prop · GC03104 · 1988-12-31 00:00:00 — IKmK:s betänkande föreslås bl.a. att kassans upplåningsregler skall ersättas av kapitaltäckningsreglersom är likartade med bl. a. bankemas. KmK föreslår viktiga förändringar i Stadshypoleksreserveringsregler som påverkar kapitaltäckningen. Vidare ifrågasätter KmK ominte kassans grundfond borde avvecklas. - Finansdepartementetsarbetsgrupp för kapitaltäckningsfrågor Idenna arbetsgmpp utarbetas förslag till nya lagregler omkapitaltäckning för alla kreditinstitut i , bl.a. , som enföljd av dels KmK:s förslag, dels den intemationella överenskommelsen i 10-gmppen(). En konsekvens av Cooke-överenskommelsen är attgrundfonder/garantifonder etc. som inte utgör inbetalt kapital, således även Stadshypotekskassansgrundfond, inte alls får inräknas i kapitalbasen. - Kommitténför översyn av lagstiftningen om hypoteksinstitut Enligtdirektiven skall översynen omfatta bl.a. "den i lag bestämda garanti somstaten mot avgift ställer för hypoteksinstitutens förbindelser", dvs. - Utredningenom reformerad företagsbeskattning (URF) URFkommer att se över Stadshypoleks skattemässiga reserveringsmöjligheter, vilkahar stor betydelse för Stadshypoleks upplåningsrätt/ kapitaltäckning. Detovannämnda visar att väsentliga frågor, som berör kassans gmndfond ochupplåningsrätt/kapitaltäckning , är föremål för genomgripandeöversyn. Det förefaller uppenbart att gmndfonden inte kommer att få räknas in ikapitalbasen i de nya lagreglerna; eventuellt skall fonden till och medavvecklas . Att i detta läge öka gmndfonden enligt Stadshypotekskassansförslag är enligt bankföreningens uppfattning klart olämpligt. Härtillkommer att redan nuvarande situation beträffande kassans gmndfond ochupplåningsrätt innebär betydande konkurrensfördelar jämfört med övrigafastighetsinstitut. Som exempel härpå vill bankföreningen fästa uppmärksamhetenpå följande: - Förgmndfonden betalar kassan en avgift på endast 0,, vilket innebär en klart billigare kapitalkostnad än vad som motsvarar övriga fastighetsinstituts kostnad för anskaffning av riskbärande kapital. Dess utom är avgiften för gmndfonden skattemässigt avdragsgill, till skillnad mot övriga fastighetsinstituts utdelning på aktiekapitalet. Så länge gmndfonden finns kvar bör därför avgiften utan dröjsmål höjas till en marknadsmässig nivå. Detta skulle, mot bakgmnd av vad vissa andra 13 fastighetsinstitutbetalar för sina garantiförbindelser, innebära en avgift på 1,. I kassansupplåningsbas ingår, fömtom gmndfonden, även reservfonden. Kassan har rätt tillavdrag vid inkomsttaxeringen för belopp som avsätts till reservfond intill dessdenna motsvarar av kassans skulder. En ökning av Stadshypoleksverksamhetsvolym medför sålunda större möjligheter att öka upplåningsbasenenbart med obeskattade vinstmedel. I övriga fastighetsinstituts kapitalbas fårvisserligen inräknas viss del av obeskattade värderegleringsreserver men fördessa institut finns en begränsningsregel som innebär att kapitalbasen inte ilängden kan ökas enbart genom avdragsgilla avsättningar till värderegleringsreserverutan det erfordras även successiva ökningar av kapitalbasen genom balanseringav beskattade vinstmedel eller nyemissioner av aktiekapital. För att belysa denkonkurrensolikhet som råder till följd av de ovannämndaavsättningsmöjligheterna visas i sammanställningen nedan Stadshypotekskassansfördelaktiga skattesituation i förhållande till några andra fastighetsinstitut. 1988/89:104 Bilaga 2 bindelse i % av Skatter i % av ba- Skatter i % av 'Avser helårsavgiftfor utfärdade garantiförbindelser. Avgiften är avdragsgill, i motsats lillaktieutdelningen. Av sammanställningen ovanframgår bl. a. följande: - Stadshypotekskassan betalade praktiskttaget ingen skatt medan andra fastighetsinstituts skatter uppgick till ca3050% av resultatet före bokslutsdispositioner och skatter. -Stadshypotekskassansavgift för grundfonden uppgick till ca Prop. 1988/89:104 0,avbalansomslutningen. För andra fastighetsinstitut uppgick Bilaga 2 summan avliknande garantiförbindelseavgift och aktieutdelning till ca 0,110,av balansomslutningen. Härtill kommer att kassans grundfondsavgift äravdragsgill i motsats till övriga instituts aktieutdelning. Deavsevärda konkurrensfördelar som sålunda redan har gentemot övrigafastighetsinstitut vad avser grundfond och upplåningsbas skulle ytterligareförstärkas om grundfonden nu ökas speciellt om avgiften för grundfonden intehöjs till en marknadsmässig nivå. Även detta är enligt bankföreningensuppfattning ett starkt skäl mot en höjning av fonden. Motbakgrund av vad ovan anförts avstyrker bankföreningen en höjning av Stadshypotekskassansgrundfond. föreslår att så länge grundfonden finns kvar fondavgiften höjs till en marknadsmässig nivå. Idet aktuella ärendet har SFF haft samråd med . SFFansluter sig till vad anför i sitt dagtecknadeyttrande. Detinnebär att SFF i likhet med avstyrker att Stadshypotekskassansgrundfond höjs, och att även SFF föreslår att grundfondavgiften höjs till en marknadsmässignivå dvs. från 0,till minst 1,så länge grundfonden finns kvar. Därutövervill SFF tillägga följande. Undersenare år och särskilt inom ramen för arbetet inom ()och därefter i samband med anpassningen av regelsystem till desvenska kapitaltäckningsreglerna har förekommit och förekommer en intensivdiskussion om de svenska kreditinstitutens kapitalförsörjning. Kapitalfrågornaoch speciellt konkurrensneutralitetsaspekterna i dessa sammanhang har fåttsärskild aktualitet sedan kreditmarknaden i princip avreglerats, bl.a. genomatt systemet med prioriterade obligationer och krediter med prioriteradevillkor slopats. Numeraagerar alla bostadsinstitut , / Spafi och de affärsbanksägdainstituten på samma marknad. Ur konkurrensneutralitetssynpunkt är det därförsynnerligen angeläget att tillse att regler om institutens kapitalkrav såväluppbyggnaden och konstruktionen av kapitalbasen som utformningen av kapitaltäckningskrav(eller motsvarande) utformas på ett sätt så att inget institut får enotillbörlig fördel framför andra. Relativt sett lindrigare kapitalkrav för ettinstitut innebär att detta får avgörande konkurrensfördelar framför andra. SFFanser att Stadshypotekskassan under en lång följd av år varit utomordentligt gynnad - när det gäller uppbyggnaden av sin kapitalbas - i förhållande till andra bostadsinstitut. Detta har belysts bl.a. i KMKs betänkande (SOU 1988:29, Del I, sid. 492-499). Denna särställning hade j5 emellertid relativtmarginell betydelse under den s.k. "prioriteringsperio- Prop.1988/89:104 den" eftersom det genom regleringssystemet i princip inteförekom någon Bilaga 2 priskonkurrens på denna marknad. Situationen blir naturiigtvishelt annorlunda i den marknad som finns, där priskonkurrensen är myckethård. Stadshypotekskassanframhåller själv att grundfondshöjningen kommer att erfordras för att stadshypoteksinstitutionenskall klara sitt expansionsbehov framöver. SFF har gjort enanalys av konsekvenserna av genomförandet av regler tillsvenska kapitaltäckningsregler. Analysen visar att samtliga svenskabostadsinstitut utom Stadshypoteksinstitutionen - kommer att vara starkt underkapitaliseradevid den tänkta lagstiftningens ikraftträdande. Mer exakt uttryckt, Stadshypoteksinstitutionenskulle, om lagstiftningen vore i kraft /89, klarakapitalkraven med god marginal om förlagslånemöjligheten utnyttjades ierforderlig utsträckning. 1alla andra institut skulle betydande kapitaltillskott erfordras för att uppnåen kapitalbas som svarar mot den utelöpande kreditvolymen. Sådanakapitaltillskott kan i princip bara attraheras om de ges en marknadsmässigavkastning. Detta är i flertalet fall inte möjligt om inte en marginalvidgningtillåts. En marginalvidgning är formellt ej möjlig beträffande bundna krediterannat än vid räntekonvertering. 1 en marknad med fungerande konkurrens visarsig detta i att prisledaren kommer att vara det institut som är bäst kapitaliseratoch vars ägare har lägst avkastningskrav. SFFanser sammanfattningsvis att det förefaller uppenbart att stadshypoteksinstitutionenäven utan den nu äskade ökningen av kassans grundfond kommer att vara särklassigtbäst jämfört med övriga klara kommande hårdarekapitalkrav. Detta beror på en kombination av olika faktorer som sammantagetinneburit en i förhällande till övriga bostadsinstitut synneriigen förmånligbehandling, främst ur skattesynpunkt. Att ytterligare vidga dennakonkurrensfördel genom att öka kassans grundfond i syfte att tillförsäkrakassan framtida expansionsmöjligheter som övriga institut snarare, p.g.a.kapitalbrist, tvingas överväga en överföring av sina lånestockar till andrasektorer utan kapitalbrist eller utan kapitalkrav, kan enligt SFF inte komma ifråga. Stadshypotekskassanhemställer i sin framställning om en ökning av kassans grundfond med 3,5miljarder kr till . Som motiv för denna hemställan anför kassanatt den behöver en ram som ger handlingsfrihet för den fortsatta verksamheten.Framställningen måste således ses i ett större sammanhang med beaktande avkonkurrensförhållandena på denna del av kreditmarknaden. Sparbanksföreningenhar i anledning av tidigare framställningar från stadshypotekskassan om ökning av grundfonden påpekat den utomordent ligt förmånliga ställning som hypoteksinstituten har i förhållande till övri ga bostadsfinansieringsinstitut. Föreningen har vidare framhållit vikten av konkurrensneutralitet på denna del av kreditmarknaden, inte minst mot 16 bakgrund av de förändradeförutsättningar under vilka bostadsfinansie- Prop. 1988/89:104 ringen numera sker. Grundfondensstorlek har direkt betydelse för stadshypotekskassans upplåningsrätt ochkapitalsituation i stort. Det råder ingen tvekan om att stadshypotekskassan harbetydande konkurrensfördelar i dessa hänseenden. Det torde vara tillräckligtatt framhålla den omständigheten att stadshypotekskassan eriägger en avgift förgrundfonden som utgör endast 0,av denna. Avgiften är dessutom avdragsgill.Övriga bdstadsfinan-sieringsinstitut har högre kostnader för kapitalanskaffningoch har inte heller motsvarande skattemässiga avdragsmöjligheter. Härtill kanläggas att hypoteksinstituten fått ytteriigare konkurrensfördelar på bl.a. sparbankssektornsbekostnad med anledning av beslut detta år attupphäva flertalet återstående begränsningar för lånevillkoren på certifikats-och obligationsmarknaden. Detråder således en obalans vad gäller konkurrensförutsättningarnamellan hypoteksinstituten och övriga bostadsfinansieringsföretag. Ett bifall tillstadshypotekskassans framställning skulle förstärka denna obalans ytterligare.För att i någon mån återställa en rimlig balans borde stadshypotekskassansavgift för den nuvarande gmndfonden i stället höjas till en nivå som är marknadsmässigtacceptabel. Detfinns dessutom anledning att erinra om de olika utredningar och förslag somframlagts eller kommer att framläggas och som kommer att få stor betydelse för hypoteksinstitutenskapitalsituation. I kreditmarknadskommitténs slutbetänkande föreslås bl. a.att kreditinstituten skall i största möjliga utsträckning jämställas ikapitalkostnadshänseende och att hypoteksinstitutens upplåningsrättsreglerskall ersättas med kapitaltäckningsregler. Kommittén ifrågasätter rentav ominte gmndfonden bör avskaffas. Den av tillsattaarbetsgruppen som har till uppgift att föreslå de lagändringar som föranleds avCooke-kommitténs förslag om internationella kapitaltäckningsregler, kapitaltäckningsgruppen,torde komma att föreslå att stadshypotekskassans grundfond, som ju inte motsvarasav inbetalda medel, överhuvudtaget inte skall få inräknas i kapitalbasen.Härtill kommer att lagstiftningen om hypoteksinstitut är föremål för utredningav en för ändamålet särskilt tillsatt arbetsgrupp. I arbetsgruppens uppgifteringår bl. a. att göra en översyn av reglerna för grundfonden. Stadshypotekskassansgrundfond och kapitalsituation överhuvudtaget är således föremål för engenomgripande översyn. Denna kan inte gärna leda till annat resultat än attgrundfonden förlorar varje betydelse i kapital-täckningshänseende. Det ter sigi detta läge olämpligt att höja gmndfon-dens storlek ytterligare och därmedförsvåra en övergång till enhetliga kapitaltäckningsregler på den svenskakreditmarknaden. Härtill kommer att en ökning av gmndfonden skulle iän högre grad än tidigare snedvrida konkurrensförutsättningarna påbostadsfinansieringsområdet till hypoteksinstitutens fördel. Sparbanksföreningenanser därför i första hand att stadshypotekskassans framställning inte börtillgodoses. Föreningen kan emellertid godta en höjning av gmndfondenunder fömtsättning att den orimligt låga Prop. 1988/89:104 avgiftefl för gmndfonden höjs till en marknadsmässig nivå. Stadshypotekskassans framställning om ökning av Kassansgrundfond: påminnelser i anledning av avgivna remissyttranden Stadshypotekskassanhemställde i en skrivelse om en ökning av Kassans gmndfond från 17,5till . Över denna skrivelse har bl. och beretts tillfälle att avge yttranden. Samtliga dessa tre organisationeravstyrker, med i väsentliga stycken sammanfallande argument, den begärdagrundfondsökningen. Stadshypotekskassan vill i anledning av detta inkomma medföljande påminnelser i ärendet. Detre bankorganisationerna anser att har stora konkurrensfördelar iförhållande till andra bostadsfinansieringsinstitut och att dessa endast skulleförstärkas om en grundfondsökning nu genomförs. De hänvisar också tillframlagda utredningsförslag från kreditmarknadskommittén och den s. k. kapitaltäckningsgmppen,vars genomförande de menar skulle försvåras om man nu ökar Kassans gmndfond.Vidare pekar de på den tillkallade hypoteksutredningen, i vars arbetefrågan om den statliga grundfondens framtida ställning i hypoteksinstitutenuttryckligen ingår. Denna utrednings arbete bör inte föregripas, anserbankorganisationerna. Slutligen hävdas i yttrandena att den avgift som Stadshypotekeriägger till staten för sin gmndfondsgaranti är alldeles för låg och bör höjaskraftigt. Enligtvår mening är den av bankorganisationerna framförda argumenteringen starktensidig och i vissa stycken rent felaktig. De tar också upp frågor som gårutöver Kassans framställning. På gmnd av ärendets vikt för är viangelägna om att saken får en mer allsidig belysning. Det är därvid trepåståenden som vi vill bemöta: Stadshypotekhar kapitalkrav som är orättvist förmånliga jämfört med andrabostadsinstitut. Stadshypotekär gynnat av den statliga grundfondsgarantin och betalar inte en marknadsmässigersättning för denna. Stadshypotekgynnas av att inte ha något utdelningskrav på det egna kapitalet. För Stadshypotekgäller en säregen kombination av upplåningsrätt- ochkapitaltäckningsbestämmelser, som ger villkor som avviker från dem 19 som gäller förkonkurrerande institut. Även skattereglerna är annorlunda, Prop. 1988/89:104vilket ytterligare komplicerar en jämförelse. På båda dessa punkter före-Bilaga 3 slår kreditmarknadskommittén förändringar som innebär att samma reglerskall gälla för i princip alla kreditföretag, såväl banker som kreditmarknadsbolagoch hypoteksinstitut. Utan att föregripa ett senare yttrande över kommitténsförslag vill vi framhålla att helt och fullt accepterar principenom att samma villkor i fråga om kapitaltäckning och gmndläggande skattereglerbör gälla för alla institut. Kreditmarknadskommitténsreformförslag gäller emellertid framtiden. är det gällande bestämmelsersom måste tillämpas och då är det så, som vi beskrivit i vår framställning, attgmndfondsökningen är helt nödvändig för att inte redan under år1989 skall nå en situation som innebär ett totalt expansionsstopp. Dagensregler är nämligen utformade så, att det är helt omöjligt för attfölja med i kreditmarknadens expansion utan återkommande gmndfondsökningar.Samtidigt torde det vara helt klart att några nya regler inte står till budsunder 1989. Bankorganisationernas avstyrkan av en gmndfondsökning innebärdärför i realiteten att skall ställas inför ett ombbligtutlåningsstopp under loppet av 1989. Felaktigbeskrivning av de gällande kapitalvillkoren. Bankorganisationernagör i sina yttranden gällande att har kapitalvillkor som ärorättvist förmånliga vid jämförelse med vad som gäller för andrabostadsinstitut. Därvid ger de emellertid en ofullständig och delvis felaktigbild av bestämmelsemas innebörd. Gmndläggande är att det för finnsflera olika stadganden, där krav läggs på krav. Detta saknar helt motsvarighethos de andra instituten. Vidare är det omöjligt att göra en rimlig jämförelse utanatt ta med i bilden det faktum att de andra bostadsinstituten ingår ibankkoncerner, där villkoren i dagens system bestäms av samspelet mellanmoderbankens och dotterbolagets regler. FörStadshypotek gäller för det första den gmndläggande regeln att Kassan ochföreningarna i sina reserv- resp säkerhetsfonder skall ha avsatt belopp somtotalt minst uppgår till av skulderna, dvs en upplånings-rättsregel med multipeln50. Den motsvarar i princip bestämmelsema i de bankägda bostadsinstitutens bolagsordningar,som också anger en gmndläggande upplåningsmultipel om 50. Identiskt lika ärreglerna inte, men principiellt motsvarar de varandra. Bankorganisationemaframhåller å ena sidan att har fördelen att utan begränsning fåräkna in fondbelopp som varit avdragsgilla vid taxeringen, medankreditaktiebolagens inte kan lita helt till obeskattade reserver. Å andrasidan gäller emellertid hos kreditaktiebolagen att även garantifonder ochförlagsbevis kan ligga till gmnd för upplåningsrätten enligt denna regel,vilket inte är fallet hos . Utöverdet generella kravet på reserv- och säkerhetsfondsavsättningar 20 gäller för Stadshypoteknumera också ett krav på särskild kapitaltäckning Prop. 1988/89:104 för vissaslag av utlåning. Innebörden är att i särskilda kapi- Bilaga 3 taltäckningsfondermåste avsätta belopp som motsvarar av uilåning mot pantbrevssäkerhet mellan75 och av uppskattningsvärdet och av utlåning mot säkerhet ibostadsrätt. Dessa kapitalkrav tillkommer således utöver reserv- ochsäkerhetsfonderna och kan dessutom endast mötas genom avsättningar avbeskattat eget kapital. Det är alltså fel när bankorganisationerna hävdar att Stadshypotekkan möta hela sitt fondkrav med obeskattade medel. På denna punkt är ocksåkreditaktiebolagens regler väsentligt lindrigare än de som gäller för Stadshypotek.För det första är deras totala krav för dessa former av utlåning endast 4 resp8% och inte 6 resp IO %. För det andra kan de möta dem med samma blandning a veget kapital, obeskattade reserver, garantifonder och förlagsbevis som gällerför den allmänna upplåningsregeln, medan här alltså endast kan användabeskattade medel. Hittillshar redovisningen inskränkt sig till att avse de villkor som gäller för Stadshypotekjämfört med de andra bostadsinstituten som isolerade företag. Men de andrainstituten är inte isolerade utan ingår som dotterbolag i bankkoncerner. Idessa koncerner gäller enligt dagens regleratt vad moderbanken tillskjutit tillett bostadsfinansierande kreditaktiebolag i form av eget kapital ellergarantier endast kräver kapitaltäckning till . I den mån bolagetsutlåningsexpansion så kräver, kan alltså moderbanken t. ex. ställa garantier tillförfogande, som drar kapitaltäckning i banken men som ger upplåningsmultipeln50 i dotterbolaget. På koncemnivå betyder detta att kapitaltäckningskravet blirendast . Tar man sedan i beaktande att även banken kan utnyttjaobeskattade reserver och förlagsbevis för att uppfylla sitt kapitaltäckningskrav,framstår behovet att beskattat egenka-pital för att underbygga enutlåningsexpansion i ett bankägt bostadsinstitut som betydligt överdrivet ibankorganisationernas yttranden. Viär medvetna om att kreditmarknadskommitténs förslag för bankkoncernernas delinnebär ändringar på den punkt som just diskuterats, så att de koncernmässigakapitalkraven inte längre lindras. Men bankorganisationernas kritik gäller jujust dagens regler, inte de framtida som skall vara lika för alla. Då är detockså rimligt att peka även på de inslag i dagens regelverk som är ytterligtgynnsamma för bankkoncemernas del. Den statliga grundfondsgarantin Grundfonden ett extrakrav på Denstatliga gmndfondsgarantin kommer först in i den tredje formen av kapitalkrav som gäller för . Det är nämligen föreskrivet att stadshypotekskassans upplåning inte får vara större än tio gånger summan av den statliga gmndfonden och de egna reserv- och kapitaltäckningsfon- 21 Detta krav saknarhelt motsvarighet hos de andra bostadsinstituten Prop. 1988/89: 104 ochinnebär alltså att det utöver den vanliga upplåningsmultipeln om 50 Bilaga3 octså gäller en annan om 10. Meden så låg multipel blir detta krav en helt bindande restriktion. Utanregelbundna höjningar av det statliga"garantibeloppet skulle Stadshypotekendast kunna öka sin utlåning i en takt som motsvarar tio gånger ökningen av deegna fonderna, medan för konkurrenterna gäller att de kan låna ut femtio gångermotsvarande ökning. Så länge lagstiftaren lägger ett sådant särkrav på stadshypotekskassanmåste också kunna räkna med att grundfonden vid behov ökas. Varjeannan ståndpunkt innebär att fråntas möjligheten att konkurrera påmarknaden. Kostnadenför den statliga garantin Bankorganisationernaanser alla att den avgift som Kassan eriägger för den statliga garantin är fårlåg och omgående bör höjas. Man talar i sammanhanget om att avgiften börläggas "på marknadsmässig nivå". I den argumentationen är detåtminstone två förhållanden organisationerna bortser från. Fördet första bortser man från det grundläggande faktum att det inte råder något marknadsmässigtförhållande kring Stadshypoleks grundfondsgaranti. Garantins storlek är inteen följd av någon avvägning från Stadshypoleks sida, utan är ett av staten ilag fastlagt krav som gäller just . Stadshypotekskassan har vidareingen möjlighet att på alternativa sätt uppfylla kravet, utan måste ha justden av beslutade formen av garanti. Den avgift som staten då tar utför detta har principiellt sett större likhet med en skatt än med en avgift fören kommersiell garanti. Vivill i sammanhanget peka på att kreditmarknadskommittén på denna punkt just förmotsvarande resonemang: för det fall ett system med garantifonder kommer attgälla för hypoteksinstituten även , bör instituten själva avgöraomfattningen av behovet och fritt få förhandla med alternativa garantigivare (s.497-498). Bankorganisationernabortser vidare i sin implicita jämförelse med andra garantisituationer fråndet förhållandet att är ålagt att ha en garantifond som ger en upplåningsmultipelom endast tio. När ett bankägt institut t.ex. vill utnyttja en bankgaranti somdel av sin kapitalbas, är multipeln för denna fem gånger så stor. Denavgiftssats om 0,som gäller för motsvarar på detta sätt ennivå om på de garantifonder som förekommer hos de bankägdabostadsinstituten. Utdelningskrav Kapitalkostnad för expansion Bankorganisationernatar i sina yttranden också upp frågan om kostnaden förkapital hos jämfört med institut som är aktiebolag, och 22 hävdar att ärstarkt gynnat. Därvid jämför man då den Prop. 1988/89:104 aktieutdelningsom vissa av de bankägda bolagen lämnar med den avgift Bilaga 3 som Kassanbetalar för statens grundfondsgaranti. Dettaär emellertid en helt felaktig jämförelsegrund. Det ligger i aktiebolagsformensnatur att aktieägarna kan kräva utdelning på insatt kapital. Andra sidan avdetta förhållande är just att aktiebolag kan få tillskott av riskkapitalutifrån när detta behövs för en expansion. liksom sparbankerna är emellertid inte aktiebolag och kan inte få riskkapital av några ägare. 1gengäld behöver man inte heller lämna någon utdelning. Kapitalkostnadensätts av den avkastning på eget kapital som resp företag måste uppnå för attkunna bygga under sin expansion. måste uppnå en sådan avkastningpå sina fonder att de kan öka i en takt som gör det möjligt för Kassan ochföreningarna att tillgodose de ovan angivna kraven på reserv/säkerhetsfonderoch kapitaltäckningsfonder. För aktiebolagen gäller också att de måste kunnauppnå en tillräcklig avkastning på sitt egenkapital för att kapitalbasen skallfölja med i utlåningsvolymens tillväxt. Någon principiell skillnad finns intepå den punkten.