prop · GC03153 · 1988-12-31 00:00:00 — Vid utbetalning av den allmännasjukvårdsersättningen till respektive sjukvårdshuvudman skall räknas från delbelopp som motsvarar under föregående år utbetalade försäkringsersättningartill privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster som var verksamma inomrespektive sjukvårdshuvudmans geografiska område. b) För att underlätta avinstitutionaliseringinom hälso- och sjukvården utges ersättning med . per invånare och år. c) För förebyggande åtgärder inom hälso-och sjukvården utges ersättning med . per invånare och år. d) Försjukvårdshuvudmännens tillhandahållande av hjälpmedel till handi kappade utges hjälpmedelsersättning med . per invånare och år. Av hjälpmedelsersätlningen skall ett belopp motsvarande . för fil Iföras en särskild fond för handikappinsfitutetsverksamhet Skr. 1988/89:153 m.m. e) För åtgärder med anledning av vad som angivits i bilaga4 om en gemen sam kraftsamling för ökad tillgänglighet och kapacitet i hälso- och sjukvår den utges en särskild ersättning med högst 50 milj. kr. Rikflinjer för fördel ning av dessa medel kommer senare att utarbetas gemensamt av parterna. f) För att möjliggöra för sjukvårdshuvudmännen att ökatillgången på psyko terapeutiska behandlingsresurser utges en särskild ersättning med totalt 19 milj.kr. Ersättningen utges fill sjukvårdshuvudmännen dels med . per huvudman, dels med . per invånare och lämnas efter särskild rekvisition på grundval av vårdavtal som sjukvårdshuvudmännen träffat med privata vårdgivare. g) För de sjukvårdshuvudmän som för produktkontrollregisterkan ersätt ning utges med sammanlagt högsl 2 milj.kr. Spri prövar frågan om ersättning. Särskild överenskommelse träffas mellan staten och Landsfingsförbundetom finansieringen av handikappinstitutets verksamhet m.m. Den ekonomiska omfattningen av överenskommelsen framgår avbilaga 1:1. Totalt beräknas ersättningarna tfll sjukvårdshuvudmännen frånsjukförsäkringen enligt punkterna a)-g) lill 14 786 milj.kr. Liksom för får offentlig sjukvårdshuvudman föröppen hälso- och sjukvård ta ut patientavgifter med högst följande belopp fr.o.m.den 1 januari 1990. - Läkarvård 60kr. vid läkarbesök hos den sjuke. - Telefonförfråganhos läkare . - Sjukvårdandebehandling utförd av annan än läkare . per behandling (besök). I den senaste överenskommelsen anges atl parterna skall göraen översyn av avgiftssystemet beträffande bl.a. avgiftsnivåer, högkoslnadsskyddoch statlig reglering. I det översynsaibete som fullgjorts har bl.a. ingått attstudera effekterna av den inom läns landsting bedrivna försöksverksamhetenmed enhetliga patientavgifter inom offentlig öppen hälso- och sjukvård.Bestämmelserna härom finns intagna i förordning (1986:21) och gäller fillutgången av . F"ör att få ytterligare underlag för ett stäflningstagandeom eventuella förändringar i avgiftssystemet är parterna överens om atl dennaförsöksverksamhet - i enligt med en framställning från läns landsting -bör kunna utökas tfll alt avse även de s.k. remissbesöken. Denna utvidgning avförsöksverksamheten bör dock kunna träda i kraft redan fr.o.m. den 1 juli1989. 4Samverkan mellan de offentliga sjukvårdshuvudmännen och de privata Skr.1988/89:153 vårdgivarna Samverkanmellan de privatpraktiserande vårdgivarna och sjukvårdshuvudmännen bör, ilikhet med vad som gällt , regleras genom samverkansavtal somträffas mellan den enskilde vårdgivaren och sjukvårdshuvudmannen. Fr.o.m.år 1988 gäller atl den tidigare försöksverksamheten med fri anslutning förprivatpraktiker fill försäkringen inom stödområdena A, B och C har avslutatsoch alt reglerna har fastställts atl gälla fills vidare. Några ändringar idessa särbestämmelser bedöms inte vara motiverade för . Parterna ärockså överens om att uppmana sjukvårdshuvudmännen även utanför dessastödområden att liksom tidigare tillämpa motsvarande synsätt vid nyetableringav heltidsverksamma privatpraktiker inom läkarglesa delar av respektivelandstingsområde. Motbakgrund av resultatet av det utredningsarbete som bedrivits gemensamt avLandstingsförbundet och i syfte att åstadkomma en bättrerekrytering av privatläkare över landet m.m., har parterna enats om vissaändringar i anslulningsreglerna för privatprakfiserande läkare. Vidersättningselablering, dvs. när en läkare övertar en annans verksamhet skerförsäkringskassans prövning av denna förändring utan hänsyn till vadsjukvårdshuvudmannen i sitt yttrande till kan ange l.ex. vadgäller den tillträdande läkarens specialitet. Den bristande samordning medfattade beslut i fråga om hälso- och sjukvårdens planering som härigenom kanuppkomma är inte tillfredsställande. Friersättningselablering bör därför begränsas till de fall avgående och tillträdandeprivatläkare är verksamma inom samma specialitet. Annan ersättningselableringbör prövas på motsvarande sätt som sker vid nyetablering, dvs. med tillstyrkani form av samverkansavtal. Vidersättningselablering till följd av att privatläkare pensionerar sig och ersältningsetableringenavser övertagande av befintlig prakfik med tillhörande mottagning,patientregister m.m., finns det skäl för att den avgående och tillträdandeläkaren under kortare fid skall kunna arbeta parallallt med varandra påmottagningen. Den avgående läkaren, som skall ha fyllt och dentillträdande läkaren bör därvid kunna arbeta på mottagningenövergångsvis under högst elt år. Det sammanlagda besöksantalel får underverksamhetsåret dock inte översliga 6 000 besök. Dessaförändringar bör dock kunna träda i kraft redan fr.o.m. . Socialstyrelsenhar i skrivelse till regeringen framhållit alt sjukvårdshuvud männens utbyggnad av den psykoterapeutiska verksamheten inte svarar mot 21 behovenoch att åtgärder behöver vidtas för att uppnå en fillfredsställande Skr.1988/89:153 situation. Bl.a. detta har medfört att en betydande del av detpsykoterapeutiska behandlingsbehovet kommit att erbjudas i form av privatverksamhet med höga kostnader för den enskilde som följd, såvida intebehandlingen skett hos en försäkringsansluten vårdgivare. Som en konsekvens avdetta är väntetiderna långa både till sjukvårdshuvudmännens psykoterapeutiskaöppenvårdsmottagningar och till försäkringsanslutna psykolerapeuler och psykoanalytikerinklusive läkarpsykoanalytiker Föratt i första hand möjliggöra en ökning av tillgången på psykoterapeutiskbehandling fill en rimlig kostnad för den enskilde utges en särskildersättning tfll sjukvårdshuvudmännen med sammanlagt 19 milj.kr. med fördelningmellan sjukvårdshuvudmännen dels med . per huvudman, dels med 1,50kr. Som villkor för att erhålla denna ersättning skall dock gällaall sjukvårdshuvudmännen - i enlighet med den modell som redan har börjattillämpas hos några huvudmän - träffar vårdavtal med sådana legitimeradeprivata vårdgivare som bäst bedöms komplettera respektive huvudmans egnabehandlingsresurser. Härmed avses främst legitimerade psykolerapeuler ochpsykologer saml läkarpsykoanalytiker. Vidare krävs alt träffade vårdavtal måstegodkännas av innan kan lämna ersättning tillsjukvårdshuvudmannen. Ersättningsbelopp som inte tagils i anspråk föreutgången av kan därefter inte utnyttjas. Vårdavtalenbör utformas så att antalet ersätlningsberätfigade behandlingstimmar angesjämte arvodet per utförd behandling. Vidare skall framgå att en förutsättningför ersättning är att behandlingen är föranledd av ordination av hossjukvårdshuvudmannen anställd läkare. Regelsystemetangående privatpraktiserande läkares anslutning till försäkringssystemetinnebär atl en läkare som är anställd hos sjukvårdshuvudman med lägst 17timmars veckoarbetsfid inte får vara försäkringsansluten. För att underlätta läkarpsykoanalytikernasmöjligheter att inneha halvtidstjänstgöring hos sjukvårdshuvudman ikombination med verksamhet som privatpraktiker är parterna överens om attlandstingen aktivt skall verka för att via vårdavlal möjliggöra en sådan deladverksamhet. Parterna är vidare överens om att gemensamt följa utvecklingen inomdet aktuella området för att om så bedöms erforderligt, i anslutning till nästaöverläggning ta upp frågan om ytterligare åtgärder för atl underlätta deberörda läkarnas verksamhet. 5Uppföljning av verksamhet och resursanvändning Enligt1984 års överenskommelse bör i samråd medLandstingsförbundet tifl hälso- och sjukvårdsberedningen redovisa en sammanställningoch analys av de förändringar som har skett inom de områden för vilkaersättningar utgår. Vidare angavs atl en närmare analys skall ske inom de trehuvudområdena primärvårdens utveckling, de individ- och sam-hällsinriktadeförebyggande insatserna och psykiatrins utveckling mot öppnare vårdformer. har tillregeringen redovisat den planerade och fak- Skr. 1988/89:153 tiska UlveckUngenbeträffande de förebyggande insatsernas omfattning och inriktning. Motsvarandeanalys angående primärvårdens utveckling har redovisats . År 1988redovisades det tredje huvudområdet psykiatrins utveckling mot öppnare vårdformeroch ökad samverkan. Socialstyrelsenredovisade en första folkhälsorapport där bl.a. häl-sosituafionenbeskrivits i ett tidsmässigt, socialt och internafionellt perspektiv. Enligtstyrelsens planering skall en ny rapport kunna presenteras . Sedan år1987 har stafistiska centralbyrån samlat sin statistiska redovisning om bl.a. hälso-och sjukvården i en . Utgivningen av rapporten innebär enambifionshöjning i förhållande fill fidigare redovisningar inom detta statisfikområde. Ienlighet med vad som angivits i utgångspunkterna i överenskommelsen för åren1988 och 1989 har regeringen fillkallat en utredare med uppgift att utarbeta ellinformationssystem som bl.a. skall göra det möjligt att följa resursanvändningoch produkfivitets- och effektivilelsutvecklingen inom hälso- och sjukvården(dir. 1988:28). Utredningen har påbörjat sitt arbete och en första avrapporteringberäknas kunna ske . Inom stafisfiska centralbyrån pågår vidareuppbyggnaden av en databaserad slatistikdatabas avseende bl.a. statisfiskauppgifter om hälsa och sjukvård. Redovisningenav statisfiska uppgifter om hälso- och sjukvården har således förbättratsunder . Härfill kommer att ell betydande utvecklingsarbetepågår inom området. Ioch med denna överenskommelse skafl följande frågor om ersättning fill sjukvårdshuvudmännenvara slutligt reglerade. -Tillhandahållande av insulinpumpar (se avsnitt 2). - Successiv utbyggnad av entaltjänst för personer med röst-, tal- och språkstörningar (se avsnitt 2). - S.k. enkladödsorsaksundersökningar m.m. (se avsnitt 2 och bilaga 3) - De innehållsmässigaförändringar på grund av ny smittskyddslag m.m. vilka skett sedanöverenskommelsen avseende varvid huvudmännens ersättning grundades påett utredningsförslag (SOU 1985:37). - Screening för kongenital binjurebarkhyperplasi(CAH) (enligt tillägg till Allmänna Råd 1985:1). - Kostnader för läkarintyg somallmän försäkringskassa behöver för prövning av ansökan om bilstöd lillhandikappade (enligt förordningen 1988:890). - Kostnader med anledning avsocialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om beredning och hantering av radioakfivaläkemedel på sjukhus och apotek (SOSFS 1988:27). Ersättningenligt punkterna 3 a)-d) utbetalas utan särskild rekvisition må- -, nadsvis i efterskott. Ersättningenligt punkterna 3 b)-d) utges med angivna belopp för varje Skr. 1988/89:153invånare som var bosatt inom sjukvårdsområdet vid årets början. Ersättningenflgt punkt e)-f) utges efter särskild rekvisition om villkoren i fråga omutvecklings- och försöksverksamhet respektive vårdavtal är uppfyllda enligtsocialstyrelsens bedömning. Ersättningenligt punkl g) lämnas efler särskild rekvisition om villkoren är uppfylldaenligt Spris bedömning. Överenskommelsengäller under förutsättning alt den godkänns av regeringen ochLandstingsförbundels styrelse. Anmärkning:De författningsändringar som behövs för genomförandel av överenskommelsenkommer alt utarbetas av . Närmare tillämpningsanvisningar utarbetaisav efter samråd med . Denekonomiska omfattningen av överenskommelsen Ändamål Totalbelopp mflj.kr 1990 Allmän sjukvårdsersättning 12 77.8 kr./inv. 48kr./inv. Ersättning för tillhanda hållande av hjälpmedel85 kr./inv, 722 Särskild ersättning för ökadtillgänglighet och kapacitet i hälso- och sjukvården 50 Ersättning för produktkontrollregister 2 2 475 386 385 588 450 260 352 229 420 787 366 442 642 403430 400 377 435 439 398 205 379 400 83 366 681 Bilaga 2 Skr. INDIKATIONER FÖR VARDPLANERINGSLISTOR OCH PRIORITERINGAR För operafionsområdena gråstarr, höftleder och kranskärlskall sjukvårdshuvudmännen upprätta vårdplaneringslistor och prioriterapatienterna enligt här beskrivna principer. Dessa vårdplaneringslislor skallanvändas som underlag för utjämning av väntetider. Indikafionerna skallanvändas som grund för alt föra upp pafienler på respektivevårdplaneringslista. Pafienterna delas in i olika prioriteringsgrupper och förvarje prioriteringsgrupp anges en från medicinsk synpunkt önskvärd längsta planeringsfid. Med grå starr menas en grumling av ögats lins.Linsgrumlingen påverkar ohka beroende på var i linsen gmmligen finns och hurutbredd den är. Sjukdomen kan medföra olika symptom som t.ex. synnedsättning,dubbelseende, bländningsbesvär, besvär vid avslåndsbedömning. Symptomen förekommerensamma eller i kombination. Den vanligaste typen av grå starr drabbar äldre människor,men också personer i arbetsför ålder kan drabbas. Behandlingen innebär attoperativt avlägsna den skadade ögonlinsen. För grå starr skall följande operationsindikalioner ochprioriteringsgrupper gälla. Härmed bör det vara möjligt att tillgodosepatienternas individuella behov och beakta deras sociala situation vidbedömningen. - pafienler där risk för skada på ögat föreligger omoperation ej genomföres utan dröjsmål. Väntefid: högst . - patienter som är sjukskrivna för sinsynnedsättning eller som har synned sättning som medför ökat hjälpbehov. Väntelid: högst . Vid ställningstagande till operation inom denna gruppmåste en avvägning göras mellan patientens medicinska situation inklusiveögonsjukdomens svårighetsgrad och den begränsning och det handikapp som pafientenupplever genom sin synnedsättning. Sålunda skall hänsyn tas inte endast fillpatienternas medicinska förutsättningar utan även lill den socialasituationen. Mot denna bakgrund finns möjlighet för den enskilde läkaren atlbedöma angelägenhetsgraden i det enskilda fallet. En prioritering inom denna grupp sker genom alt denönskvärda planeringstiden för patienter med synskärpa på 0,5 och sämre påbästa ögat skall vara högsl . Patientermed synskärpa bättre än 0,5 på bästa ögat (dvs. bättre än syn- Skr.1988/89:153 skärpekravet för körkortsseendel) får endast föras upp påplaneringslistan om synnerliga medicinska eller sociala skäl föreligger. Totalhöftledsplastik innebär att såväl höftledens ledpanna som ledhuvud ersätts medkroppsfrämmande material. Ett mindre antal fall opereras med s.k. halvplastik,en förr vanlig operation vid höflfraklur. Denvanhgasle indikationen fill operation är förslitning av ledbrosket (höftartros).Övriga orsaker är främst komplikafioner efler höftfrakturer, reumatoid artrit(ledgångsreumatism), medfödd höflsjukdom och allvarlig skada på ledpanna ellerledhuvud. Vidare tillkommer omoperalioner (revi-sionsartroplastik) på grund avlossning av utförd höftplastik. Denna indikation kommer altöka, särskilt bland de manliga patienter som opererades Desymptom som uppträder vid höftledssjukdom av här aktuell art är olika formeroch kombinationer av belastningssmärla, vilovärk, stelhet och instabilitet. Närbehandling krävs är de första åtgärderna vanligen icke operafiva. när patientens smärta trots behandling är så svår att varje stegsmärtar eller att höften värker efter ansträngning och i vila (belastnings-och viloläge). Stelhet och igångsättningssvårigheler är vanligen ej tillräckligaindikationer. Funktionshindret skall vara så allvarligt att patientens förmågaall klara sig själv och/eller sitt arbete är hotad. Höflledsplastikutförs endast i undantagsfall på patienter med diagnos artros ellerkomplikation efler höftledsfraktur. Denna ålderspriote-ring är baserad pånuvarande kunskaper om hållfasthet och slitagestyrka hos proteserna samt dessförankring. Däremot kan patienter med reumatoid artrit ha behov avhöftledsplastik redan i , trots de stora riskerna för re-operationsom detta medföi'. Molbakgrund av ovanstående skall följande prioriteringsgrupper gälla för patienteri behov av höftledsplastik. Plötsligtuppträdande komplikationer vid höflfraklur (spikglidning) eller höftplastik(protesbrott). Väntetid: högst . - revisionsartroplastiker (omoper.itionav infekterad höftledsplastik) - reumatoida artriter(ledgångsreumatism) med svåra smärtor hos patienter - patienter som har nedsattrörlighet och smärta och förlängd väntetid medför risk för institutionalisering,starkt försvårad rehabilitering eller starkt ökat hjälpbehov. Övrigaförtursfall: Skr. Vidställningslagande fill operation inom denna grupp gäller tidigare medicinskadiagnoser, dock framför allt förslitning i höftleden (artros) samt åldersprioriteringenligt vedertagen medicinsk praxis, dvs. Därtill skall fogassymptom (smärtor och rörelsehandikapp) som är så framträdande att patientenupplever dem som oacceptabla. Angelägenhetsgraden av operation bör dessutombedömas ufifrån sociala indikationer såsom ADL-funktion (möjligheten att självklara den dagliga livsföringen) samt familje- och bostadsförhållanden. Vidareskall beaktas risken för förfidspen-sionering av för övrigt arbetsför patientsamt risken för social isolering hos framför allt äldre patienter medåtföljande oförmåga fill självständigt liv. Väntetid: högst . Kranskärlssjukdomenbeslår av "ålderförkalkning" (fettinlagring) i hjärtats kranskärl.Åderförkalkningen utvecklas , oftast flera deccen-nier, och ledermed tiden till olika sjukdomstillstånd. De vanligaste tillstånden är angina pectoris(kärlkramp), hjärtinfarkt, hjärtarytmier m.m. Kranskärlskirurginhar en livsförlängande effekt jämfört med konventionell medicinsk behandlingför vissa grupper av patienter med kranskärissjuk-dom. Kranskärlskirurgin delasupp i operationer och s.k. PTCA ("ballongdilatation"). Förkranskärlsoperationer och PTCA skall följande indikafioner och prioriteringsgruppergälla. - inslabil angina pectoris(plötsligt inträffad eller försämrad kärlkramp) - tät huvudstamsstenos(förträngning i vänster kransartär) Väntetid: operation omgående (inom tvåveckor). - svårt angina pectoris (dagligaattacker och medicinberoende) - patienter med mycket avancerade operablakärlförändringar Väntefid: högst . Omväntetiden i respektive prioriteringsgrupp för de tre operafionsområdenaberäknas komma alt överskridas har patienten räll all begära all få operationvid någon annan klinik, vid annat sjukhus eller hos annan sjukvårdshuvudman.Sjukvårdshuvudmannen skall därvid aktivt pröva möjligheten atl remittera tfllannan klinik som har kapacitet all ulföra operationen inom den önskvärdaplaneringstiden. Patienten kan såledesremitteras lill sjukhus i främmande landsting om vården kan fås snabbare däroch patienten önskar att få operationen utförd på annan ort.Landstingsförbundet åtar sig atl rekommendera de remitle-rings- ochersättningsregler av riksavtalskaraklär som skafl vara fillämpliga vid dennavård. Bilaga 3 Skr. Dödsbevis, kliniska obduktioner m.m. har i anslutning till överenskommelsen om ersättningarfrån sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen för behandlat frågan omansvar för utfärdande av dödsbevis, ombesörjande av eventuell obduktion m.m. isamband med dödsfall utanför sjukvårdsinrättning - dock inte oklara dödsfallenligt dödsbeviskungörelsens närmare anvisningar. Parterna har enats om attpröva möjligheterna för sjukvårdshuvudmännen atl åta sig ett större ans\'arvid dessa dödsfall. Parternaär därför överens om att som ett första steg i ett sådant utvidgat ansvar förhuvudmännen pröva en modell för omhändertagande av personer som avlidit utanförsjukvårdsinrättning med följande huvudsakliga uppbyggnad. Omnågon avlider alternafivt hittas död i sitt hem medan han är föremål församhällets omvårdnadsinsalser skall dödsfallet och omständigheterna kring deltabli föremål för åtgärder enligt dödsbeviskungörelsens bestämmelser genomsjukvårdshuvudmannens försorg. Genom kontakt med behandlande läkare kannormalt klargöras om dödsbevis kan utfärdas på grundval av fillgängliga data.Om så inte kan ske föranstaltas om klinisk obduktion. Avtransporl sker genombegravningsbyråns försorg till begravningskapell på kyrkogård respekfive tillpatologavdelning på sjukhus. Omjour- eller annan läkare kallas att konstatera dödsfall i hem utan att man dåvet om etablerad vårdkontakt finns skall denne antingen själv eller genomkontakt med kollega utfärda dödsbevis om fillräcklig grund för detta finns ochunder förutsättning att det inte finns anledning atl kontakta polis enligtdödsbeviskungörelsens bestämmelser. Om dödsbevis inte kan utfärdas skallläkaren anmäla dödsfallet till polis, som ansvarar för att dödsbevis utfärdasi första hand genom särskilt utsedda kontaktpersoner inom hälso- och sjukvårdenvars uppgift är att klargöra den dödes eventuella tidigare vårdkontakter. Kandödsbevis inte utfärdas på föreliggande underlag ombesörjer polisen transportav den döde tifl rättsmedicinsk institution. Personersom hittas döda utomhus las liksom hitfills omband av polis för vidaretransport till rättsläkarstation. Vid tveksamhet om döden inträtt skertransport till sjukhus med ambulans eller genom polisens försorg. är vidare överens om att tillsätta en arbetsgrupp medföreträdare för sjukvårdshuvudmännen och staten med uppgift att utarbeta denärmare förutsättningarna för ett genomförande av ovan angivnaansvarsfördelning vid dödsfall utanför sjukhus fr.o.m. den 1 januari 1990.Arbetsgruppen skall även följa och utvärdera den genomförda förändringen samtpröva möjligheterna alt ge sjukvårdshuvudmännen ytterligare ansvar vid dödsfallutanför sjukvårdsinrättning. för ökad tillgänglighet och kapaciteti hälso- och sjukvården Olikastudier visar att andelen färdigutredda och färdigbehandlade patienter vidsjukhusens akutkliniker på många håll är betydande. Å andra sidan finns ettflertal exempel på motsatsen. Där problemet finns innebär detta risker för allberörda patienter inte får den vård de bäst behöver. Köer, långa väntetideroch överbeläggningar ger försämrad tillgänglighet till vården. Detta ger ocksåett dåligt utnyttjande av såväl personal som av t.ex. operationsavdelningaroch vissa andra servicefunktioner. Dessaproblem synes inte enbart sammanhänga med varierande tillgång på personal, ekonomioch andra resurser utan även med skilda sätt att organisera och administreraverksamheten. Problemenhar bedömts vara av sådan betydelse och omfattning att de motiverarintensifierade insatser såväl vid enskilda vårdenheter som för landsfingen idess helhet och gemensamt för dessa. I ett nafionelll perspekfiv kan problemenäventyra människors rätt till vård på lika villkor, vilket utgör motiv förökad statlig uppmärksamhet. Insatserkrävs såväl vad gäller att förbättra tillgängligheten till vård som att ökakapacitetsutnyttjandet inom vårdorganisationen. Insatser av detta slag liggerväl i linje med förnyelsen av den offentliga sektorn. Motdenna bakgrund har staten och kommit överens om att vidtaföljande åtgärder: * sammanställning av vissagrundläggande data * beräkning av vissajämförelsetal * presentation och diskussion av skiflnadermellan olika kUniker med likartad verksamhet * anordnande av åtgärdsinriktadeseminarier kring uppmärksammade problem * bildande av expertgrupper * löpande redovisning av välfungerande lösningar m.m. Föratt främja ett positivt förändringsarbete avsätts särskilda medel. Landstingsförbundetavser härutöver att uppmärksamma särskilt förtjänstfulla insatser genom sfimulansi form av stipendium eller dylikt för berörd personal. Utgångspunktenför åtgärdsförslagen är att vården måste formas ufifrån lokala förutsättningaroch krav samt att det därvid är av stor betydelse att få la del av andras erfarenheteroch resultat. Ansvaret för att utveckla verksamheten ligger odelat på resp.huvudman.