prop · GC0386 · 1988-12-31 00:00:00 — Dessutom bör befälhavarens ställning enligt 5 kap. luftfartslagenbeaktas: Han har högsta myndigheten ombord och har också hela ansvaret förluftfartyget samt flygningens genomförande." påtalar vikten av att det i motiven klargörs att ansvar inte fårutkrävas i situationer där det är praktiskt omöjligt att kontrollera deaktuella handlingarna. Förslagetavstyrks av flyktingrådet, SAS och Svenska Kommittén. "Transportföretagenbör vara befriade från kostnadsansvar om det är fråga om asylsökande. Reglernainnebär annars allvarliga risker för alt personer som behöver undkommaförföljelse m. m. inte kan få skydd". SASanser all det är helt orimligt att flygbolagen skall stå för kostnaden för eventuellbevakningspersonals resa eftersom behovet av bevakningspersonal är utanförflygbolagens kontroll. SAS anför vidare: "Målsättningenär alt stoppa en ullänningsresa till om denne inte har erforderligatillstånd eller om utlänningens pass eller visum misstänks vara falska. För attgardera sig mot eventuellt kostnadsansvar för alla andra utländska passagerare skufleSAS nödgas ta fotokopior av samtliga pass vilket är helt orealistiskt.Innebörden av all flygbolagen uppmanas utföra en ännu mera effektiv kontroll avresedokumenten blir enligt vår mening att en konventionsflykling aldrig nårSverige utan stoppas på vägen". ifrågasätter om åtgärderna löserkärnproblemet, nämligen att identitetslösa utlänningar får stanna ilandet, trots alt de inte är i behov av skydd här. Åtgärderna borde enligtdessa remissinstanser kompletteras med bestämmelser av mer genomgripandekaraktär mot andra än utlänningen själv, d. v. s. organisatörer och transportörer.RPS föreslår förtydligande av regeln i 8 kap. 1 § tredje stycket. "Dennuvarande och i belänkandet föreslagna formuleringen innebär att en transportörär skyldig alt betala vistelsen och utresan för en utlänning(anställd eller fri passagerare) som lämnar fartyget eller luftfartyget och olovligenreser in i . Detta måste vara orimligt om utlänningen åberopar sådanaskäl som gör att han får tillstånd att stanna här. Efter "olovligen reserin i " bör därför "och avvisas" införas i lagtexten. Detframgår varken av nuvarande lagstiftning eller av utredarens förslag om vilkenmyndighefsom får utkräva kostnadema eller efterge dem. Ett klargörande avprocedurfrågan i propositionen vore värdefullt." ochsjöfartsverket tillstyrker att befälhavaren på ett fartyg . 1988/89:86eller luftfartyg inte skall kunna vitesföreläggas för all ta emot enutlänning. RÅdelar utredarens synpunkter rörande försvårande av verkställighet. RPS,polismyndigheterna i , , och , åklarmyndigheternai , , och , saml JÖreningen Sverigespolischefer anser att reglerna om ansvar för försvårande av verkställighet börskärpas. Detta bör enligt dessa remissinstanser ske genom att vinningsrekvisiteti 8 kap. 4§ 2 avskaffas och straff införs för den som döljer en nära släkting. Polismyndigheteni anser att det av lagtexten bör framgå att försvårande avverkställighet inte tolereras om det sker i organiserad form. 9.3 Organiserandeav resor till i vissa fall Denav utredningen föreslagna straffskärpningen tillstyrks av RPS, hovrätten förVästra , polismyndigheterna i , och , ÖB ochinvandrarverket. RPS, polismyndigheterna i och samt anserdärutöver att kravet på bör tas bort medan LO kräver en bättreprecisering av rekvisitet. RPS anser att försök och förberedelse till brottenligt 8 kap. 4§ 3 lagförslaget bör vara strafibart. RÅ tillstyrkerstraffskärpning men är tveksam till om "grovt brott" bör införas. "Åtskillnadenmellan normalbrottel och det grova brottet när det gäller strafflatituden bliri förslaget enligt min mening alltför litet. Den motiverade straffskärpningentorde bättre kunna tillgodoses genom att straffskalan för normalbrottet höjsfrån fängelse i högst till fängelse i högst . Frågan om att införaett grovt brott torde kunna anstå i avvaktan på att ytterligare erfarenhetvunnits". 10.11vilka fall bör offentligt biträde förordnas? Utredningensställningstagande att rätt till biträde i princip skall föreligga i allaasylärenden, eftersom dessa enligt förslaget skall prövas av invandrarverket iförsta instans, men att del inte i lagen är möjligt att ange i vilka fall behovav biträde saknas och alt presumtionsregeln i 42 § rältshjälpslagen ävenfortsättningsvis kommer att avspegla det faktiska behovet godtas av flertaletav remissinstanserna. Besvärsnämndenför rättshjälpen är positiv till tanken på rättshjälp i direklavvisningar. Delter sig enligt nämnden befogal att den som riskerar att drabbas av en såingripande åtgärd som att avvisas bör få det bistånd som avses medoffentligt biträde innan så sker. Rättshjälpsnämndeni anser att presumtionsregeln i hög grad är 310 ägnadatt underiätta hanteringen av frågor om förordnande av offentligt Prop.1988/89:86 biträde. Invandrarverkettillstyrker den utvidgning av rättshjälpen som förslaget innebär underförutsättning att tillgång till kompetenta jurister finns i tillräckligutsträckning så att risk inte finns att en effektiv ärendehantering äventyras.Invandrarverket ställer sig bakom riktlinjerna att biträde bör förordnas i fallav avvisning till hemlandet men normalt inte till tredje land samt allpersonliga omständigheter kan medföra alt biträde behövs. DOanmärker att det finns situationer, där biträde bör medverka redan vid asylförhöret.Det gäller särskilt om den asylsökande genom tidigare erfarenheter i hemlandeteller av andra skäl känner sådan fruktan och osäkerhet alt han inte utan stödav ett biträde kan medverka vid förhöret på ett bra sätt. Del kan enligt DOockså undantagsvis finnas situationer, där den asylsökandes bakgrund är myckelkomplicerad som ett biträde genom tidigare kontakter eller kunskaperkänner till den. Ett biträdes medverkan kan spara tid vid ett sådant förhör. "Detär angeläget all de regler som infördes i samband med ändringarna i anslutningtill prop. 1977/78:90 nu börjar tillämpas i asylärenden. I nämnda propositionframhöll statsrådet att det var få saker som var bättre ägnade all ökautlänningens rättssäkerhet än att han på ett tidigt stadium fick ell kunnigtbiträde. Av särskild vikt, framhöll statsrådet, var att biträdet fanns medunder polisutredningen. När nu ärendena skall skyndas på och ett fullständigtmaterial snabbt skall komma beslutande myndighet tillhanda är del enligtsamfundet av än större vikt att biträdel kopplas in före det attasylutredningen görs av polismyndigheten. Endast i de fall då del redan av detinledande förhöret framstår som helt klart att utlänningen kommer att beviljastillstånd är det enligt samfundets mening onödigt alt förordna biträde före detatt asylutredningen påbörjas". Rödakorset ser det som nödvändigt att offentligt biträde förordnas även i avvisningsärendetoch all förordnandet gäller ända tills uppehållslillslånd meddelas eller avlägsnandebeslutelverkställs. Detta gäller särskilt i de s. k. hemlandsfallen men borde kunnavara möjligt alt ordna även i andra fall. Däremot torde det enligtorganisationen vara praktiskt omöjligt att förordna biträde redan innanasylförhöret. DFharingen erinran mot att offentligt biträde skall kunna förordnas i direktavvisningsärendenutan säger sig dela utredarens mening att det är angeläget att någon form av biträdeshjälpges i sådana ärenden. Någon form av joursyslem med jourersättning måste bliaktuell enligt DV:s mening. Verket är tveksamt till om jurister som inte ärknutna lill en advokatbyrå bör ingå i systemet. RäddaBarnen och framhåller vikten av att biträden förordnas ifall av direklavvisningar. m. Jl. "Videlar asylutredningens förslag all offentligt biträde alltid skall förord nas när det är frågan om avvisning lill hemlandet. Vad gäller avvisning till annat land än hemlandet skall biträde också förordnas "såvitt del inte är 311 frågaom utlänningens sändande till ett tredje land där risken för förföljd- Prop.1988/89:86 ser eller vidaresändande till land där förföljelse kan inträffamåste betrak- Bilaga 4 tas som utesluten". För oss är del angeläget attundantagen från grundregeln att "offentligt biträde förordnas" blirså få som möjligt och all säkerheten vid bedömningen av tredje land skärps såatt risken för förföljelse är helt utesluten. 1 övrigt delar viasylutredningens mening att offentligt biträde alltid ska förordnas då det ärfrågan om asylsökande som till följd av minderårighet, sjukdom eller annatliknande skäl inte ens med tolk kan förväntas utföra sin talan på ett urrättssäkerheten betryggande sätt". Flyktingrådetanser att behov av biträde kan föreligga även i "klara fafl",nämligen då frågan om flyktingstatus inte avgörs som tillståndsfrågan.1 "oklara fall" bör enligt rådels mening biträde omgående förordnas. Utredningensförslag om att låta rättshjälp och biträdesförordnande beslå lill dessavvisning eller utvisning verkställts får ell positivt mottagande av de remissinstansersom yttrat sig i frågan. Dessa är rättshjälpsnämnden i , invandrarverket.Röda korset, flyktingrådet och Sociala missionen. Rättshjälpsnämndeni och invandrarverket ifrågasätter dock om det är möjligt all skiljamellan åtgärder i verkställighetsskedet och i ett nytt ansökningsärende. Advokatsamfundetanser att den beviljade rättshjälpen i avlägsnande/ tillståndsärendet bör beståfram till dess all samtliga med ärendet sammanhängande beslut är fattade samttillstånd beviljat, beslut verkställt, dvs. frågan om flyktingstatus ellerresedokument är avgjord. Förslagetatt invandrarverket, i stället för rättshjälpsnämnderna, skall besluta omrättshjälp i utlänningsärenden tillstyrks av DV, besvärsnämnden JÖrrättshjälpen, rättshjälpsnämnden i och invandrarverket. "Enhuvudtanke i rältshjälpslagstiftningen är att den myndighet/domstol där ettärende är anhängigt också skall besluta i rätlshjälpsfrågorna. Förordnande avoffentliga biträden i utlänningsärenden utgör närmast ett undantag från dennaprincip och beslutanderätten har lagts på rättshjälps-nämnderna". "Detskulle innebära att en hel del onödig pappershantering upphör om uppgiften att förordna biträden och besluta ersättningar m.m. läggs på invandrarverket. DV är berett att svara för utbetalningen till biträdena också om beslutanderätten läggs på andra myndigheter än rättshjälps nämnderna". förrättshjälpen anser all förslaget om att invandrarver- Prop. 1988/89:86 ketskall besluta om rättshjälpen synes ligga väl i linje med utredningens Bilaga 4 intentioner att så långt möjligt förenkla, förkorta och förbilligahandläggningen av utlänningsärendena. I delta sammanhang vill dock besvärsnämndenpoängtera att det ur principiell synpunkt kan anses olämpligt att den myndighetsom skall besluta om utlänningens "väl och ve" också skall utsebiträde. Intresset av att öka snabbheten i utredningarna måste dock enligtbesvärsnämndens mening anses vara så stort att man får bortse från deprincipiella betänkligheterna. vill dock framhålla följande: "Rättshjälpsnämndernabesitter hög kompetens inom sitt fack. Denna kompelens kommer att gå förloradom utredningens förslag genomförs. Visserligen är de flesta rättshjälpsärendenav dessa slag enkla, men det kan dyka upp frågor av stor svårighetsgrad även idessa ärenden, inte minst då del gäller frågor om biträdesersättning. Frånpraxis kan nämnas frågor om retroaktiv biträdesersättning, om förhöjdersättning , frågor om ersättning för ullägg m. m. Genom attutredningstiden kommer att avsevärt förkortas och utlänningen i de flestafallen kommer att befinna sig på samma plats under hela utredningen utgårbesvärsnämnden emellertid ifrån att åtskilliga problem vad beträffar rättshjälpi dessa ärenden kommer att försvinna. förutsätter all DV nogakommer att följa utvecklingen på området, genom den möjlighet som verket haratt i Dvfs förordna om rapporteringsskyldighet. fömtsätter ocksåall handläggarna på utredningsslussarna erhåller utbildning om rättshjälpslagstiflningensinnehåfl". "Förslagetär ägnat alt uppfylla några av de grundläggande målsättningarna för ett välfungerande rätlshjälpssystem, nämligen att vara så enkelt och obyråkraliskt sommöjligt och att ge beslutsfattaren i rättshjälpsfrågan tillgång till bästamöjliga beslutsunderlag. Utifrån de synpunkter, som kan anläggas av såväl denenskilde rättssökanden som dennes biträde, måste det vara enklast och mestpraktiskt att kunna kommunicera med en och samma handläggare i både sakfråganoch rättshjälpsfrågan. Från beslutsfattarens synpunkt måste naturligenkännedom om aktmaterialet och den egna kompetensen på rättsområdet avsevärt ökamöjligheten att fatta bästa möjliga beslut i rättshjälpsfrågan beträffandesåväl rättshjälpsbehovet som exempelvis biträdesbyten och skäligersättning till biträde för utfört arbete. Om förslaget om rätt till offentligtbiträde åt asylsökande även i direktavvisningsfall genomförs något somstockholmsnämnden anser bör ske blir det givetvis än angelägnare atträttshjälpsbehovet blir bedömt av en beslutsfattare med god egen kompetens ochtillgång till bästa möjliga beslutsunderlag. S. k. länderkunskap blir väl iåtskilliga av dessa fall av avgörande betydelse för ett riktigträttshjälpsbeslut. Genom att överflytta befogenheten i sistnämnda hänseendetill den myndighet, som handlägger huvudsaken, måste rimligtvis tiden förhandläggningen av rättshjälpsdelen förkortas avsevärt något som ju är betydelsefufltäven från rättssäkerhetssynpunkt". Invandrarverketanser att rättshjälpsfrågan bör kunna skötas effektivare omverket övertar administrationen. Om ett tillräckligt tillskott resurser Prop.1988/89:86 tillförs, är verket berett att la på sig uppgiften. Verket bör dåockså besluta Bilaga 4 om ersättning till biträdena. Fleraremissinstanser avstyrker eller är kritiska mot denna del av utredningensförslag. Hit hör rältshjälpsnämnden i . Rödakorset, flyktingrådet. m.fl., asylkommittén samt Hässleholmskommun. Rättshjälpsnämndeni anför (i sitt yttrande över SOU 1988:2): "Utredningenhar inte framfört några bärande skäl för att flytta beslutanderätten i frågaom rättshjälp i asylärenden från rättshjälpsnämndena till invandrarverket ocharbetsmarknadsdepartementet. Intet har framkommit som stöder ett antagande attden nuvarande ordningen på denna punkt fördröjer asylärendenas handläggning. Enöverflyttning kan inte heller antas minska samhällets kostnader för offentligtbiträde i utlänningsärenden. Den principiella invändningen mot att förläggaprövningen av biträdesbehovet hos den myndighet som beslutar i detbakomliggande ärendet kvarstår (se vidare prop. 1972:132, s. 188 och prop.1978/79:90, s. 188). Deltagandet av advokat i rättshjälpsnämnds beslutinnefattar en garanti för att frågor rörande offentliga biträden får enkvalificerad bedömning. Med hänsyn till den förestående omorganisationien avrättshjälpsverksamheten finns i vart fall inte skäl att föregripa ett ställningstagandegenom all nu flytta beslutsbefogenheten i en del av de uUänningsärenden därfrågor rörande offentligt biträde prövas av rättshjälpsnämnd. Av främst nuangivna skäl avstyrker nämnden utredningens förslag på den nu berördapunkten". Rältshjälpsnämndenefterlyser en kostnadsjämförelse mellan de båda alternativen av beslutandemyndighet. Enligt nämnden måste ett överflyttande av beslutsrätten i avsevärdmån påverka (1987:11) ADB-hantering avrättshjälpsärenden m. m. EnligtDO är det möjligt all den förändring som föreslagits kan framstå som befogad iett senare skede, om nu inledda reformer kan genomföras väl så attinvandrarverkets handläggning åtnjuter fullt förtroende i alla delar ochsamspelet mellan beslutsfattare å ena sidan samt asylsökare och deras rättsligabiträden å den andra löper ulan friktioner. I nuvarande skede avråder dock DObestämt från att dessa uppgifter överförs från rättshjälpsnämnderna. OcksåSvenska kyrkan m. fl. och asylkommittén hänvisar lill utlänningsärendenasspeciella karaktär då de avstyrker denna del av utredningsförslaget. Advokatsamfundetanser att beslut om beviljande av rättshjälp som bör fattas av rättshjälpsnämnden och inte av den myndighet som handlägger ärendet. Beslut om utbetalning av arvode bör också som tas av rättshjälpsnämnd. Enligt samfundet talar principiella skäl mot att beslutande myndighet också skall handlägga frågan om vem som skall förordnas som biträde och vilken ersättning det förordnade biträdet skall erhålla. Samfundet anser att del för biträdels förhållande till utlänningen är viktigt att kunna peka på att biträdel är förordnat av en annan instans än den som skall fatta beslut i tillståndsärendet. komma från invandrarverketskulle det, uppenbarligen, vara svårt för Prop. 1988/89:86 biträdet attförklara sitt oberoende i förhållande till staten. Skulle det Bilaga 4vidare bli så att beslutande myndighet tog hänsyn till att vissa biträden begäranstånd på grund av t.ex. arbetsanhopning vid förordnandet av biträdet skulledet enligt samfundets mening rent faktiskt bli så alt biträdet inte ärsjälvständigt i förhållande till beslutande myndighet. Rödakorset anför att det med den föreslagna ordningen ytterst blir samma person somt. ex. både beslutar att en person skall avvisas och om han behöver juridisktbiträde för att bestrida beslutet. Ett sådant orent förfarande kan enligtorganisationens mening inte accepteras, oavsett om det är tidsbesparande. Hässleholmskommun framhåfler att del inte är lämpligt alt den myndighet som av denasylsökande kan upplevas som en motpart skall handha förordnandet av biträde. Liknandesynpunkter lämnas av flyktingrådet. 11 Företeende av läkarintyg Polismyndigheteni välkomnar förslaget i 9 kap. 6 § lagförslaget. Detövervägande antalet remissinstanser som yttrar sig i frågan är positiva tillutredningens förslag att bryta ut terroristbestämmelserna ur utlänningslagenoch sammanföra dem med bestämmelserna i den särskilda spaningslagen i en nylag. Hit hör RÅ, åklagarmyndigheten i , ÖB,polismyndigheten i , polismyndigheten i , JO, ochSvenska kyrkan m. Jl. RÅpåpekar att förslaget innebär att spaningslagens regler permanentas. Enligt RÅ:suppfattning finns det ett behov av en översyn av terroristbestämmelsernasinnehåll. En sådan översyn bör enligt myndigheten bl.a. omfatta hurgränsdragningen skall vara mellan åtgärder vidtagna med stöd av terroristbestämmelsemaoch åtgärder med stöd av regler eftersom del i praktiken ivissa fall föreligger osäkerhet om var gränsen går mellan dessa två områden,bl. a. när det gäller tvångsmedel. Enligt RÅ uppkommer också tveksamhet omvilket regelsystem som skall tillämpas i enskilda fall och därmed också tvekanom vilken myndighet polis eller åklagare som skall ansvara för de åtgärdersom vidtas. ÄvenSvenska kyrkan m.fl. anser att terroristbestämmelserna bör ses över och attkraven på rättssäkerhet därvid bör beaktas. Enligt organisationerna måste enutredning tillsättas. DOoch regionåklagarmyndigheten i beklagar att utredningen inte hunnitgöra en översyn av terrorislbeslämmelserna. JuridiskaJäkulteten vid anser att frågan om utform ningen av en ny terroristlagstiftning bör bli föremål för en gmndlig över syn. Denna bör enligt fakulteten inte bara behandla frågan om utländska terrorister ulan även möjligheter att ingripa mot svenska extremisliska organisationer. Bl.a. bör frågan om en eventuell kriminalisering av tillhö- 315 righet till rasisliskaorganisationer, vilket följer av tillträde till Prop. 1988/89:861965 års om förbud mot rasdiskriminering, övervägas i Bilaga4 samband med att nu gällande terrorisllagstiftning ses över. "Ienlighet med vad utredaren anför (s. 114) finns del skäl att underlagstiftningsärendet fortsätta den lagtekniska och språkliga översynen. Tingsrättenvill i detta sammanhang peka på de föreslagna 2 4§§ "lerroristlagen".Reglerna om avvisning från nuvarande 32 § utlänningslagen (UtlL) har härsammanställts med reglerna om utvisning från 47 och 49§§ UtlL. De varierandeordalagen i reglerna om handläggningen och om vad beslutet skall innehålla gerläsaren anledning all fråga om verkliga skillnader föreligger". Föreningenkurdernas vänner i vänder sig mot att spaningslagens regler som fn.är tidsbegränsade permanentas genom förslaget. Föreningen avstyrker förslagettill lag om särskilda åtgärder tifl förebyggande av vissa våldsdåd medinternationell bakgrund och kräver att terrorislbeslämmelserna upphävs. Sammanställningav remissyttranden över Prop-1988/89:86 betänkandet(SOU 1988:2) Kortare väntan '' Eftersedvanligt remissförfarande har yttranden över betänkandet avgetts av justitiekanslern(), (), (besvärsnämnden),(), rältshjälpsnämnden i , rättshjälpsnämnden iMalmö, , generaltullsty-relsen, (),statens invandrarverk (invandrarverket), diskrimineringsombudsmannen (DO),statskontoret, (), riksdagsmännens ombudsmän (),(). (), i (LO),Centralorganisationen /SR (/SR), Föreningen röda korset (Röda Korset), Rädda barnens riksförbund (),, frikyrkoråd, de fria kristnasamfunden råd, SST/delegationen för vissa trossamfund, ortodoxa och österiändskakyrkors ekumeniska råd, (), (), , (kommunförbundet),landstingsförbundet. , , kommun,kommun, , kommun, kommun, Göteborgskommun, kommun, kommun och, . RPShar bifogat yttranden från polismyndigheterna i , , ,, , , , , och . CentralorganisationenSACO/SR har utan eget ställningstagande överlämnat yttranden från förbundetför jurister, samhällsvetare och ekonomer () samt . , frikyrkoråd, de fria kristna samfundens råd, sst/delegalionenför vissa trossamfund, ortodoxa och österländska kyrkors ekumeniska råd haravgett ett gemensamt yttrande. I det följande redovisas organisationerna somsvenska kyrkan m. fl. Vidarehar yttranden kommit in från svenska delegationen i , sociala missionen, asylkommitléni (asylkommitlén), svenska ambassaden i , svenska ambassaden iDhaka , , kommun och Svenska föreningen för barn- ochungdomspsykiatri. Hurmycket kan väntetiderna förkortas? Rödakorset, Rädda barnen, m.Jl, asylkommittén samt JK instämmer samtliga med utredningens förslag om vikten med kortare väntetider. De vill emellertid betona all effektivitetstänkandel inte får gå ut över rättssäkerheten. m.fl. framför att det kommer att bli svårt att uppnå utredningens målsättning med en handläggningstid på sexmånader. FöreningenSveriges polischefer anför: Prop. Bilaga5 "För att nå målet måste passlösheten, gränskontrollen ochverkställigheten av avlägsnandebeslut ägnas ytterligare uppmärksamhet.Ifrågasätter ökande asylinvandring. Utredningens bedömning av den slutligahandläggningstidens längd förefaller optimistisk. I princip bra med förkortadehandläggningstider men man får se upp med att effektiviletsvinsterna inte ätsupp av kvardröjande trögheter och brister i t. ex. tillstånds- och avlägs-nandeprocessen." Socialamissionen framför att för all förläggningsvislelsen verkligen skall hållas påhögst måste regeringen vidta speciella åtgärder för att stimulerakommunerna och landslingen att bygga bostäder, samt ge resurser för AMS tillinskolning i det svenska arbetslivet. Räddabarnen, m.fl., sociala missionen, landstingsförbund det, socialstyrelsensamt yK tillstyrker inrättandet av särskilda utredningsslussar. Landstingsförbundetoch anser att det är viktigt att slussarnas kapacitet är såväl utbyggd att alla asylsökande som hänvisas dit också utreds där och attslussarna inte blir ännu en uppehållsplats. Ambassadeni anför följande: "Inrättandetav utredningsslussar skulle också kunna medföra minskat behov av remisser tillutlandsmyndigheterna och därigenom kortare handläggningslider totalt. Enförutsättning är dock att utredarnas specialistkompetens också inbegripergrundliga insikter i politiska, social och ekonomiska förhållanden i deasylsökandes hemländer." Riksförbundetför personal vid invandrarbyråer är tveksamt om systemet med några fåutredningsslussar kommer att fungera. Umeåkommun vill ha en mindre utredningssluss placerad i . Kommunen anserall kostnaderna för långa transporter från och inackordering avasylsökanden i avvaktan på plats på utredningssluss kan bli avsevärda ochavstånden kan innebära fördröjningar i utrednings- och placeringskedjan.