prop · GC03152 · 1988-12-31 00:00:00 — Legilimationsregelni förevarande paragraf avser förhållandel lill annan än avslämningsbolaget. Vemsom är behörig atl utöva en aktieägares rätt i bolaget bestäms nämligen avregler i ABL (se 3 kap. 8 och 14 §§ ABL). Förevarandeparagraf hindrar inte att den som anser sin rätt kränkt av all någon annan är antecknad som aktieägare för talan mot den senare och därvid yrkar all anteckningen skall vara utan verkan. framgångmed en sådan talan begränsas emellertid i hög grad av bestäm- Prop.1988/89:152 melsema i 3 och 4 §§ om skydd för godtroende förvärvare. sistnämnda paragrafema preciseras alltså vissa rättsverkningar av legitimationsregeln i förevarande paragraf. Om en medkontrahent insett . ellerbort inse all den registrerade aktieägarens materiella rätt var mer begränsadän hans behörighet enligt förevarande paragraf, torde även av allmännarättsprinciper följa att medkontrahenlen inte kan åberopa en rättshandling somstrider mot den materiella rätten. Omen aklie har överlåtils och anmälan om förvärvet har registrerats, får aktiendärefter inte tas i anspråk av överlålarens borgenärer för andra rättigheter änsådana som var registrerade vid överlåtelsen. (Jfr43 § i arbetsgmppens förslag) Paragrafenhar viss förebild i 19 § sjölagen (1891:35) (jfr även 22 § skuldebrevslagenoch 3 kap. 6 § ABL). Skyddetmol borgenärema gäller endast om förvärvet skett genom överlåtelse, dvs. köp,byte eller gåva, däremot inte om förvärvet ägt mm genom bodelning, arv,testamente eller bolagsskifte. I de senare fatlen bestäms skyddet mol dentidigare innehavarens borgenärer i stället av de familjerältsliga ellerbolagsrättsliga regler som gäller för den ifrågavarande för-värvslypen. Borgenärsskyddetkan endast omfatta vad överlålaren varit behörig alt överlåta. Av 1 § framgåralt en aktieägares behörighet att förfoga över aktien gäller med de eventuellabegränsningar som anges på hans konto. Detta innebär att förvärvarensborgenärsskydd inte gäller mot t.ex. en panthavare eller en utmätningsborgenär,om panlsättningen respektive utmätningen var antecknad på överlålarens aktiekonlovid tidpunkten för överlåtelsen. Harsamma aktie överlåtits till flera var för sig, har det förvärv företräde Registreringenger dock inte en överiåtelse företräde framför en tidigare överlåtelse, omförvärvaren vid förvärvet kände till eller borde ha känt till den tidigare överiålelsen.Della gäller ej, om förvärvaren i sin tur har överlåtit aktien till någon annanoch denne vid sitt förvärv varken kände till eller borde ha känt till denförsta överiålelsen. Bestämmelsemai denna paragraf skall även tillämpas på förvärv genom bodelning, arv,testamente, bolagsskifte eller liknande förvärvssätl när fråga uppkommer omföreträdet mellan ett sådant förvärv och en senare överlåtelse. (Jfr44 § i arbetsgmppens förslag) Paragrafen behandlarfrämst dubbelöverlålelser. Förebilder finns i 17 kap. jordabalken (jfr även 14§ skuldebrevslagen och 3 kap. 6 § ABL). Bestämmelsenhar förebild i 17 kap. 1 § jordabalken. Vid en dubbelöverlålelse föreligger tvåkonkurrerande förvärv lill sam- Något avförvärven måste då ges företräde. Enligt huvudregeln i Prop. 1988/89:152förevarande stycke avgörs företrädet på del sättet alt den förvärvare varsförvärv försl registreras i avslämningsregistret får företräde. Om två konkurrerandeförvärv registreras blir tidpunkten för registreringenavgörande. Med registrering avses anteckning i den dagliga joumalen under fömtsättningatl anteckning om förvärvet därefter även sker på aktiekonlo (se 5 §). Bestämmelseni första meningen behandlar del fallet all av två förvärvare den senareförvärvaren registrerar sill förvärv först. För atl denne skall få företrädekrävs att han för sitt förvärv var i god tro, dvs. då varkenkände till eller borde ha känt lill den första överiålelsen. Skulleden senare förvärvaren ha varit i ond tro, kan registreringen av hans förvärvändå leda lill att den tidigare förvärvaren inte får företräde, nämligen om densenare förvärvaren i sin lur har överlåtit aktien vidare till en ny förvärvaresom var i god tro vid sitt förvärv (se andra meningen). Reglernai första och andra styckena gäller enligt förevarande stycke även då eltuniversalfång konkurrerar med en efterföljande överlåtelse. Om t. ex. en make förslavslåll från en aklie vid bodelning och därefter överlåter aktien, kan densenare förvärvaren få företräde om hans förvärv registreras först och han vidsill förvärv var i god tro. Däremot gäller inte de angivna reglema om delsenare förvärvet är ett universalfång. I sistnämnda fall gäller i ställetprincipen att ell universalfång aldrig kan ge förvärvaren en bättre rätt änfångesmannen hade. Elt senare universalfång kan alltså inte få företräde framfijren tidigare överlåtelse även om det registreras först. Haren aklie i annat fall än som avses i 3 § förvärvats genom överlåtelse frånnågon som inte ägde den, blir förvärvet giltigt om överlålaren vid lidpunktenför förvärvet var antecknad på aktiekonlo som ägare tifl aktien saml förvärvethar registrerats och förvärvaren vid sill förvärv varken kände lill efler bordeha känt lill all överiåtaren inte ägde aktien. Vad nu sagts tillämpas även vidförvärv från den som ägde aktien men som på gmnd av ett förvärvsvillkor ellerbestämmelser i lag saknade rätt att förfoga över aktien genom överlåtelse. (Jfr45 § i arbetsgmppens förslag) Paragrafenbehandlar godtrosförvärv i andra fall än då fråga är om dubbelöverlåtelse. Enförebild är 20 § sjölagen (jfr även 18 kap. 1 § jordabalken, 14 §skuldebrevslagen och 3 kap. 6 § ABL). Somframgår av första meningen avser paragrafen först och främst del fallet all överlåtaren inte ägde aktien. Det kan t.ex. vara fråga om ett aktieförvärv från någon som genom bedrägeri eller förfalskning har lyckats bli antecknad på ell aktiekonlo som ägare till aktien. Paragrafen omfattar också del fallet att en aktieägare strax före lagens ikraftträdande säljer 112 aktien tifl någon som interegistreras i aktieboken och sedan efler lagens Prop. 1988/89:152ikraftträdande på nytt säljer aktien lill en godtroende förvärvare. Enligtandra meningen avser paragrafen även del fallet alt överlåtelsen har skett frånden som ägde aktien men i strid med någon rådighetsinskränkning. I motsatstill vad som anses följa av 14 § skuldebrevslagen men efter förebild av 20 §sjölagen kan ett godtrosförvärv äga mm, även om överlåtaren handlade underinflytande av mbbad själsverksamhet enligt lagen (1924:323) om verkan av avtal,som slutils under sådant inflytande. Rättsverkanav en registrering enligt 2 4 §§ inträder då förvärvet registreras genomanteckning i den dagliga joumalen, under fömtsättning all förvärvet därefteräven registreras genom anteckning på akliekontol. (Jfr26 och 39 §§ i arbetsgmppens förslag) Paragrafeninnebär till en början att rättsverkningama av en registrering som avses i dellakapitel inträder slutligt genom anteckning om registreringen på ett aktiekonlo. Enligt4 kap. 5 § skall en registreringsåtgärd alllid inledas genom anteckning i dendagliga joumalen. Anteckning på akliekontol skall enligt samma lagmm ske förstsedan samtliga villkor för registreringsålgärden har uppfyllts. En viss tidkan därför komma att förflyta mellan anteckningen i den dagliga journalen ochanteckningen på akliekontol (se även 4 kap. 6 och 7 §§).Enligt förevarande paragraf får förvärvaren skydd mol överlåtarens borgenärer redan i och med all förvärvet antecknas i den dagliga jouma len, under fömtsättning att förvärvet därefter antecknas även på förvärva rens aktiekonlo. Bestämmelsema i 1 5 §§tillämpas även vid pantsätlning. (Jfr46 49 och 51 52 §§ i arbetsgmppens förslag) Jfräven 269 § sjölagen, 10 § skuldebrevslagen saml 6 kap. 7 § och 18 kap. 2 §jordabalken. Av1 § följer all den som är antecknad som aktieägare på ell aktiekonlo är behörigatt upplåta panträtt i aktien. Av hänvisningen i förevarande paragraf lill 1 §framgår att panthavaren, sedan panträtten registrerats i hans namn på akliekontol,blir behörig atl förfoga över denna räll. Detta innebär bl.a. att panlsättningeninte får avföras från avslämningsregistret ulan panlhavarens samtycke. Hänvisningentill 2 och 5 §§ innebär att en panthavare får skydd mol panlsältärens borgenärer i och med alt pantsättningen antecknas i den dagliga joumalen, under fömtsättning all anteckning därefter även sker på akliekontol. Behörig att göra anmälan för registrering enligt 4 kap. 4 § av panträttsupplåtelsen är i första hand den registrerade aktieägaren. En panthavare är också behörig all göra anmälan för registrering, om han kan härleda sin räll från den som enligt 1 § i förevarande kapitel är behörig all förfoga över aktien. 8 Riksdagen1988/89. 1 saml Nr 152 Hänvisningen lill 3 §innebär att bestämmelsema i den paragrafen blir Prop. 1988/89:152tillämpliga såväl när två pantutfästelser konkurrerar med varandra som när en pantulfästelsekonkurrerar med en överlåtelse. Vidtillämpningen av 4 § bör med den som inte ägde aktien jämställas annan somsaknade rätt all förfoga över aktien genom pantsättning. Genomhänvisningen i förevarande paragraf tillämpas 1 5 §§ även då en panthavareöverlåter sin panträtt. Omtill följd av 6 kap. 3 5 §§ ell förvärv av aktier gäller mot den som ägde demeller mot någon till vars förmån en rådighetsinskränkning gäller, har dennerätt lill ersättning av värdepapperscenlralen för sin skada till följd av förvärvet. Förstastycket tillämpas också, om lill följd av 6 kap. 6 § en panlsältning av aktiergäller mot den som äger dem eller mot någon lill vars förmån en rådighetsinskränkninggäfler. (Jfr62 § första och sjätte styckena i arbetsgmppens förslag) Paragrafenhar förebild i 370 § sjölagen och 18 kap. 4 § jordabalken. Enligtparagrafen är värdepapperscentralen ersättningsskyldig i sådana fall där denenskilde aktieförvärvare, panträllshavare eller annan gjort en rättsförlustpå gmnd av reglema om rättsverkan av registrering i händelse av god tro. Gmndenär alltså inte felaktighet vid registreringen, såsom vid ersättning enligt 2 §,utan del förhållandet att det inte är möjligt att göra någon materiell prövningav elt förvärv när registrering söks. Ansvaret omfattar också fallet när ettförvärv enligt 6 kap. 4 § sista meningen blivit gällande mot någon som på gmndav lag eller villkor i en rättshandling (t. ex. testamente) skulle ha haft rättatt motsätta sig förvärvet. Också denne kan enligt paragrafen kräva ersättningav värdepapperscenlralen för sin skada. Omnågon tillfogas skada lill följd av oriktig eller missvisande uppgift i ett avstämningsregistereller i annal fafl genom fel i samband med uppläggning eller förande av ettsådant register, har han rätt till ersättning av värdepapperscenlralen, om intevärdepapperscenlralen visar alt felaktigheten beror på en omständighet utanfördess kontroll vars följder den inte skäligen kunde ha undvikit ellerövervunnit. Berorfelaktigheten på ett konloförande institut, är värdepapperscenlralen fri frånskadeståndsskyldighet endast om också det kontoförande institutet skulle varafritt enligt första stycket. Motsvarande gäller om felaktigheten beror pånågon som har anlitats av värdepapperscenlralen eller av ell kontoförandeinstitut. (Jfr62 § andra och tredje styckena i arbetsgmppens förslag) Paragrafen,som har behandlats utförligt i den allmänna motiveringen (avsnitt2.6), föreskriver ett s. k. kontrollansvar för värdepapperscenlralen 114 pågmnd av felaktigheter i ell avstämningsregister eller annars vid upp- Prop.1988/89:152 läggning eller förande av registret. Ivissa situationer kan värdepapperscentralens ansvar gmndas på allmännaskadeståndsrättsliga grundsatser. I den mån inte ett uppdragsförhållande ellerannal avtalsförhållande föreligger med den skadelidande blir i allmänhetskadeståndslagens regler tillämpliga. Enligt dessa regler ansvararvärdepapperscentralen för ren förmögenhelsskada varom del i regel är fråga endast vid brottslig gärning (2 kap. 4 § och 3 kap. 1 §). Det är emellertidmöjligt att ansvar kan förekomma även vid annat vållande, om fallet i varjefall har kontraktsrältslig anstrykning (jfr från ett annat område NJA 1987 s.692). Skadeståndsbestämmelsernai förevarande paragraf innefattar en särreglering på detta område iförhållande lill bestämmelsen i 23 § datalagen (1973:289) om skadestånd förorikliga eller inissvisande uppgifter. Den sistnämnda bestämmelsen blir alltsåinte tillämplig, vilket innebär att något ideellt skadestånd inte kan utgå förskada på gmnd av fel i avstämningsregister. Defelaktigheter som avses i förevarande stycke kan vara av olika slag. Själva regislemppgiftenkan vara oriklig eller vilseledande. Del är också tänkbart all en uppgift tillföljd av fel l.ex. i telelinjen från elt kontoförande institut kommer attsaknas i värdepapperscentralens register eller atl uppgiften visserligen haröverförts men all den hamnat på elt oriktigt ställe och därför inte kommit medi ett registerutdrag. Omdet föreligger en felaktighet av nu angivet slag är värdepapperscentralenskadeståndsskyldig, om inte värdepapperscenlralen visar all felaktighetenligger utanför dess kontroll. Denbedömning som krävs för att avgöra humvida en omständighet ligger utanför värdepapperscentralenskontroll skiljer sig från en culpabedömning bl. a. genom attskadeståndsskyldighet alllid inträder när orsaken till felaktigheten kanhänföras lill värdepapperscentralens konlrollsfär. Del är tillräckligt attfelaktigheten beror på omständigheter som i princip är kontrollerbara förvärdepapperscentralen. Däremot är det utan betydelse huruvida dess handlande inågot avseende är atl betrakta som klandervärt. Innanförvärdepapperscentralens kontrollsfär ligger typiskt sett sådant som kan hänföras till anställda och till egna åtgärder eller handlingar. Situationer där det föreligger en arbetskonflikt kan dock utgöra undanlag. Om en konflikt i anslutning till allmänna kollektivavtalsförhandlingar leder lill en strejk hos värdepapperscentralen och della leder lill alt uppgif ter inte kommer in i registret, är del fråga om arbetstagarnas självständiga handlande som i allmänhet inte kan anses ligga inom ramen för värdepap perscentralens kontroll. Bedömningen kan däremot bli en annan om en strejk skulle utlösas på gmnd av atl värdepapperscentralen klart har brutit mot bestämmelser i gällande lag eller kollektivavtal. I delta senare fall får del anses röra sig om ett förhållande som värdepapperscenlralen i princip har kontroll över. Konlrollsfären omfattaromständigheter som direkt eller indirekt kan Prop. 1988/89:152 påverkas genomplaneringen, organisationen, styrningen eller övervakningen av den egnaverksamheten. Ansvaret omfattar således felaktigheter som har sin orsak iinterna förhållanden, oberoende av vad de konkret beror på. De kan t. ex. beropå bristande beräkning av datakapacitet eller på tekniska störningar idatorerna. Också rena olyckshändelser, l.ex. brand i en dator, omfattas av kontrollansvarel,såvida inte orsakerna ligger utanför det som värdepapperscentralen kankontrollera. Beror branden på kortslutning i det elektriska systemet ligger deti princip innanför del som är kontrollerbart. Situationen kan däremot bli enannan om en pyroman har varit framme. Eftersomkontrollansvarel omfattar del sätt på vilket verksamheten drivs, ansvarar värdepapperscenlralenför hur man har ordnat tillgången till exempelvis sådan datakapacitet sombehövs för att registreringen skall kunna fullgöras. Om felaktigheter uppslårdärför alt värdepapperscentralen har gjort sig alltför beroende av en vissleverantör eller därför all man har beräknat kapacitetsbehovet felaktigt, kanskadeståndsskyldighet inte undgås. Ävenom del är fråga om en omständighet som ligger utanför dess kontroll blir värdepapperscenlralenskadeslåndsskyldig, om den skäligen kunde ha undvikit eller övervunnitföljderna av omständigheten. Del skulle i och för sig kunna sägas all enomständighet inte ligger utanför någons kontroll om vederbörande kan undvikaeller övervinna följderna av den. Del bör med anledning härav framhållas attdel finns ell nära samband mellan de olika rekvisilen, vilka alltså i störreeller mindre utsträckning kan gripa in och läcka varandra. Delär ofta möjligt att på förhand vidta åtgärder för atl avvärja all enomständighet inträffar eller för atl undvika dess följder. Med tanke på denspeciella verksamhet som det här rör sig om torde det få anses skäligt allkräva långtgående åtgärder av värdepapperscenlralen för att gardera systemet molrisker av olika slag: strömavbrott, naturkatastrofer, obehöriga intrång,sabotage m. m. Det kan ske genom all man har speciella slrömagg-regat iberedskap, att man fortlöpande tar säkerhetskopior av lagrat material, all mangenom olika spärrar söker hindra obehöriga alt ta sig in i systemet m. m. Omdet trots vidtagna säkerhetsåtgärder skulle inträffa exempelvis all eltdatorsystem slås ul av ett myckel långvarigt allmänt strömavbrott och del fåranses all del inträffade utgör en omständighet utanför värdepapperscentralenskontroll vars följder denna inte skäligen kunde ha undvikit, krävs ylleriigare atlvärdepapperscenlralen inte skäligen kunde ha övervunnit följderna avomständigheten. Del kan finnas alternativa möjligheter atl fullgöra denaktuella prestationen. Om exempelvis ett datorsystem slås ul kan del finnasmöjlighet alt skaffa datakapacitet på annal håll. Också när del gällerbedömningen av om värdepapperscentralen skäligen kunde ha övervunnit följdernaav cn inträffad omständighet bör stora krav ställas på värdepapperscenlralen. Andra stycket Prop. Andrastycket gäller värdepapperscentralens ansvar för felaktigheter som beror på konloförandeinslilul eller på någon som har anlitats av värdepapperscenlralen eller ettkontoförande institut. Beror felaktigheten exempelvis på ett konloförande inslilul,undgår värdepapperscenlralen skadeståndsskyldighel endast om bådevärdepapperscentralen och del konloförande institutet skulle vara fria från skadeståndsskyldighelenligt principerna i första stycket. Bestämmelsernai andra stycket innebär en skärpning av del skadeståndsansvar som följer avförsta stycket. Bestämmelsen i första meningen blir som nämnts tillämplig närfelaktigheten beror på elt konloförande institut. Enligt andra meningen blirden emellertid även tillämplig då felaktigheten beror på någon som har anlitatsav värdepapperscentralen eller av ett konloförande inslilul. Del kan exempelvisröra sig om ett utomstående förelag som har anlitats för atl levererareservdelar till datorsystemet eller för att reparera datorsystemet ellerupprätthålla dess drift. I princip saknar det betydelse för vilket närmareändamål den utomstående har anlitats, om del kan konstateras att den uppkomnafelaktigheten beror på denne. För atl värdepapperscenlralen skall gå fri från skadeståndsskyldigheli dessa fall krävs sålunda enligt förevarande stycke atl inte bara värdepapperscenlralenulan också den utomstående och i förekommande fall även del kontoförandeinstitutet är fria enligt principerna i första stycket. Omnågon tillfogas skada genom beslul om omprövning enligt 4 kap. 10 § eller beslulom rättelse har han räll lill ersättning av värdepapperscenlralen, om han intemed hänsyn till arten av felet eller andra omständigheter insåg eller borde hainsett att fel förekommit. (Jfr63 § i arbetsgruppens förslag) Bestämmelseninnehåller en särskild regel om strikt ansvar för värdepapperscenlralen när eltfelaktigt registreringsbeslut ändras genom rättelse eller omprövning, dockendast om den skadelidande varit i god tro i fråga om felet. I detta lägespelar det ingen roll om den ursprungliga felaktigheten varit av sådant slagatt värdepapperscenlralen svarat för den. Paragrafenavser endast den skada som föranleds av själva rättelse- eller omprövningsbeslutet, inte av del orikliga beslul som rättas. Ersättnings krav med anledning av det urspmngliga beslutet får bedömas enligt 2 §. Den skada som omfattas av ansvaret torde normall beslå i all någon handlat i förlitan på regislreringsbeslutel, t. ex. i tro att en panträtt haft viss prioritet eller all någon ägt rätt all sälja en aklie, men denna fömtsätt ning sedan visat sig oriktig. En företagen registrering gäller visserligen från tidpunkten då den skedde, men genom rättelsen eller omprövningsbeslutel får den ett annal innehåll, som kanske är ogynnsammare för den enskilde. Om en ansökan om registrering felaktigt avslås, inträder däremot rätts verkningarna av rättelsen eller omprövningen först när avslagsbeslulel ändras, och skadestånd enligt paragrafen torde då sällan bli aktuellt. Frågan om god troförelegat får bedömas med hänsyn lill vad den Prop. 1988/89:152skadelidande insett eller bort inse när han försl får reda på beslutet. Senarevetskap kan bara påverka frågan, om medvållande förelegat enligt 4 §. Ersättningenligt 1 -3 §§ kan efter skälighet sättas ned eller heh falla bort, om vållandepå den skadelidandes sida har medverkat lill skadan. (Jfr62 § fjärde stycket i arbetsgmppens förslag) Paragrafenföreskriver i överensstämmelse med allmänna skadeslåndsrättsliga principer atlersättningen kan jämkas eller falla bort efter en skälighetsbedömning, om medvållandehar förekommit på den skadelidandes sida. Oaktsamhet hos ett förelagsanställda får här tfllräknas företaget självt. Medvållandebedömningen ochjämkningsfrågan bör ske enligt samma riktlinjer som annars gäller vid medverkantill ren förmögenhelsskada; framför allt skuldgraden på den skadelidandes sidafår här betydelse. (Jfr 6 kap. 1 § skadeståndslagen, som dock endast röransvar gmndat på vållande.) Som framhållits i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.6) bör vid medvållandeprövningen särskild hänsyn las till vem denskadelidande är, bl.a. till om han är privatperson och man därför rimligen intekan begära någon större erfarenhet och insikt i fråga om aktieaffärer. Denskadelidandes dåliga ekonomi bör endast inverka när den jämkning som i och försig skulle le sig motiverad framstår som oskäligt hård mol honom. (Jfrprop.1975:12 s. Allmärka är all regeln är tillämplig också i vissa fall där ansvar fömtsätter godtro på den skadelidandes sida (I och 3 §§). Det medvåflande som blir aktuellt isådana fall torde normalt bestå i att den skadelidande försummat rimliga måttoch steg för att minska förluster till följd av det ersättningsgmndandebeslutet. Såviti gäller ersättning enligt 3 § finns möjligheten all denskadelidande visserligen från början varit i god tro om beslutets riktighet mensedan får reda på förhållanden som motiverar skadeförebyggande åtgärder.Underlåter han sådana är jämkning möjlig enligt paragrafen. Omett konloförande inslilul eller annat förelag genom vållande har medverkattill en skada som avses i 1 - 3 §§, har värdepapperscentralen rätt att frånförelaget kräva tillbaka utbetald ersättning i den mån del är skäligt med hänsyntill skadans orsak och omständigheterna i övrigt. (Jfr62 § femte stycket i arbetsgmppens förslag) Ibestämmelsen regleras den slutliga fördelningen av ansvaret mellan de skadeståndsskyldiga. Den har närmare kommenterats i den allmänna mo tiveringen. All märka är all denna paragraf också omfattar ansvar enligt 1 och 3 §§. Del är länkbart att vållande också hos något annat företag än värdepapperscenlralen har bidragit till skadan. Återkrav är då möjligt mol företagel i fråga. När del gäller alt styrka alt ell kontoförande institut har medverkat lill 118 enskada torde ofta hos institutet befintligt bokföringsmaterial få betydelse Prop.1988/89:152 som bevis Ofr 38 kap. 2 § ). Bestämmelseni förevarande paragraf omfattar inte återkrav mol anställda som våflat skadan.I den mån de är medansvariga för skadan, vilket får bestämmas enligt allmännaskadeståndsregler, blir 4 kap. 1 § skadeståndslagen tillämplig vid bedömningenav deras ansvarighet. Ersättning som värdepapperscenlralen utgett kan afltså dååterkrävas bara i den mån synnerliga skäl föreligger för delta. Förvaltarregistrering m. m.