prop · GC0355 · 1988-12-31 00:00:00 — Idén synes vara följande. Vid avyttring eller avveckling mot vederlag utgör skatteplikfigrealisationsvinst eller förlust skillnaden mellan, å ena Prop. sidan,erhållet vederlag eller allmänna saluvärdet av utskiftade tillgångar och, åandra sidan, ett med tidigare vinster eller förluster korrigerat ingångsvärde.Vid avyttring genom gåva el dyl, dvs utan vederlag, skall gåvotagarenträda i givarens ställe om givarens ingångsvärde är noll eller positivt medan om givarens ingångsvärde är negativt,givaren taxeras såsom förrealisationsvinst för det negativa saldot. motiveras ej men den bakomliggande tanken är möjligen attdet allmänna löper riskatt tappa bort sina skatteanspråk när gåvotagaren tar över andelen. Varfördetta skatteanspråk skulle vara principiellt mer riskfyllt, om saldot av ingångsvärdetär negativt än om det är positivt - om än aldrig så litet - Det naturliga vore väl att antingen helt tillåta att gåvotagaren inträder igivarens skattemässiga status inklusive eventuellt negativt saldo eller att- som sker t ex vid övei:låtelse av fillgång som nedskrivits enligtlagen om nedskrivning av skeppskontrakt mm- påkalla avskattning Enligt gällande regler utlöser endast s k onerösa förvärv reavinstbeskatt-ningg.Förslaget att i visst fall låta reavinstbeskatta gåva strider mot denna grundläggandeprincip och bör därför inte genomföras. Vidare innebär en reavinstbeskattning i samband med gåvaav handelsbolagsandel, att man frångår den gamla principen att benefikaöverlåtelser inte skall medföra inkomstskatteeffekter för överlåtaren, I mångafall kommer därför såväl inkomst- som gåvoskatt att utgå, vilket bl.a. medförstora problem vid generationsväxlingar. Vad som har framförts i promemorianutgör enligt SFR inte tillräckligt skäl, för att göra så stort ingrepp i detnuvarande regelsystemet: Enligt gällande bestämmelser övertar ju gåvotagarengivarens ingångsvärden m.m. Härigenom kommer tidigare medgivnaunderskottsavdrag att tas upp till beskattning om mottagaren säljer andelen.Detta förhållande bör vara fillräckligt för att förhindra alltför uppseendeväckandeskatteplaneringsåtgärder från parternas sida. Näringslivets skattedelegation anför: Vid gåva av andel med negativt justerat ingångsvärde lederde föreslagna reglerna till att principen att gåvotagaren inträder i givarensställe med avseende på såväl anskaffningstidpunkt som anskaffningsvärde bryts.Vidare torde den föreslagna bestämmelsen leda till en rad tillämpningsproblem tex då andelen anses förvärvad genom s k blandat fång eller då endast viss delav andelen ges bort. Ett annat fall då förslaget leder till otillfredsställandekonsekvenser är om gåvan föranleder gåvobeskattning. Ett bolag med negativtjusterat ingångsvärde kan mycket väl ha ett positivt förmögenhetsvärde. Så kant ex vara fallet då bolaget äger fasfigheter och taxeringsvärdena överstigerfastigheternas bokförda värden, vilka i sin tur understiger bolagets skulder. Skattedelegationen avstyrker förslagen om när avyttring avandel skall anses föreligga. Genomförs inte förslaget om att negativt justeratingångsvärde skall upptas till beskattning tillstyrker delegationen förslageni denna del. Förslaget innebär vidare att upplösning av handelsbolagoch inlösen av andel skall jämställas med avyttring av andelar. Synpunkter på förslaget i denna del har framförts från flera håll, 78 Länsskattemyndigheterna i samt län anser Prop. det motiverat med reavinstbeskattning om bolaget upplöseseller andelen Enligt myndighetens mening finns det fog för att införa enregel av det angivna slaget. I förening med regeln om att ett justerat negativtingångsvärde skall räknas in i vederlaget kan den emellertid tänkas få alltförlångtgående konsekvenser. Om ett bolag vid en upplösning uppvisar underskott ärdet inte säkert att delägarnas kvarstående betalningsansvar för bolagetsskulder kan fillgodoräknas dem som fillskott vid reavinstberäkning-. en.Följande exempel kan ges: A och B har bildat handelsbolag med 50' i egen insats.Vidare har bolaget lånat upp 150'. Verksamheten går med förlust och efter entid är såväl det insatta kapitalet som upplånade medel förbrukade. A och B den löpande beskattningen fått avdrag med totalt 200'. Bolaget upplöses.Vid efterföljande reavinstberäkning skulle resultatet bli att de justeradenegativa ingångsvärdena om totalt (50' ,/, 200' =) 150' skall tas upp somreavinst. Om regeln om fullständig återföring genomförs synes det iupplösningsfallen vara behövligt att ta hänsyn till den andel av kvarståendeskulder som delägaren ansvarar för. En sådan regel skulle automatisktdiskvalificera kommanditdelägare. anser att det inte kan vara rimligtatt beskatta en delägare vid upplösning av bolaget för ett belopp motsvarandedet negativa värdet som delägaren får överta betalningsansvaret förbolagets skulder. Det föreslagna avräkningsförfarandets olämplighet blirtydligt även i ett annnat fall, nämligen vid likvidation av ett handelsbolagmed "negafivt" kapital. 1 likvidation.sfallet skulle delägarna drabbas av delsbetalningsansvar för skulderna som givit ett negativt resultat och därmed ettnegativt värde, dels realisationsvinstskatt för detta värde! Vad händer i dettafall om ett dödsbo inträder strax före likvidafionsplikten? Lantbrukarnas skattedelegation anför: En konsekvens av beräkningsmetoden är att förlustverksamhetsom drivs i handelsbolag kommer att bli beskattad. En näringsverksamhet, somtrots att den är seriös och bedrivs med vinstsyfte, kan visa sig vara enfelsatsning. Om verksamheten pågår kan betydande förluster och därmedavdragsgilla underskott uppstå. Detta kan speciellt gälla sådana riskprojektsom omnämns i promemorian som exempel på en i kommanditbolagsform ofta drivennäringsverksamhet. När bolagsmännen inser att verksamheten kandrivas vidare på ett ansvarsfullt sätt vill de naturligtvis lägga ner denna.Också från samhällsekonomisk synpunkt är ett nedläggningsbeslut motiverat, Idetta läge kommer bolagsmännen att träffas av en kraftig reavinstbeskattning ombolaget upplöses. Det sker även i de fall då verksamheten inte har gett demnågon skattekraft. Det är också så att reavinsten växer med de förluster somhar gjorts i bolaget. Ombolagsmännen i detta läge försöker att undkomma reavinstbeskatt ningen genom att fortsätta driva den förlustbringande verksamheten vidare -jq kan de komma att drabbas av konkurs. Enligtde föreslagna Prop. 1988/89:55 reglerna skall reavinstbeskattning ske även iett sådant fall. har förlusterna ökat ytterligare vilketleder till att en ännu större reavinst anses ha uppkommit. De nu redovisade följdverkningarna av beräkningsmetodenter sig synnerligen egendomliga. Den utformning som lagtextförslaget fått ochde kommentarer till denna som ges i promemorian leder dock enligtdelegationens mening tifl den ovan redovisade tolkningen. Om denna är felaktigmåste ett kommande förslag till vinstberäkningsregler utformas på ett sådantsätt att missförstånd inte kan uppstå vid tolkningen av bestämmelserna. Om denovan redovisade tolkningen är riktig anser delegationen att förslaget äroacceptabelt. Det finns inget motiv för straffbeskattning av förlustbringandenäringsverksamhet. Den enskilde företagaren som inte lyckas med sin verksamhetkan utan reavinstkonsekvenser lägga ner sin verksamhet. Så borde rimligen ocksåvara fallet om han driver verksamheten gemensamt med en annan person ihandelsbolagsform. Svenska revisorsamfundet SRS anför: I syfte att undvika att delägare i handelsbolag skall få skattemässigafördelar genom att utträda ur handelsbolaget på annat sätt än genom att avyttrasin andel föreslås att inlösen av andel, upplösning av bolaget och gåvor skalljämställas med avyttring av andel i handelsbolag. Enligt samfundets meningleder en sådan lösning till skatteutfall som i vissa fall är materielltoacceptabelt. Som exempel kan pekas på det fall där handelsbolag upplöses genomatt antalet delägare går ned till en och där den kvarvarande delägaren villdriva verksamheten vidare. Att beskattning inträder för den utträdandebolagsmannen är en acceptabel konsekvens av reglerna. Däremot är detotillfredsställande att beskattning inträder för den kvarvarande bolagsmannenenbart av den anledning att verksamheten övergår från handelsbolag till enskildfirma eftersom dennes skatteförmåga inte ökar genom övergången och då denne skattemässigti övrigt behandlas som rörelseidkare i bägge fallen. Här vill samfundetsärskilt framhålla att det i denna situation inte är en lösning att ta in en nybolagsman utan vederlag för att undvika likvidationen, eftersom detta tordejämställas med avyttring av andel som utlöser beskattning. I detta sammanhang vill samfundet även peka på deinlåsningseffekter som kan uppstå i samband med byte av företagsform. Förnärvarande kan övergång ske från handelsbolag till enskild firma (här bortsesfrån fåmansfö-retagsreglerna) och under vissa förutsättningar till aktiebolagutan skattekonsekvenser om överlåtelsen sker till bokförda värden och vissaandra förutsättningar är uppfyllda. Enligt samfundets mening är det väsentligtatt ändrade regler inte leder fill nya inlåsningseffekter som förhindrarändamålsenliga omstruktureringar. Förslaget kan dock förväntas få sådana negafivaeffekter. De nu påtalade effekterna är av sådan karaktär attsamfundet inte kan tillstyrka förslaget utan att det modifieras. För attundvika dessa negativa effekter bör i första hand utskiftningar och andraliknande "avyttringar" där den skattskyldige inte tillförs någon ökadskatteförmåga undantas från reglernas tillämpningsområde. Alternativt och iandra hand kan man införa en dispensregel. En sådan reglering är dock förenadmed nackdelar främst genom att de skattemässiga effekterna av en visstransaktion inte är förutsägbara. En annan nackdel är de långahandläggningstiderna för dispenser som råder. anför: Prop. I promemorian framförs också förslaget att en upplösningav handelsbolag skall jämställas med en avyttring av andelarna.Sparbanksföreningen ifrågasätter om inte denna del av förslaget i vissa fallkan få olyckliga konsekvenser, I princip synes nämligen enligt förslaget ävenen upplösning av ett handelsbolag p g a konkurs utlösa enrealisationsvinstbeskattning genom att fidigare underskott återförs tillbeskattning, oavsett om de tidigare underskotten utnyttjats eller ej. Det ärtveksamt om detta är rimligt. Handelsbolag är fill skillnad från aktiebolag föremål förenkelbeskattning. Med hänsyn härfill bör utskiftning av tillgångar frånhandelsbolag till delägare inte medföra någon beskattning. Frågor av detta slaghar samband med de s k fåmansföretagsreglerna och utreds f n av 1980 årsföretagsskattekommitté. Enligt förbundets uppfattning bör dettautredningsarbete liksom arbetet inom URF inte föregripas. SFR anser vidare att den nya beräkningsgrunden föringångsvärdet endast skall göras i de fall andelen överlåtes på annat sätt ängenom gåva. Det är ju endast då ett missbruk av den dubbla avdragsrätten kanbli aktuell. Att ändra bestämmelserna så att reavinstberäkningen skall ske ävenvid likvidation, konkurs eller liknande är en alltför omfattande förändring avde grundläggande bestämmelserna på området, och är ej heller nödvändig för attkomma tillrätta med ifrågavarande problematik. Ett företag som drivs medförlust måste likvideras och upplösas om det inte finns någrautsikter till en förbättring av resultatet . Helst skallverksamheten upphöra innan det blir aktuellt med konkurs. Detta är uttryck förett sunt företagsekonomiskt tänkande. De föreslagna ändringarna lederemellertid till att näringsidkare som bedriver verksamheten i form avhandelsbolag, inte kan likvidera och upplösa bolaget om rörelsen visar sigolönsam, eftersom de då skulle drabbas av en reavinstbeskattning som i värstafall leder till en privatekonomisk katastrof. Alternativet är att avvecklaverksamheten men låta bli att avregistrera bolaget ur handelsregistret. Bolagetfortlever härefter som en pappersprodukt tills någon av bolagsmännen avlider,då bolaget skall likvideras om annat inte avtalats. Det blir i praktiken densist överlevande bolagsmannen som drabbas av realisationsvinstbeskattningenunder sin livstid. Med hänsyn till de skatteeffekter som kan drabbabolagsmännen i anledning av förslaget, kommer man sannolikt att i stället väljaaktiebolagsformen för sin verksamhet. Som sagts är det emellertidinte alltid lämpligt att starta en ny verksamhet i aktiebolagsform. Yrkesfiskare bedriver av tradition sin verksamhet i formav enkelt bolag. Eftersom alla "nya" enkla bolag som bedrivernäringsverksamhet skall betraktas som handelsbolag, kommer de föreslagnareglerna att fä stora återverkningar på hela näringen. Om t.ex. två fiskarevill starta havsfiskerörelse tillsammans, måste de ta stora lån för att köpaett för ändamålet lämpligt fartyg. Ett sådant fartyg kostar ett flertalmiljoner kronor. kommer fisket att gå med underskotteftersom kostnaderna för räntor m.m. är så höga. Om inget oväntat inträffar börföriusterna i initialskedet vändas till vinst inom överskådlig tid.Marginalerna är emellertid så små och verksamheten är mycket beroende avväderleksförhållandena och miljön i övrigt. Om det blir mycket isbildning p.g.a.sträng kyla under ett 6 1988/89.1 samt. par år, och giftalger eller liknande miljökatastrofer slårut en stor del av Prop. 1988/89:55 fiskebeståndet i våra fiskevatten, kommerkanske detta och många andra fiskeföretag att tvingas lägga ner verksamheten.Förutom den dåliga lönsamheten innannedläggningsbeslutet, drabbas fiskarna då dessutom av reavinstbeskattning påtidigare medgivna underskottsavdrag i de fall då verksamheten bedrivits i formav handelsbolag (enkelt bolag). De fiskare däremot, som bedrivit verksamheten iform av enskild firma eller "gammalt" enkelt bolag, slipper undanreavinstbeskattningen trots att förhållandena i övrigt är lika. Förslagetstrider således också mot en av de grundläggande principerna för vårskattelagstiftning, d.v.s. att det skall föreligga neutralitet iskattehänseende mellan olika företagsformer. SFR kan inte finna något bärandeskäl för att beskatta delägare i handelsbolag på sätt som föreslås ipromemorian, när verksamheten upphör genom likvidation eller liknande utan attöverlåtas till annan. Eftersom enskild näringsidkare inte drabbas avreavinstbeskattning när denne lägger ned en olönsam rörelse, skall heller intedelägare i handelsbolag drabbas av en sådan beskattning i motsvarandesituation. De föreslagna reglerna har ju tillkommit bl.a. för att förhindra ettsystematiskt utnyttjande av den dubbla avdragsrätten. Någon ändring av degrundläggande bestämmelserna för avdrag för underskott synes ej vara åsyftad.Att underlåta reavinstbeskattning i likvidafionsfallen och liknande, kandärför inte anses strida mot grundtanken med förslaget. Näringslivets skattedelegation anför: 1 promemorian föreslås att en delägare i ett handelsbolagskall anses ha avyttrat sin andel om andelen inlöses eller bolaget upplöses.Motsvarande skall enligt förslaget gälla vid överlåtelse genom gåva om detjusterade ingångsvärdet är negativt. Delegationen har i och för sig inga invändningar mot denprincip som kommer till uttryck i förslaget när det gäller de förstnämndafallen. När förslaget kopplas till de föreslagna reglerna om negativt justeratingångsvärde blir konsekvenserna av förslaget emellertid oacceptabla. Det är enligt delegationens mening inte befogat attbeskattning skall utlösas då ett bolag med negativt kapital tvingas ilikvidation t ex på grund av de omständigheter som anges i 2 kap 24-28 §§ lagenom handelsbolag och enkla bolag. Om ett bolag med negativt kapital måstelikvideras beskattas delägarna enligt förslaget för det negativa beloppetsamtidigt som de själva blir betalningsansvariga för bolagets skulder som givitupphov till det negativa värdet. Det är enligt delegationens mening svårt attse något motiv för beskattning i sådana fall. 5 Reaförluster på yngre andelar I promemorian föreslås att rätten till avdrag förreaförluster på yngre andelar i handelsbolag begränsas till . i anser sigkunna acceptera förslaget med hänsyn fill att beräkningssättet inte inkräktarpå bedriven näringsverksamhet i handelsbolag som vanligtvis är av långsiktignatur. Av liknande skäl tillstyrker ÅTF förslaget. Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinringar avlänsskattemyndigheten i , SIND och LO. ,, Svenska revisorsam fundet SRS, , , 82 Näringslivets skattedelegadon, ochFöreningen . 1988/89:55 ges filmproducenter avstyrker förslaget.I remissvaren framhålls bl.a. att förslaget innebär att symmetrin i lagsfiftningenbryts, att de skäl som anförts fill stöd för förslaget inte är tillräckligtstarka och att den provisoriska lagstiftningen inte bör göras mer ingripande ännödvändigt. FAR anser att samma regler bör gälla för vinster som förförluster. har inte någon erinran mot förslagetunder förutsättning att av reavinster på yngre andelar behöver tasupp till beskattning. Kammarrätten i anför: Om en realisafionsvinst på grund av en innehavstid i sin helhet är skattepliktig, bör rent principiellt också en realisafionsförlustunder i övrigt samma förhållanden vara avdragsgill i sin helhet. Enligtnuvarande bestämmelser gäller denna regel också i princip vid all avyttring avsådan egendom som nämns i 35 § 3 mom kommunalskattelagen. Förslaget syftaremellertid till att förhindra skatteundandragande transaktioner och bör av detskälet i princip kunna accepteras. Visserligen är, såsom det framhålls ibetänkandet, delägarskap i handelsbolag typiskt sett av långsiktig karaktär.Den föreslagna regeln kan emellertid, bli tillämplig även när avyttringengäller andel i handelsbolag, som har innehafts än , ochhar skett utan något som helst syfte att uppnå otillbörliga skatteförmåner.Kammarrätten vill därför föreslå att det till den föreslagna författningsändringenläggs en bestämmelse av följande innebörd. Om den skattskyldige kan visa att avyttringenav en än innehavd andel i handelsbolag eller annan isammanhanget därmed likställd transaktion varit befingad av andra än rent skattemässigaskäl, skall också en härigenom uppkommen realisationsförlust vara i sin helhetavdragsgill. Det förhållandet att det för en köpare av ett bolag medobeskattade vinstmedel normalt sett inte torde vara den kommande reaförlustensom är huvudsaken gör att den föreslagna regelns betydelse kan ifrågasättas.Eftersom den dock undanröjer en del av förmånen med vinstbolagshandeln och dåden inte kan antas ha några nämnvärda negativa effekter i övrigt (snabbaomsättningar av handelsbolag torde så gott som uteslutande betingas av skattemässigaskäl) bör regeln kunna godtas. åberopar följande fall: A och B äger ett handelsbolag ,bildat utan kapitaltillskott. Delägarna vill avveckla bolaget, som endast har ett lager. Lagret är nedskrivet till 40', men dess verkliga värde är 150'. Lagret säljsför 150', men i stället för att skatta för vinsten om (150' ./. 40' =) 110' säljes andelarna till C och D för 120'. A och B beskattas för reavinst med (120' x 0,4 =) 48'. C och D skattar av för 110' och säljer vidare för 150' - eller skiftarut. Reaföriust uppkommer med (150'./. 120'./. 110' =) 80'. C och D har fått in 30' på affären men har att skatta för inkomsten om 110', mot vilken reaförlusten om 80' inte kan kvittas. Även om C och D har reavinster att kvitta bort reaförlusten mot är det i detta exempel först och främst A och B som gör skatteförmån. Annorlunda blir förhållandet om C och D har outnyttjade förluster att kvitta bort inkomsten om 110' mot. I ett läge där vinstbolag används för att utnyttja förlustavdrag kan förmånen bli betydlig, , är av uppfattningen att förslagetär ett avsteg från Prop. 1988/89:55 symmetrin i beskattningen och att detskäl som anförts i promemorian är långsökt. Utifrån exemplet som åberopats ovan(avsnitt 3 Vinstberäkningen) analyserar föreningen förslaget: Antag att exemplet förändras enligt följande: gör ett sista försök att rädda sin klädbutikgenom att låna ytterligare 100.000 av faster och tillskjuter dessa medeltill företaget. Trots denna satsning visar det sig att kort däreftertvingas sälja andelarna. Antag vidare att köparen endast betalar 50.000 kronorför handelsbolaget då han bedömer att lagret av kläder är mycket svårsålt.Antag att övriga variabler i exemplet är oförändrade. Beräkning av anskaffningsvärdet: Totalt tillskott -f 400 000 Uttag förlevnadskostnader -120 000 Andelarnasunderskott i rörelsen - 200 000 Vid försäljningen uppstår då en reaförlust på 30.000kronor. För att klara kapitalkostnaderna till banken ochamorteringen på det korta lånet från fastern tvingas paret sälja sin villa. Viddenna försäljning uppstår en reavinst på . Enligt lagreglerna före den hade fåttkvitta reaförlusten av handelsbolagsförsäljningen mot reavinsten på villan.Men enligt det nya lagförslaget föreligger ingen kvittningsrätt mellan vinstenoch förlusten trots att de skall deklareras inom samma inkomstslag. Dessutom innebär de nya reglerna att reaförlusten å 30.000kronor endast får utnyttjas om det skulle ha funnits andra kvittningsbarareavinster. Denna 40%-beräkning synes omotiverad av två skäl: Eftersomlagförslaget redan har stoppat kvittningsrätt mellan reaförluster på HB-andelaroch de vanligast förekommande reavinsterna i egen regi (aktievinster,fastighetsvinster och bostadsrättsvinster) så är ju avdragsrätten för dessareaförluster i praktiken redan helt stoppade. Vidare är dennadel av lagförslaget något ologisk. Under punkt 2,5.2 sid 49 i promemoriankritiseras att nuvarande rättspraxis innebär att det inte föreligger någon symmetrivid reavinstberäkningen. Här syftas på att förlusten bör minska ingångsvärdeteftersom vinster ökar detsamma. Men i samma lagförslag läggs ett förslag som innebär att symmetrini skattelagstiftningen på denna punkt upphör. Dvs reavinster på korta innehavskall beskattas som motsvarande reaförluster bara äravdragsgilla till av förlusten. Lantbrukarnas skattedelegation anför: En annan asymmetri uppkommer genom olikbehandlingen avvinster och förluster på försålda andelar. av en förlust skall vara avdragsgill medan en vinst uppkommen under något av beskattas till . Motiveringen är att vissa skattefördelar kan uppkomma vid avyttring av en andel i ett bolag i vilket funnits obeskattade vinstmedelvid köpet. Delegationen delar uppfattningen att sådana effekter kan uppkomma i enstaka fall. Enligt delegationens mening för det emellertid för långt att 84 endast av det nu redovisade skälet bryta den annars alltidhävdade . 1988/89:55 symmetriprincipen när det gäller reavinster ochreaförluster. Det anges i promemorian att andelsinnehav i handelsbolag typisktsett är av långsiktig karaktär. Med det perspektivet vore det naturligt attockså förändra vinstbeskattningen på yngre andelar till . Även en sådanåtgärd skulle emellertid bryta systematiken i beskattningsreglerna m h t denolikbehandling av aktier respektive andelar som då skulle uppkomma. Småföretagens riksorganisation, Svensk industriföreningoch anför: Förslaget leder fill en påtaglig asymmetri i beskattningensom ej kan accepteras utan tungt vägande skäl. Några sådana skäl har inteanförts i promemorian. Tvärtom leder den nya regeln tilldubbelbeskattningseffekter, vilka framstår som helt omofiverade. A köper andelarna i ett HB som har följande ställning:(belopp i ) Fastighet 100 EK 100 Fastigheten har ett verkligt värde på 300. Köpeskillingen för andelarna motsvarar det justerade egnakapitalet eller 300. A köper ut fastigheten för 300 och likviderar därefter HB.Utköpet av fastigheten antas resultera i en skatteplikfig vinst på (300-100 =)200. För A blir det på följande sätt Andel i HB-vinst 200 200 Likvidationsförlust - 200 - 80 O 120 Reellt sett har affären för A medfört varken vinst ellerförlust. Ändå skall A beskattas för 120 (eller t o m för 200 om han inte haregna reavinster på minst 80). A blir således beskattad för en helt fiktivvinst. Med hänvisning fill ovanstående avstyrker organisationernaett genomförande av förslaget att av förlusten bliravdragsgill oavsett innehavstid.