prop · GC03153 · 1988-12-31 00:00:00 — Vid utbetalning av den allmänna sjukvårdsersätlningen lillrespektive sjukvårdshuvudman skall avräknas det belopp som motsvarar undernärmast föregående år utbetalade försäkringsersättningar tillprivatpraktiserande läkare och sjukgymnaster som var verksamma inom respekfivesjukvårdshuvudmans geografiska område. b) För attunderlätta avinstitutionalisering inom hälso- och sjukvården utges ersättningmed . per invånare och år. c) Förförebyggande åtgärder inom hälso- och sjukvården utges ersättning med 48 kr.per invånare och år. d) För sjukvårdshuvudmännens lillhandahåflande avhjälpmedel till handi kappade utges hjälpmedelsersättning med . per invånare och år. Av hjälpmedelsersätlningen skall ett belopp motsvarande . per invånare för tillföras en särskild fond för verksamhet m.m. e) För åtgärder avseende en gemensam kraftsamlingför ökad tillgänglighet och kapacitet inom hälso- och sjukvården utges ersättning med sammanlagt högst 50 milj. kr. Riktlinjer för fördelning av dessamedel skall utarbetas ge- Skr. 1988/89:153 mensamt av parterna. Efter beslulom fördelning av medlen sker utbetalningarna genom . f) För att möjliggöra för sjukvårdshuvudmännen alt ökatillgången på psyko terapeutiska behandlingsresurser utges en särskild ersättning med totalt högst 19 milj. kr. Ersättningen, som skall fördelas mellan sjuk vårdshuvudmännen, utges dels med . per huvudman, dels med . per invånare och lämnas efter särskild rekvisition av riksförsäkrings verket på grundval av vårdavtal med privata vårdgivare som sjukvårdshu vudmännen träffar och godkänner. g) För de sjukvårdshuvudmän som för nationella produktkontrollregisterut ges ersättning med sammanlagt högst 2 milj. kr. Spri yttrar sig över frågan om ersättning, som efter beslut utbetalas av . Enligt en särskild överenskommelse mellan statensförhandlingsnämnd och företrädare för skall ett särskiUbidrag utges lill den psykiatriska vården t.o.m. år 1991.Bidraget är 169 milj. kr. bör bidraget vara 176 milj.kr. med fördelning mellan sjukvårdshuvudmännen enligt speciella regler.Överenskommelsen härom fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 2. Den totala ekonomiska omfattningen av överenskommelsen omersättning från sjukförsäkringen för framgår av följandesammanställning. Ersättning för avinstitutionalisering95 kr./invånare 807 älggärder /invånare 408 av hjälpmedel /invånare 722 Särskild ersättning för ökad till gänglighet och kapacitet i hälso- Ersättning till register för Överenskommelsen innebär i förhållande lill ersättningarnaför alt det totala ersättningsbeloppet ökar med 831 milj. kr. De invånarrela- lerade ersättningarna som utges med oförändrade belopp per invånare beräknas lill följd av den förhållandevis kraftiga befolkningsökningen stiga med sammanlagt 31 milj. kr. 1** 1988/89. Ersättningarna skallliksom tidigare i huvudsak utges från den allmänna Skr. 1988/89:153 sjukförsäkringen.I denna ingår också ett särskilt statsbidrag. I årets budgetproposition (prop.1988/89:100, bil. 7) har för /90 under punkl E 16. Bidrag tillallmän sjukvård m.m. tagils upp elt förslagsanslag på I avvaktan på resultatet av de nu slutförda överläggningarna med företrädare för sjukvårdshuvudmännen har anslagsberäkningen gjorts med utgångspunkt från att det siirskilda bidraget skall utges med oförändrat belopp på 4300 milj. kr. Utbetalningen från nämnda förslagsan slag följer de allmänna ulbetalningsreglerna för den allmänna sjukvårdser sättningen, vilket innebär att sjukvårdshuvudmännen uppbär ersättningen i efterskott. Frånnämnda förslagsanslag finansieras också det särskilda statsbidraget till denpsykiatriska vården. Även för detta har anslagsberäkningarna i årets budgetpropositiongjorts med utgångspunkt från ersättningens storiek för , som är 169milj. Eftersom bidraget skafl uppgå till 176 milj. kr. för kommerutgiften atl öka med 3,5 milj. kr. för /90. Belastningen underförslagsanslaget E 16. Bidrag till allmän sjukvård m.m. kan därför nu beräknasuppgå till sammanlagt . för nästa budgetår. Överenskommelseninnebär atl belastningen av förslagsanslaget D 1. Bidrag lill sjukförsäkringenökar rned 62 milj. kr under /90 i förhållande lill vad somberäknades i årets budgetproposition. 5 Patientavgifter för öppen vård m.m. Ettav de viktigaste syftena med den allmänna sjukförsäkringen är att den skallvara ett skydd mot höga sjukvårdskostnader för de försäkrade. Ersättningarna tillsjukvårdshuvudmännen från sjukförsäkringen är därför förknippade medbestämmelser om de högsta patientavgifter som får tas ut av de försäkrade föröppen vård. Fiir de till försäkringen anslutna privatpraktiserande vårdgivarnafinns motsvarande bestämmelser intagna i respektive vårdgivartaxa. Somett resultat av överenskommelsen avseende ersättning lill sjukvårdshuvudmännenför höjdes de patientavgifter som offentlig sjukvårdshuvudmanhögst får ta ut för öppen hälso- och sjukvård lill följande belopp fr.o.m. år1989. per besök.Tilläggsavgift med . vid läkarbesök hos den sjuke. - Telefonförfrågan hos läkare 25kr. - Sjukvårdande behandling utfördav annan än läkare . per behandling (besök). Parternahar enats om all nämnda avgiftsnivåer skall gälla även för . Jagvill i anslutning till detta framhålla att parterna i den senaste och allt jämt gällande överenskommelsen enades om alt göra en översyn av avgifts systemet beträffande bl.a. avgiftsnivåer, högkostnadsskydd och statlig regle ring. I det översynsarbete som fullgjorts har bl.a. ingått atl studera effek terna av den inom läns landsting bedrivna försöksverksamheten med 12 enhetligapatientavgifter inom offentlig öppen hälso-och sjukvård. För atl få Skr.1988/89:153 ytterligare underlag till ett ställningstagande om eventuellaförändringar och förenklingar i avgiftssystemet, är parterna nu överens om attdenna försöksverksamhet - i enlighet med en framställning från länslandsting - bör kunna utökas lill atl avse även de s.k. remissbesöken, dock medundantag för de besök som är föranledda av ett akut vårdbehov. Till de s.k.remissbesöken räknas också besök efter remiss från privatpraktiserande läkare,läkare inom företagshälsovård, studerandehälsovård och läkare som har vårdavtalmed . Denna utvidgning av försöksverksamheten torde - i enlighet medöverenskommelsen - kunna genomföras redan fr.o.m. . Iövrigt skall de särskilda villkor gälla angående rätten atl la ut avgifterna somföljer av den nuvarande lydelsen av förordningen (1984:908) om vissa ersättningartill sjukvårdshuvudman från sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring. Jag vill i anslutning härtill även meddela att jag kommer attföreslå regeringen att de högsta patientavgifter som får tas ul avprivatpraktiserande läkare som är anslutna till sjukförsäkringssystemet höjsmed . per besök fr.o.m. . 6 Samverkan mellan de offentliga sjukvårdshuvudmännen och deprivata vårdgivarna 6.1Anslutningsreglerna för privatpraktiserande vårdgivare Medhänsyn till de stora förändringar som företogs i ersättningssystemet fr.o.m. år1985 bedömdes del vara naturligt all den verksamhet som bedrevs av privatprakfiserandevårdgivare med anslutning till den allmänna försäkringen samordnades medsjukvårdshuvudmännens verksamhet. En sådan skyldighet att samplanera finnsockså inskriven i hälso- och sjukvårdslagen. Reglernaför privatpraktikers anslutning till sjukförsäkringssystemet utformades bl.a.med denna utgångspunkt. gäller därför som huvudregel attförsäkringskassan inte får föra upp en ny privatpraktiker på försäkringskassansförteckning över anslutna vårdgivare om inte sjukvårdshuvudmannen tillstyrkerdetta. Denna tillstyrkan förutsattes normalt ske genom att samverkansavlalträffades mellan sjukvårdshuvudmannen och den enskilde vårdgivaren. För att få lillstånd en jämnare regional fördelning av de privata vårdresurserna infördes påförsök fri anslutning till försäkringen vid etablering av privatpraktik inomstödområdena A, B och C. Försöksvis infördes också över hela landet rätt förheltidsverksamma privatpraktiker som övertar en befinflig praktik (ersättningselablering)att få anslutning lill försäkringen utan krav på tillstyrkan avsjukvårdshuvudmannen. gäller attden tidigare försöksverksamheten med fri anslut ning för privatpraktiker till försäkringen inom stödområdena A, B och C har avslutats och alt reglerna har fastställts att gälla tills vidare. Någraändringar i dessa särbestämmelser bedöms inte vara motiverade för . Parterna är också överens om all uppmana sjukvårdshuvudmännen även utanför dessa stödområden att liksom tidigare tillämpa motsvarande synsätt vid ny- 13 etablering avheltidsverksamma privatpraktiker inom läkarglesa delar av re- Skr.1988/89:153 spektive landstingsområde. Närdet däremot gäller de gällande bestämmelserna om fri ersättningselableringöver hela landet anser parterna, mot bakgrund av resultatet av detutredningsarbete som bedrivits gemensamt av och i syfte atl åstadkomma en bättre rekrytering av privatläkare överlandet m.m., alt dessa bör ändras i några avseenden för . Enligtnuvarande regler vid ersättningselablering, dvs. när en läkare övertar enpraktik från en läkare som är ansluten till försäkringen, gäller altförsäkringskassan inte kan la hänsyn lill vad sjukvårdshuvudmannen framfört isitt yttrande till kassan, t.ex. vad gäller den tillträdande läkarens specialitet.Härigenom kan således en bristande samordning uppkomma i förhållande lillfattade beslut inom planeringen av hälso- och sjukvården. Föratt förhindra sådana konsekvenser av regelsystemet är det därför, enligt minbedömning, rimligt att fri ersättningselablering begränsas till de fafl dåavgående och tillträdande privatpraktiker är verksamma inom samma specialitet.Annan ersättningselablering bör prövas i enlighet med vad som sker vidanslutning, dvs. med krav på tillstyrkan av sjukvårdshuvudman och därmedsammanhängande samverkansavlal. Vidersättningselablering som föranleds av att privatläkare pensionerar sig och somavser övertagande av befintlig praktik med tillhörande mottagning,patientregister m.m. är det motiverat, inte minst av hänsyn till patienterna,att den avgående och tillträdande läkaren skall kunna arbetaparallellt med varandra på mottagningen, varvid båda således bör få varaanslutna lill försäkringssystemet. Som villkor härför bör dock gälla att denavgående läkaren skall ha fyllt , all läkarna får arbeta påmottagningen övergångsvis under högst samt att det sammanlagda besöksantalelför läkarna under verksamhetsåret därvid inte får överstiga 6000 besök. Ianslutning till detta kan jag med tillfredsställelse notera att Landstingsförbundetoch har enats om ett utvidgat lokalt samråd mellansjukvårdshuvudmännen och representanter för de privata vårdgivarna som ett ledi huvudmännens övergripande planering av vården. Det lill knutnaservicebolaget har erbjudit sig att informera och förmedlauppgifter m.m. saml verka för atl framlida ny- och/eller ersättningselableringi respektive län sker i enlighet med de av sjukvårdshuvudmannen redovisaderiktlinjerna. har också enats om atl i de fall en sjukvårdshuvudmanbehöver komplettera sin verksamhet med kapacitet för sådana specialistålgärdersom inte ryms i läkarvårdslaxan, detta lämpligen kan ske i form av vårdavtalmellan läkaren och huvudmannen. 6.2 Samverkan medprivatpraktiserande vårdgivare inom psykoterapi och Skr. 1988/89:153 psykoanalys Socialstyrelsenhar i en skrivelse till regeringen framhållit attsjukvårdshuvudmännens utbyggnad av den psykoterapeutiska verksamheten intesvarar mot behoven och alt åtgärder behöver vidtas för alt uppnå entillfredsställande situation. Bl.a. detta har enligt medfört atten betydande del av det psykoterapeutiska behandlingsbehovet kommit allerbjudas i form av privat verksamhet med höga kostnader för den enskilde somföljd, såvida inte behandlingen skett hos en försäkringsansluten vårdgivare.Som en konsekvens av detta är väntetiderna långa både lill sjukvårdshuvudmännenspsykoterapeutiska öppenvårdsmollagningar och tifl försäkringsanslutna psykolerapeuleroch psykoanalytiker. Jaghar mot denna bakgrund gjort den bedömningen att speciella åtgärder måstevidtas för att snabbt öka tillgången på av sjukförsäkringen subventioneradpsykoterapeutisk behandling för de försäkrade. Med hänsyn lill del betydandeutbudet av privat sådan verksamhet är det, enligt min uppfattning,ändamålsenligt alt förorda en lösning som innebär att dessa vårdgivare vidbehov kan knytas till sjukvårdshuvudmännens verksamhet genom vårdavlal. Ensådan lösning innebär dels alt varje sjukvårdshuvudman själv får avgöra ivilken utsträckning vårdavtal skall träffas, dels att de försäkrade i dessafall får betala avgift motsvarande vad som gäller inom offentlig vård samtidigtsom behandlingen omfattas av det s.k. högkostnadsskyddet för öppen sjukvårdoch läkemedel. Detär därför, enligt min bedömning, tillfredsställande att parterna nu genomöverenskommelsen har enats om ett sådant utformat ekonomiskt slöd till dennaverksamhet på sammanlagt högst 19 milj. kr. För all garantera allasjukvårdshuvudmän en rimlig andel av detta slöd skall beloppet fördelas delsmed elt grundbelopp som är lika stort för alla, dels med ett belopp iförhållande till antalet invånare. Som villkor för ersättning gäller dock, somjag förut angivit, att sjukvårdshuvudmannen träffar vårdavtal med legitimeradeprivata vårdgivare och all dessa vårdavtal godkänns av socialstyrelsen.Dessutom skall gälla att denna försäkringsersättning helt skall täcka arvodet tiflvårdgivaren med undanlag för gällande pafienlavgift. Med hänsyn till denspeciella utformningen av denna ersättning bör utbetalningarna göras avrikförsäkringsverket. Avöverenskommelsen framgår också hur dessa vårdavtal bör utformas. Del ärangeläget att även i fortsättningen följer utvecklingen inomdetta område och vid behov rapporterar om denna lill regeringen. Beträffande privatprakfiserandeläkares anslutning till sjukförsäkringens ersättningssystem gäller atl en läkare som är anställd hos sjukvårdshuvud man med lägst 17 timmars veckoarbetstid inte får vara försäkringsansluten. För kategorin läkarpsykoanalyfiker kan detta medföra problem, eftersom del inte är möjHgt att kombinera en önskad halvtidstjänstgöring hos en sjuk vårdshuvudman med verksamhet som privatprakfiker. Min företrädare har tagit upp detta problem i anslutning lill de två senast träffade överenskommelserna med sjukvårdshuvudmännen. Jag kan därvid konstatera att parterna nu är överens om att sjukvårdshuvudmännen, för atl j5 underlätta läkarpsykoanalytikernasmöjligheter fill kombinerad verksam- Skr. 1988/89:153 het, aktivt skall verkaför atl via vårdavtal möjliggöra della. Parterna skall också gemensamt följa utvecklmgenpå detta område och, om så bedöms nödvändigt, kommer frågan att tas upp ianslutning till nästa överläggning för att ytterligare underlätta berördaläkares situation. 7 Huvudmannaskapet för sjukresor Detfinns ett starkt samhällsintresse av atl de genom offentliga medel subventioneradetransporterna av äldre, sjuka och handikappade samordnas bättre än vad som skeri dag. Huvudorsaken till den bristande samordningen är att transporterna harolika huvudmän. I grova drag gäller all staten svarar för ersättningen avsjukresorna, kommunerna för färdtjänsten samt landstingen och kommunernagemensamt för de kollekliva färdmedlen. Denna splittring medför att elt systemkan motverka ett annal och att möjligheterna all uppnå samordningsvinster, t.ex.genom samåkning, är mycket begränsade. Till detta kommer atl den förestående avregleringenav taxinäringen med denna splittring kan resultera i oönskadekostnadseffekter för transporterna av äldre, sjuka och handikappade. Motdenna bakgrund har frågan om ett överförande av det administrativa ochekonomiska ansvaret för sjukresorna från försäkringskassorna till landstingendiskuterats sedan början 1980-lalel. Vid överläggningar mellan statenoch sjukvårdshuvudmännen var frågan föremål för diskussion, men parterna fanndärvid atl någon ändring av den gällande ordningen inte var aktuell. Jagkan därför med tillfredsställelse konstatera att parterna, genom den nuträffade överenskommelsen, enats om att ta upp överläggningar i syfte attträffa en särskild överenskommelse om överflyttning av huvudmannaskapet försjukresorna ekonomiskt och administrativt till sjukvårdshuvudmännen fr.o.m. år1991. Eftersom elt ändrat huvudmannaskap för sjukresorna kräver lagändringaravser jag, om en överenskommelse kan träffas, all återkomma till regeringenmed förslag om att förelägga en proposition i frågan. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle alt ta del av vad jag haranfört om den träffade överenskommelsen om ersättningar från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen och därmed sammanhängande frågor. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Överenskommelse om ersättningar från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen för Efteröverläggningar mellan representanter för staten och sjukvårdshuvudmännen haröverenskommelse träffats om ersättningar från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen enligt följande. Överenskommelsen grundaspå motsvarande överenskommelser , 1986 och avseende ersättningarför åren 1985 . Följandeersättningar utges lill sjukvårdshuvudmännen enligt nu gällande överenskommelseför . a) Allmän sjukvårdsersättningavseende såväl öppen som sluten vård med 12039 milj.kr. b)För avinstitutionalisering inomhälso- och sjukvården . c) För atl ut\eckla förebyggandeåtgärder inom hälso- och sjukvården . d) Försjukvårdshuvudmännens tiflhandahållande av hjälpmedel för handi kappade . Av hjälpmedelsersättningen skall ett belopp motsvarande . per invånare tillföras en särskild fond för handikappin stitutets verksamhet m.m. e) Övergångsvisutges för en särskild kompensation fill kom mun med 10 milj.kr. för atl underlätta anpassningen till den överenskomna omfördelningen av den allmänna sjukvårdsersätlningen. Totaltutges till sjukvårdshuvudmännen ersättningar från sjukförsäkringen och bidragtill allmän sjukvård enflgt punkterna a)-e) med ca 13 955 milj.kr. Denförändring av systemet för ersättningar fill sjukvårdshuvudmännen som genomfördesår innebar all den allmänna sjukvårdsersätlningen i princip skall grundaspå elt enhetligt belopp per invånare och år. För atl mildra vissa omfördelningseffeklerhar övergångsregler tillämpats, varigenom en utjämning mellan sjukvårdsområdenahar skett successivt. Enligthälso- och sjukvårdslagen är vård på lika villkor för hela befolk ningen ett grundläggande mål för hälso- och sjukvården. Vidare anges i la gen att hälso- och sjukvården skall planeras med utgångspunkt i befolkning- jy ens behovav hälso- och sjukvård. I enlighet med de rikthnjer som Skr.1988/89:153 har antagit för hälso- och sjukvårdspolitiken innebär detta bl.a.att metoderna för behovsbaserad resursfördelning bör vidareutvecklas såväl vadavser fördelningen av statliga bidrag mellan olika landsting som vidfördelning av resurser inom skilda landsting. Vid riksdagsbehandlingen av den förändring aversättningssystemet som genomfördes gav regeringen i uppdragatt beakta fördelningsfrågan med avseende på skillnader i vårdbehov vidkommande sjukvårdsförhandlingar. Skillnader i vårdbehov är betingade dels avolikheter i åldersfördelningen mellan olika sjukvårdsområden, dels av olikheteri den socioekonomiska befolkningsstrukturen. I enlighet med denna strävan är parterna enligt 1987 årsöverenskommelse ense om att den allmänna sjukvårdsersättningen bör fördelasefter en modell där sjukvårdsområdena delas i tre behovsklasser med hänsyn tilldödlighet, sjukfrånvaro och förtidspensionering, samt andel ensamboende äldre.Mellan var och en av behovsklasserna skall skilja . per invånare.Omfördelningen av den allmänna sjukvårdsersätlningen mellan huvudmännen harskett stegvis . Slutmålet skall uppnås . För atl nå della mål bör 91 milj.kr. av den totalahöjningen av den allmänna sjukvårdsersättningen för på 739 milj.kr.las i anspråk för detta. Återstoden, 648 milj.kr., fördelas andelsmässigt likamellan sjukvårdshuvudmännen så att skillnaden på . Vid fastställandet av den allmänna sjukvårdsersättningenhar hänsyn tagits till atl sjukvårdshuvudmännen tillhandahållerinsulinpumpar på motsvarande sätt som handikapphjälpmedel samt svarar för ensuccessiv utbyggnad av en taltjänst för personer med röst-, tal- och språkstörningarenligt den modell som bedrivits som försöksverksamhet i länslandsting.under åren 1986-1988. Parterna har behandlat frågan om ökat ansvar försjukvårdshuvudmännen atl omhänderta personer som avlidit utanför sjukhus.Parterna är ense om att pröva en etappvis utökning av sjukvårdshuvudmännensåtaganden inom detta område i enlighet med vad som framgår av bilaga 3. Frågan om elt överförande av det ekonomiska ochadministrativa ansvaret för sjukresorna från försäkringskassorna tillsjukvårdshuvudmännen diskuterades vid överläggningar, men ledde dåinte lill någon ändring av den gällande ordningen. Parterna avser att senareunder träffa en särskild överenskommelse om en överflyttning avhuvudmannaskapet för denna försäkringsförmån ekonomiskt och administrafivt tiflsjukvårdshuvudmännen fr.o.m. . För all öka tillgången på psykoterapeutisk behandling fillrimliga kostnader för den enskilde utges en särskild ersättningtill sjukvårdshuvudmännen på sammanlagt 19 milj.kr. Ersättningen bör utges medett grundbelopp på . per huvudman och dessutom med . Som villkor för denna ersättning gäller att sjukvårdshuvudmännengenom vårdavtal knyter privat verksamma legifimerade vårdgivare som ettkomplement till de egna psykoterapeutiska vårdresurserna. har staten givit sjukvårdshuvudmännen bidragför att dessa skallförkorta väntetiderna fill behandling för grå starr, höftledsproblem Skr.1988/89:153 samt kranskärlssjukdom. utgavs bidragetsom elt belopp per meroperafion inom de aktuella områdena. harbidraget inkluderats i den allmänna sjukvårdsersättningen. Såväl antalet kranskärlsangiografiersom antalet kranskärlsintervenfioner har ökat med mellan åren1987 och 1988. Operationerna mot grå starr har ökat med mellannämnda år inom de 22 områden som lämnat redovisning. Antalet höftledsplastikerhar minskat med i de 17 områden som lämnat redovisning. Föratl ytterligare förbättra tillgänglighet och kapacitet i hälso- och sjukvårdenhar parterna i enhghet med vad som anges i en särskild promemoria som finnsredovisad som bilaga 4, enats om gemensam kraftsamling. För ett konstruktivtgenomförande av de i promemorian redovisade ambifionerna fordras alt berördavårdenheter och landsting aktivt medverkar i framtagande av underlag föranalyser, medverkar i den fortsalla dialogen samt är beredda att göranödvändiga omprioriteringar. För de olika åtgärder som ansetts erforderligaför detta har införts en särskild ersättning på 50 milj. kr. Riktlinjerför fördelning av dessa medel kommer alt utarbetas gemensamt av företrädare förstaten och landslingen. Parternaär vidare överens om att vad som tidigare överenskommits för att ökakapaciteten i fråga om vissa operationer inom sjukvården också skall gälla förår 1990 vad gäller indikationer för vårdplaneringslistor och prioriteringarenligt den lydelse som framgår av bilaga 2. För alt en utvärdering aveffekterna skall kunna ske skall huvudmännen redovisa antalet utförda ope-rafionerinom de berörda områdena til! Tillde sjukvårdshuvudmän som åtar sig att svara för produktkontrollregisteravseende hela landet utges, efter prövning av Spri, en särskild ersättning medsammanlagt högst 2 milj. kr. Ersättningarnatill sjukvårdshuvudmännen för skall mot denna bakgrund vara följande. a) AUmän sjukvårdsersältningavseende såväl öppen som sluten vård. Ersättningen fördelas enligt denbehovsmodell som tidigare beskrivits. Den stegvisa omfördelningen nårslutmålet . Sammantaget utges allmän sjukvårdsersättning med 12 778 milj.kr.för . Fördelningen av den allmänna sjukvårdsersättningen mellanhuvudmännen framgår av bilaga 1:2.