prop · GC0376 · 1988-12-31 00:00:00 — Omköparen har hävt köpet och gjort ett täckningsköp på annat håll till ett högrepris (jfr 68 §), utgör fördyringen av varan, liksom de kostnader som ärförenade med täckningsköpet, en direkt förlust. Detsamma gäller en prisskillnadsom har beräknats enligt reglerna om gängse pris i 69 §. Närköpet gäller en vara, avsedd att användas i köparens verksamhet ellerproduktion eller på något motsvarande sätt, kan vid dröjsmål från säljarenssida eller vid fel i varan olika åtgärder komma i fråga för att kompenserasäljarens försenade eller felaktiga prestation. Vilken åtgärd som blir aktuellär beroende av de speciella förutsättningar som kan föreligga i det enskildafallet. Ofta kan köparen ha två eller flera alternativa möjligheter att väljamellan. Enåtgärd som köparen kan vidta för att kompensera sig för säljarens dröjsmåleller fel i varan är att hyra en ersättande vara för att upprätthållaproduktion eller annan verksamhet på den nivå som var avsedd med den köptavaran. Om köparen genom all hyra en ersältningsvara kan begränsa den skada somsäljarens avtalsbrott förorsakar, är utgiften för hyran en direkt förlust. Hyraav ersättningsvara för att begränsa skadan av säljarens avtalsbrott kan bliaktuell dels under tid intill dess att säljaren levererar varan, avhjälper feli den eller omlevererar, dels efter hävning under lid som åtgår förtäckningsköp och leverans av varan från annat håll. Ettannat sätt för köparen att kompensera sig för säljarens avtalsbrott är altanlita ett utomstående företags tjänster. Har köparen beställt en maskin förtillverkning av en komponent som ingår i den produkt som köparen tillverkar,kan han vid dröjsmål med leveransen eller vid fel anlita ett annat företag förtillverkning av komponenten. Kostnaderna härför utgör en direkt föriusl. Köparenkan också parera säljarens leveransförsening eller fel i varan med egnaåtgärder, exempelvis interna omdispositioner. Gäller köpet en maskin, kan hankanske genom övertidsarbete bedriva produktionen med den gamla maskinen på dennivå som var avsedd med den köpta. De extra kostnader som ett sådantarrangemang medför, t. ex. ersättning till de anställda för övertidsarbete, äratt betrakta som en direkt förlust. Kostnadernaför täckningsköp, för hyra av ersättningsvara, för anlitande av utomståendes tjänster och för egna interna åtgärder är utgifter som är jämförbara i den meningen att de är föranledda av att köparen på något sätt kompenserar sig för säljarens avtalsbrott. Samtliga dessa kostnader ersätts som direkt förlust. I de fall köparen kan välja mellan olika alterna- 201 tiv för att kompensera sigför säljarens bristande prestation, är han skyldig Prop. 1988/89: 76 attvälja det alternativ som kan bedömas vara mest förenligt med skyldig- 68 §heten att begränsa skadan. Har köparen hyrt en ersättningsvara till högrekostnad än ett övertidsuttag i det egna företaget skulle medföra, skall denutgående ersättningen sättas ned i motsvarande mån. Omköparen i förhållande till sin avtalspart blir tvungen att utge ersättning förförlust som är hänföriig till säljarens avtalsbrott, blir säljarenersättningsskyldig gentemot köparen för dennes kostnader. Har köparen vidvidareförsäljning ådragit sig kostnader på gmnd av fel i varan, vilka förelågredan när risken för varan övergick på honom, har han sålunda rätt tillersättning för kostnader som uppkommit på gmnd av avhjälpande eller omleveransenligt 34 36 §§. Detsamma gäller ersättning som köparen blir skyldig att utgetill sin avtalspart såsom prisavdrag eller skadestånd på gmnd av omständighetsom är hänföriig till säljarens avtalsbrott. Dessa kostnader utgör direktförlust. Enförutsättning för att sådan ersättningsskyldighet skall uppkomma är givetvisatt skadan är en följd av säljarens avtalsbrott och inte beror på någotförhållande som köparen bär ansvaret för. Även med avseende påregressituationen är köparen skyldig att handla på ett sätt som är förenligtmed skyldigheten att begränsa en förlust. Om en skada som uppkommit förköparens avtalspart kunde ha undvikits eller begränsats, om köparen hadefullgjort sin skyldighet att avhjälpa felet eller hade företagit omleveranseller hade utövat sin rätt att företa sådan rättelse, bortfaller köparensregressrätt mot säljaren till den del som skadan beror på köparens handlande. Omköparen på gmnd av säljarens avtalsbrott har råkat i dröjsmål och blivitskyldig att utge avtalsvite i nästa led, skall en sådan förlust i allmänhetbetraktas som indirekt. Utgångspunkten är att en avtalspart, som själv åtar sigatt vid dröjsmål betala vite till sin medkontrahent, har möjlighet att i egetintresse trygga sin egen ställning gentemot leverantören genom att betinga sigmotsvarande vitesklausul i avtalet med denne. Närsäljarens regressansvar kommer i fråga på gmnd av att köparen har nödgats medgeprisavdrag i förhållande till sin avtalspart på gmnd av ett fel som förelågredan när risken för varan gick över till köparen, skall ersättningen på gmnd avsäljarens regressansvar bestämmas på gmndval av priset enligt avtalet mellansäljare och köpare och inte priset vid vidareförsäljningen. Har köparen nödgatsmedge ett prisavdrag om av sitt återförsäljningspris, skallsäljaren som direkt förlust ersätta köparen av det pris som hansjälv betingade sig av köparen. Harköpet hävts och köparen gjort ett täckningsköp eller säljaren sålt varan pånytt, och har åtgärden vidtagits med omsorg och inom skälig tid efter det attköpet hävdes, läggs priset enligt köpet och priset vid täckningsköpet ellerförsäljningen till gmnd för beräkningen av prisskillnaden. (Jfr72 § i arbetsgmppens förslag) Paragrafensaknar motsvarighet lag. Enligt67 § omfattar skadestånd på gmnd av avtalsbrott bl. a. ersättning 68 § förprisskillnad. Förevarande paragraf anger hur beräkningen av ersättningen förprisskillnad skall göras i sådana fall då den skadelidande parten har hävtköpet och gjort en täckningstransaktion (kompensationsavtal). Föratt paragrafens regler om beräkning av prisskillnad skall tillämpas krävs förstoch främst att den hävande parten faktiskt har företagit entäckningstransaktion, dvs. ett köp eller en försäljning som sakligt och tidsmässigthar samband med det köp som hävts och vars syfte är all kompensera bortfalletav den avtalade transaktionen. Det innebär t. ex. att den vara som införskaffasgenom ett täckningsköp skall vara likvärdig med den som avsågs med detursprungliga köpet. Omköpet avser ett unikt eller starkt särpräglat föremål, blir bestämmelsentillämplig endast i fråga om täckningsförsäljning. Något täckningsköp av envara som till sina egenskaper och i fråga om prissättning skulle varatillräckligt jämförbar med den vara som ursprungligen köptes är i sådana fallinte möjligt. Som exempel på dylika varor kan nämnas vissa begagnade varor,varor som har framställts i enstaka exemplar och varor som har tillverkatssärskilt efter köparens anvisningar. Enytterligare fömtsättning för att prisskillnaden skall beräknas enligtföreliggande paragraf är vidare att täckningstransaktionen sker med omsorg.Detta innebär alt en köpare exempelvis inte kan kräva ersättning förprisskillnad på grund av ett täckningsköp till ett onödigt högt pris. Å andrasidan kan det inte krävas att köparen alltid skall välja det utifrån enbartekonomiska synpunkter fördelaktigaste altemativet. Även andra faktorer än rentekonomiska måste beaktas, t. ex. kvalitet och tillgänglighet. Vad som kan krävasav en köpare är att han inte väljer det dyrare av två eller flera alternativsom vid en samlad bedömning av samtliga omständigheter i övrigt framstår somlikvärdiga. Frågan humvida ett täckningsköp har skett med den omsorg som kankrävas får alltså avgöras efter en samlad bedömning av framför allt pris,kvalitet, tänkbara inköpsställen, kostnaderna vid köpet och inte minst den tidsom står parten till buds. Tidsaspekten kan ofta leda till att köparen för attundvika ytterligare skada måste vända sig till den leverantör som kan levererasnabbt, även om det innebär ett högre pris och sämre villkor i övrigt än vadandra leverantörer kan erbjuda. En sådan situation innebär att alternativeninte är likvärdiga, varför omsorgskravet får anses uppfyllt även vid köp tilldet högre priset. Försäljarens del innebär kravet på omsorg vid täckningsförsäljningen att han skallförsöka uppnå samma pris för varan som vid det urspmngliga avtalet eller ettpris som ligger så nära som det med hänsyn till de föreliggande omständigheternaär möjligt. Föratt bestämmelsen om beräkning av prisskillnad i förevarande paragraf skallvara tillämplig krävs vidare att täckningstransaktionen sker inom skälig tidefter hävningen. Detta innebär att en köpare inte kan spekulera på säljarensbekostnad genom att vid stigande priser dröja med täckningsköpet för attförsöka uppnå en högre ersättning för prisskillna- Bedömningen av omläckningsköpet har gjorts inom skälig lid får Prop. 1988/89:76 göras frånfall till fall med hänsynstagande till bl. a. prisutvecklingen och 69 §köparens möjligheter att företa ett lämpligt täckningsköp. Bedömningen påverkasäven av principen i 70 § första stycket, enligt vilken den skadelidande partenär skyldig att vidta skäliga åtgärder för att begränsa sin förlust. Försäljare innebär kravet all läckningsförsäljningen skall ske inom skälig tidefter hävningen, att han inte kan på motpartens bekostnad dröja medtäckningsförsäljningen i syfte att vid fallande priser överföra hela förlustenpå den första köparen. Även här får man vid bedömningen av omtäckningstransaktionen har vidtagits inom skälig lid beakta säljarens skyldighetenligt 70 § att begränsa förlusten. Täckningsköpeteller täckningsförsäljningen behöver inte nödvändigtvis ske på samma villkorsom det ursprungliga köpet. Om t. ex. transportkostnaderna eller fördelningenav dem mellan köpare och säljare är olika vid de två avtalen, kan denersättningsgilla prisskillnaden inte beräknas direkt på grund av priserna viddet första köpet och täckningstransaklionen, utan en justering för andravillkor som påverkar den totala differensen får då göras. Omtäckningstransaktionen inte har gjorts med tillräcklig omsorg eller inom skäligtid efter hävningen, kan priset vid den transaktionen inte läggas till grundför beräkningen av prisskillnaden. I sådana fall får i stället reglerna i 69 §tillämpas, vilket innebär alt prisskillnaden får beräknas med utgångspunkt frånvad som kan anses vara ett gängse pris på motsvarande vara. Harköpet hävts utan att täckningsköp eller försäljning enligt 68 § har skett ochfinns det ett gängse pris för sådana varor som köpet avser, läggs priset enligtköpet och varans gängse pris vid tiden för hävningen till grund förberäkningavprisskillnaden. (Jfr73 § i arbetsgruppens förslag) I1905 års lag finns liknande bestämmelser i 25, 30 och 45 §§. Paragrafenanger hur beräkningen av prisskillnad skall ske när köpet har hävts utan attnågon täckningstransaktion enligt 68 § har kommit till stånd. Föratt bestämmelsen skall kunna användas förutsätts att köpet avser en vara somomsätts i sådan omfattning att det på marknaden finns ett pris för den som kanbetecknas som varans gängse pris. Attdet är gängse pris vid tiden för hävningen som det avtalade priset skall jämförasmed innebär alt köparen vid dröjsmål på säljarens sida som första alternativkan kräva fullgörelse av köpet enligt 23 § utan all han i skadeståndshänseendeblir lidande ifall prisnivån för jämförbara varor stiger medan han i avvaktanpå säljarens fullgörelse väntar med att häva köpet. Även säljaren är påmotsvarande sätt skyddad, om han till en början uppmanar köparenatt fullgöra sina förpliktelser och häver först när Prop. 1988/89: 76 kraven på betalning visar sig bli resullatlösa. Förevarandeparagraf kan också tillämpas i fall då den part som har hävt köpet visserligenhar ingått ett kompensationsavtal men det avtalet inte uppfyller de krav påtäckningsköp eller täckningsförsäljning som ställs upp i 68 §, därför atttransaktionen inte har vidtagits med den omsorg eller inom den tid efterhävningen som föreskrivs i den paragrafen. Förmånga varor förekommer en och samma prisnivå över ett större område eller överhela landet. Prisnivån kan emellertid i vissa fall uppvisa regionala eller rentav lokala variationer. I sådana fall bör priset på orten för avlämnandet läggaslill grund för beräkningen av prisskillnaden. Reglernaom platsen för varans avlämnande finns i 6 och 7 §§. Enligt huvudregeln i 6 §är varan avlämnad när köparen har tagit hand om den, antingen vid säljarensaffarsställe eller herhvist eller på annan plats där säljaren har hållit dentillgänglig för avhämtning. Av 7 §, som behandlar transportköp, framgår attvaran är avlämnad antingen när den avlämnas till en självständig transportöreller om säljaren själv utför transporten när den överlämnas till köparen. Vidtransportköp torde det vara vanligast att en självständig transportör anlitas.Vid beräkningen av prisskillnaden får i sådana fall prisnivån på den ort där transportörenhar mottagit varan användas. del fall kan det naturligtvis förekomma att del på orten för avlämnandetsaknas ett gängse pris för den typ av vara som det är fråga om. Finns ettsådant pris på varan på någon annan jämförbar ort, bör i stället det prisetläggas till grund för beräkningen. Korrigering bör därvid göras för skillnadeni transportkostnaderna i de båda fallen. Begränsningav skadan och nedsättning av skadeståndet Denskadelidande parten skall vidta skäliga åtgärder för att begränsa sin skada.Försummar han det, får han själv bära en motsvarande del av förlusten. Omskadeståndet är oskäligt med hänsyn till den skadeståndsskyldiges möjligheteratt förutse och hindra skadans uppkomst samt omständigheterna i övrigt, kanskadeståndet jämkas. (Jfr74 § i arbetsgruppens förslag) Paragrafen,som saknar motsvarighet lag, innehåller dels en generell regel somålägger den skadelidande parten att vidta skäliga åtgärder för alt begränsasin skada, dels en bestämmelse om jämkning av skadeståndsskyldigheten. Regelnger uttryck för principen att den skadelidande parten är skyldig att varaaktivt verksam för alt begränsa sin föriusl. Vilkaskadeståndsbegränsande åtgärder som kan krävas av den skadeli dande parlen får bero av omständigheterna i det konkreta fallet. hetenatt vidta sådana åtgärder anknyter bl.a. till reglerna om täcknings- Prop.1988/89:76 transaktion i 68 §. Att häva köpet och företa entäckningstransaktion kan i 70 § många fall vara en åtgärd som den skadelidandeparten kan förutsättas vidta för alt begränsa förlusten, särskilt när parternaär näringsidkare. Detta gäller i synnerhet om köpet avser en vara som det finnsen fungerande marknad för. Emellertid får partens individuella förutsättningaratt genomföra en täckningstransaklion, t. ex. en köpares möjligheter att finansieraköpet, beaktas vid bedömningen av huruvida transaktionen är en skälig åtgärd isyfte att begränsa förlusten. Denskadelidande parten kan också vara skyldig att vidta rent interna åtgärder medavseende på sin egen verksamhet eller att avveckla avtal med andra på sådantsätt att skadan på grund av motpartens avtalsbrott begränsas. Vidbedömningen av vilka skadebegränsande åtgärder som den skadelidande parten börvidta skall utgångspunkten vara vad som skäligen kunde förväntas av honom vidtiden för avtalsbrottet. Man har således att utgå från den situation som hanbefann sig i när avtalsbrottet inträffade. Avgörande är med andra ord vilkamöjligheter att begränsa förlusten som den skadelidande hade och i vilkenutsträckning den skadelidande kände till dessa möjligheter. Denskadelidande parten bör ha ett efter förhållandena och med hänsyn till varuslagskäligt rådrum för att bedöma läget och överväga konsekvenserna av olikatänkbara handlingsalternativ. Del torde ofta kunna förutsättas att denskadelidande parten tar kontakt med motparten för att samråda om möjligheternaatt begränsa skadan. Förutsättningarnaför att jämka ett skadestånd med stöd av bestämmelsen får bedömas medutgångspunkt i omständigheterna i det enskilda fallet. Jämkning kan skeoberoende av om det är fråga om en direkt eller en indirekt förlust. Somframgår av bestämmelsens ordalag kommer jämkning i fråga närmast vid mera oförutsebaraföljder av avtalsbrottet. Jämkning blir därför aktuell främst vid skador somär en mera indirekt följd av avtalsbrottet och som är är beroende av denskadelidandes individuella förhållanden, vilka motparten inte har anledning atträkna med eller inte har möjlighet att påverka. Typiskt sett onormala skadorkan emellertid i det enskilda fallet vara förutsebara för denskadeståndsskyldige parten och därför föranleda en annan bedömning än vidmotsvarande skador i andra situationer. Det bör påpekas att även skador, somenligt 67 § skall anses som indirekta, i och för sig väl kan vara normala ochfömtsebara följder av ett avtalsbrott. Förekomstenav oförutsedda skador innebär inte i och för sig att skadeståndet regelmässigtbör jämkas. Andra omständigheter måste vägas in, såsom köpets karaktär, vilkaparterna är, avtalsbrottets karaktär och orsak, arten och graden avförsummelse på den skadeståndsskyldige partens sida och hans uppträdande iövrigt samt den skadelidande partens förfarande. Omavtalsbrottet beror på grovt vållande från den skadeståndsskyldiges 206 sida, bör jämkning intekomma i fråga annat än undanlagsvis och då Prop. 1988/89:76 endast vid särskilt tungt vägande skäl. Fömtsättningarnaför jämkning kan även variera beroende på vilket avtalsbrott som föreligger.Oförutsedda förluster som uppgår till stora belopp men som ändå ligger inomadekvansens ram är exempelvis vanligare i samband med säljarens avtalsbrott änvid köparens. Jämkningkommer i fråga först på det belopp som är ersättningsbart enligt andra regler.I motiven till 67 § har angetts att ersättningsskyldigheten begränsas avadekvansprincipen, som förutsätter att det skall föreligga ett tillräckligtorsakssamband mellan avtalsbrottet och den uppkomna skadan. En annanbegränsning ligger i att ersättning inte skall utgå för en skada i den mån denöverstiger den skadelidande partens faktiska förlust, vilket innebär att avdragskall göras för de kostnader som den skadelidande kan ha besparats genomavtalsbrottet. Vidare skall, enligt bestämmelsen i första stycket,skadeståndet sättas ned i den mån den skadelidande har försummat att vidtaskäliga åtgärder för att begränsa sin skada. En nedsättning av skadeståndet kanäven betingas av att den skadelidande parten själv har medverkat till skadansuppkomst eller omfattning. I praktiken torde det dock vara svårt att dra engräns mellan en tillämpning av dessa principer och en jämkning, eftersomliknande bedömningsgmn-der kan göra sig gällande i båda fallen. Ifråga om ränta på priset och andra fordringar som inte betalas gällerräntelagen (1975:635). Ifall då säljaren får kräva betalning mot tillhandahållande av varan utgår dockränta enligt 6 § räntelagen redan från den dag säljaren framställer ett sådantkrav även om förfallodagen ej är bestämd i förväg. Detsamma gäller i fall dåsäljaren får kräva betalning mot sådant dokument eller bevis som innebär attsäljaren inte får förfoga över varan när det har lämnats ut till köparen. Andrastycket gäller dock inte om säljaren ger ut varan, dokumentet eller bevisettrots all betalning inte sker. (Jfr75 § i arbetsgruppens förslag) Paragrafen,som reglerar fömtsättningarna för ränta på priset, överensstämmer i huvudsakinnehållsmässigt med 38 § lag. Den paragrafen ändrades i sambandmed räntelagens tillkomst (se prop. 1975:102, s. 132 ff och SOU 1974:23, s. Enmindre ändring bör dock uppmärksammas. Eftersom köparen enligt 49 § tredje stycket är skyldig att betala priset för varan inte bara mot sådana dokument som anges där utan även mot vissa andra bevis om hur varan transporteras, bör underlåtenhet att betala mot sådant bevis medfö ra samma konsekvenser i räntehänseende som underlåtenhet att betala mot dokument. Vård avvaran Prop. Omvaran inte hämtas eller tas emot i rätt tid eller om den inte överlämnas lillköparen till följd av något annat förhållande på hans sida, skall säljaren förköparens räkning vidta skäliga åtgärder för vård av varan, om han har den i sinbesittning eller annars kan ta hand om den. (Jfr76 § i arbetsgmppens förslag) Paragrafenmotsvarar 33 § lag. Denvårdplikt som åläggs säljaren enligt förevarande paragraf inträder i förstahand när köparen inte hämtar eller mottar varan i rätt tid, men den omfattarockså fall då varan inte överlämnas till köparen på gmnd av något annatförhållande på dennes sida. Det kan vara fråga om att varans avlämnande ärberoende av att priset betalas. Om varan skall överlämnas till köparen mot attpriset betalas men varan enligt 10 § hålls inne till följd av att betalningeninte sker i rätt tid, blir säljaren enligt förevarande bestämmelse skyldig attta vård om varan.Detsamma blir fallet om avlämnandet blir forsenat exempelvispå grund av att köparen inte såsom fömtsätts parterna emellan har medverkatvid varans tillverkning eller transport. Omsäljaren har varan i sin besittning, blir han alltid skyldig alt vidta skäligaåtgärder för att vårda den. I andra fall får vårdpliklen vara beroende av omsäljaren har möjlighet att ta hand om varan. Om varan finns på annan ort änsäljarens, kan denne oftast anses ha möjligheter att ta hand om den, om han haren filial på den orten eller en speditör eller annan som representerar honomdär och denne också har faktiska förutsättningar att ta hand om varan försäljarens räkning. Säljarensåtgärder för vården av varan sker helt och hållet för köparens räkning.Säljaren har därför, enligt reglerna i 75 §, rätt till ersättning förförsvarliga kostnader på grund av vården och även rätt att hålla inne varantill säkerhet för betalningen av de kostnaderna. Bestämmelsen innehåller ingentidsbegränsning av säljarens vårdplikt. Han kan emellertid välja att häva köpetmed stöd av 55 § eller använda sig av rätten enligt 76 eller 77 § att säljavaran eller på annat sätt förfoga över den. Av13 § andra stycket framgår att risken för varan i de fall då vårdpliktuppkommer för säljaren i allmänhet övergår på köparen, eftersom fömtsättningarnaför vårdpliktens inträde respektive riskens övergång i huvudsak sammanfaller.Men även om köparen således bär risken för varan medan den befinner sig isäljarens vård, kan vårdpliklen exempelvis innebära en skyldighet för säljarenatt hålla varan försäkrad. Iparagrafen anges ingen påföljd för säljaren när denne inte uppfyller sin vårdplikt. Om köpet inte hävs och varan till följd av säljarens försummelse försämras, kan köparen i samband med säljarens krav på betalning av priset göra gällande att varan är behäftad med fel. Detta framgår av 21 § andra stycket, enligt vilken bestämmelse en försämring av varan efter riskens övergång utgör fel om försämringen är en följd av säljarens avtals- 208 Den regeln böromfatta även här avsedda situationer, där säljaren Prop. 1988/89: 76 har försummat enskyldighet som åligger honom enligt lagen. Köparen kan 73 § också rikta invändningarmot säljarens redovisning enligt 78 §, om varan har sålts ochförsäljningen till följd av säljarens försumlighet i samband med vården av varan harinbringat ett lägre pris än som annars skulle ha Köparensinvändning kan då medföra att avräkningen mellan parterna måstejusteras med hänsyn till minskningen i varans Om säljaren i ettsenare skede häver köpet, kan hans försumlighet i samband med varans vård påmotsvarande sätt inskränka hans rätt till Villköparen avvisa en vara som han har tagit emot, skall han för säljarens räkningvidta skäliga åtgärder för vård av varan. Villköparen avvisa en vara som har sänts till honom och hålls honom tillhanda påbestämmelseorten, skall han la hand om den för säljarens räkning, om det kanske utan att betalning sker och utan oskälig kostnad eller olägenhet. Sådanskyldighet föreligger dock inte, om säljaren eller någon som på hans vägnar kanta hand om varan finns på bestämmelseorten. (Jfr77 § i arbetsgmppens förslag) Paragrafenmotsvarar delvis 55 och 56 §§ lag och behandlar köparens skyldighetatt ta vård om varan.