prop · GC0323 · 1988-12-31 00:00:00 — Om lagen är tillämplig på en produkt, skall enligt vårt förslag ingripande vanligtvis kunna företas mot samtliga exemplar av den, oavsett vem som faktiskt är brukare av produk ten. De flramtida erflarenheterna av lagens tiUämpning flår visa om det är 135 lämpligt att lagenutsträcks att omflatta också annat än konsumentproduk- Prop. 1988/89:23 ter. Tillskydd mot produktskador skall enligt vårt förslag åläggande om vamingsinformationkunna meddelas (se avsnitt 5.3.1). Varningsinflormation syftar till att skyddadem som redan har förvärvat en farlig produkt. Därigenom skiljer sig dettainstitut från säkerhetsinflormation, som skall lämnas redan i samband medtillhandahållandet av produkter. För varningsinflormation krävs att åtminstonenågon flullbordad transaktion, ett avslut, kommit till stånd. Om ennäringsidkare överlåtit en vara eller utfört en tjänst som medför särskild riskför skada på person eller egendom, skall han kunna åläggas att informera demsom innehar varan eller åt vilka tjänsten utförts eller som innehar egendom somtjänsten avsett om skaderisken och hur den skall förebyggas. Varningsinformationskall i första hand lämnas till kretsen av brukare, vilka är de som skallberedas ett skydd. Varje innehavare av den flariiga produkten och således ävent. ex. återförsäljare av den skall emellertid så långt möjligt inflormeras såatt de blir medvetna om riskerna. Själva inflormationen skall omflatta entydlig riskupplysning och ge anvisningar för hur man skyddar sig motskaderisken. Vårtförslag omflattar också bestämmelser för hur varningsinflormation skall lämnas.Det kan ske individuellt genom direktadresserade meddelanden till dem somskall ha informationen eller generellt genom olika former avmarknadsföringsåtgärder såsom annonser eller massförsändelser. Skyldighetenatt lämna varningsinformation blir till skillnad från säkerhetsinformation ovillkorlig. Den skall alltså lämnas även för det fall att näringsidkarenupphöratt tillhandahålla produkten i fråga. Informationskall lämnas i en med hänsyn till behovet av att förebygga skadefall skäligomfattning. Det får bli fråga om en rimlighetsavvägning mellan nytta ochkostnader. behöver bara en begränsad krets av brukare få information omskaderisken, och åläggande om selektiv varningsinflormation skall därför kunnameddelas. Särskilt vid en individuell informationsspridning finns ofta godamöjligheter att rikta meddelanden till en avgränsad brukarkrets. Omen näringsidkare överlåtit en vara eller utfört en tjänst, som medför särskildrisk för skada på person, skall han enligt vårt förslag kunna åläggas attåterkalla produkten från brukarna (se avsnitt 5.3.2). Farerekvisitet föråläggande om återkallelse är detsamma som för åläggande om vamingsinformation,men återkallelse föreslås kunna komma i fråga endast vid risk. 1en risksituation kan ofta såväl varningsinformation som återkallelse komma ifråga. Vid valet mellan dessa båda åtgärder skall vara avgörande vad som medminsta resursinsats leder till målet att förebygga skadefall. I fall av storarisker för allvarliga personskador bör återkallelse normalt utgöra förstahandsalternativet.Även vid återkallelse kan selektiva åtgärder bli aktuella. Återkallelseav varor föreslås kunna ske i tre olika former, nämligen rättelse, utbyte eller återgång. Rättelse innebär att defekten hos produkten avhjälps. Vid utbyte återgår den riskabla varan till näringsidkaren, som i 136 gengäld får leverera enannan, fldflri vara av samma eller motsvarande slag. 1988/89:23Återgång innebär att näringsidkaren tar tillbaka den flariiga varan och Bilaga 1 lämnar ersättning för den. I flråga om tjänster kan endast rättelseeller återgång komma i flråga. Vårtförslag innebär att näringsidkaren vid återkallelse skall lämna de berörda etterbjudande om viss åtgärd och ange villkoren för åtgärden. Villkoren skall varasådana att erbjudandet kan förväntas bli allmänt accepterat men får inte blioskäligt betungande för näringsidkaren. Återkalldseerbjudanden skall fullgörasutan väsentliga kostnader eller olägenheter för produktinnehavarna. Rättelseoch utbyte skall ske inom skälig tid och bör alltså företas så skyndsamt sommöjligt. Vid återgång skall ersättningen för det återlämnade normalt svara motåteranskaffningskostnaden för en ny vara av samma eller motsvarande slag, menavdrag kan i vissa fall få göras för den nytta innehavaren av varan får ansesha haflt. Viföreslår också att vid varuåterkalldse näringsidkaren skall kunna åläggas attlåta förstöra eller eljest oskadliggöra exemplar som återtagits av honom isamband med utbyte eller återgång. Detta bör dock komma i flråga endast iundantagsfall såsom då en produkt bedöms vara särskilt flarlig eller dåriskerna för att de återtagna exemplaren av produkten skall komma att återcirkulera på marknaden är särskilt stora. Erbjudandenom återkallelse skall tillkännages med upplysningar om villkoren och denaktuella skaderisken. För sådana tillkännagivanden skall gälla detsamma som förspridning av varningsinflormation. Omen näringsidkare tillhandahåller produkter utan att lämna inflormation som harsärskild betydelse för att förebygga att produkterna orsakar person- elleregendomsskador, skall han enligt förslget kunna åläggas att lämnasäkerhetsinformation, när han i flortsättningen tillhandahåller dem (se avsnitt5.3.3). Vårt förslag i denna del bygger på 3 § marknadsföringslagen. Inflormationenskall i allmänhet omflatta upplysningar om den speciella skaderisken ochdessutom innehålla anvisningar för hur man kan skydda sig mot skador, t. ex.hanteringsföreskrifter eller skötselråd. Det är inte meningen attsäkerhetsinformation skall vara förbehållen särskilt allvariiga fall.Information skall kunna krävas så snart det föreligger något beaktansvärt behovav den. Vårtförslag inneflattar bestämmelser om hur säkerhetsinflormation skall lämnas. Detkan ske genom märkning på varan eller egendom, som tjänsten i flråga avser,eller i bruksanvisningar, som medföljer varan eller egendomen. Inflormationskall även kunna tillhandahållas i annan form på säljställen eller lämnas iannonser eller andra framställningar som näringsidkaren använder vidmarknadsföringen. Skyldighetenatt lämna säkerhetsinflormation blir inte ovillkorlig utan bortflaller omnäringsidkaren väljer att inte vidare marknadsföra produkten i flråga.Ålägganden om säkerhetsinformation blir i allmänhet generella, men kan iblandinnebära att information skall lämnas endast till en begränsad krets avpresumtiva brukare. Vårt förslag om säljförbudinnebär att en näringsidkare, som tillhanda håller produkter som medför särskild risk för person- eller egendomsska dor, skall kunna förbjudas att fortsätta med detta (se avsnitt 5.3.4). get bygger på 4 §marknadsföringslagen. Risknivån överensstämmer med Prop. 1988/89:23 den somgäller enligt den bestämmelsen. Innebörden är att såväl riskerna Bilaga 1som de befarade skadeverkningarna måste vara av viss betydenhet för attingripande skall flå ske. Begränsade risker för skador av bagatdlartad karaktärbör i allmänhet inte kunna föranleda säljförbud. Säljförbudblir i allmänhet generella och absoluta. Förbud kan emellertid göraspartiella, dvs. avse försäljningen till endast en viss kategori av brukare.Även villkorade förbud skall kunna meddelas, t. ex. förbud att tillhandahållaen produkt utan att den är försedd med viss säkerhetsanordning. Åläggandeom varningsinflormation och återkallelse skall förbehållas flall, i vilkarisksituationen är av viss räckvidd. Vid prövningen skall beaktas bl. a. den omflattningi vilken varan eller egendomen kan antas finnas i behåll och brukas. Även denföreliggande skaderisken skall beaktas. Åläggande skall meddelas om prövningenutfaller så att åtgärden kan förväntas få en inte obetydlig skadepreventiv eflfekt. Ettsärskilt problem i samband med vår reglering är frågan om mot vem eller vilkaålägganden och förbud enligt lagen skall kunna riktas, alltså vad som skallgälla om ansvarsfördelningen (se avsnitt 5.5). Vårt lagförslag innebär attvarje näringsidkare, som tillhandahåUer eller har tiUhanda-hållit en farligprodukt, skall kunna komma i flråga för åläggande eller förbud. Av praktiskaskäl måste dock i allmänhet ett val företas. Vid valet skall enligt vårtförslag i första hand hänsyn tas till vem eller vilka, som har de bästaförutsättningarna att uppfylla ändamålet med åtgärden i fråga. Ocksårimlighetssynpunkter bör beaktas. Vi föreslår därför att man vid prövningenäven fäster avseende vid vem eller vilka som först fört in produkten påmarknaden. Lösningen innebär att ansvaret för säkerhetsåtgärder ofta fårläggas på tillverkare eller importör eller annan som har haft ett bestämmandeinflytande på en produkt. Utgångspunktenär att ett återkalldseåläggande inte får omflatta andra exemplar av produktenän sådana som näringsidkaren i flråga själv tillhandahållit. I anslutninghärtill föreslår vi en regel för tillämpningen som innebär att ett åläggande omåterkallelse eller varningsinformation gäller alla exemplar av produkten, omdet inte beträflfande visst exemplar flramgår att det inte tillhandahållits avden näringsidkare som meddelats åläggandet. Näringsidkare kan alltså begränsasitt ansvar genom att se till att deras produkter blir märkta på något sätt. Ofltabehöver många näringsidkare samverka för att åstadkomma t. ex. en eflfektiv återkalldsekampanj.Sådan samverkan skall enligt vårt lagförslag vid behov kunna flramtvingas. Viförutsätter emellertid att samverkan bäst åstadkoms genom överenskommelser inomden berörda branschen. Fråganom pres/cr/pi/on saknar aktualitet vad gäller säkerhetsinformation och säljförbudmen kommer upp vid varningsinflormation och återkallelse. Vi föreslår en tio-årigpreskriptionsflrist för återkallelse men inte någon preskriptionsbestämmdsesåvitt gäller varningsinflormation (se avsnitt 5.6). Preskriptionsflristenför återkallelse innebär att en näringsidkare kan meddelas ett åläggande endast om han från det att han 138 upphörde atttillhandahålla produkten i fråga flått ett skriftligt krav om Prop. 1988/89:23återkallelse flrån vederbörande tillsynsmyndighet eller någon organisation 1 med talerätt, varom mera nedan. Om krav på återkallelse av en produkt flramstäUsinom tio-årsperioden, kan ett åläggande avse även sådana exemplar av produktensom sålts . Vihar förut anfört att flrågor om ålägganden och förbud enligt den föreslagnalagen bör kunna prövas av en opartisk instans. a. rättssäkerhetsskälhar vi flunnit det vara viktigt att denna instans blir en domstol. Det finns påkonsumenträttens område en väl flungerande domstol som är lämpad att prövaproduktsäkerhetsåtgärder. Det är , och vi föreslår att denskall slita tvister också enligt den av oss föreslagna lagen (se avsnitt5.7.4). Myndigheter,som skall utöva tillsynen över eflterlevnaden av lagen kallar vitillsynsmyndigheter (se avsnitt 5.7.2). blir enligt vårtförslag . Dess kompetensområde blir emellertid ~ begränsat tillprodukter, som inte är specialreglerade. För produktgrupper, som är föremål förspecialreglering såsom t. ex. läkemedel och livsmedel blir vederbörandespecialmyndighet respektive livsmedelsverket tillsynsmyndighet. Flera myndigheter flår alltså ett ansvar för att lagenvinner praktisk tillämpning. Viföreslår att i lagtexten förs in en rekommendation om att tillsynsmyndigheternabör ta upp förhandlingar med näringsidkare, då frågor om ålägganden och förbudkommer upp (se avsnitt 5.7.3). Syftet med sådana förhandlingar skall vara attsöka komma överens med näringsidkarna i frågan huruvida behov föreligger omsäkerhetsåtgärder och hur de i så flall bör utflormas. Kommernågon förhandlingslösning inte till stånd, flår tillsynsmyndigheten överlämna flrågantill konsumentombudsmannen med begäran att denne ansöker om åläggande ellerförbud hos . Tillsynsmyndigheterna flår alltså inte självaväcka talan i domstolen (se avsnitt 5.7.5). Det förutsätts att ombudsmannen ochvederbörande tillsynsmyndighet samråder och kan komma flram till sammabedömning vad gäller behovet av åtgärder. Viföreslår också, eflter mönster av marknadsföringslagen, att konsumentombudsmannenflår möjlighet att utfärda informations-, förbuds-och återkallelseförelägganden. flår enligt vårt förslag organisationer av konsumenter,löntagare och näringsidkare talerätt i . Förutsättningen försådan talan är att tillsynsmyndigheten eller ombudsmannen beslutat att intevidta åtgärder för att få en fråga bedömd av domstolen. Viföreslår även vissa ändringar i lagen om inarknadsdomstol. Ändrings-förslageninnebär i huvudsak att lagen om rharkhadsdomstol flår ett inne-' håll som göratt produktsäkerhetslagen inordnas i dess processuella reglering. Produktsäkerhetsärendériblir med .förslagen, i allmänhet handlagda på samma sätt sommarknadsföringsärenden. Två av oss (Tengelin och )har i ett särskilt yttrande lagt .flram vissa kompletterande synpunkter. Yttrandet innehåller en sammanflatt- 139 ning, vartill hänvisas. Bilaga 2 1 Förslag till Härigenomföreskrivs som följer. 1 §Denna lag har till ändamål att motverka att varor och tjänster orsakar skada på person eller egendom. För detta ändamål flår enligt lagen näringsidkare 1. åläggasatt lämna säkerhetsinflormation, 2. förbjudas att tillhandahållavaror och tjänster, 3. åläggas att lämna varningsinflormation, 4. åläggas att återkalla varor ochtjänster. Lagentillämpas i flråga om varor och tjänster som tillhandahålls i näringsverksamhetoch som konsumenter i inte obetydlig omflattning utnyttjar eller kan komma attutnyttja för enskilt bruk. 2 § Vad som i denna lag sägs omtillhandahållande och överlåtelse av en vara gäller även erbjudande om ochupplåtelse av nyttjanderätt till en vara. 3 § Ett åläggande eller ettförbud enligt denna lag får inte meddelas i den mån det i annan författningeller i beslut av myndighet har meddelats särskilda bestämmelser om varan ellertjänsten med samma ändamål som åläggandet eller förbudet skulle fylla. 4 § utövartillsyn över eflterlevnaden av denna lag och föreskrifter som har meddelats medstöd av lagen. En myndighet, som enligt annan lag eller förflattning har attutöva tillsyn över eflterlevnaden av regler om produktsäkerhet i fråga om envara eller en tjänst, är dock tillsynsmyndighet även beträflfande efterlevnadenav denna lag och av föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, såvittrör varan eller tjänsten. Enflråga om åläggande eller förbud enligt denna lag flår alltid väckas hoskonsumentverket. Om verket inte är tillsynsmyndighet beträflfande den varaeller tjänst som frågan gäller, skall frågan överiämnas till tillsynsmyndigheten,såvida det inte är uppenbart att någon åtgärd inte behövs. 5§Tillhandahåller en näringsidkare en vara eller en tjänst som avses i 1 § andra stycket utan att lämna information som har särskild betydelse för att förebygga att varan eller tjänsten orsakar skada på person eller egendom, kan ålägga honom att lämna sådan infor mation, när han i flortsättningen tillhandahåller varan eller tjänsten. Ett åläggande enligt första stycket flår innehålla att inflormationen skall 1. lämnas genom märkning på varan eller den egendom som tjänsten avser eller i bruksanvisning soni medföljer varan eller egendomen, 140 2. tillhandahållas i annan flormpå säljställen eller Prop: 1988/89:23 3. lämnas i annonser eller andra flramställningarsom näringsidkaren Bilaga 2 använder vid marknadsföringen. 6§ Tillhandahåller en näringsidkare en vara eller en tjänst som avses i I §andra stycket och medför varan eller tjänsten särskild risk för skada på personeller egendom, kan förbjuda honom att flortsatta därmed. 1§ Har en näringsidkare överlåtit en vara eller utfört en tjänst som avses i 1 §andra stycket och medför varan eller tjänsten särskild risk för skada på personeller egendom, kan ålägga honom att informera dem sominnehar varan eller åt vilka tjänsten utförts eller som innehar den egendom somtjänsten avsett om skaderisken och om hur den skall förebyggas. Informationenskall lämnas på sådant sätt att den kan antas komma till de berördas kännedom,såsom genom personliga meddelanden till dem som skaU ha informationen eller iannonser eller andra framställningar som näringsidkare använder vidmarknadsföring. Informationen skall lämnas i en med hänsyn till behovet av attförebygga skadefall skälig omflattning. 8 §Har en näringsidkare överlåtit en vara som avses i I § andra stycket och medför varan särskild risk för skada på person, kan marknadsdomsto len ålägga honom att i en med hänsyn till behovet av att förebygga skadeflall skälig omfattning återkalla varan från dem som innehar varan för att bmka den genom att 1. avhjälpadet fel som skaderisken hänför sig till (rättelse), 2. ta tillbaka varan och levereraen annan, felflri vara av samma eller motsvarande slag (utbyte) eller 3. ta tillbaka varan och lämnaersättning för den (återgång). Åläggandetskall innefatta skyldighet för näringsidkaren att lämna innehavarna ett medbestämda villkor förenat erbjudande att vidta åtgärden. Villkoren skallbestämmas så att erbjudandet kan förväntas bli godtaget av dem till vilka detlämnas. Erbjudandet skall fullgöras utan väsentlig kostnad eller olägenhet fördem som utnyttjar det. Rättelse och utbyte skall ske inom skälig tid. Vidåtergång skall ersättningen för det återlämnade svara mot återanskaflfningskostnadenför en ny vara av samma eller motsvarande slag. Finns särskilda skäl till det,får avdrag göras för den nytta som innehavarna av varan kan anses ha haft. Omdet av särskilda skäl krävs för att hindra att sådana exemplar av en vara somtagits tillbaka i samband med utbyte eller återgång orsakar allvarlig skada påperson, flår ålägga näringsidkaren att låta förstöra ellereljest oskadliggöra de återtagna exemplaren. 9 §Har en näringsidkare utfört en tjänst som avses i 1 § andra stycket och medför tjänsten särskild risk för skada på person, kan marknadsdom stolen ålägga honom att i en med hänsyn till behovet av att förebygga 141 skadeflallskälig omflattning återkalla tjänsten flrån dem, åt vilka tjänsten Prop.1988/89:23 utförtsför direkt bruk eller som innehar egendom som tjänsten avsett för Bilaga 2 att bruka den, genom attavhjälpa det flel som skaderisken hänför sig till (rättelse) eller lämnaersättning för tjänsten (återgång). Därvid gäller 8 § andra stycket imotsvarande flall. Vid återgång skall ersättningen, om så behövs, avse ocksåkostnaden för återställande av den egendom som tjänsten avsett iursprungligt skick. 10§ Ett åläggande enligt 8 eller 9 § skall inneflatta skyldighet för näringsidkarenatt tillkännage såväl erbjudandet och villkoren för detsamma som den skaderisksom föranlett åläggandet. Om sådant tillkännagivande gäller i övrigtbestämmelserna i 7 § om varningsinflormation. Gemensammabestämmelser om ålägganden och förbud 11 § Ett åläggande enligt 7, 8 eUer9 § får meddelas endast om det kan antas få en skadeförebyggande verkan sominte är obetydlig. Vid prövningen skall beaktas den omfattning i vilken varaneller den egendom som tjänsten avsett kan antas finnas i behåll och bmkas, denskaderisk som föreligger och omständigheterna i övrigt. 12 § Ett åläggande eller ettförbud enligt 59 § som kan avse flera näringsidkare flår begränsas till attgälla någon eller några av dem. Åläggandet eller förbudet skall i första handmeddelas den eller dem som har de bästa förutsättningarna att uppflyllaändamålet med det. Vid prövningen skall också beaktas vem dier vilka som förstfört in varan eller tjänsten på marknaden. Ettåläggande att återkalla en vara eller en tjänst gäller alla exemplar av varaneller tjänsten, om det inte beträflfande visst exemplar framgår att det ejtillhandahållits av den näringsidkare som meddelats åläggandet. Varjenäringsidkare som 7, 8 eller 9 § kan tillämpas på kan av marknadsdomstolenåläggas att medverka tiU att genomföra ett åläggande, som enligt nämnda lagrummeddelats en annan näringsidkare. 13 § Ett åläggande enligt 8 eUer 9§ får meddelas en näringsidkare endast om han från det att hanupphörde att tillhandahålla varan eller tjänsten fått ett skriftligt krav om återkallelseav den vara eller tjänst som återkallelsen skulle avse av tillsynsmyndigheteneller, om ansökningen om åläggandet gjorts av en sammanslutning som avses i 18§ andra stycket, av sammanslutningen. 14 § Om ett åläggande enligt 7, 8eller 9 § inte kan meddelas någon näringsidkare som förmår genomföra åtgärden,skall, i den mån det behövs för att förebygga skada på person eller egendom,tillsynsmyndigheten lämna varningsinflormation i skälig omfattning. 15 § Ett åläggande eller ett förbud enligt 5-9 § eller 12 § tredje stycket skall förenas med vite, om inte detta av särskilda skäl är obehövligt. 16 § Uppkommer behov av åtgärder enligt denna lag för att motverka atten vara eller en tjänst orsakar skada på person eller egendom, bör 142 tiUsynsmyndigheten ta uppförhandlingar med näringsidkare som kan Prop. 1988/89:23 meddelas åläggandeeller förbud enligt lagen, i syfte att denne skall åta sig Bilaga 2 attgenomföra behövliga åtgärder. Vad som sagts nu gäller dock inte, om fara är idröjsmål eller omständigheterna i övrigt talar mot att förhandlingar tas upp. 17 § Finner en tillsynsmyndighetatt ett åläggande eller ett förbud enligt 5-9 § eller 12 § tredje stycketbehövs, skall myndigheten överlämna frågan till konsumentombudsmannen medbegäran om att denne skall ansöka hos om sådant åläggandeeller förbud. 18 § En fråga om åläggande ellerförbud enligt 5-9 § eller 12 § tredje stycket tas upp efter ansökan. En sådanansökan görs av konsumentombudsmannen efter en begäran som sägs i 17 §. Beslutaren tillsynsmyndighet i visst fall att inte framställa begäran enligt 17 § ellerbeslutar konsumentombudsmannen i anledning av en sådan begäran att inte göraansökan hos , flår ansökan göras av en sammanslutning avkonsumenter, löntagare eller näringsidkare. 19 §En näringsidkare är skyldig att på anmaning av en tillsynsmyndig het eller av konsumentombudsmannen avge yttranden och lämna upplys ningar i ett ärende om tillämpning av 5-9 § eller 12 § tredje stycket. Näringsidkaren är även skyldig att på anmaning av tillsynsmyndigheten eller konsumentombudsmannen tillhandahålla handlingar, varuprover och liknande, som kan ha betydelse för utredningen i ärendet. Eflterkomsinte en anmaning enligt första stycket, flår tillsynsmyndigheten ellerkonsumentombudsmannen förelägga näringsidkaren att flullgöra sin skyldighet vidvite. För varuprover och liknande som tillhandahålls enligt första stycketlämnar tillsynsmyndigheten eller konsumentombudsmannen ersättning, omsärskilda skäl föreligger. 20 § Ett beslut i flråga om ettåläggande eller ett förbud enligt 5-9 § eller 12 § tredje stycket utgör intehinder mot att samma flråga prövas på nytt, när ändrade förhållanden ellerannat särskilt skäl föranleder det. I flråga om talan av konsumentsombudsmanneneller av en sammanslutning som avses i 18 § andra stycket angående förnyadprövning gäller vad som sägs i 17 och 18§§. 21 § Om särskilda skäl föranlederdet, kan ett åläggande eller ett förbud enligt 5-9 § eller 12 § tredje stycketmeddelas även för tiden till dess ett slutligt beslut föreligger. Informations-,förbuds- och återkallelseförelägganden 22§ Om förutsättningar för ett åläggande eller ett förbud enligt 5-9 § eller 12 §tredje stycket föreligger i ett visst flall, som ej är av större vikt, flårkonsumentombudsmannen eflter begäran som sägs i 17 § vid vite förelägganäringsidkaren, för godkännande eller inom viss tidsflrist, 1. åläggande att lämna säkerhetsinflormationenligt vad som sägs i 5 § eller att lämna varningsinflormation enligt vad somsägs i 7 § eller att medverka till varningsinformation enligt vad som sägs i 12§ tredje stycket (informationsföreläggande), 2. förbud att fortsätta atttillhandahålla en vara eller en tjänst enligt vad som sägs i 6 §(förbudsföreläggande) eller 3. åläggande att återkalla en varaeller en tjänst enligt vad som sägs i 8 143 och 9 §§ eller attmedverka till återkallelse enligt vad som sägs i 12 § tredje Prop.1988/89:23 stycket (återkallelseföreläggandé).