prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — En faktor som görarbetslösheten särskilt svär att komma tillrätta med är alt regeringarna i flertalet länder menar alt det ekonomiska läget försvårar generella insatser för atl öka sysselsättningen. Sådana åtgärder skulle, fruktar man, riskera att underblåsa inflationen. Den höga arbetslöshetenhar därmed fått en allt mer permanentoch Prop. 1988/89:100 svårbemästrad karaktär. För alt öka sysselsättningen blirdet nödvändigt att Bil. 1 genomföra strukturförändringar i . Inteminst gäller detta sådana insatser som vi i haft erfarenhet av, nämligenarbelsmarknadspolitiska åtgärder som syftar lill alt göra arbetsmarknaden mereffektiv och underlätta flexibilitet och rörlighet. Intresset för sådanainsatser har ökat i flera länder, vilket kan inge förhoppningar om en meraambitiös sysselsättningspolitik i vår omvärld. För utvecklingsländerna har del senaste åretinnehållit både positiva och negativa inslag. Deras samlade utlandsskuld, mättsom andel av exporten, har fortsalt atl minska. Tillväxten är emellertidalltjämt svag bland utvecklingsländerna som grupp, och för många av defattigaste är den lägre än befolkningsökningen. En varaktig förbättring avutvecklingsländernas situation beror både på deras egna anpassningsåtgärderoch på den ekonomiska utvecklingen i industriländerna. Det är också angelägelatl framsteg görs vad gäller avveckling av handelshinder. För de allra fattigaste länderna krävs ettbetydande nettotillskott av resurser utifrån. Skuldproblemen göråtgärder som främjar tillväxten både i utvecklings-och industriländernaviktiga. Mänga medelinkomstländer har stora svårigheter att klara sinskuldtjänst, och del finns risk atl viljan tillfortsatt anpassning minskar om den ekonomiska tillväxten förblir långsam. Detär nödvändigt att inom ramen för den nuvarande skuldstralegin finnaskuldlösningar och anpassningsprogram som kan accepteras av både långivare ochlåntagare. Det är också nödvändigt atl uppnå en större medverkan från deprivata bankerna. För de fattigaste och mest skuldtyngda ländernaär situationen fortfarande mycket svår. Dessa länder är i det närmaste heltutan kreditvärdighet och deras skulder fortsätter att stiga trots upprepadeomförhandlingar. har dock enighet kunnat nås, bl,a, inom valutafondens och världsbankensram, om särskilda finansieringsinsatser för dessa länder, 1 den s.k.Paris-klubben nåddes också, bl.a.efler agerande från svensk sida, en överenskommelse om särskiltförmånliga konsolideringsvillkor för de fattigaste och mest skuldtyngdaländerna. Överenskommelsen gäller de länder i denna kategori som genomför avinternationella valutafonden stödda stmkluranpassningsprogram. Den bör kunnabidra till atl underlätta derassituation. 3.1 Utvecklingen 1988 och 1989 Bedömningarna av konjunkturulsiklerna för 1988har varierat kraftigt . Det gäller såväl den inlernationella utvecklingen som prognoserna för den svenska ekonomin. Del preliminära ulfall som 9 nu föreligger tyder på en starkare BNP-lillväxlän vad som förutsågs . BNP-tillväxten beräknas nu till 2,1988. Den bars i högre grad upp avexport och investeringar och i mindre utsträckning av privat konsumtion än vadsom tidigare förutsågs. Pris- och lönestegringen blev större än vad somförutsågs . blev det sjätteåret i rad med en relativt god konjunktur, se diagram 1, Den genomsnittligaBNP-tillväxten var 2,. Antalet sysselsattahar ökat med över 200 000 personer och den öppnaarbetslösheten har reducerats från loppnivån på 1983 till beräknade 1,6%1988. 1988/89:100 Bil. Den privata konsumtionen har ökat starkt undersenare år. steg den med sammanlagt . Ökningstakten haremellertid gått ned något . Särskilt gäller del inköpen av s.k.sällanköpsvaror, för vilka ökningstakten dämpats från 8 ä 1986 och1987 till 1988. De senaste årens försämring av hushållens sparkvotberäknas ha upphört 1988. En viktig förklaring lillden starka konsumtionsökningen är den avreglering avkrediimarknaden som genomfördes . Avregleringen gjorde detlättare för hushållen all låna pengar. I kombination med förbättraderealinkomster, stigande förmögenheter och optimistiska förväntningar omframliden resulterade avregleringen i en kraftig kredilex-pansion.Nettoutlåningen från banker, finansbolag och bostadsinstilut till hushållberäknas ha ökat med . Det är naturligt att enavreglering av det slag som genomfördes leder till atlhushällens inköp av bilar och andra varaktiga varor ökar Den avmattning iinköpen av sällanköpsvaror Prop. 1988/89:100 som har skett ochförväntningarom minskade bilinköp 1989 tyder Bil. 1 på att anpassningen nutill väsentlig del har genomförts. Det talar för en svagare privatkonsumtionsökning 1989 trots atl hushållens realt disponibla inkomster beräknasöka i ungefär samma takt 1989 som 1988, Vidare kan noteras altdet blir allt dyrare att låna pengar. Under 1970-talel var realräntan efterskatt på vanliga hushållslån negativ. har emellertid realräntanpå hushållslån stigit påtagligt. Detär en följd dels av att räntenivån har stigit som inflationen harsjunkit, dels av de avdragsbegränsningar som genomfördes i samband medomläggningen av inkomstskatten 1983-85. Den genomgripande reformering avskattesystemet som har aviserats kommer dessutom, främst till följd av sänkta marginalskatter, allinnebära bättre skattevillkor för sparande och ytterligare begränsningar ivärdet av ränteavdragen. Även detta torde redan på kortare sikt minskahushållens benägenhet att la nya lånoch därmed bidra till ett ökat sparande och en dämpning avullåningsexpansionen. Den privata konsumtionen beräknas öka med tabell 1. -6,2 -1,2 -0.4 ' Förändring i procent avföregående års BNP. Den offenUigakonsumtionen har ökat betydligt långsammare än den privatakonsumtionen. Antalet statsanställda har minskat med ca 3 000 personer per år.Stigande inköp av varor och tjänster från näringslivet beräknas dock resulterai en viss ökning av den statliga konsumtionen 1989, Även inom den kommunalasektorn har expansionen varit betydligt långsammare än under1970-talel, ökade emellertid den kommunala konsumtionen medca . Även 1989 bedöms den kommunala konsumtionen öka , Expansionenkan dock komma alt hållas tillbaka avbrist på arbetskraft. Bruttoinvesteringarna harökat mycket snabbt 1987 och 1988, God lönsamhet, högt kapacitetsutnyttjande och optimistiska framtidsförvänt ningar har bidragit lill denna utveckling. Kapacitetsutnyttjandet i byggsek torn är nu mycket högt. En rad åtgärder har vidtagits för att dämpa överhettningen i byggsektorn och öka utrymmet för bostadsbyg gande, 11 Enkäter tyder på en fortsaltökning av industriinveste- Prop. 1988/89:100 ringarna 1989. Även bostadsbyggandet väntas ligga på en hög nivå. 1 Minskadesubventioner till ombyggnadsverksamheten och rambegränsningar väntas dockmedföra en kraftig reducering av denna del av investeringarna 1989.Ökningstakten för de totala investeringarna bedöms bli svagare 1989 än 1988. Dessa prognoser förkonsumtion och investeringar innebär sammantagna all inhemsk efterfrågan ökarlångsammare 1989 än 1988. Denna avmattning i efterfrågeökningen medför-tillsammans med den senare beskrivna utvecklingen av utrikeshandeln - attBNP-tillväxten beräknas stanna vid 1,1989. De svenska industriföretagens konkurrenskraft ärfortfarande i väsentliga avseenden god. Lönsamheten är hög och har under 1988stärkts ytterligare. Investeringsaktiviteten är omfattande och stigande.Kapaciteten byggs nu successivt ut och antalet sysselsatta i industrin ökar.Endast en tredjedel av industriföretagen uppger alt bristande efterfråganbegränsar tillväxten. De flesta anger istället brist på arbetskraft ochotillräcklig kapacitet vid produktionsanläggningarna som de främsta hindren förexpansion. I andra avseenden hardock utvecklingen blivit allt mer problematisk.Produktivitetsutvecklingen har varit svag. Lönekostnaderna har ökat betydligtsnabbare än i konkurrentländerna. Även prisökningarna har varit större än iandra länder. Skillnaden har förstärkts . Särskilt påhemmamarknaden har de svenska företagen höjt sina priser . Dettaförsvagar de svenska produkternas ställning jämfört med importvaror. Den höga lönsamheten inäringslivet kan snabbt förbytas i stora problem om lönekoslnadsökningarnafortsätter alt vara högre än i omvärlden. Den nuvarande höga vinstnivån är tillstor del en följd av att försäljningsvolymerna har ökat . Ensvagare volymutveckling framöver kan i kombination med högalönekostnadsökningar snabbt pressa ned lönsamhet och investeringar. Försök attmotverka denna press på lönsamheten genom att höja priserna kan lätt leda tillytterligare minskningar av försäljningsvolymen. Den internationellautvecklingen beräknas leda lill all marknaden för de svenska exportföretagenökar 1989 när del gäller bearbetade varor. Till följd av i första handkapacitelsbegränsningar i de svenska industriföretagen beräknas exporten avbearbetade varor öka något mindre eller med . Andra delar av exportenberäknas utvecklas något svagare än exporten av bearbetade varor. Den samladeexporten av varor och tjänster skulle därmed kunna öka med . Importenförutses öka långsammare 1989 än , på grund av att deninhemska efterfrågetillväxlen mattas av. har priserna iutrikeshandeln utvecklats på ett sätt som varit gynnsamt för . Stigandepriser på skogsprodukter och fallande priser på oljeprodukter förstärktehandelsbalansen. förbättring av bytesförhållandet. Oljepriset harantagits bli i genomsnitt per fat. Handelsbalansen beräknas mol denna bakgrund geett betydande överskott även 1989, se tabell 2. Tjänste- ochtransfereringsbalansen beräknas däremot uppvisa ett ännu större underskott. Desenaste årens kraftiga försämring av ijänslebalansen beror i första hand på ettstigande underskott i luristnettol, vilket beräknas öka lill drygt 15 miljarderkr. Även transfereringsneltot beräknas försämras 1989. Delta följer avatl ränteutgifterna ökar på grund av underskotten i bytesbalansen och enstigande internationell räntenivå. 1988/89:100 Bil. Miljarder kr., löpandepriser Export av varor Importav varor Korrigeringspost Handelsbalans -25,7 -25,4 -28,0 -30,9 -10,4 -14,1 Bytesbalansens underskott beräknas öka från ca10 miljarder kr. 1988 till ca . 1989.1 detta sammanhang kan noterasatt har reviderat statistiken över tjänslehandeln för åren1981-1987. Bytesbalansens utveckling enligt den nya statistiken redovisas idiagram 2. -4-|------- 1--- 1--- 1--- r---- 1--- r---- 1--- 1--- r---- r---- 1--- r---- rt----- r---- 1--- 1---- n 1970 1973 1976 1979 1982 1985 1988 Priser och löner Prop. På den privata arbetsmarknaden präglades 1988års avtalsrörelse av förbundsvisa förhandlingar. Avtalen inom de olikaförbundsområdena uppvisar stora skillnader bl. a. i fråga om lönenivåer,kostnadsfördelning och avtalsperioder. Flertalet avtal är ettåriga, även om detförekommer tvåårsav-tal i vissa branscher. Löneökningarna har i flera fallfördelats så att betydande kostnadsökningar uppslår 1989. Till de förbundsvisa avtalenkommer den lokala lönebildningen, som också uppvisar stora variationer mellanolika branscher. Inom den kommunalasektorn träffades tvåårsavtal. Avtalen innebär måttliga lönenivåökningar för1989. Kostnadsökningarna blir dock större genom alt avtalen medför överhängfrän 1988. Avtalen innebär vidare att förulsällningarna för en lokallönebildning i kommunsektorn ökar, I vilken utsträckning della leder till ökadelönekostnader i kommuner och landsting kan bedömas först när en samladgenomgång av de lokala förhandlingarna har skett. Inom det statliga områdettecknades ettårsavlal. Avtalet innebär sammanlagda lönenivåökningar om 6.6%.Kostnaderna fördelas med 4,1988 och 1989. Till de avtaladelöneökningarna kommer också s. k. struklureffekter. Dessa löneökningar - somfrämst beror på alt vissa regler i del statliga lönesystemet innebärautomatiska lönepåslag efler viss lids tjänstgöring - har under senare tiduppgått till mellan 1/2 och perår. Såvitt nu kan bedömasuppgick lönekostnadsökningarna för hela arbetsmarknaden lill ca 7,1988.Detta innebär att löneökningstakten i fortsatte atl väsentligtöverstiga den i våra viktigaste konkurrentländer. Det bör dock understrykas attunderlaget för atl bedöma löneutvecklingen ännu är svagt. Löpandetimlönestatistik finns bara för en liten del av arbetsmarknaden.Arbetsmarknadsparlernas statistik avser speciella tidpunkter och publicerasmed betydande eftersläpning. Bedömningarna av löneutvecklingen får därför ihuvudsak baseras på statistik över utbetalade lönesummor och arbetade limmar.Det medför betydande osäkerheter vid bedömningen av den svenska ekonomin. Eftersom prognoser förlönekoslnadsutvecklingen fortfarande saknas, baseras beräkningarna avutvecklingen i ekonomin på en schablonmässig framskrivning av löneökningarnamed . Den tillfälliga indragning av vinstmedel som föreslås kan bidra till atl dämpa lönestegringstaklen något,framför allt . Konsumentpriserna harenligt preliminära bedömningar ökat med , vilket är mer än i OECD-området, se diagram 3. Ett schablonanlagande omen timlöneökning på 1989, måttliga importprisökningar och i stort settoförändrade indirekta skaller beräknas leda till en viss dämpning avinflationen till 5 1/1989. Diagram3 Konsumentprisindex Prop. 12-månaders förändringstal, utfall t.o.m.november 1988 för och t.o,m, gji för , iriiiiii[iiiiiiiiiri|iiiriiiMii|iiiiiililrl|lililllliii|iMllliNri|iiririiiiii[iiiriiiiiiiniiiiiiiM 1980 1981 1982 1983 1984 19851986 1987 1988 Efterfrågan på arbetskraft har ökat påtagligtunder . Antalet sysselsatta ökade enligt preliminärabedömningar med ca 60 000 personer 1988. Arbetslösheten fortsatte alt minskalill 1,som genomsnitt , se diagram 4. Den starka utvecklingen påarbetsmarknaden är inte begränsad till storstadsområdena ulan avser i stortsett hela landet. har arbetslösheten minskal i samtliga län. Diagram 4 Arbetslöshet ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder Tusentalpersoner, 3-månaders glidande medelvärde på säsongrensade värden O |lllll1llll|MIMIIIIII|lllll||llM|IIMIIMIM|MIIMMIM|IIMIMMIIIIIIIIMIIII|IIMIIIMM|IIMIIin- O 1980 1981 1982 1983 19841985 1986 1987 1988 Anm.: Med arbetsmarknadspolitiska åtgärder avsesberedskapsarbete, ungdomslag och rekryteringsstöd. Produktionstillväxtenhämmas i flera sektorer av brist pä arbetskraft. 1988/89:100industrin uppgav av företagen att de hade brist på Bil. Det är en nivå som inte uppmätts sedan mitten av 1970-talet.Även inom byggsektorn var brislen på arbetskraft uttalad. Antalet ledigaplatser i de privata och offentliga tjänstesektorerna var högre Även förutsesen hög efterfrågan på arbetskraft. Antalet sysselsatta beräknas öka med 35 000personer och arbetslösheten bedöms bli fortsatt låg. Den starka utvecklingen påarbetsmarknaden kan även under 1989 väntas medföra problemi form av överhettning på delar av arbetsmark naden med åtföljande svårigheter för företag och myndigheter att rekrytera arbetskraft. Den offentliga sektorns finansiella sparande harförbättrats kraftigt . Ett underskott på . 1982 harförbytis i ett överskoll på . Detta kan helt hänföras lillförbättringen av statsbudgeten. Miljarder kr., löpande priser 1986 1987 1988 1989 -6,0 -29,2 -11,1 -32,3 -6,7 -10,4 -14,1 Anm.: Engångsskatten pålivförsäkringsbolagens förmögenheter 1987 är inte inkluderad. haremellertid förstärkningen av del offentliga sparandet motverkats av en ännustörre försvagning av den privata sektorns finansiella sparande, se tabell 3.Företagens finansiella sparande har minskat med uppskattningsvis 36 miljarderkr. , främst till följd av ökande investeringar. Ävenhushållens finansiella sparande har minskat . Hushållenssparkvot minskade med 1987 och var ungefär oförändrad1988. Tillsammans med ökade investeringar i egna hem har detta medfört atthushållens finansiella sparande minskat med . mellan 1986 och1988. Trots atl brultosparandeti den svenska ekonomin har fortsalt atl öka 1987 och 1988 har del således interäckt lill för att uppväga den stigande investeringsnivån, se diagram 5.Därigenom har bytesbalansen försvagats något både 1987 och 1988. Även 1989förutses en ökning av underskottet i bytesbalansen. Diagram 5 Sparkvot och investeringskvot Prop, 1988/89:100 Bil. -| , I r I------- , , I I I , I , I 1 p 1970 1972 1974 1976 1978 1980 1982 1984 1986 1988 Anm.: Sparkvot = bruttosparande som andel avbruttonationalinkomst (BNI), investeringskvot = bruttoinvesteringaroch lagerinvesteringar som andel av BNI. Skillnaden mellansparkvoten och investeringskvoten är lika med bytesbalansen som andel av BNI, 1 den redogörelse för konjunkturulsiklerna somöverlämnades till redovisades även beräkningar förutvecklingen i den svenska ekonomin 1990. De baserades på en schablonmässigframskrivning av timlönerna 1990. 1 den preliminäranationalbudgeien har dessa beräkningar reviderats och kompletterats med ettutvecklingsalternativ, som baseras på timlöneökningar på 1990. En sådanlöneutveckling motsvarar den som ägt rum i omvärlden . Skillnaden mellan de bådaalternativen väntas inte bli så stor vad gäller den reala utvecklingen 1990.Den privata konsumtionen väntas öka med ca 1 1/i båda fallen, något mer vidden högre löneökningslakten. En lägre löneökningstakl skulle däremot leda till en bättre konkurrenskraft och tillstarkare investerings- och exportutveckling. Den offentliga sektorn skulle fåstörre möjligheter att klara prioriterade verksamheter, medan kraven pånedskärningar och omprioriteringar skulle mildras. BNP-tillväxten väntas ibåda alternativen bli ca 1 1/1990, något högre vid den lägre löneökningstaklen.Tillväxten består vid den lägre löneökningstakten i högre grad avkapitalbildning och i mindre utsträckning av privat konsumtion. Lägel på arbetsmarknadentorde bli fortsall starkt i båda alternativen. Underskottet i bytesbalansenökar något 1990 i båda fallen. Däremot uppslår en påtaglig skillnad när detgäller inflation och konkurrenskraft. I saml.Nr 100. limlöneökning förutses även inflationen sjunka lill , Det innebär att pris- Prop.1988/89:100 och lönestegringarna skulle komma ned till omvärldens nivå. De senaste Bil. 1 årens successivaurholkning av devalveringsfördelarna skulle upphöra. Vid timlöneökningberäknas inflationen ligga kvar på nivån 5 1/. Del skulle innebära enfortsatt högre pris- och löneökningstakl än i omvärlden, en fortsatt urholkningav konkurrenskraften och en försämrad lönsamhet. En förlängning av den pris-och kostnadsutveckling som ligger i det högre lönealiernativet skulle därförredan efler ytterligare ge utslag i vikande sysselsättning, stigandearbetslöshet och försämrad extern balans. 3.3 Arbetskraft och produktivitet under1990-talet De tidigare redovisade bedömningarna innebär attefterfrågan på arbetskraft i den svenska ekonomin fortsätter att vara hög under1989 och sannolikt även . Mot bakgrund av de bedömningar som kangöras av arbetsutbudet finns det en risk för fortsatt brist på arbetskraft. Arbetskraftens tillväxt bestäms avbefolkningstillväxten, invandringen och förändringar i arbetskraftsdeltagandet.Under 1970-talel var det främst kvinnornas inträde på arbetsmarknaden som ökadetillgången på arbetskraft. Denna faktor kommer inte att väga lika tungt , eftersomden kvinnliga förvärvsfrekvensen nu är så pass hög. De stora årskullarna från1960-talet kommer däremot alt fortsätta alt ge ell icke oväsentligt bidrag tillarbetskraftens tillväxt . Den inhemska befolkningens bidragtill arbetskraften beräknas därmed bli ungefär lika stort som tidigare under1980-talet. 10-15 000 personer . harinvandringen ökat kraftigt och givit betydande bidrag till arbetskraften. Enorsak är den ökade flyktinginvandringen, vars framtida utveckling emellertid ärmycket svår alt förutsäga. Sannolikt kommer dock neltoinvandringen även denärmaste åren ligga kvar på en hög nivå. Därmed skulle arbetskraften under1990-talets första år sammantaget öka med ca 30 000 personer , vilket ären tillväxt av ungefär samma storleksordning som . Däremot finns det inteanledning atl räkna med atl antalet arbetade timmar per person fortsätter attöka . Den förlängda föräldraledigheten och ytterligarearbetstidsförkortning i form av en sjätte semestervecka motverkar den ökning avmedelarbetstiden som en skattereform kan åstadkomma, åtminstone i del kortareperspektivet. Detta kommer att lägga enrestriktion på sysselsättningstillväxten, såväl i den offentliga sektorn som inäringslivet. har sysselsättningen i näringslivet vuxitmed 1 1/. En fortsatt tillväxt i den storleksordningen förutsätter enminskad offentlig sysselsättning - vilket riskerar atl komma i konflikt medangelägna behov inom bl. a. vården och omsorgen. Enligt dé'bedömningar avden ekonomiska utvecklingen som redovisades av , och som senare ställde sig bakom, 18 krävs en fortsatt utbyggnad av dekonkurrensutsatta delarna av det svenska Prop. näringslivet första hälft.Detta innebär alt sysselsättningen Bil. i dessa delar av ekonomin ej bör minska.Samtidigt ställs krav på en fortsatt ökningav sysselsättningen i den offentliga sektorn. arbetskraften får svårt atl räcka till för allade anspråk som kommer att ställas frånolika delar av den svenska ekonomin. Även i ett ännu längretidsperspektiv finns det anledning all räkna med brist på arbetskraft, vilketkan utgöra en restriktion för tillväxten. minskar gradvis deårskullar som står för en stor del av inflödet på arbetsmarknaden, vilket kaninnebära problem. Det är de yngre, nyinträdan-de på arbetsmarknaden som ipraktiken står för en stor del av rörligheten. Med de unga tillförs arbetsmarknadenockså nya kunskaper. Mot denna bakgrund ökar kraven på arbetsmarknadensanpassningsförmåga och funktionssätt. Sannolikt ökar också behoven avvidareutbildning. Försörjningsbördan ökar för dem som är i arbete. Problemetskärps ytterligare av atl de yrkesverksamma ålderskullarna då minskar. Dessutomfinns del anledning att förvänta sig ett fall i antalet arbetade limmar persysselsatt lill följd av rentdemografiska faktorer. Sammantaget innebär detta att arbetskraftsutbudet,räknat i antal limmar, och under de förstadecennierna på 2000-talel kan komma alt minska år för år. Mot denna bakgrund är det under de närmaste årenmotiverat att bedriva en stram finanspolitik för atl hålla tillbakaeflerfrågelrycket och alt genomföra olika åtgärder för alt öka tillgången påarbetskraft och kapital. Den kommande skattereformen blir av stor vikt för attstimulera arbetskraflsut-budel och råda bot på arbetskraftsbristen. Samtidigtgörs ytterligare ansträngningar för att underlätta för handikappade ochlångtidsarbetslösa att få arbete och bättre ta till vara kvinnornas arbetsviljaoch förmåga i mer kvalificerade arbeten. I detta sammanhang finnsdet anledning alt betona vikten av en god produktivitetsutveckling. Vid mittenav 1970-lalel avtog produktivitetstillväxten i vårt land. Detta var inte uniktför . En stor del av västvärlden drabbades av samma problem. Under dendärpå följande tioårsperioden var emellertid produkliviletslillväxten i än genomsnittet för länderna i . Situationen har inte hellerförbättrats , trots ett högt kapacitetsutnyttjande och enkraftig investeringsuppgång. En snabbareproduktivitetstillväxt är värdefull för den ekonomiska utvecklingen. Den gördet lättare att tillfredställa de många angelägna behov som finns.Förulsällningarna förbättras för atl löntagarna skall kunna få en förbättradköpkraft som den offentliga servicen upprätthålls. Med en högreprodukliviielslillväxt ökar också möjligheterna all få ned pris- ochlönestegringarna. Till detta kommer attproblemen med brist på arbetskraft kan lindras. Ökad produktivitet innebär att en viss produktionsnivå kan uppnås med en mindre insats av arbetskraft. Mot denna bakgrund är delen viktig uppgift alt söka öka arbelskraflsutbu- Prop. 1988/89:100 det ochsamtidigt öka produktiviteten i den svenska ekonomin. De riktlinjer Bil. 1och förslag för den ekonomiska politiken som redovisas i det följande ärutformade med den avsikten. 4 Den ekonomiska politiken Finanspolitiken har förts med betydande stramhet. Syftet har varit att återställabalansen i statsfinanserna. 1 detta avseende har politiken varit mycketframgångsrik. /83 var det statliga budgetunderskottet 86,6miljarder kr.