prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — Det eftersläpandeunderhållet uppgår nu till närmare 5miljarder kronor. De kommande 1015 åren krävs 600 milj. kr. till underhåll utöver nuvarande nivå enbart för attinhämta eftersläpningen. anför atlgoda transportmöjligheter är av slor betydelse för konkurrenskraften hos det svenskanäringslivet. Vägar av hög kvalitet är enförutsättning för den regionala utvecklingen och för alt i någon mån kompensera ogynnsamma geografiska läge.Kraftfulla väghållningsåtgärder arockså nödvändiga för att distribulionstrafiken i storstäderna skallfungera. hemställer för /90 allväganslagen ökas med 5 369,2 milj. kr. lill 13932,6 milj. kr. Enligt huvudförslagetredovisar en höjning med 331,1 milj. kr. Pris- och löneomräkningen som i enlighet med gällande anvisningar är baserad på prisutvecklingen underperioden t.o.m. har beräknats till 500,9 milj.kr. eller av anslagen. 1989/90 Huvudförslag Ämbetsverksuppgifter m. m. Drift av statliga vägar Bidrag till drift av kommunala vägar och gator Bidrag till drift och byg- gande av enskilda vägar -0,4 -0,2 -0,4 Föredragandens överväganden Prop.1988/89:100 Ril 8 7.1 Vägpolitiken inför 1990-talet Enligt trafikpolitiska beslut är delövergripande målet för bl.a. väghållningen att medborgarna och näringslivet i landetsolika delar skall erbjudas en tillfredsställande, säker och miljövänligtrafikförsörjning UU lägstamöjliga samhällsekonomiska kostnad. Vägpolitiken skall syfta till attförverkliga målet. För att möjliggöra dettahar sex delmål lagts fast. Dessa skall vara vägledande i beslutsprocessen bl.a. för hur de resurser som anvisas lill väghållningen bör fördelas. Det första delmåletär att ansvaret för väghållningen skall vara lämpligt avgränsat. är en förulsällning föratt de framlida kraven på en effektiv och rättvisvägpolitik skall kunna mötas. Staien bör därvid ha elt avgörande ansvar för den övergripandevägplaneringen, medan kommunerna ochIrafikhuvudmännen bör svara för lokala och i viss mån även regionalabedömningar. Det andra delmålet är att vägkapitalelmåste säkras. De medel som anvisas till drift av vägarna skall så långt möjligt användastill att upprätthålla standarden på vägnätet. Jag kommer senare attföreslå vissa förstärkningar av vägunderhållet. Det tredje målet äratl åstadkomma en god miljö. Jag vill därvid erinra om all del enligt 4§ väglagen (1971:948) vid väghållning skall tas hänsyn till enskildaoch allmänna intressen, såsom t.ex. trafiksäkerhet och miljö. Det betyder att bl.a. miljöintressena skall beaktas vid fastställelseav arbetsplaner för byggande av vägar. Vidare vill jag erinra om deändringar i väglagen som riksdagenbeslutade om (prop. 1986/87:135, JoU 25, rskr. Från miljösynpunktär del viktigt att miljökonsekvenserna blir belysta på ett tidigt stadium.Väglagen har därför bl.a. kompletterats med krav på miljökonsekvensbeskrivningar vid planering av vägar (15 § väglagen). I och med denna ordning är delnaturligt atl miljöintressena beaktasi ett tidigt skede i planerings- och projekleringsprocessen. Det fjärde målet äratt trafiksäkerheten måste förbättras. Bra vägar är ell verksamt sätt allbegränsa antalet olyckor i trafiken. Vidare är del angeläget att vidtaåtgärder som förbättrar trafikanternas respekt för gällande haslighetsbestämmelser.Jag kommer därför i det följande att lägga fram förslag som skapar möjligheterför en effektivare övervakning av hastighetsgränserna. Det femte målet ärall vägnätet skall bidra till ett effekiivt resursutnyttjande: Goda kommunikationerhar en strategisk betydelse för utvecklingen av näringslivet i en ort eller region. För utvecklingenbehövs ett väl fungerande vägnät. En aktivvägpolitik bidrar till den regionala utvecklingen och till enutveckling av näringslivet. Det sjätte målet äratt säkerställa en tillfredsställande standard i landets alla delar även på detlågtrafikerade vägnätet. För den regionala utvecklingen och förnyelsen ärvägplaneringen ett viktigt instrument. 7.2 Driften avvägarna Prop. Ril 8 har i sin anslagsframställningvisat på mycket stora behov av medelvad gäller driften och underhållet av det statliga vägnätet. 1989 har riksdagenanslagit 4925 milj. kr. till drift av statliga vägar. 1990 begär 6200 milj. kr. För alt vägnätet skall kunna fungeraeffektivt måste resurserna lill underhållav de statliga vägarna ökas väsentligt. begär i anslag en ökning med jämfört medvad verket begärde till drift av statliga vägar . De ökadebehoven av medel motiveras av attvägnedbrytningen har ökat i betydligt större omfattning än vad som harförutsetts, främst på grund av en ovanligt stor trafikökning i kombinationmed en låg investeringsnivå och ett otillräckligt vägunderhåll. Med hänsyn tillsamhällsekonomin är det emellertid inte möjligt att över statsbudgeten anvisa medel i den omfattning somvägverket har föreslagit. Jag bedömer dock all en viss förstärkning avdriftanslagel utöver vad som har angetts i den trafikpolitiskapropositionen (prop. 1987/88:50 bil. 1, TU20, rskr. 297) kan ske inom ramen för de anslag som anvisas till väghållningen. Jag föreslår därför att anslaget B2. Drift av statliga vägar höjs med535 milj. kr. För /90 bör således 5 460 milj. kr. anvisas.Vidare kommer jag att föreslå att inköp av anläggningstillgångar skallfå finansieras med lån från . Därmed skapas utrymme för en ytterligare förstärkning avväghållningsresurserna för . Med den för år 1990föreslagna höjningen fullföljs det trafikpolitiska beslutet. ärnämligen det andra steget i en real höjning av anslaget. Emellertid harkostnaderna för driften av vägarna ökat betydligt mer än vad som förutsågsi det trafikpolitiska beslutet. Denna kostnadsutveckling har beaktats ochkompenserats i det andra stegel. Med den av mig föreslagna höjningen avanslaget med 5 3 5 milj. kr. kommer höjningen av anslaget för åren1989 - 1990 all uppgå till totalt 916 milj. kr. Det bör därmed blimöjligt trotsde kostnadsökningar som har skett och kan förväntas atl nå den idel trafikpolitiska beslutet angivna reala förstärkningen av anslaget med 500milj. Den i det trafikpolitiska beslutet angivna regionalpolitiskainriktningen av ökade driftinsalser kan därmed uppnås. Den av mig föreslagna förstärkningen avanslaget lill driften av de statliga vägarnaär dock inte tillräcklig för atl på säkerställa etttillfredsställande underhåll av hela vägnätet i enlighet med de i den trafikpolitiskapropositionen angivna målen för väghållningen. På kort sikt måste därförinriktningen vara att med tillgängliga resurser sträva efter bästa möjligamåluppfyllelse. På måste ylleriigare resurser tillföras driften avvägarna. Jag vill erinra omatt det i beslut om trafikpolitiken inför 1990-lalel skapadesmöjligheter atl med avgifter finansiera byggande av angelägna vägar som inteinom rimlig lid kan finansieras över statsbudgeten. I sammanhanget vill jag även påminna om det arbete sombedrivs inomden s.k. slorstadstrafikkommittén, som bl.a. har lill uppgift att belysamöjlighetema atl exempelvis finansiera vägar och gator med områ- Prop.1988/89:100 desavgifter. Fömtsättningarna är enligt min uppfattning i vissutsträck- Bil. 8 ning likartade vad gällerdriften av de statliga vägarna. De behov av medel som nu harredovisat för att säkerställa en tillfredsställande väghållning och vägstandard i enlighet med de trafikpolitiskamålen är så omfattande atl det inte är möjligt att över statsbudgetenanslå dem. Det är därförangeläget atl nu överväga ytterligare finansieringskällor avseendeväghållningen av det statliga vägnätet. I första hand bör fömtsättningarna föratt införa avgifter på det befintliga och det tillkommande nätet av motorvägar, motortrafikleder ochstörre broar utredas. Influtna avgifterskall med ell sådant system tillföras väghållningen. Avgifter på vägtrafikenkan därtill i vissa Irafikrelationer och under vissa fömtsättningar vara ett verksamt medel för all stimuleraen önskad övergång från landsvägstransporterlill järnväg. Jag avser att senare föreslå regeringen att ge i uppdrag att skyndsamt utreda ochredovisa fömtsättningarna för ettavgiftssystem med den av mig förordade inriktningen. I uppdraget böräven ingå att redovisa de samhällsekonomiska effekterna av en sådanavgiftsfinansiering. Regeringen har i regleringsbrevet för bl. a.angett att i sin verksamhetsberättelse skall redovisa vägkapitaletsutveckling. Inom pågår ell omfattandeutvecklingsarbete i syfte att utvecklametoder och modeller för att följa upp verksamheten. Jag anser det angeläget att detta arbete intensifieras.Särskild vikt bör därvid läggas vid attvidareutveckla och la fram sådana mått som beskriver de samhällsekonomiska konsekvenserna av olika driftåtgärder.Uppföljningen av verksamheten börinriktas på att beskriva och bedöma i vilken utsträckning de för väghållningenuppsatta målen har uppnåtts. Jag finner det för väghållningen väsentligt attvägverket fortsätter arbetet med att utveckla erforderliga mål och modeller som möjliggör ochförbättrar en sådan redovisning avverksamheten. är särskilt angelägel med hänsyn lill den omläggning lilltreårsbudgetering som pågår inom statsförvaltningen. Jag bedömer nu atldet kan vara lämpligt all inordnas i ett treårigt budgetsystem fr. o.m. Särskild vikt vidresultatuppföljning bör ägnas vägunderhållet. De kraftigt ökadekostnaderna för driften understryker betydelsen av en metodutveckling när detgäller driflverksamhelen. Jag anser det angelägel alt pågående strävandeninom all utveckla mått för produktivitetsutvecklingen intensifieras. För byggande av vägar finns en välutvecklad och decen traliseradplaneringsprocess. Byggandet sker enligt tioåriga planer, som för närvaranderevideras . fastställer planen för byg gande av riksvägar samtplanen för bidrag till byggande avstatskom- 39 munvägarmedan länsstyrelserna fastställer resp. plan för byggande av Prop.1988/89:100 länsvägar. Irafikpofitiska beslut (prop.1987/88:50 bil. 1, , rskr. 297)utvecklas det för väginvesteringar tillämpade planeringssystemet till att ävenomfatta investeringar i länsjärnvägar och kollektivtrafikanläggningar. Vidare skall medel till investeringar ilänsjärnvägar samt bidrag till byggandeav kollektivirafikanläggningar prioriteras samordnat i länsvisa planerför byggande av länstrafikanläggningar. Byggande av riksvägar saml bidrag till byggande av riksvägar skall på samma sätt prioriteras samordnati en plan, riksvägplanen. Därmed fås en tydligare uppdelning av ansvaret förnationella resp. regionala prioriteringar. Länsstyrelserna skall i det nyasystemet för regionala trafikanläggningar fastställa resp. plan för byggande av länstrafikanläggningar. Detnya planeringssystemet tillämpas för de planer som skall gälla från den 1januari 1989. Bestämmelserna för detnya planeringssystemet för riksvägar och läns-trafikanläggningar är samlade iförordningen (1988:1015) om riksvägplan ochplaner för länstrafikanläggningar. Arbete med atlupprätta investeringsplaner enligt det nya planeringssystemet pågår. Med hänsyn till den korta tid som stått till förfogande kommer de nyaplaner som skall gälla från den atl i stort baseras pågällande planer med vissa kompletteringar. Planerna kommer atl avse åren1989-1997. Dessa planer kommer atl revideras i enlighet med det nyaplaneringssystemet och ersättas med nya planer för åren 1991 2000. Upprättandet av sådana planer är en omfattande process ocharbetet påbörjas i princip /89. Jag avser att senare återkomma till regeringen med förslag till direktiv för detta arbete. Del nya planeringssystemet innebär bl. a.att och har ettplaneringsansvar för de nationella näten, dvs. riksvägar resp. slomjärnvägar, medan länsstyrelserna skall varaansvariga för planerna för investeringar i länslrafikanläggningar. För attvägverket skall få fastställa riksvägplanen och få fastställa sinplan för länslrafikanläggningar krävs att och länsstyrelsenär överens om innehållet i resp. plan.Därmed fås den nödvändiga samordningen mellan investeringar i riksvägarresp. 7.5 Investeringar i länstrafikanläggningar Det är angeläget alt planeringen av och ansvaret förgenomförandel av investeringar i länstrafikanlägggningar är väl avgränsat. I det nyaplaneringssystemethar ett planeringsansvar och därmed även ett ansvar för altplanerna för investeringar i länstrafikanläggningar får en inriktning iöverensstämmelse med de övergripande trafikpolitiska målen. Arbetet med attupprätta planerna för byggande av länstrafikanläggningar samordnas enligt1988 års trafikpolitiska beslut av . Samordningen syftar tillatt få till stånd en sådan fördelning av tillgängligaresurser för investeringar ilänstrafikanläggningar atl de trafikpolitiska målen uppnås på bästasätt. Som jag redovisade i den trafikpolitiska propositionenupprättas planer- 40 naför byggande av länstrafikanläggningar i tre steg. I det första steget Prop.1988/89:100 genomförs länsvisa behovsinventeringar. Dessa skall sedan i stegtvå ligga Bil. 8 lill grund för en länsvisfördelning av de av regeringen anvisade planeringsramarna. Fördelningen av medel mellan olika län skall enligt nya instmktion (1988:1074) beslutas avverkets styrelse. 1 det tredje steget slutligen upprättas de länsvisa planernaoch investeringsobjektens prioritering fastställs. Prioritering och avvägningmellan olika investeringsobjektskall ske av länsstyrelserna som fastställer planen. Om och enlänsstyrelse inte är överens om innehållet i planen, skall regeringenbesluta i fråga om faslställelsen. Upprättandet avplanerna bereds på länsnivå i ett särskilt samordningsorgan bestående avföreträdare för , , , och (). I detta arbete har som jagredovisade i den trafikpolitiska propositionen en kansliroll. Underlaget för planeringen tas fram avde verksamhetsansvariga, dvs.vägförvaltningen, trafikhuvudmannen, resp. kommunema. För byggande avlänstrafikanläggningar har ett särskilt anslag inrättats (prop. 1987/88:50 bil. 1, , rskr.297). De medel som anvisas till deltaändamål skall användas för genomförande av de i den decentraliserade processenframtagna planerna för byggande av länstrafikanläggningar. Länsstyrelserna harett ansvar för planernas genomförande och resp. verksamhetsansvarigsvarar för genomförandet av de i planerna ingående objekten. 1 den månprioriteringarna i en plan inte kan följas måste i vanlig ordning besluta om en ändring av berörd planeller i övrigt vidta erforderligaåtgärder inom ramen för de medel som disponeras för länets objekt. Erfarenheterna fråndel planeringsarbete som bedrivits i arbetet med nya planer föråren 19891997 är goda och det nya planeringssystemet har vitaliseratplaneringsarbetet på regional nivå. Inte minst gäller det de möjligheter som nufinns att prioritera mellan olika typer av transport-sätt. : Ämbetsverksuppgifter m. m. 1987/88Utgift 12965000 1988/89 Anslag 10700000 1989/90Förslag II 105000 Från anslagetbetalas vissa kostnader för central administration (andel), översiktligvägplanering, fastställande av arbetsplaner samt internrevision. Vägverkethemställer om ett anslag på 11,4 milj. kr. 1989/90 avseende verksamheten . Föredragandens överväganden Prop. Från anslaget betalas kostnader förtillsyn av vissa enskilda järnvägar enligt förordningen (1967:604) om enskildajärnvägar, tunnelbanor och spårvägar. Denna tillsyn kommer fr. o. m. den 1 januari 1989atl las över av i enlighet med regeringens beslut . Anslaget skalldärför inte längre innefatta kostnader för tillsyn av vissa enskilda järnvägar.Jag kommer senare att under anslag D 2. Nyinvesteringar i slomjärnvägar att redovisa minaöverväganden och behoven av medel för tillsynen av vissa enskilda järnvägar. Jag beräknar medelsbehovet till 11,105 milj. kr. I följandesammanställning redovisas hur förbrukningen under anslaget beräknas i stortfördela sig för . Del är en uppgift för regeringen att göra den slutliga fördelningen. Central administration(andel) 2000 000 Jag hemställer att regeringen föreslår att till Vägverket:Ämbetsverksuppgifter m. m. för /90an visa ett förslagsanslag på . Drift av statliga vägar 1987/88 Utgift 4443 716000 Reservation 2 696 954000 1988/89Anslag 4925000000 1989/90 Förslag 5 460000000 Från anslagetbetalas kostnader för drift av statliga vägar och verkets räntekostnaderför kredit i för inköp av omsättningstillgångar.Vidare avses från anslaget betalas räntekostnader för kredit iriksgäldskontorei för inköp av anläggningstillgångar. hemställer om ett anslag på 6 200 milj. kr.avseende verksamheten underår 1990. Vidare hemställer om att verket medges träffa hyresavtal för atl långtidsförhyra (leasa)anläggningstillgångar motsvarande ett anskaffningsvärde av 170milj. har i en skrivelsei hemställt om elt tilläggsanslag på 450 milj. kr. för att återställa beläggningsstandarden till nivå och på såsätt förhindra en ytterligare försämring. Bakgmnden till skrivelsen är detmycket kraftiga slitaget på de belagda vägarna /88. Vidare har i en skrivelse ioktober 1988 hemställt om att Prop. 1988/89:100 inköp av anläggningstillgångar huvudsakligen maskiner och fasligheter Bil. 8 skall få finansieras med lån hos riksgäldskonloret. Finansieringen avanläggningstillgångarna sker via dels anslag B 2. Drift av statliga vägar, dels en av godkänd ramför leasing. användas för inköp av anläggningstillgångar och ramen för leasing uppgår till 90 milj. kr. Till driften av de statliga vägarna anvisas för således en kostnadsram som är lika medanslaget minus 250 milj. kr. Riksrevisionsverkethar i egenskap av exlernrevisor föreslagit attse över modellen för köp av anläggningstillgångar. Nuvarande modell harvissa brister och det är bl.a. besvärligt alt göra korrekta jämförelser mellan"egenregiarbeten" och enlreprenadupphandling inom väghållning. Vidareär det i modellen tillämpade systemet med indexavskrivningarologiskt uppbyggt och kommer med rimliga anlaganden om inflation ochnyinvesteringar atl leda till atl statskapitalet för anläggningstillgångar är negativt. Vägverkethemställer i skrivelsen om att inköp av anläggningstillgångar skall få finansieraspå samma sätt som omsättningstillgångar, dvs. med lån hosriksgäldskonloret. Verket avser därvid att tillämpa en linjär avskrivning föranläggningskapitalet. Omläggningen bör enligt ske den 1 januari 1990.En sådan omläggning innebär att kan återbetala ränlepliktigtstatskapital lill statsbudgeten. bokslut uppgick det räntepliktiga statskapitalet till 343 milj. kr. hemställer vägverketom atl få låna 250 milj. kr. till investeringar i anläggningstillgångar. Sammantaget behöver således låna 600milj. hos riksgäldskonloret för atl kunna gå över lill en modell medlånefinansiering. Medhänvisning lill vad jag har anfört i det föregående beräknar jag medelsbehovettill 5 460 milj. kr. I följandesammanställning redovisas hur förbrukningen under anslaget beräknas i stortfördela sig för . Det är en uppgift för regeringen alt göra den slutliga fördelningen. Smärre trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder 100000000 Anskaffningav utrustning för hastighets övervakning 50000(X) Del är angelägetatt medlen under anslaget kan användas effektivt. Det bör därför ingå iregeringens befogenheter all bemyndiga atl ta i anspråkbehövliga belopp av de medel som anvisasför . I syfte atl effektivisera väghållningenoch underlätta planeringen bör Prop. 1988/89:100 därtill hamöjlighet all göra mindre justeringar under elt enskilt Bil. mellandrift- och byggandeanslagen för väghållningen. För investeringar i ADB-utrustninganvisas medel över trettonde huvudtitelnanslag B2. Anskaffning av ADB-utrustning. bör därutöver gesmöjlighet att få köpa vissa datorarbetsplatser med medel från detta anslag.Chefen för kommer senare all närmare redovisa förutsättningarna för en sådan finansiering avdatorarbetsplatser. För inköp avanläggningstillgångar bör riksgäldskonloret fr.o.m. den 1 januari 1990tillhandahålla erforderliga rörelsemedel. Jag beräknar att för år1990 behöver anläggningstillgångar för 250 milj. kr. Vid en övergånglill en lånefinansiering måste nu ränlepliktigt statskapital återbetalas. Totalt bör riksgäldskontoretsåledes tillhandahållavägverket 600 milj. kr. för utgifter vid köp av anläggningstillgångar. Därutöver bör även ges möjlighet attlångtidsförhyra (leasa) anläggningstillgångarmotsvarande ett värde av 170 milj. kr. bör genomlämpligt avvägda beställningsbemyndiganden ges möjlighet all anskaffa de olikaanläggningstillgångarna så ekonomiskt som möjligt.Mot bakgrund av de av mig förordade investeringarna anser jag atl en lämplig nivå för beställningsbemyndigandetär 150 milj. kr. för åren 1991 och1992 beräknade prisnivå. bör erhållaett beställningsbemyndigande på 100 milj. kr. En förutsättningför en effektiv väghållning är att hastighetsgränserna respekteras.Överträdelser av gällande hastighetsgränser förekommer i en omfattning som inte är acceptabel. Dettamedför betydande trafiksäkerhetsrisker.Även från miljösynpunkt skulle påtagliga förbättringar uppnås om trafikanternabättre följde gällande haslighetsbestämmelser. Om hastighetsgränsernaföljdes strikt, skulle nämligen kväveoxidemissionerna från vägtrafiken minska väsentligt för med . Även behovetav väghållningsåtgärder och den önskade effekten av dessa är i hög grad beroende av all haslighelsbeslämmelsernaföljs. För all på bästa sätt utnyttja tillgängliga väghållningsresursermåste antalet överträdelser avhaslighelsbeslämmelserna minskas. Del är därför nödvändigt att övervakningenskärps och att de tekniska möjligheterna att övervaka hastig-helsbestämmelsernaförbättras ytterligare. a. pågår försök med s. k. automatiskhastighetsövervakning. De hittillsvarande erfarenheterna av dessa försök är myckel goda. Rikspolisstyrelsenhar för avsikt att inleda vissa praktiska instrumentförsök medutrustning för automatisk hastighetsövervakning.Det är angeläget att en systematisk försöksverksamhet med automatisk hastighelsövervakning därefter kanpåbörjas. För all möjliggöra deltaföreslår jag att 5 milj. kr. av anslaget beräknas för anskaffning av utrustning som polisen får tillgång till för automatisk hastighetsövervakning.Chefen för kommer senare all närmare redovisa förutsättningar m. m. för en sådan hastighetsövervakning. 1 samband med altstatliga vägar byggs om och öppnas för trafik förekommer ofta att vägen i den gamlasträckningen dras in från allmänt underhåll.Väghållningen av sådana vägar får som regel övertas av enskil- Dessa vägar uppfyller ofta fordringarna för att fåstatsbidrag till enskild Prop. 1988/89:100 väghållning. I defall saknar medel under anslag B 6. Bidrag till Bil. 8 drift och byggande av enskilda vägarför delta ändamål bör del även under nästa budgetår vara möjligt förvägverket att besluta om överföring av medel motsvarande gällande statsbidragfrån anslaget lill anslag B 6. Jag har i dentrafikpolitiska propositionen (prop. 1987/88:50 bil. 1, , rskr. 297)föreslagit ett ökat statligt väghållningsansvar för övergripande trafikleder i tätorterna och ett ökatkommunalt väghållningsansvar för de lokala allmänna vägarna i tätorter. Då detär svårt att nu förutse omfattningen avsådana ändringar i väghållningsansvaret, bör regeringen även för /90 inhämta riksdagensbemyndigande att vid ändringar i väghållningsansvaret få överföra medelmellan anslag B 2. Drift av statliga vägaroch anslag B 5. Bidrag till drift av kommunala vägar och gator. Vidare bör del även under budgetåret1989/90 vara möjligt atl användaanslag B 2. Drift av statliga vägar vid utbetalning av tilläggsbidrag enligt förordningen (1988:1017) omstatsbidrag till vissa vägar och kollektivirafikanläggningar m.m. till de kommuner som blirväghållare efler . Jag hemställer atl regeringen föreslår att 1. till Drift av statliga vägar för /90anvisa ett reservationsanslag på 5 , 2. medgeatt regeringen lämnar de beställningsbemyndiganden som jag har förordat i detföregående, 3. medge all regeringenvid behov när allmän väg, för vilken statenär väghållare, övergår till enskild väghållning får låta överföra medel motsvarande gällandestatsbidrag mellan detta anslag och anslag B 6. Bidrag till drift och byggandeav enskilda vägar, 4. medgealt regeringen vid ändringar i väghållningsansvaret får överföra medel mellandetta anslag och anslag B 5. Bidrag till drift av kommunala vägar och gator,