskt verkanderegelsystem. Anslagsom fömtsätter särskilda beslut av statsmakterna för att utgiftsnivån förändamålet skall förändras antas ha en oförändrad anslagsnivå . Vissaanslag styrs av att statsmaktema lagt fast långsiktiga ramar eller program förverksamheten. Som exempel kan nämnas utgiftsramen för det militära försvaretsamt olika forsknings- och utvecklingsprogram. I de fall klara uttalanden omlidsbegränsningar av åtagandet föreligger, har i långlidsbudgetberakningarnaanlagils att utgiflema bortfaller när programmet eller motsvarande upphör. Iövriga fall har i regel schablonmässigt antagits att utgifter för de olikaändamålen kvarstår under hela långlidsbudgetperioden. Utgifter förinvesteringsändamål har behandlats på motsvarande sätt. Beräkningenav utgifterna för arbetsmarknads- och regionalpolitik har i lågalternativetgjorts med utgångspunkt från att inga nya utgiftsåtaganden görs underlångtidsbudgetperioden. En merbelastning inom dessa områden har dock fömtsättsi högallemativd. Iberäkningarna av anslagen till myndigheternas förvaltningskostnader harantagits att huvudförslaget, dvs. det produkliviletsavdrag som görs,tillämpas . Uppräkningen av utgiftsutvecklingenfrån fasta till löpande priser har gjortsmed de antaganden om förändring av priser, löner, m. m. somredovisats i tabell 1. Utgifterna har beräknats med två alternativaantagandestmkturer baserade på två antaganden om löneökningstakten. Dock harvissa bidragsnivåer kalkylmässigt anpassats till pris-och löneutvecklingentrots att någon formell indexkoppling inte föreligger. I appendix I ges i denrealekonomiska redovisningen även den historiska utgiftsutvecklingen budgetåren1982/83-1987/88 i fasta priser. Omräkningen till fasta priser har skett medolika index för de skilda utgiftsslagen. Inkomsternasutveckling är nära kopplad till den ekonomiska utvecklingen och därmed i höggrad beroende av de antaganden som presenterats i avsnitt 1.1. De beräkningarsom har gjorts inom ramen för långtidsbudgeten bygger i huvudsak på att inganya beslut tas som påverkar statsbudgetens inkomstsida. Dock har konsekvensemaav samtliga förslag i kompletteringspropositionen beaktats. Som enberäkningsmässig fömtsättning har dock skattens andel av beskattningsbarinkomst för fysiska personer hållits . Vidarehar skatterna på alkohol och tobak räknats upp med den allmännaprisutvecklingen och mervärdeskatten med konsumtionens utveckling. Övrigaindirekta skatter har beräknats med utgångspunkt från gällandeskattesatser. Inkomsternafrån fysiska personers skatt, juridiska personers skatt, lagstadgadesocialavgifter samt skatt på varor och tjänster svarar för av detotala statslnkomstema. Framställningen i det följande koncentreras därförtill dessa inkomstslag. 2.2 Resultatet av beräkningarna Denberäknade utvecklingen av statsbudgetens inkomster i lågaltemativet framgår avnedanstående diagram och tabell. 1988/89:150 Bilaga1.2 Statsbudgetens Inkomster 1989/90 fördelade på olika huvudgrupper. övriga inko 18; ;a pers. skatt Prop.1988/89: Bilaga 1.2 c öO-o C> Os 00 o .S 5 f "r G .- -2 oo Os 1) c :0 ° ' #### so ' 1/ Os -H 1 -H -(- -h -H Os 00 oo ' .-T" VO T ;2,o 0_ (N -o rn m rn r--' in h" oo 00 " I I "* (N (N r 00 r-l oo (N *o rA KTi i/~> Os ' Tt uo (N o W-» oo #### itthg ränd 82/8 87/8 0 0,so_ so" Os rl o" c ;0 < " (rt C; -1- + -I--I- t; «3 « K > s -s -5 a E o .2 £;-c o .iä u «j > . C cd <« ,00 " c"- u. .5 >, u S2J2 E u- .o J= J O fc- O c Inkomstskatternautgörs av skatt på fysiska och juridiska personers in- ""S> -komster och uppgår lill en fjärdedel av statsbudgetens inkomster. Mer än tvåtredjedelar av inkomstskatterna på budgeten härrör från fysiska personer. Avfysiska personers beskattningsbara inkomster utgör den statliga skatten drygt10% i genomsnitt. Utvecklingen av statens direkta skatteinkomster beror påfaktorer som skattesatser och avdragsmöjligheter samt skattebasens, t.ex.lönesummans, utveckling. Inkomstskatternafrån fysiska personer beräknas öka-med i genomsnitt 4,ilågalternativet och 8,i högalternativet under långtidsbudgetperioden.Att ökningstakten blir högre:i:högalternativet beror på atl lönesumman därökar snabbare, vilket ger'högre skatteintäkter. /831987/88ökade dessa inkomster med i genomsnitt . Den kraftigainkomstutvecklingen under den historiska peHoden förklaras i hög grad av densnabba pris- och löneutvecklingen under dessa år. Juridiskapersoners inkomstskatt utgör av statsbudgetens inkomster. Andelen harvuxit kraftigt /83 -1987/88. Genomsnittligt ökade dessainkomster då med 22,. Mellan budgetåren 1986/87 och 1987/88 var de Istort sett oförändrade. Bedömningen av utvecklingen under denna inkomsttitel ärförenad med stor osäkerhet.iDet beror på all grunden här utgörs av prognoserdels över företagens vinstutveckling, dels över inbetald skatt i förhållandetill vinsten. Vidgivna avgiftssatser följer de lagstadgade socialavgifterna lönesummansutveckling. De svarar för ca en åttondel av de totala Inkomsterna, vilketinnebären /86 minskande andel. I tabell 3 redovisas deolika avgiftssatser som ligger till grund för beräkningarna. Budgetåret1989/90 beräknas inkomsterna från de lagstadgade socialavgifterna påstatsbudgeten uppgå lill . Inkomsterna beräknas minska med igenomsnitt i lågalternativel oéh öka med 0,ihögalternativet . Skillnaden mellan de bådaalternativen beror på att lönesumman ökar snabbare i högallernalivel. Denlångsamma, i lågalternativet negativa, ökningstakten förklaras lill slor del avsänkningen av folkpensionsavgiften. Vissasocialavgifter förs lill fonder utanför statsbudgeten. Dessa avgifternettoredovisas i budgeten. Nettoredovisningen innebär att avgiftsinkomsternaminus de utgifter som avgifterna är avsedda att finansiera tas upp som inkomsti budgeten. Om fondens utgifter överstiger dess inkomster belastas budgetensinkomstsida med detta underskott. Så är t. ex. fälld med avgifterna tillsjukförsäkringen och arbetskadeförsäkringen /88. Totalt uppgår inkomsternaav socialavgifter lill , utgifterna till 152 miljarderkronor. Differensen, dvs. ovannämnda , avses täckasocialförsäkringens kostnader på statsbudgetens utgiftsida bl. a. förfolkpensioner och barnomsorg. Procentuellt uttag för avgiftsåret Avgifter vars inkomster.helt redovisas på statsbudgeten Folkpensionsavgift Sjukförsäkringsavgifi Barnomsorgsavgift Vuxenutbildningsavgift Allmän löneavgift ,io;io 9,45 ,10,10 2,20 0,27 0,34 7,45 10,10 2,20 0,27 0,34' Avgift vars inkomster delvis redovisas på statsbudgeten Avgifter vars inkomster inte redovisas på statsbudgeten ATP-avgift Delpensionsaygift Arbetsskadeavgift Lönlagargaranliavgift Arbetarskyddsa vgi ft Avgift till sjöfolks pensionering 10,60 0,50 '0;90 0,20 0,35 11,00 0,50 0;90 0,20 0,35 13,00 0,50 0,90 0,20 0,35 ' antas den allmänna löneavgiften uppgå till 5,i och till i landet i övrigt ' Betalas endast av arbetsgivare som sysselsättersjömansskatlepliktig personal Närdet gäller de socialutgifter som nettoredovisas, är utvecklingen inomarbetsskadeförsäkringen och sjukförsäkringen av särskilt intresse. Utgifternainom dessa områden beräknas öka kraftigt under längtidsbudgetperioden.Budgetåret 1989/90 beräknas arbetsskadeförsäkringen belasta budgeten med 8,0miljarder kronor och /94 med 12,2 miljarder-kronor ilågalternativet; i högalternativet ökar budgetbelastningen till 13,8 miljarderkronor slutåret. Motsvarande underskott för sjukförsäkringen är 5,8 miljarderkronor /90 och /94 lenligtlågalternativel. I högahemativet ökar iunderskottet ytterligare.något till 9,9miljarder kronorbudgdård 1993/94. Den Ökade belastningen påsjukförsäkringssystemet beror framför allt på föräldraförsäkringensufbyggnad itre steg. För långtidsbudgetperioden har 1 beräkningarna utgått från eltoförändrat sjuktal, jämfört med . Deindirekta skatterna på varor och tjänster svarar för av statsbudgetensinkomster. 'Den största enskilda inkomsttiteln, mervärdeskatten, svarar för ca25%. Vid en given skattesals bestäms inkomstutvecklingen under denna titel ihuvudsak av antaganden om utveckling av privat och offentlig konsumtion, ilöpande priser. genomsnittligaårliga ökningstakt beräknas Prop. 1988/89:150 uppgå lill 3,i lågalternativel och i högalternativet. Inkomsternaav övriga indirekta skatter ökade /83-1987/88 med igenomsnitt 10,. stannar ökningstakten för dessainkomster på 1,i lågaltemativet. Beräkningen utgår huvudsakligen frånidag fastställda skattesatser, i enlighet med traditionell leknik för långtidsbudgelberäk-ningar.Undantag är skatt på vin, sprit, öl och tobak, som räknats upp med den allmännaprisutvecklingen. 2.3 Statens totala inkomster Somtidigare nämnts har statens inkomster en stark koppling till den realekonomiskautvecklingen. /831987/88 var den genomsnittliga årligaBNP-tillväxten 2,, som den genomsnittliga årliga ökningen avstatens inkomster var realt. beräknas dengenomsnittliga reala ökningstakten för BNP bli 2,i lågalternativet.Statsinkomsterna beräknas realt minska med 0,i genomsnitt per år.Statsinkomsterna beräknas således öka långsammare än BNP underlångtidsbudgetperioden, i motsats lill utvecklingen under perioden1982/831987/88, då inkomsterna ökade snabbare än BNP-tillväxten. Ihuvudsak beror detta på att de förväntade utgiftsökningarna inomsjukförsäkringen och arbelsskadeförsäkringen samt sänkningen av folkpensionsavgifteninnebär att nettoinkomsterna av socialavgifter realt antas minska underperioden. Slutligen innebär den traditionellt tillämpade metoden att utgå frånantagandel om oförändrade indirekta skatter att de skatter som är uttryckta ikronor per liter/kilo minskar realt, givet oförändrad konsumtion. 3 Statsbudgetens utgifter Prop. XT .<- , .. Statsbudgetensutgifler exkl. statsskuldräntor minskade /83-1987/88 med igenomsnitt ca 1,i fasta priser. Orsakerna till den reala minskningenär bl.a. att vissa lån samt affärsverkens investeringsanslag inte längrebelastar budgeten. Inklusive statsskuldräntor minskade statens utgifter undersamma period med i genomsnitt ca 2,. Denna minskning förklaras främst fömtom de ovan nämnda orsakerna av ränte- och valutakursförändringar. Underlångtidsbudgetperioden beräknas statsbudgetens utgifter exkl. statsskuldräntori oförändrad pris- och lönenivå genomsnittligt öka med . Denviktigaste orsaken till denna årliga reala utgiftsökning är, liksom i förraårets långtidsbudget, ökningen av kostnadema för bostadssubventionerna i formav räntebidrag. Ränteläget och det ökade bostadsbyggandet samtkostnadsutvecklingen inom byggnadssektom medför att anslagsbelastningen stigerkraftigt. Exkluderas kostnadema för räntebidrag under långlidsbudgetperiodenstannar den årliga ökningen av statens utgifter i oförändrad pris- och lönenivåvid knappt 0,. Ilöpande priser exkl. statskuldräntor begränsas utgiftemas tillväxt ilågalternativet lill ca 3,. Orsaken till den förhållandevis lågautvecklingstakten är antaganden om en markant dämpning av pris- ochlöneutvecklingslakten . Med högalternativets anlaganden beräknasutgiftemas tillväxt exkl. statsskuldräntor i löpande priser till 7,. Utgifternaför räntorna på statsskulden beräknas till för budgetåret1989/90. I lågaltemativet beräknas utgiflema för statsskuldräntor minska med3,som en följd av att räntesatsernasuccessivt antas falla samt minskad statsskuld. Detta Innebär att de totalastatsutgiftema, inklusive statsskuldräntor, i lågalternativet ökar med 2,9%per år. Uttrycktsom andel av BNP innebär detta att statsutgiftema beräknas minska under periodenfrän 30,/90 till 27,1993/94 i lågaltemativet. Itabell 4 nedan redovisas en jämförelse mellan utgiflema enligt låg- ochhögalternativet. Kostnadema för arbetsmarknads- och regionalpolitik ärbetydligt större i hög- än i lågaltemativet. En stor skillnad kan även hänförastill statsskuldräntoma, vilket beror på den betydligt högre räntenivån samlelt ökande upplåningsbehov i högallemativd. Utgifterna i högalternativet ökaräven till följd av att räntebidragssystemet i bostadssektom är så utformat allfastighetsägarna kompenseras för de högre räntekostnaderna i detta alternativ.I övrigt bidrar bl. a. den högre pris-och lönenivån till att utgiflema förfolkpensioner och andra Indexbundna transfereringar ökar snabbare. Även utgiflemaför statlig konsumtion, såsom l.ex. försvaret, blir högre i högalternativet.Inkomstema ökar i genomsnitt snabbare i högalternativet beroende på en högreantagen pris-och löneutveckling. Ökningen avstannar dock i takt med att denminskade tillväxtenslår igenom, och ökningen av utgiflema överstiger ökningen av inkomsterna.Sammanlagd beräknas denna utveckling leda lill en försämring av budgetsaldotför slutåret med . Högalternativet jämfört med lågalternativet Miljarder kronor, differens 1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 1988/89:150 Bilaga1.2 +15,5 +21,5 +20,9 +23,6 -36,1 -51,5 - 7,0 -13,0 -10,5 -21,8 0,0 - 2,0 -40,9 -22,2 + 5,0 - 2,3 Statsbudgetenbestår av många olika slag av utgifter. För ekonomin i sin helhet har dessaolika enskilda utgifter mycket olika konsekvenser. Den departementsvisauppdelningen är mindre ändamålsenlig som utgångspunkt för en analys i dettahänseende. Lämpligare är att göra en uppdelning på de realekonomiskakategoriema konsumtion, investeringar och transfereringar. I nedanståendediagram visas statsbudgetens utgifter budgetåren 1982/83, 1989/90 samtkalkylens slutar /94 uppdelade i realekonomiska kategorier. Utgifterna äruttryckta i 1989/priser. I appendix I finns en mer ingående redovisning. Statsbudgetens utgifter budgetåren1982/83,1989/90 samt 1993/94 fördelade på realekonomiska kategorier Miljarderkronor, 1989/priser Ä'ä//orRiksrevisionsverket och 3.2Utgiftemas utveckling uppdelade på departementens verksamhetsområden Beräkningarnaav utgifterna utgår från de anslagsbelopp för /90 som redovisasi budgetpropositionen eller, om förändringar däref- terinträffat på gmnd av särpropositioner m.m., från del reviderade bud- Prop.1988/89:150 gdförslagd. Enligt beräkningama ökar de totala utgifterna ioförändrad Bilaga 1.2 pris- och lönenivå (exkl. statsskuldräntor) med ca0,. Blandde utgifter som ökar särskilt kraftigt kan nämnas, inom bostadsdepartementetsverksamhetsområde ökade bostadssubventioner i form av räntebidrag, inomsocialdepartementets verksamhetsområde bidrag till bamomsorg ochbidrag till social hemhjälp. Denutveckling av statsbudgetens utgifter som närmare redovisas i appendix II åskådliggörsi fasla priser samt enligt låg- och högalternativet i nedanstående diagram. Utgifter för olika departementsverksamhetsområden /90 och 1993/94 i fasta priser samt enligt låg- ochhögalternativet 1988/89:150 Bilaga1.2 Detidigare presenterade beräkningarna av statsbudgetens inkomster och utgifterunder långtidbudgetperioden har sammanställts i tabell 5. Utöver denframräknade utvecklingen redovisas utfallen förbudgetåren 1982/83-1987/88 och nuvarande beräkning för budgetåren 1988/89 och1989/90. Ilångtidsbudgeten görs inga beräkningar av det underiiggande saldot förlångtidsbudgetperioden, eftersom några särskilda åtgärder som under periodenskulle skapa en skillnad mellan del redovisade och det underliggandebudgetsaldot inte är kända. Budgetsaldot försämras ilågalternalivd från ett budgetöverskott på budgetåret1989/90 till ett budgetunderskott på /92.Lågaltemativets försämring under budgetåren 1990/91 och 1991/92 beror dels påatt inkomstema av den finanspolitiska åtstramningen lill största delen upphör,dels på att utbetalningarna av kommunalskatlemedel ökar kraftigt. Eftersomutbetalningarna till kommunema sker med eftersläpning, får kommunernadessa år tillgodoräkna sig de höga skatteökningar som blev följden av de högalöneökningama . Därefter förbättras gradvis budgetsaldot ochbudgetård 1993/94 beräknas dl överskott på . 1tidigare långtidsbudgetar har beräkningama visat på liknande utveckling avbudgetsaldot: ett förbättrat saldo i alternativet med låg löne- ochprisutveckling, och ett försämrat saldo i alternativet med höga pris- ochlöneökningar. Trots all den historiska utvecklingen inte stannat vidlågal-lernativens, vad gäller priser och löner, har budgetsaldot förbättratssedan 1982/83. Detta har flera förklaringar. En är att medan långtidsbudgetteknikeninnebär oförändrade regler vad gäller t. ex. skatter, har i verkligheten 1988/89:150 Bilaga 1.2 1 1982/83-1993/94 -, löpande priser -86,6 -77,1 -68,5 -46,8 -15,2 -10,6 -12,9 -23,3 -29,4 destatliga skatterna och avgifterna stigit som andel av BNP; skattekvoten haralltså sligit. Ytterligare en förklaring är all tillväxten, mätt som den realaförändringen av BNP, varit hög, framför allt lill följd av den internationellautvecklingen med höjda priser på för viktiga exportvaror, sänktoljepris, m.m. Delvis till följd av della, har vidare arbetslösheten kunnathållas nere, vilket också är en viktig förklaring lill atl statens utgifter förarbetsmarknads- och regionalpolitik inte ökat så mycket som förutsatts itidigare långtidsbudgetars högalternativ. Itabell 6 redovisas inkomster, utgifter och budgetsaido uttryckt som andel avBNP för långtidsbudgetens första och sista år. Inkomster och utgifter som andel av BNP, löpandepriser 1993/94 Lågalt. 1993/94 Högalt. Detotala offentliga utgifterna uppgår till ca (inklusiveinomoffentliga transfereringar) 1989/90. Av dessa hänför sig tillstatsbudgeten. Långlidsbudgetberakningarna är i huvudsak koncentrerade tillstatsbudgeten, men del är belysande att vidga perspektivet till att omfattaockså övriga delar av den offentliga sektorn i ekonomin, dvs.socialförsäkringssektorn och kommunerna. De offentliga utgifternas utveckling!motsvarar förändringar av sekloms storlek I ekonomin. Inkomsterna sombehövs för atl möta utgifts- och sparandekrav motsvarar skattekvotensutveckling. Det finansiella sparandet i den offentliga sektorn speglartillsammans med det privata sparandet bytesbalansens utveckling. 1988/89:150 Bilaga1.2 5.1 Den historiska utvecklingen Detfinansiella sparandet i den offentliga sektorn har kraftigt förbättrats /83. Orsaken är framför allt att statsbudgetens stora,underskott successivt minskal för att nu ersättas med överskott. Därutöver hardel finansiella sparandet i socialförsäkringssektorn vuxit något underperioden. Inkomsterna av socialavgifterna och AP-fondens ränteinkomster harsåledes varit större än utgifterna, vilka främst beslår av utbetalning av ATP. Hurdel finansiella sparandet i den offentliga sektorn utvecklats framgår avdiagram 5. Finansiellt sparande i offentlig sektor budgetåren 1982/83-1987/88 Miljarderkronor, löpande priser ....---'" 82/83 a3,/84 Del finansiella sparandeti staten avspeglar utvecklingen av statsbudgetenssaldo. Skillnaden mellan sparandel i staten och statsbudgetens saldo beslårfrämst av de finansiella transaktioner (utlåning ochåterbetalning av lån) som netto belastar budgeten men inte Prop. 1988/89:150 del finansiella sparandel i staien. Utvecklingeni staien framgår av nedanstående tabell. Statens ilnansiella sparande 1989/90-1993/94 Miljarderkronor, löpande priser 1989/90 1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 -7,4 -9,7 -20,3 -25,4 Isocialförsäkringssektorn motsvaras del finansiella sparandet helt av utvecklingeni AP-fonden'. Stora utgiftsökningar sker i AP-fonden tillföljd av allt fler pensionärer med ATP och allt fler med högre ATP-poäng.Arbetsgivaravgifterna täcker inte pensionsutgifterna utan ävenränteinkomsterna tas i anspråk. I lågalternativel försämras del finansiellasparandel kraftigt p.g.a. de ökade utgifterna, vilket visas i tabell 8. AP-fondens utveckling /90-1993/94lågalternativet Miljarder kronor, löpande priser 1989/90 1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 Finansiellt sparande, högalternativet 35,6 39,7 39,3 38,7 37,4 Ihögalternativet uppvägs utgiftsökningarna av högre inkomster beslående dels avarbetsgivaravgifter, dels av höga ränteinkomster till följd av antaganden omhög räntenivå. Statligautgifler redovisas som nämnts såväl på statsbudgetens inkomsl-som utgiftssida.Vid en analys av den offentliga sektorns samlade utgifter, ' 1 nationalräkenskaperna, uppbyggda enligt principerna iSystem of National Ac- counts (SNA; se vidare appendix 1), beslår sociallorsäkringssektorn avAP-fonden (inkl. löntagarfonderna), de erkända arbetslöshetskassorna samt de allmännaförsäk ringskassornas utgifter för sjuk- och föräldraförsäkring. Det finansiellasparandet i a- kassorna är definitionsmässigt lika med noll, ochsparandeunderskottet i sjukförsäkringssystemet belastar som nämnts statsbudgeten och ingår därmed idet finansiella sparandet i staten. Med socialförsäkringssektorn avses därför ilångtids budgeten enbart AP-fonden. 2 1988/89. är del av intresse attstudera statens utgifter totalt. Dessa utgifter, dvs. inklusive statsbudgetenssocialförsäkringsdel bmtto, uppgår 1989/90 till attjämföra med netto. Den reala utvecklingen av utgiflema istatsbudgeten, redovisade netto och brutto, saml i AP-fonden sedan början av1970-talet och till långtidsbudgetperiodens slut redovisas i diagram 6. Detbör dock noteras att i statsbudgetens utgifter ingår bidrag till kommuner,vilka frånräknas vid en redovisning av den konsoliderade offentliga sektorn. 1988/89:150 Bilaga1.2 Utgiftsutvecklingen i statsbudget och AP-fonden1969/701993/94 Miljarder kronor, 1989/priser SiS,,s,s,.K S § « § s H,i,i,s Framtill första delen av ökade statsbudgetens utgifter mer än deutgifter som redovisas netto på inkomstsidan samt utgiflema för ATP. Sedanmitten har situationen varit den motsatta. Ilågalternalivd väntas statsbudgetens utgifter öka med ,vilket i genomsnitt motsvarar . De utgifler som redovisas netto påinkomstsidan väntas öka med i genomsnitt 6,. Motsvarande utveckling ifasta priser beräknas till 0,resp. +2,åriigen. Tillsammans ökar detotala utgifterna med 3,. Under långtidsbudgetperiodenberäknas ökningstakten för utgiflema i AP-fonden vara betydligt högre änutgifterna i statsbudgeten. AP-fondens utgifter för pensioner ökar ilågalternalivd med , vilket motsvarar enökning med i genomsnitt 8,. I fasta priser innebär detta engenomsnittlig ökning med 4,. Del bör noteras atl utförda beräkningar förAP-fonden pekar på ell försämrat sparande efler långtidsbudgetperiodens slut. För att beräkna denoffentliga sektorns finansiella sparande har kalkyler gjorts även förutvecklingen i kommunerna. Formelltgäller att den kommunala budgeten skall balansera. 1988/89:150innebär att kommunsektorn inte kan finansiera utgifter för konsumtion Bilaga1.2 med lån men att så kan ske för investeringar. Denkommunala konsumtionen antas i beräkningama realt växa underlångtidsbudgetperioden. Som jämförelse redovisas kon-. sumtionsutvecklingenhittills under 1980-talel i tabell 9. Årligprocentuell förändring, priser Avtabell 10 framgår den kommunala sektorns finansiella sparande underlångtidsbudgetperioden. Den kommunala sektorns finansiella sparande Miljarderkronor, löpande priser