prop · GC03139 · 1988-12-31 00:00:00 — Detnu sagda bör mte uppfattas sä att betydelsen av ett vidare europeiskt, och förden delen även intemationellt, harmonisermgsarbete nedvärderas. och erbjuder möjligheter att genom välgmndade sakargumentkunna påverka skeendet och besluten mom EG och därmed också främja samarbetet meUanEFTA och EG. Efterfräganpä byggsektoms tjänster är i högre än på mycket länge.Arbetslösheten bland byggnadsarbetare är den lägsta som registrerats sedan den modemastatistiken infördes . Den inhemska byggmaterialindustrinsproduktionskapacitet är i det närmaste fullt umyttjad och långa leveranstidergäller för byggmaterial och komponenter inom många områden. Den högaefterfrågan bedöms bestå också . Utbudetav byggmaterial och komponenter på den svenska marknaden är således förnärvarande mte tilhäckligt för att efterfrågan skall kunna tillgodoses utan stömingari form av väntetider eller ökande priser, vilket också framgår av utvecklmgenunder senare tid. Byggsektomär mer än de flesta andra sektorer utsatt för konjunkturella förändringar i denaUmänna ekonomiska utvecklingen. Det är en naturlig följd av att produktionenär beroende av mvesteringsviljan inom närmgslivet i övrigt, avutbyggnadsbehoven pä den samhälleliga sidan och av hushållens bosladseflerfrågan.Den långvariga tillbakagången inom byggandet och början av1980-talet medförde att produktionskapaciteten mom byggmaterialmdustrin drogsned. Undersamma tid ökades ansträngnmgama att bygga upp exportmarknader. Byggmaterial iolika former utgör numera en betydande del av den samlade svenska exporten,främst på närmarknadema inom och . Densvenska byggmaterialindustrin producerar således mom flera omräden mer än vadsom avsätts mom landet, som den inhemska efterfrågan just nuöverstiger vad som avdelas för den svenska marknaden. Pä äremellertid en byggexport av minst nuvarande omfatmmg nödvändig, inte minst avhänsyn till intresset av att stabilisera näringen och minska dess beroende av konjunkturväxlmgamapä hemmamarknaden. En framgångsrik export fömtsätter uthålliga satsningar, somvidmakthålls även då produktionen i och för sig skulle kunnaavsättas på hemmamarknaden. Det vore därför etiligt min mening kortsiktigt ochoövertänkt att nu lösa bristema på den svenska marknaden genom minskad export. Denandra vägen är att bygga ut kapaciteten mom den svenska byggmaterialmdustrin isådan omfatmmg att den nuvarande efterfrågan kan tiUgodoses. En sådan utbyggnad kanemellertid i mänga fall knappast genomföras i sådan Prop. 1988/89; 139 tidatt de omedelbara behoven kan tillgodoses. Dettaleder mig till att det utökade utbud som behövs kan åstadkommas främst genom ätgärdersom främjar importen av Ukvärdiga produkter. Därmed skapas också fömtsättnmgarför en förbättrad priskonkurrens pä den svenska marknaden. Byggproduktersom har godkänts i annat nordiskt land Somjag har redovisat i det föregående pågår det pä olika hällarbete med att få fram överenskommelser eller konventioner om godtagande avresultat från provnmg som utförts i annat land. De riktiinjer som Nordiska ministerrådetfastställde är 1983 innebär i och för sig en avsevärd förenkling avprocedurerna i fräga om sådana produkter för vilka myndighetema enats omkravnivåer och verifikationsmetoder. Överenskommelser av detta slag fmnsemellertid endast i begränsad utsträcknmg. Detlångvariga nordiska samarbetet pä byggbestämmelseområdet har fört med sig att byggbestämmelsemai de nordiska ländema i allt väsentiigt bygger på en likartad uppfatmmg omvilka egenskaper som är väsentiiga och vilka funktioner som mäste säkerställas.Denna samsyn gäller bl. a. de gmndläggande krav som bör ställas på byggnaderav hänsyn till hälsa, hygien, säkerhet och skydd mot olycksfall. Den gällerockså i väsentiiga delar i fräga om krav av annat slag, exempelvis energihushållnmg,trevnad och komfort. Denstora överensstämmelse som faktiskt råder mellan de nordiska länderna i fråganom viUca krav som bör ställas på byggnader innebär i alhnänhet att en produktsom är godkänd i ett nordiskt land i allt väsentiigt också svarar mot de kravsom faktiskt ställs i de andra nordiska ländema. Någon generell verkan tillerkännsdock normalt inte ett sådant godkännande här i landet utan godtagandefräganblir beroende av de enskilda byggnadsnämndemas pröv-mng. Nämnderna kan därvidkomma till skilda resultat, vilket medför att användnmgen av sådana produkterförsväras, om mte producenten eller hans ombud först skaffat sig etttypgodkännande i . INordisk handlmgsplan för ekonomisk utveckling och full sysselsätming från den26 har stor vikt lagts vid att avveckla handelshinder för att förverkligaNorden som hemmamarknad. Nordiska mimstertådet fastställde den 27 febmari 1987ett samarbetsprogram om avskaffande av handelshmder i . Motbakgrund härav och av intresset av att utbudet av byggprodukter på den svenskamarknaden snabbt ökas, bör unporten nu främjas av byggmaterial m. m. som kanantas uppfylla svenska krav. Överensstämmelsernamellan de nordiska ländemas krav är som jag nämnde så stora, att man i alhnänhetbör kunna utgå från alt produkter som uppfyller kraven i ett annat nordisktland ocksä uppfyller svenska krav. I avvaktan pä att de av Nordiska mmisterrådetfastställda riktlmjema utvecklas av NKB och ges en vidgad praktisktillämpning bör därför genom ensidiga svenska ätgärdersärskilda lättnader nu genomföras i fräga Prop. 1988/89; 139 om användningeni av produkter som har godkänts i andra nordiska länder. I ett längreperspektiv bör man givetvis kunna förvänta sig att fömtsättningar skapas förmer generellt verkande överenskommelser om underlättandet av handeln med byggprodukterinom Ettsådant svenskt ensidigt åtagande ligger väl i Imje med de nordiska strävandensom jag här har redovisat. Även produkter med ursprung utanför bör fäomfattas äv lagstiftnmgen, om de godkänts i nägot annat nordiskt land. Genomdenna konstruktion stär inte den föreslagna lagstiftnmgen i strid mot GATT-bestämmelsema. Denföreslagna ordningen bör också stimulera till ytterligare insatser för att fätill stånd nordisk ömsesidighet i fräga om giltigheten av nationellt utfärdade godkännandenpä byggområdet. a. till den förväntade utvecklmgen av det nordiska samarbetet ochde pågående förhandlmgama bör åtgärdema tidsbegränsas och avse tiden t. o. m.utgången av är 1991. Frågan om en eventuell förlängnmg för tiden efter är 1991bör göras beroende av utgången av fortsatta förhandlmgar på olika mvåer samt avom ömsesidighet kan uppnäs i fråga om giltigheten av nationeUt utfärdadegodkännanden i förhällandet mellan de nordiska ländema. Mittförslag överensstämmer med det som presenterades vid hearingden . Förslaget mottogs positivt av så gott som samtUga närvarande. Jagfömtsätter att det svenska initiativet kommer att påskynda utvecklmgen mot en harmoniseringmellan de nordiska ländema. Jaghar i detta ärende samrått med statsrådet . Denförordade ordningen bör lämpligen åstadkommas genom att det i anslutnmg till bestämmelsemaom typgodkännanden m. m. i 8 kap. 29 § PBL införs en ny paragraf som reglerargodtagande av byggprodukter som godkänts i andra nordiska länder. Dennya paragrafen bör utgå från att byggprodukter som har godkänts i andranordiska länder är likvärdiga med sädana produkter som frivilligt typgodkänts eUersom tillverkningskontrollerats här i landet. De godkännanden som likställs medsvenska godkännanden bör ha i huvudsak samma kvalitet som svenskatypgodkännanden. Det bör alltså vara fräga om godkännanden som utfärdats avbehöriga organ i det andra landet. Som jag återkommer till i avsmtt 7 bör detkrävas att dessa organ har en oberoende stältamg och att godkännandeordningenär tillgängliga för alla utan diskrimmering - dvs. även för sökande från annatland. Det bör ankomma på regeringen att bestämma de organ som kommer i fråga. Detär angeläget att den ordning som föreslås mte omfattar produkter som mteuppfyller grundläggande svenska egenskapskrav pä byggnader och andra anläggmngar.Den överhetming som råder inom byggsektom,med kraftiga materialprisöknmgar som följd, får mte legitimera Prop. 1988/89;139 att allvarliga problem byggs m i det svenska samhället genomförsämrad kvalitet i byggandet. Frågan har självfallet ocksä en konkurrensaspekt.Företag som verkar långsiktigt pä den svenska marknaden och har anpassat sinaprodukter till svenska kvalitetskrav, skall mte fä sm verksamhet äventyrad avkortsiktigt sänkta samhälleliga krav pä motsvarande produkter från annat håll.Båda de nu nämnda aspektema framhölls också särskilt vid den hearing somanordnades . Lätmaderför användningen av produkter godkända i ett annat nordiskt land får heller mteleda till att konkurrensen mellan svenska produkter och produkter frän andraländer snedvrids. Föratt säkerställa kvalitetskravet bör därför regeringen eUer den myndighet somregeringen bestämmer fä bemyndigande att meddela de föreskrifter som behövs föratt undanta produkter som mte kan antas uppfylla kraven i 3 kap. PBL till skyddför liv, personlig säkerhet eller hälsa och för en lämlig utformnmg avbyggnader och andra anläggningar. Härigenom säkras också att tillämpnmgen blirlikformig över hela landet. uppnås den eftersträvade förenklmgen ibygglovshanteringen, eftersom sökanden på förhand vet om produkten kommer attgodtas av . Avgränsnmgentill nordiska godkännanden innebär att produktema kommer atl ha prövats motkvalitetskrav som på de flesta områden nära svarar mot dem som gäller enligtsvenska byggnadsbestämmelser. Det långvariga norm-samarbetet mellan de nordiskabyggmyndighetema innebär att de skilhiader som finns mom enstaka områden är ihuvudsak kända för den svenska myndigheten. Det bör därför vara möjligt allange i vilka hänseenden eller mom vilka områden som avvikelsema mellan kraven iSverige och ett annat nordiskt land är sådana, att ett godkännande mte i dennadel kan jämställas med ett svenskt fnvUligt typgodkännande eller en sådan tillverknmgskontroll. Jagåterkommer ytterligare tiU detta i specialmotivermgen tiU lagforslaget. Detär angeläget att de nya bestämmelsema träder i kraft sä snart som möj-Ugt. Jagföreslår att ikraftträdandet bestäms till den 1 juU 1989. 1enlighet med vad jag nu har anfört har det mom upprättatsett förslag till lag om ändring i (1987; 10). Somtidigare sagts bör de överväganden som redovisats lagtekniskt uttryckas genomatt det i (1987:10) införs en ny paragraf, 8 kap. 29 a §,av följande lydelse. 1988/89; 139 IntiUutgången av skall vid tillämpningen av 29 § aruira stycket andrameningen med där avsedda produkter likställas material, konstruktioner ochanordningar som har godkänts av de organ i armat nordiskt land som regeringenbestämmer. Förstastycket gäller inte material, konstruktioner och anordningar som kräverobligatoriskt typgodkänrumde enligt 16 kap. 2 § andra stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm/nerfar meddela föreskrifterom avvikelse från bestämmelsen i första stycket om likställdhet. Avvikelse fårföreskrivas ifråga om sådana produkter som inte kan antas uppfylla kraven i 3kap. till skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa och för en lämplig utformningav byggnader och andra anläggningar. Paragrafenhar behandlats i avsmtt 5. Genomförsta stycket införs en skyldighet för byggnadsnämnderna att - på samma sättsom i fråga om svenska godkännanden - godta en i annat nordiskt land godkänd byggprodukti de avseenden som godkännandet gäller. Godkännanden av svenskt organ regleras- som - av bestämmelsema i detta kapitels 29 § och i 16 kap. 2 och 3 §§ samtdärtill hörande föreskrifter. Någon ändring av denna verksamhet är mte avsedd. Avskäl som redovisats i avsnitt 5 har de nya bestämmelsema tidsbegränsats attgälla till utgången av . Förstastycket innebär att byggnadsnämnderna vid sm granskning skall godtabyggmaterial, konstruktioner och anordningar som har godkänts av behöriga organi de andra nordiska ländema ulan att nämndema ställer krav på ytterligareverifikation i de avseenden som godkännandet gäller. De godkännanden som avsesi första stycket är i första hand i annat nordiskt land meddelademyndighetsgodkännanden, men kan även vara av behörigt organ utfärdade intygeller andra bevis om överensstämmelse med i det landet ställda krav. Dethar lagts på regeringen att bestämma de organ vars godkännanden skall godtas avbyggnadsnämndema. En gmndläggande fömtsättning för att ett sådant organ skallkunna utses är att organet bedöms ha tillräcklig kompetens inom byggområdet ochatt det ocksä finns förtroende för den verksamhet som organet utövar. Det bördessutom krävas att organet är oberoende i förhållande till tillverkarintressenoch att det utan diskriminermg är tillgängligt för alla, såväl inom som utomlandet. Avsiktenmed de nya bestämmelsema är inte att förändra fömtsättmngama för hur byggnaderskall utföras. De byggprodukter som skall användas i det svenska byggandetmåste uppfylla egenskapskraven i 3 kap. PBL i fråga om t. ex. stabilitet, brandoch sundhet. Eftersom egenskapskraven för byggnader vanligen varierar mer ellermmdre mellan olika länder görs provningar utomlands ofta mte mot de krav somanges i de svenska byggbestämmelsema. Inte ens de nordiska byggreglema är ifråga om egenskapskrav likvärdiga i alla avseenden. Byggprodukter officielltgodkända i de andra nordiska ländema har dock egenskaper som i stora drag fåranses överensstämma med egenskaperna hos dem som godkänns i Sverige.Provningsresultat, dimensione- rmgskalkyler och annandokumentation av produktens egenskaper läggs Prop. 1988/89: 139 dessutomredan i dag i allt störte utsträckning till gmnd för plan- och bostadsverkets bedömningaroch beslut i fråga om frivilligt typgodkännande av byggmaterial m. m. Motbakgrund härav har som huvudregel föreskrivits i första stycket att byggproduktersom godkänts av ett behörigt organ i ett annat nordiskt land - utan fömyadeller ytterligare kontroll eller verifikation av svenskmyndighet - skall godtas av byggnadsnämndema vid deras gransk- Byggnadsnämndensskyldighet att godta en sådan produkt sträcker sig mte längre än vad som gälleri fråga om en produkt som typgodkänts i . Avgörande är alltså i viUcaavseenden det nordiska godkännandet gäller. I regel torde nämndema vid sin prövningfå godta handlingar som avfattats på danska eller norska språket. Det får dockanses följa av allmänna principer att, om det behövs, nämnden kan kräva alt denbygglovssökande företer en över-sättmng till svenska av degodkännandehandlingar som åberopas (jfr prop. 1971; 30 s. 86 och 376). Iandra stycket föreskrivs att vad som anges i första stycket mte avser material,konstruktioner och anordningar för vilka det i krävs obligatoriskttypgodkännande. Som tidigare nämnts har regeringen inte meddelatnågra föreskrifter om obligatoriskt typgodkännande. Om det ändå skulle bliaktuellt med sädana föreskrifter bör inte likställdheten gälla. Det måste alltsåi dessa fall finnas ett typgodkännande av ett svenskt organ. Avtredje stycket framgår att inte skall vara skyldig att vid singranskning godta alla produkter som har godkänts i ett annat nordiskt land.Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan föreskriva avstegfrån kravet i första stycket på Ukställdhet. Bestämmelsen får ses som ensäkerhetsventil. Bemyndigandet att meddela avvikande föreskrifter gäller sådanabyggprodukter som inte kan antas uppfylla kraven i 3 kap. till skydd för liv,personlig säkerhet eller hälsa och för en lämplig utformning av byggnader ochandra anläggningar. När bemyndigandet umyttjas mäste givetvis beaktas ävensådana föreskrifter som kan ha meddelats med slöd av 16 kap. 1 § förstastycket. Avsiktenär att plan- och bostadsverkel skall ges bemyndigande att meddela föreskriftermed stöd av tredje stycket. Verket har då att på eget initiativ bevaka ochfatta beslut om vilka byggprodukter som, trots ett godkännande av behörigtorgan i ett annat nordiskt land, mte skall likställas med produkter som typgodkäntseUer tillverkningskontrollerats enligt svenska bestämmelser. Undantag kanföreskrivas t. ex. i fråga om vissa produkttyper eller produkter inom vissaproduktområden. Likställdheten enligt första stycket gäller som sagts i deavseenden det nordiska godkännandet anger. Om ett sådant godkännande anger atten produkt får användas exempelvis för vissa ändamål eller i vissa avseendensom inte i sin helhet kan antas vara förenliga med de svenska kraven, kanverket behöva föreskriva begränsmngar frän likställdheten i berörda delar.Bemyndigandet utesluter inte heller att byggprodukter kan undantas som godkäntsgenom ofullständiga, oklara eller felaktiga beslut. Det kan ocksä förekommaatt ett nordiskt organ godkänner byggprodukter Prop. 1988/89: 139 i yissaavseenden som inte är direkt tillämpliga pä svenska förhållanden. Ettgodkännande kan t. ex. avse användningen av en produkt inom endast vissa delarav del egna landet eller en användning relaterad till en viss skyddsklass somgäller där. Verket kan då meddela de bestämmelser som krävs för alt bestämmelsemai första stycket skall kunna tillämpas. Omen byggprodukt har undantagits från likställdhet, kan i enlighet med nu gällande ordnmg för icke typgodkändabyggmaterial m. m. - kräva ytterligare kontroll eller verifikation av produkten(jfr 8 kap. 20 och 29 §§ PBL). Förfarandet vid nämndens prövmng av produktenförändras alltså inte i ett sådant fall jämfört med nuvarande bestämmelser. Bestämmelsemai tredje stycket innebär att plan- och bostadsverket innan bestämmelsema iförsta stycket får sin verkan måste meddela de föreskrifter om imdantag somkrävs. Det långvariga normsamarbetet mellan de nordiska byggmyndighetemainnebär att de skillnader som finns inom enstaka områden är i huvudsak kändaför verket. Verkets arbete underlättas givetvis av detta förhällande. Iinledningsskedet kommer det dock att krävas särskilda insatser för att verketskall kunna bedöma behovet av undantagsföreskrifter i fråga om redan godkändaprodukter. Verket måste också kontinuerligt bevaka de nya godkännanden av byggproduktersom meddelas av behöriga organ i de andra nordiska ländema. Enligt vad jaginhämtat avser verket att hålla sig informerat i denna fråga genom fortiöpandeunderhandskontakter med de aktuella nordiska organen. Vidare avser verket att fortiöpandehålla sig underrättat om vilka nordiska godkännanden som akmaliseras hos byggnadsnämnderna. Detkan fömtsättas att plan- och bostadsverket kommer att ge ut alhnänna råd ochäven lämna väglednmg i övrigt om godtagande av byggmaterial m. m. som hargodkänts i annat nordiskt land. Mot bakgrund av det omfattande, aktiva ochfördjupade intemationella samarbete som pågår för att avveckla olika hmder inombyggområdet, får det anses vara en uppgift för plan- och bostadsverket att nogafölja och smdera effekiema av lagtillämpningen samt vid behov aktivt delta äveni rädgivmngsarbetet så att negativa utvecklingstendenser inte uppkommer i detpraktiska genomförandet. Det är därvid särskilt angeläget att verket, somenligt 1 kap. 8 § PBL har den allmänna uppsikten över plan- ochbyggnadsväsendet, ser till att de gemensamma nordiska mtressen som finns momgodkännandeområdet tas till vara och fullföljs på avsett sätt. Denföreslagna nya bestämmelsen bör träda i kraft . Någon utsträckttid för störte informationsinsatser för byggnadsnämndema bedöms mte varanödvändig. Däremotkan det förflyta innan den nya ordningen fullt ut får verkan. Jagräknar dock med att regeringen redan i nära ansluming till lagens ikraftträdande kan utseett antal sädana organ som avses i den föreslagna nya Prop. 1988/89: 139 bestämmelsen. Medhänsyn till ärendets brådskande karaktär anser jag att lagrådets hörande kanunderlåtas. Medhänvisnmg tiU vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslär riksdagenatt anta förslaget till lag om ändring i plan och bygglagen (1987: 10). Regermgenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga det förslag som föredraganden har lagt fram. Det vid hearingen presenteradeförslaget Prop. 1987/88; 139 till lag om ändring i (1987: 10) 'a l 8kap 29 a § Vidbygglovsprövningen skall till utgången avår 1991 på sätt somanges i 29 § aruira stycket andra meningen godta även material, konstruktioneroch anordningar som har godkänts av de organ i annat nordiskt land som angesav regeringen. Skyldigheten enligt första stycket gäller inte, om plan- ochbostadsverket beslutat att materialet, konstruktionen eller anordningen intekan antas uppfylla kraven i 3 kap. Sådana beslut av verket får överklagas hosregeringen. Förteckningöver de myndigheter, organisationer m. m. som deltog vid hearing den 7 mars1989 1987/88: 139 Bilaga2 Sammanfattning av de synpunkter som framfördes Prop. 1987/88; 139 vid hearing ''a 3 Tillgrund för diskussionen läg en promemoria, upprättad mom bostadsdepartementet.Till promemorian fanns också fogat ett lagförslag (se bilaga 1). GunnarRosenborg, Industrins Byggmaterialgrupp, redovisade ett antal tveksamma fömtsätmingarsom fanns angivna i promemorian. Det gällde t. ex. byggmaterialprisemasbetydelse , beskrivningarna av leveranstiderna ochlönsamheten i byggmaterialindustrin. Han efterlyste också en kvantifierad målsätmingför åtgärdema samt ett försök lill konsekvensanalys. Vidareframhöll , att formuleringama om ansvar för attbevaka att svenska krav mte eftersatts i "väsentliga avseenden" innebarrisker för kvalitet. Han anförde också att svenska produkter genom förslagetskulle diskrimineras i förhållande till importerade produkter, vilka genomlägre kvaUtetsegenskaper kan tillverkas billigare. Reciprocitet är enligtIndustrins Byggmaterialgmpp den enda rimliga lösningen. Han såg detta som en utomordentiigtviktig principieU fråga. CurtHunhammar, Byggentreprenörerna, tillbakavisade att svensk bygg-maierialindustrigenom förslagen skulle utsättas för en allvarlig diskriminering. Han framhöllatt förslagen, och debatten om dem, kommer att leda till att inköpare i enireprenörföretagenkommer att bli mer uppmärksamma på möjlighetema att köpa produkter pä andramarknader än de traditionella. Förslagen kommer enligt Bygggentrenörema attleda till goda resultat pä den svenska byggmarknaden, bl. a. en lugnareprisutveckling på byggmaterial. påpekade också fördelen attvaromas urspmng saknar betydelse. Risken för en kvalitetssänkningöverdramatiserades enligt Byggentreprenörerna. Ingen köpare kommer att varaintresserad av att köpa sämre produkter. Han såg en möjlighet att nya produktersom befordrade en låg livslängdskosmad också skulle introduceras i ökadutsträckning. Byggentreprenörernaskulle helst se att mte alls skulle göra förteckningar över deprodukter som kan förmodas ha en aUtför låg kvalitet i förhållande till svenskanormer. HansEkdahl, , frågade om konsekvensema av förslagen vartillräckligt analyserade ur handelspolitisk synpunkt. Han ifrågasatte om inteförslagen stod i strid med de Överenskommelser som gjorts inom . Hanframhöll ocksä att det svenska förhandlingsläget skulle försämras om förslagengenomfördes. Han saknade en redogörelse för de taktiska aspektema att i dagensläge göra svenska ensidiga åtaganden. , plan- och bostadsverket (), såg förslagen som en viktig markering att påskynda avvecklingen av tekniska handelshinder och att dämpa prisutvecklingen av byggmaterial. Han såg roll främst som bevakare av bmdande krav. Avsikten är mte att godkänna nya produkter enligt gamla bestämmelser. Istället innebär förslagen att en ny form av bevakning införs. Han ansåg inte att förslagen leder till att att resurser tas från den 21 Inte heller ansäg att ge- Prop. 1987/88;139 nomförandet av de presenterade förslagen skulle vara speciellt resurskrävande Baga 3 i sig. framhöfl att det fmns en läng gemensam nordisk tradition på dettaområde. LennartLinse, Föreningen , framhöll att förslagen ipromemorian mte skulle leda till någon störte förändrmg i arbetet för Sverigesbyggnadsinspektörer. Rutiner för nordiskt samarbete mellan byggnadsinspektörerfinns och tillämpas. Föreningen framhöll att det är förenat med svårigheter omtekniska beskrivningar m. m. är avfattade på främmande spräk.