prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — För att utöka planeringstryggheten fill vissaorganisationer, som får bidrag efter ansökan och som enligt utredaren bedriveromfattande informationsverksamhet föreslår utredaren en mellankategori av bidragsmottagare. Flertalet av degenerella bidragsmottagarna tillstyrker systemets bibehållande och de kriterierutredaren föreslår, men avstyrker förslaget om en mellankategori. Manavstyrker också utredarens förslag att det vid framtida anslagshöjningarbör ges en viss prioritet fill kategorin bidrag efter ansökan. De generellabidragsmottagarna anser att en sådan prioritering ytterligare skulleurholka de redan knappa resurserna för de organisationer som bedriverlångsiktig, brett förankrad informationsverksamhet. Utredningen tarockså upp frågan om vad informationsbidragen kan användas till. Utredaren konstateraratt "det är viktigt att organisationerna vid varie bidragsfillfälleupplyses om vilka ändamål som får finansieras med informationsbidragen". Enligtutredaren bör SIDA utforma regler för vadsom är bidragsberättigad u-landsinformation. Ett primärt krav bör enligt utredaren vara att bidragen ej fåranvändas till mer allmän internationell information. Hos de flesta remissinstanser råder dettveksamhet inför utredarens förslag att SIDAskall definiera vad som menas med u-landsinformation. Man anser att detta inte är förenligt medorganisationernas rätt till profilering i informationsutbudet och att det kan ledatill detaljreglering. När det gälleransvarsfördelningen i informationsarbetet anser remissin stansernaliksom utredaren att även om SIDA, som , bör ha huvudan svaretför biståndsinformationen och de enskilda organisationerna för u-landsinformationen bördessa båda områden i större utsträckning inte- 142 Några remissinstanser är tveksamma till attstörre vikt skall läggas Prop. 1988/89: 100 vidbiståndsinformation än vid u-landsinformafion. Utredaren anser attSIDA bör utforma klarare regler för redovisning av hur de generella bidragen används.Huvudparten av remissinstanserna anser attnågon form av redovisning är ett rimligt krav men att det är en omöjlighet att redovisa de ränteintäkter somutredaren föreslår. Eftersom SIDA-bidragennormalt används tillsammans med en rad andra medel på avdelnings-, distrikts- och riksnivå är det ejmöjligt att så i detalj redovisa ränta enbart på SIDA-bidragen. Genom riksdagensbeslut gavs SIDA en huvudroll då det gäller statens egen u-lands- ochbiståndsinformation. Utredaren anser att denna roll ytterligare bör förstärkas bl. a.genom att SIDA mer uppmärksammar svenskt multilateralt bistånd och andrabiståndsmyndigheters insatser. Utredaren anser att den som vänder sig till SIDA för attfå information om svensktutvecklingssamarbete bör kunna få information inte bara om SIDA:s biståndsinsatser utan också om vad övrigabiståndsmyndigheter gör. Det är enligt utredaren rimligt att övrigabiståndsmyndigheter från sina egna anslagersätter SIDA för de extrakostnader som kan komma att uppstå i dettasammanhang. När det gällerinformation om det multilaterala utvecklingssamarbetet föreslår utredarenett delat ansvar mellan UD, SIDA och Svenska FN-för-bundet. De flestaremissinstanserna föreslär att huvudansvaret för den multilateralainformafionen skall ligga på SIDA medan SIDA i sitt remissvar däremot föreslår att UD har dettaansvar. SIDA anser att "grundprincipen bör vara att det organ som haransvaret för en viss verksamhet även bör haansvaret för informationen om denna verksamhet". Vad beträffar övriga biståndsmyndighetersinformafionsverksamhet anser de flesta remissinstanser att den ärofillräcklig. I riktlinjerna förSIDA:s informationsverksamhet understryks vikten av att SIDA medverkari olika sammanhang och informerar om u-lands- och biståndsfrågor.Enligt utredarens uppfattning är det betydligt svårare än tidigare att få sådan medverkan tillkurser, konferenser och möten hållnautanför verkets regi. Det stora flertalet av remissinstanserna instämmer i denna kritik och menar att denna situationär beklaglig. SIDA är medveten om deförsämrade kontakterna men redovisar att man av kapacitetsskäl ej har möjlighet att delta i denutsträckning som efterfrågas. Enligt utredaren ärden huvuduppgift som ålagts "beredningen för u-landsinformation" att lämna förslag till SIDA om fördelning av de statliga informationsbidragen - fögameningsfull . Bidragen fördelas i praktikenenligt väl etablerade "nycklar". Enligt utredarentalar verksamhetens nuvarande inriktning för beredningens avskaffande.Utredaren föreslår dock, eftersom många folkrörelser och andraenskilda organisationer redovisar att man vill ha den kvar, en ombildad beredningmed nya föreskrifter och ändrad sammansättning: "I beredningen böringå samtliga biståndsmyndigheter, ett antal representanter för bådemottagare av generella bidrag och mottagare av bidrag efter ansökan samt några 'fria tänkare"'. Flertaletremissinstanser anser att beredningen för u-landsinformation 143 bör finnas kvar men med en viss modifiering isammansättning och verk- Prop. 1988/89: 100 samhetsform. 1 vilken riktningdenna förändring bör gå är remissinstanser- Bil. 5 na dock ej ense om. Inågra av svaren förordas att beredningen läggs ned. Jag har redan tidigare under inledningsavsnittetU-lands- och biståndsinformation understrukit den stora vikt jag lägger vidinformation om och internationeUt utvecklingssamarbete. Utredningensom genomförts på detta område understryker betydelsen av informations- ochopinionsarbete i det nuvarande biståndssamarbetet och för att möjliggöra ettfortsatt stort och ändamålsenligt bistånd. De mål för u-lands- ochbiståndsinformation som beslutade om är väl förankrade. Jagdelar därför utredningens uppfattning att dessa mål bör styra även det framtidainformationsarbetet. Jag anser vidare att de principer om saklighet, allsidigbelysning och profilering som beslutade om bör gälla även iframtiden. Principerna innebär att all statligt finansierad u-landsinformationbör präglas'av saklighet och att SIDA och de övriga biståndsmyndigheterna börsträva efter en allsidig belysning, medan folkrörelserna måste ha rätt attprofilera sitt informationsutbud utifrån sina egna politiska och religiösavärderingar. Systemet med generellabidrag bör behållas eftersom det innebär stora administrativa ochplaneringsmässiga fördelar såväl för SIDA som för de berörda organisationerna.Beslut om vilka organisationer som skall vara mottagare av generellainformationsbidrag bör tas av den bidragsbeviljan-de myndigheten efter detatt fastlagt riktlinjer för verksamheten. Jag tillstyrker utredarensförslag till kriterier för vilka organisationer som skall kunna tillhörakategorin generella bidragsmottagare. organisafioner skallockså kunna få informationsbidrag efter ansökan. Inom denna grupp avbidragsmottagare bör det vara möjligt för SIDA att finna administrativa rutinersom möjliggör ökad planeringstrygghet för organisationer vars verksamhet är avden art att det är särskilt motiverat. Sådana åtgärder bör dock inte leda framtill att det skapas någon särskild mellankategori av mottagare av det slagutredaren föreslår. Mina ställningstagandenovan leder fram till att beslut omsamtliga bidrag till enskilda organisationers informationsinsatser även ifortsättningen bör fattas av SIDA. Utifrån de beslutade kriterierna avgör SIDAom det är generella bidrag eller bidrag efter ansökan som skall tillämpas fören viss organisation. Om SlDA:s beslut innebäratt några organisationer förs över från kategorin generella bidrag till bidragefter ansökan eller på något annat sätt byter kategori, är det naturligt attmedelstillgången inom de olika kategorierna justeras i motsvarande mån.Eftersom jag tidigare föreslagit att SIDA skall besluta om vilka organisationersom skall höra till respektive kategoriligger också dessa beslut om medelsfördelning hos SIDA. Enligt utredaren bör intebidrag för u-landsinformation utnyttjas för internationell information av mer allmän inriktning. Jag delar därför utre darens uppfattning att informationsanslaget inom biståndsramen ej bör 144 finansierainternationell information av mer allmänt slag samt att det Prop. 1988/89:100 behövs en tydligare definition av vadsom skall anses utgöra bidragsberät- Bil. 5 tigad u-landsinformafion. Enligt min mening bör u-landsinformation innefattabred information om och utvecklingssamarbetet. SIDA bör utifråndetta synsätt utforma mer detaljerade anvisningar för vilken verksamhet som fårfinansieras från statliga informationsmedel. Jag anser vidare atten viss avgränsning och arbetsfördelning mellan biståndsinformation ochu-landsinformation är önskvärd. har SIDA lagt viss tyngdpunkt på information omsvenskt bistånd, medan organisationerna vid sidan av sin biståndsinformationlagt stor vikt vid informafion om situationen i . Detta är enligt min meningen lämplig rollfördelning. SIDA och de övriga biståndsmyndigheterna bör hasom huvuduppgift att informera om de insatser som görs på biståndsområdet. Detta innebär givetvisinte att biståndsmyndigheterna är förhindrade att ge u-landsinformation.För att öka förståelsen för situationen i och för att ge enbakgrund till de genomförda biståndsinsatserna är det angeläget att t. ex. SIDA utifrån sina erfarenheterockså informerar om förhållanden i . Jag delar utredarensuppfattning att en god redovisning bör ske av och från organisationernasinformafionsprojekt. Bidragen fill informationsverksamhet bygger på ett förtroendeför organisationernas verksamhet. Dettagäller inte minst de generella bidragsmottagarna. Liksom för all annan verksamhet på biståndsområdet är detangeläget att medlen används på ett riktigt och effektivt sätt. Det är därförväsentligt att användningen av informationsbidragenredovisas och följs upp. Det är vikfigt att SIDA utformar klarare regler för denna redovisning, som principenom att medlen disponeras av organisationerna under eget ansvar bibehålls. Jag finner det dock inte ändamålsenligt att krävanågon särskild redovisning av eventuella ränteintäkter på beviljadebidragsbelopp. Jag delar denuppfattning som framförs i bl. SIDA:s remissvar att de organisationer ochmyndigheter som bedriver biståndsverksamhet också bör ansvara förinformation om denna verksamhet. Detta innebär att UD, SAREC, BITS och SWEDFUNDbör avsätta såväl medel som personella resurser för dessa aktiviteter. För U-centmm ochnordiska afrikainstitutet är informationen också en viktig arbetsuppgift. Mot bakgmnd av de internationellaorganisafionernas stora betydelse förgenomförandet av det svenska biståndet finner jag det angeläget att kunskap omdessa organisationers verksamhet sprids ytterligare i och att debattenbreddas. Det nordiska , som jag har redovisat, skall ocksåses som ett led i informationsspridningen. När det gäller informationen om det multilateralautvecklingssamarbetet bör UD ha ett huvudansvar. Ett samarbete på detta områdebör eftersträvas med SIDA, , ,Svenska UNESCO-rådetm.fl. Svenska FN-förbundetfår statliga informationsbidrag från såväl SIDAunder anslaget C 9. Information som från UD under anslaget . Information,studier och forskning om freds- och nedrustningssträvanden m. m.Det borde både för och för bidragsbeviljande myndig- 145 10 1988/89. hetervara en fördel att hela anslagsbehov prövas av utri- Prop.1988/89: 100 kesdepartementet. Jag hardärför under anslaget C 1. Bidrag till internatio- Bil. 5 nellabiståndsprogram beräknat medel för Svenska FN-förbundets informationsverksamhetom det multilaterala biståndssamarbetet. Utredaren pekar på det faktum att ocksåflera andra bidragsmottagare fårinformationsbidrag från olika anslag inohni biståndsbudgeten. Jag vill i detta sammanhang förorda att bidragen i så storutsträckning som möjligt prövas och finansieras frånett anslag. De organisationer som genom s.k. ramavtal med SIDA får omfattande bidrag till sin biståndsverksamhet böräven kunna få bidrag för information i samma sammanhang. SIDA har att besluta om storleken på sådana bidrag som börfinansieras från anslaget för bidrag till folkrörelser och enskilda organisationersbiståndsverksamhet. Folkrörelser och enskildaorganisationer bedriver en mycket aktiv verksamhet på informationsområdet. Detär angeläget också att personal inom biståndsförvaltningen ser som enprioriterad uppgift att direkt delta i informationsarbetet,bl. a. genom medverkan i organisationernas kurser och konferenser eller på annat sätt direkt informera om svenskt utvecklingssamarbete. Beredningen föru-landsinformation har funnits , men har under årens loppfått ändrade arbetsuppgifter. Från att under biståndets uppbyggnad ha varitdirekt kopplad till är beredningen ett rådgivande organtill SIDA i informationsfrågor. Regeringens kontakt och erfarenhetsutbyte med folkrörelser och enskildaorganisationer sker bl. a. i detfolkrörelseråd för biståndsfrågor som jag tillsatte 1986. I rådets arbete har många olika frågor behandlats,bl.a. informafionsfrå-gornas betydelse i utvecklingssamarbetet. Beträffandeberedningen för u-landsinformation finner jag inte utredarens motivtillräckliga för att bibehålla en beredning med nuvarande arbetsuppgifter ochmandat. Det är dock såsom utredaren påpekar angeläget att SIDA på informationsområdet har ennära och bra kontakt med såväl de andrabiståndsmyndigheterna som med folkrörelser och andra enskilda organisationer.Ett steg i denna riktning kan vara en mer regelbunden medverkan av SIDA:spersonal vid olika arrangemang såsom organisationemas kurser ochkonferenser. SIDA har i sitt remissvar på utredningen om u-lands- och biståndsinformation föreslagit ett kapacitetstillskottpå en person för att bl. a. samordnaerfarenhetsutbytet med folkrörelserna. Genom mitt förslag om medelstilldelningunder detta anslag bör möjlighet finnas att med finansiering frånanslaget skapa ett sådant kapacitetstillskott.Jag finner det också angeläget att medel finns tillgängliga för infor-mafionssatsningar av det slag som informations-och debattdagarna Biståndet behövs utgjorde. För att åstadkommaett så hehäckande och effektivt informationsutbud som möjligt bör SIDA,folkrörelser, enskilda organisafioner och andra aktörer på informationsområdet utbytaerfarenheter och fortlöpande samrådaom sina informationsverksamheter. Vid beräkningen avanslaget har jag utgått ifrån att de generella bidragen till organisationerna räknas upp . 1988/89: 100 Jag hemställer att regeringen föreslår "" -' att fillInformation för /89 anvisa ett reservationsanslag på . Information om i utlandet m.m. pp-'9- Av anslaget för /89 har . inteställts till Svenska institutets disposition till följd avtillämpningen av en utgiftsram. är en statligt finansierad stiftelsemed uppgift att främja kultur- och erfarenhetsutbyte med andra länder, attförmedla kunskap om svenskt samhälls- och kulturliv genominformationsverksamhet i utlandet samt att svara för verksamheten vid det svenskakulturhuset i (CentreCulturel Suédois). Institutet bidrar tillinformationen om det svenska samhället genom publikationer, filmer och utställningar samt genom dokumentationstjänstoch besöksservice i . Kultumtbytet främjas genom publikationer,filmvisningar, utställningar: seminarier och personutbyte. Studier ochforskning stöds genom stipendier, personutbyte, kurser och konferenser samt bidrag till undervisning i svenska viduUändska läroanstalter. Institutetfår inom sitt verksamhetsområde mot ersättning utföra uppdrag ochtillhandahålla produkter och tjänster. Institutet har fått ansvar för program somsyftar till att öka kontakterna mellan det svenska samhället och länderna i tredje världen genom person- ocherfarenhetsutbyte samt kulturutbyte. Institutet harvidare i uppdrag att bedriva försöksverksamhet med s. k. integrerad utlandsutbildning samt attadministrera stipendier åt svenskar för forskning i utlandet. Institutet leds aven styrelse bestående av institutets direktör och elva ledamöter, som utses av regeringen. Förkontakt med samhällsinstitutioner ochandra organ, som har beröring med institutets verksamhet, finns rådgivandereferensgrupper som tillsätts av styrelsen. Anslag 1988/89 Beräknad ändring 1989/90 107(1) Förvaltningskostnader(2) (därav lönekostnader) Lokalkostnader 869 000(3) 173 000) (3) 671 000 9 135 000 806 000) 2 124 000 540 000(3) (l)Inkl. även anställda vid det svenskakulturhuset i . (2)Inkl. informationsverksamhet. (3)Av angivet belopp har inte . ställts till Svenska institu tets disposition till följd av tillämpningen av en utgiftsram. 1988/89: 100 Ril 5 begär under anslaget Dl.för /90 ett (-1-2 463 000) exkl. pris- ochlöneomräkning. Institutet begär att besparing i enlighet med huvudförslaget helt skallförläggastill av perioden /90 - 1991/92. under littera C. InternationeUt utvecklingssamarbete samt10 . under åttonde huvudfiteln (). Insfitutet begär följande höjningar under anslaget DL: Anpassning av gäststipendier,europarådsstipendier 714 000 och bilaterala stipendiertill höjda studiemedelsbelopp Utvidgning av bilateraltstipendieutbyte 482 000 Ny tjänsttill litteraturlagret 150 000 Genom ändring i studiestödslagen höjs fr. o. m. den 1januari 1989 studiemedlens totalbelopp per läsår från till avbasbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Svenska institutetsgäststipendier, europarådsstipendier och bilaterala stipendier bör, liksomhittills, utgå med samma belopp som studiemedel enligt studiestödslagen. Jagförordar av detta skäl en uppräkning om . för institutets stipendieprogram.Därutövervill jag framhålla vikten av att de bilaterala stipendieprogrammen med europeiska länderprioriteras inom ramen för givna resurser. Med hänvisning tillsammanställningen beräknar jag anslaget för nästa budgetår till . Medelsbehovet har beräknats med utgångpunkt i en reellminskning av utgifterna om pä med fördelningen 1, 2 och för första, andra resp. tredjebudgetåret. Jag har i mitt förslag beaktat att tjänstebrevsrätten föreslåsslopad för fr.o.m.den Ijuh 1989. Jag hemställer att regeringen föreslår att till SvenskainstUutet för /90 anvisa ett reservationsanslag på . Radio (f. d. Utlandsprogrammet) ärden enhet inomSveriges Riks radioAB som svarar för programverksamheten för utlandet. Radio Swe denskall enligt avtalet mellan staten och producera 149 och på annat sätt anskaffa och sända ljudradioprogram avsedda förmottagningi utlandet. Programmen skall ge i utlandet bosatta svenskar möjlighet att fåinformation om och upprätthålla kontakt med hemlandet samt hos utländskalyssnare sprida kunskap om . Radions sändningar till utlandetsker på sju språk och riktar sig till alla världsdelar. Prop.1988/89: 100 Bil. Anslag(1) 1988/89 Beräknad ändring 1989/90(2) Programverksamhet ochdriftskostnader 38 276000(3) -10 845000(4) Kompensation för prisutveckling 4 740 000 - 1 580 000 kostnader 16 950000 - 5 050000 Summa 59 966000 -17 475000 (1)Avser budgetåret1988/89 samt (2)Avser kalenderåret1990. sammanfaller räkenskapsår medkalenderår. (3)1 1986/87 årsprisläge. (4)I 1987/88 årsprisläge. begär för ett anslag,exkl. priskompensation, på . för programverksamhet för utlandet.Därutöverbegär ersättning om . Debegärda ökningarna i förhållande till avser följande: Distribution avkassetter, radioexportprogram Telefonöverföring avprogram till afrikanska radiostationer Förberedande arbeteninför sändarbyten(l) 2, Drift avkortvågssändarna 1 000 000 600 000 (1)Engångsanvisning Medhänsyn till det kärva ekonomiska läget är jag inte beredd att ta ställning till en utökad verksamhetför Riksradios utlandsprogram.I gengäld fillämpas beträffande Radio inte något huvudförslag. Radio Swedenbedriver sändningar till norra från en mellanvågssändare iSölvesborg. Programmen har mött avsevärt intresse i flera länder, vilket fill en del torde bero på attmellanvågstekniken gör det möjligt att uppnå bättre hörbarhet än vidkortvågssändningar. Jag är inte beredd att förorda investeringi nya kortvågssändare för Riksradios sändningar till utlandet. Istället bör kortvågssändaren i och de båda sändarna i moderniseras (rekonditioneras),så att de kan användas ytterligare . Enligt ochradions utredning skulle de sammanlagda kostnaderna för rekonditionering avde tre sändarna uppgå till . Dessa kostnader bör belastaanslagsposten 3 fr. o. m. /91 (budgetår 1991). 1988/89: 100 Jag hemställer att regeringen föreslår att till Riksradiosprogramverksamhet för utlandet för budgetåret1989/90 anvisa ett reservationsanslag på . Övrig information om i utlandet 15 432 000(1) 14 904 000(2) (l)Varav . (2)Varav . Från anslaget finansieras sådant informations- ocherfarenhetsutbyte som samordnas av press- ochinformationsenhet (anslagsposten 1. Samordnad informafionsverksamhet) samtbidrag till Svensk-Internationella Pressbyrån () ochIngenjörsvetenskapsakademien (IVA). Anslag 1988/89 Beräknad ändring 1989/90 - 723 000(1) Bidrag till Svensk-Internationella Pressbyrån (1)Varav817 . Inom press- och informationsenheten fördelar informationsbyrån medel från detta anslagfrämst till de svenska utlandsmyndigheterna för informationsinsatser och kultumtbyte, såsompersonutbyte, seminarier, lokala kostnaderi samband med film- och utställningsverksamhet m.m. Vidare Prop. 1988/89: 100 finns medel bl.a. för regionala insatser,utländska journalistbesök, infor- Bil. 5 mations- och kulturinsatser i anslutning till konferensen om säkerhetoch samarbete i (ESK) samtstöd till tidskrifterna (inkl. versioner på andra språk än engelska), AMBIO, Inside och Voice of . Medel ställs även till Svenska institutetsförfogande för särskilda uppdrag av intresse för utrikesdepartementet.Informationsbyrån svarar härutöverför information om utrikespolitiska frågor genom trycksaker, föredrag,seminarier m. m. SIP distribuerarnyhetsbulletiner till ca 7 000 mottagare inom massmediesektorn i 150länder. Bulletinerna innehåller dels nyheter inom de industriella, tekniska ochvetenskapliga sektorerna i , dels nyheter om svenska politiska, samhälleliga ochekonomiska frågor. Vidare produceras särskilt material på engelska och tyska förspeciahserad fackpress, forskningsinstitutioner, branschföreningar etc. SIPbegär för /90ett bidrag om . IVA begär bidrag omI . för avtalsbundet teknisk-vetenskapligt samarbete, främstforskarutbyte, mellan IVA och teknisk-vetenskapH-ga organisationer iösteuropeiska länder och . Utbytet syftar bl. a. till att initiera direktoch långsiktigt samarbete mellan berörda forskare och institutioner. Avtalet med Sovjetunionenadministreras gemensamt av IVA och . Det råder bred enighet om behovet av intensifieradekontakter med såväl Väst- som . Informationsverksamhet och kultumtbytehar därviden väsentlig roll att spela. a. märks en ökad efterfrågan på kultumtbyte med ,inte minst med de balfiska . En särskild arbetsgrupp inomutrikesdepartementet utreder möjligheternafill ökat kultur- och erfarenhetsutbyte med . Gruppen kommer medall sannolikhet att föreslå ökade insatser i vårt utbyte med europeiska länder.Jag förordar att särskilda insatser i av i första hand samhällsinformativ art, t. ex. seminarieserier om svensktarbetsliv, prioriteras inom ramen för givna resurser. Jag anser att ettfortsatt stöd bör lämnas till , som utges av Arbetarrörelsensinternationella centrum. Jag föreslår att . avsätts för ändamålet i form av en engångsanvisning. Jag hemställer att regeringen föreslår att till Övrig information om iutlandet för /90 anvisa ettreservationsanslag på . PP-'- ' Över anslaget D 4. erhåller Utrikespolitiska Institutetsedan budgetåret 1987/88 bidrag för förvaltningskostnader och informationsverksamhet. Forskningsverksamheten finansieras viaanslaget F 6. Ul, som drivs avUtrikespolitiska samfundet, har enligt stadgarna till uppgift att främjaintresset för internationella frågor samt vidga kunskaperna och stödjaforskning härom. Detta sker genom att Ul publicerar tidskrifter, böcker,skrifter och broschyrer om aktuella utrikespolitiska frågor, anordnar seminarieroch föreläsningar samt förser massmedierna med information och dokumentation ominternationella frågor. Ul vänder sig vid målgrupp, från specialister till allmänhet.