prop · GC0378 · 1988-12-31 00:00:00 — Omman går ett steg längre och låter också skiljenämnder och nämnder som har entvistlösande funktion av huvudsakligen rådgivande natur, l.ex.reklamationsnämnden, hänskjuta prejudikaifrågor till HD under pågåendehandläggning av en tvist kan man nå fördelar som ligger på ett annat plan. Mankan sålunda få en prejudikalbildning lill stånd också inom sådana rättsområdendär det med nu gällande regler sällan uppslår några prejudikat. Vi förordardärför att skiljenämnderna och de rådgivande nämnderna med parternas samtyckeskall få möjlighet att begära rättsförklaringar genom HD. Denu berörda frågorna behandlar vi i avsnittet 7.3.2. Iavsnittet 7.3.3 tar vi med utgångspunkt från vissa utländska rättsordningarupp frågan om man kan tillåta att tingsrättsavgöranden i vissa fall överklagasdirekt till HD, s.k. språngrevision. Vi är i och för sig positiva härtill.Enligt vår uppfattning skulle dock del mesta av det reformbehov som tillgodosesgenom språngrevision på ett bättre sätt täckas genom en möjlighet förtingsrätten att hänskjuta prejudikatfrågor till HD (se avsnittet 7.3.2).Utrymmet för ett språngrevisionssystem 1988/89:78Bilaga 1 blir också mindre, om HDges möjlighet att koncentrera sin prövning till prejudikatfrågorna i målet (seavsnitten 7.2.7). Språngrevision bör dock även i dylikt fall få ske, men endastom parterna är ense om fullföljds-metoden. Enligtvår mening behövs det ytterligare reformer. En del viktiga prejudikatfrågorblir nämligen över huvud taget aldrig föremål för tvistlösning ellerrättskipning. Detta kan bero på att man i det praktiska rätislivet medanledning av den rättsosäkerhet som en prejudikatbrist orsakar undviker attställa prejudikatfrågan på sin spets. Ett annat skäl kan vara att manåtminstone från den ena sidan i ett partsförhållande vill undvika denpublicitet och negativa reklam som en process skulle skapa. Det finns alltså "vitafläckar" i prejudikatsystemet. Vihar den uppfattningen att man bör öppna en möjlighet tifl prejudikatbildningockså för vissa av de nu berörda fallen. Vi gör i detta sammanhang enjämförelse med de möjligheter till förhandsbesked som finns på skatterättensområde och tar i avsnittet 7.3.4 upp frågor oni rättsförklaringar friståendefrån konkret rättskipning eller tvistlösning. Vi förordar att HD ges enmöjlighet att meddela sådana förklaringar. Någonyttre begränsning av den krets som skall ha initiativrätt beträffandefristående rättsförklaring anser vi inte behöva föreskrivas. Vi menar att mankan åstadkomma en tillräcklig garanti mot onödiga eller inte tillräckligt välunderbyggda framställningar, t.ex. genom avgifter och genom att framställningarom fristående rättsförklaringar får gå vägen över hovrätt. Hovrätten bör härvidha till uppgift att sortera bort sådana ansökningar som inte är värda att gåvidare. Mera tveksam kan man ställa sig till frågan om en hovrätt också skallha till uppgift att söka finna den lämpligaste formuleringen avprejudikatfrågan. Endast JK, JO, RÄ och KO bör kunna göra framställning omsärskild rättsförklaring direkt hos HD. Äveni fråga om fristående rättsförklaringar bör gälla att HD inte skall ta uppframställningen annat än om det enligt HD föreligger tillräckligaprejudikatskäl. Förfarandeti HD vid fristående rättsförklaring bör enligt vår uppfattning - i motsatstill vad som förr gällde vid s.k. lagförklaring - normalt vara vad som skullekunna betecknas som kontradiktoriskt. Såvitt gäller enskilda intressen förordarvi att det i allmänhet får ankomma på en av HD efter förslag avadvokatsamfundet utsedd advokat alt ansvara för att de intressen som står emotsökandens blir tillräckligt representerade i ärendet. HD måste dock ha storfrihet att från fall till fall bestämma vem eller vilka som skall svara påframställningen. I vissa fafl bör en fristående rättsförklaring kunna kommatill stånd på grundval uteslutande av sökandens uppgifter. Två parter medmotstridiga intressen kan t.ex. vara helt ense om en viss framställningangående rättsförklaring. Sökandens avgift för en fristående rättsförklaringbör innefatta de kostnader som uppstår för samhället i form av advokatarvodenetc. Prop.1988/89:78 Bilaga 1 Iprincipiell överensstämmelse med vad som gäller rältsförklaring i vid domstol anhängigtmål eller efler hänskjutande från nämnd bör fristående rättsförklaringar endastha prejudikatverkan. Detta gäller i motsats till lagförklaringar som innebaruttalanden med verkan som lagstiftning. Iavsnittet 7.3.5 behandlar vi frågor om överklaganderätl för vissa statligaorgan. Vi anser flera skäl tala för all centrala statliga myndigheter börkunna överklaga ett beslut av en domstol under HD, om beslutet rör ett allmäntintresse och innehåller en prejudikatfråga. Iavsnittet 7.4 har vi övervägt frågor om huruvida man kan stimuleraprejudikatbildningen genom ekonomiska bidrag från staten till parterna. Vi hardock inte funnit oss beredda att förorda en reform innan man kan överblicka hurrältsbildningsbehovet kan tillgodoses på andra vägar. Vissaregler om HD:s sammansättning behandlas i avsnittet 7.5. Det gäller i förstahand HD:s sammansättning vid dispensprövning. F.n. avgörs avdispensärendena med en sammansättning av tre justitieråd medan övrigadispensärenden avgörs av ett justitieråd ensam. Vi föreslår en justering av degällande reglerna så alt möjligheten till endomar-prövning vidgas något. Viföreslär också att en ansökan om resning i vissa fall skall kunna avslås av enledamot i stället för såsom nu tre. Förslaget gäller det inte ovanliga falletatt HD har avslagit en ansökan om resning beträffande samma avgörandefrån sökanden och denne inte har anfört något väsentligt nytt lill stöd föransökningen. 1avsnittet 7.5 tar vi också upp frågor om hur man skall kunna förenklaprövningen i de fall där en avdelning av HD, normalt beslående av femledamöter, finner en på avdelningen rådande mening avvika från en förut av HDanlagen rättsgrundsats eller lagtolkning. Enligt nu gällande regler skall isådant fall målet eller den fråga del gäller hänskjutas till avgörande av HD jdess helhet (25 ledamöter, plenum). Ett sådant hänskjutande är visserligeninte vanligt men det leder till omständliga och tidskrävande procedurer sombelastar . Ölägenheterna av den nuvarande ordningen tordekomma att öka i takt med att HD-verksamheten blir alltmera prejudikatinrikiad. Vimenar att man utan alt undergräva auktoriteten i HD-avgörandena kan tillåta ettenklare förfarande i vissa mindre svårbedömda fall, nämligen ett hänskjutandetill avgörande av HD med tolv ledamöter. En förutsättning skall dock vara attledamöterna på den avdelning där prejudikatfrågan först aktualiseras är enseom den mening del gäller. Vidare skall en minoritet av de tolv ledamöternakunna påkalla ett pleniavgörande. Våraförslag har endast i begränsad omfattning avseende på förfarandet i HD. Vårtfortsatta arbete kommer emellertid att till stor del vara inriktat på hur manallmänt kan förenkla processen i överrätt, och i denna del kommer våra förslagatt presenteras i vårt slutbetänkande. 1988/89:78 Bilaga 2 Lag om ändring irättegångsbalken Härigenomföreskrivs i fråga om delsau 3 kap. 6 §, 17 kap. 1 §, 21 kap. 3 a och 4 §§, 30 kap. I §, 49 kap. I §, 54kap. 1, 9 och 11 §§ samt 55 kap. 12 § skall ha nedan angivna lydelse, delsatt i balken skall införas fyra nya paragrafer, 3 kap. 5 a §, 21 kap. 10 a §,54 kap. 11 a § och 55 kap. 14 a §, av nedan angivna lydelse. Om ledamöterna på en avdelning enhälligt omfattar en mening somavviker från en förut av högsta domstolen antagen rättsgrundsats ellerlagtolkning, fär avdelningen i stället för vad som sägs i 5 § första stycketförordna all målet eller frågan skall avgöras av högsta domstolen med tolvledamöter. Sådant förordnande får dock inte meddelas, om rällsgrundsalseiieller lagtolkningen antagits av högsta domstolen i dess helhet eller av högstadomstolen med tolv ledamöter. Har förordnande sam sagts meddelats skallmedel eller frågan dock hänskjutas lill avgörande av högsta domstolen i desshelhet, om minst fyra av de tolv ledamötenia begär detta. 1988/89:78Bilaga 2 Avdelning av högstadomstolen är domför med fem ledamöter. Vid prövning av ansökningar om resningeller återställande av försutten tid eller av besvär över domvilla är avdelningendomför med tre ledamöter, om prövningen är av enkel beskaffenhet. Detsammagäller vid prövning av frågor om häktning och reseförbud. Flera än sju ledamöterfår inte sitta i rätten. Avdelning av högsta domstolen är domför med fem ledamöter. Flera änsju ledamöter får inte sitta i rätten. Vidprövning av ansökningar om resning eller återställande av försutten tid ellerav besvär över domvilla är avdelningen domför med tre ledamöter, om prövningenär av enkel beskaffenhet. Detsamma gäller vid prövning av frågor om häktningoch reseförbud / fall som avses i 55 kap. 8 § andra stycket tredje meningen. Enansökan om resning får dock avslås av en ledamot, om högsta domstolen tidigarehar avslagit en ansökan om resning beträffande samma avgörande från sökandenoch denne inte har anfört något väsentligen nytt till stöd för ansökningen. Vidbehandling av frågor om prövningstillstånd skall tre ledamöter delta. Årtillståndsfrågan av enkel beskaffenhet fcir den avgöras av en ledamot. Frågorom prövningstillstånd som har förklarats vilande enligt 54 kap. 11 § förstastycket avgörs dock av Vid beslut om avskrivningav mål efter återkallelse och vid prövning av frågor som avses i 55 kap. 8 §andra stycket första och andra meningarna är avdelningen domför med en ledamot. Frågorom prövningstillstånd avgörs av en ledamot. Om en tillståndsfråga är svår altbedöma skall dock tre ledamöter delta. Frågor om prövningstillstånd som harförklarats vilande enligt 54 kap. 11 § andra stycket avgörs av de ledamöter somprövar målet. 1988/89:78Bilaga 2 deledamöter som prövar målet. Vidbeslut om avskrivning av mål efter återkallelse och prövning av frågor somavses i 55 kap. 8 § andra stycket första och andra meningarna är avdelningen domförmed en ledamot. Föreslagen''lydelse 17 kap. 1 § Rättens avgörande av sakensker genom dom. Annat rättens avgörande träffas genom beslut. Beslut,varigenom rätten annorledes än genom dom skiljer saken från sig, så ock högrerätts beslut i fråga, som dit fullföljts särskilt, är slutligt beslut. Rättens avgörande av sakensker genom dom. Sådana avgöranden som ej skall ske genom dom träffas genombeslut. Beslut, genom vilket rätten skiljer saken frän sig, samt högre rättsbeslut i fråga, som dit fullföljts särskilt, är slutligt beslut. Omhögsta domstolen avgör en fråga soni främst angår rättstillämpningen särskilt,skall avgörandet ske genom rältsförklaring. Ärden misstänkte anhållen eller häktad skall offentlig försvarare förordnas förhonom, om han begär del. Offentlig försvarare skall också på begäran förordnasför den som är misstänkt för ett brott, för vilket inte är stadgat lindrigarestraff än fängelse . Offentligförsvarare skall därutöver förordnas 1. om den misstänkte är i behov avförsvarare med hänsyn till utredningen om brottet, 2. om försvarare behövs med hänsyntill att det är tveksamt vilken påföljd som skall väljas och del finnsanledning att döma till annan påföljd än böter eller villkorlig dom ellersådana påföljder i förening, eller 'införd genom 1983:920, 9 1988/89. Prop.1988/89:78 Bilaga 2 3.om det i övrigt föreligger särskilda skäl med hänsyn till den misstänktespersonliga förhållanden eller till vad målet rör. Omden misstänkte biträds av försvarare som han själv har utsett, skall inte vidsidan av denne någon offentlig försvarare förordnas. För rättegång i högsta domstolen i mål som har väckts i tingsrättskall offentlig försvarare förordnas endast om högsta domstolen tar upp målet,viss del av målet eller en i målet uppkommen fråga som främst angårrättstillämpningen till prövning. Offentlig försvarare förordnasav rätten; har rätten skilt saken från sig, äge den, till dess talan av denmisstänkte fullföljts eller tiden för sådan talan utgått, förordna försvararealt biträda honom i högre rätt. Offentlig försvarareförordnas av rätten. Har tingsrätt avgjort målet, får den till dess talanfullföljts av den misstänkte eller tiden för sådan talan har gått ut förordnaförsvarare att biträda honom i hovrätten. Hovrätt som avgjort ett mål i vilkettalan väckts i hovrätten får för ord na försvarare att biträda honom i högstadomstolen. Fråga om förordnande avoffentlig försvarare skall upptagas, då framställning därom göres eller rätteneljest finner anledning därtill. Fråga om förordnande avoffentlie försvarare skall tas upp när framställning om delta görs eller det avannan orsak finns anledning lill del. Imål som väckts i tingsrätt, omfattar uppdrag som offentlig försvarare intebiträde vid fullföljd av talan lill högsta domstolen. Om högsta domstolen tarupp målet, viss del av målet eller en i målet uppkommen fråga som främst angårrättstillämpningen till prövning, skall ett tidigare givet uppdrag somoffentlig försvarare åter gälla. 1988/89:78Bilaga 2 som varit offentlig försvarare i hovrätt biträtt vid fullföljd av talantill högsta domstolen, har han rätt till ersättning härför enligt 10 § förstaoch andra styckena om målet, viss del av målet eller en i målet uppkommen frågasom främst angår rättstillämpningen tas upp till prövning i högsta domstoleneller högsta domstolen finner särskilda skäl föreligga. Rättens avgörande av sakensker genom dom. Annat rättens avgörande träffas genom beslut. Beslut,varigenom rätten annorledes än genom dom skiljer saken från sig, så ock högrerätts beslut i fråga, som dit fullföljts särskilt, är slutligt beslut. Rättens avgörande av sakensker genom dom. Sådana avgöranden som ej skall ske genom dom träffas genombeslut. Beslut, genom vilket rätten skiljer saken från sig, samt högre rättsbeslut i fråga, som dit fullföljts särskilt, är slutligt beslut. Om högsta domstolen avgör en fråga som främst angår rättstillämpningensärskilt, skall avgörandet ske genom rättsförklaring. Talan mot underrätis domskall föras genom vad. Den,mot vilken tredskodom givits, äge ej fullfölja talan mot domen; om hans rätttill återvinning i anledning av sådan dom är stadgat Talan mot tingsrätts domskall föras genom vad. Den,mot vilken tredskodom givits, får inte fullfölja talan mot domen. Om hans rätttill återvinning i anledning av sådan dom finns bestämmelser 1988/89:78Bilaga 2 i44 kap. 9 §. Harpart, sedan tvist uppkommit angående sak, varom förlikning är tillåten, ulfästsig att ej fullfölja talan mot domen, lände del lill efterrättelse;utfästelse, som gjorts före domen, vare dock ej gällande, med mindre motsvarandeutfästelse gjorts av motparten. i44 kap. 9 §. Harpart angående sak, varom förlikning är tillålen, ulfäst sig att inte fullföljatalan mot en lingsräitsdom, gäller utfästelsen. En utfästelse, som gjorts föredomen, gäller dock endast om motparten gjort motsvarande utfästelse. 1 § Talan mothovrätts dom skall föras genom ansökan om revision. Den, mot vilken tredskodomgivits, äge ej fullfölja talan mot domen; om hans rätt till åtrervinning ianledning av sådan dom är stadgat i 44 kap. 9 § och 53 kap. I §. Harpart, sedan tvist uppkommit angående sak, varom förlikning är tillåten, ulfästsig alt ej fullfölja talan mot domen, lände del till eflerrnl-lelse;utfästelse, som gjorts före domen, vare dock ej gällande, med mindre motsvarandeutfästelse gjorts av motparten. Den, mot vilken tredskodomgivits, får inte fullfölja talan mot domen. Om hans rätt till återvinning ianledning av sådan dom //7;;i5 bestämmelser i 44 kap. 9 § och 53 kap. 1 §. Harpart angående sak, varom förlikning är tillåten, ulfäst sig att inte fullföljatalan mot en hovrättsdom, gäller utfästelsen. En utfästelse, som gjorts föredomen, gäller dock endast om motparten gjort motsvarande utfästelse. Talan mot hovrätts domeller slutliga beslut i mål eller ärende, som väckts vid underrätt, må ej /vidare män än som framgår av 10 § komma under högsta domstolens prövning, medmindre högsta domstolen meddelat parten till- Talan mot hovrätts domeller slutliga beslut i mål eller ärende, som väckts vid tingsrätt, får ejkomma under högsta domstolens prövning ulan att högsta domstolen meddelatparten tillstånd till detta enligt 10 §. 'Senastelydelse 19C8:79, 1988/89:78Bilaga 2 Nuvarande lydelse stånd därtill. Vadnu sagts gälle ej talan, som i mål om allmänt åtal föres av riksåklagaren, justitiekanslerneller justitieombudsman. mothovrätts beslut att avvisa en fullföljd talan mot hovrätts dom eller beslut. Förstastycket gäller ej talan, som i mål om allmänt åtal förs av riksåklagaren, justitiekanslerneller justitieombudsman. Prövningstillstånd måbegränsas att gälla viss del av den dom eller del slutliga beslut som denfullföljda talan avser. I avbidan på prövningen av målet i denna del äge högstadomstolen förklara fråga om meddelande av prövningstillstånd / annan del avmedel vilande. Meddelasprövningstillstånd utan sådan begränsning som avses i första stycket, gälle detdomen eller det slutliga beslutet i dess helhet, såvitt parten för talandäremot, så ock beslut, mot vilket talan fullföljes i samband med talan motdomen eller det slutliga beslutet. Prövningstillstånd får ifråga om den dom eller det slutliga beslut den fullföljda talan avser begränsasalt gälla 1. viss del av domen ellerdet slutliga beslutet eller 2. viss i målet uppkommenfråga, som främst angår rätts- , tillämpningen. Iavvaktan på att prövning sker i enlighet med ett begränsat prövningstillstånd färhögsta domstolen förklara fråga om meddelande av prövningstillstånd vilandesåvitt gäller målet i övrigt eller viss del av målet. Meddelasprövningstillstånd utan sådan begränsning som avses i första stycket, gällerdel domen eller det slutliga beslutet i dess helhet, såvitt parten för talandäremot, samt beslut, mot vilket talan fullföljes i samband med talan mot domeneller det slutliga beslutet. 1den mån prövningstillstånd ej meddelas och fråga därom ej förklaras vilande,skall hovrättens dom eller slutliga beslut stå fast. Erinran därom skallinlagas i högsta domstolens beslut. Senaste lydelse 1971:218. Har i fall som avses i9 § andra stvcket målet väckts i 1988/89:78Bilaga 2 tingsrätt, får högsta domstolen besluta att viss i målet uppkommenfråga, som främst angår rättstillämpningen, skall prövas särskilt. Sådantbeslut fattas i den ordning som gäller för beslut om prövningstillstånd. Meddelas beslut enligt första stycket, skall målet i övrigt förklarasvilande i avvaktan på den särskilda prövningen. 55 kap. 12 §1 fåravgöra ett mål utan huvudförhandling, om målet upptagits avhovrätten. Skallett mål eller en viss fråga som uppkommit i ett mål avgöras av högsta domstoleni dess helhet, får det ske utan huvudförhandling. behöver inte hålla huvudförhandling för avgörande av 1. ett mål som har tagits uppomedelbart av hovrätten, 2. en fråga, som främstangår rättstillämpningen, eller 3. ett mål eller en vissdäri uppkommen fråga som skall prövas av högsta domstolen i dess helhet ellermed tolv ledamöter. Beträffande avgörande iövrigt i högsta domstolen av mål utan huvudförhandling skall i tvistemål 50kap. 21 § och i brottmål 51 kap. 21 § tillämpas. Har en fråga, som främst angår rällstillämpningen, prövats enligt etttill denna fråga begränsat prövningstillstånd eller prövats särskilt, fårhögsta domstolen vid prövningen av målet i övrigt helt eller delvis grunda sittavgörande på hovrättens bedömning. Om högsta domstolen efter att Senaste lydelse 1984:131. ha prÖVat CU del ÖV ett mål Prop.1988/89:78 Bilaga 2 eller en i målet uppkommen fråga finner att återstoden av målet börprövas av lägre rätt. får högsta domstolen med undanröjande av lägre rätts domi denna del återförvisa målet till lägre rätt för erforderlig behandling. Dennalag träder i kraft den . Vid fullföljd av talan mot ett sådantavgörande av hovrätt som meddelats gäller dock äldre lydelse av 21kap. 4 § och 54 kap. 9 och 11 §§. Bestämmelserna i 21 kap. 10 a § och 54 kap.11 a § skall tillämpas endast om talan fullföljts mot ett avförande av hovrättsom meddelats efter ikraftträdandet. I fråga om utfästelse alt inte fullföljatalan, som gjorts före ikraftträdandet, gäller äldre lydelse av 49 kap. 1 § och54 kap. 1 §. Härigenomföreskrivs att 20 kap. 12 § skall ha nedan angivna lydelse. Mot dom eller slutligt beslut av hovrätt i fråga om underhållsskyldighetenligt 7 kap. får talan föras endast om hovrätten på grund av behovet av en enhetligrättstillämpning eller eljest finner synnerliga skäl föreligga att tillåtadetta. Vad som har sagts nu gäller inte om hovrätten avgjort fråga omfaderskap, vårdnad Senaste lydelse 1976:612. 1988/89:78Bilaga 2 eller underhåll till make eller förutvarande make. Mothovrättens beslut i fråga som avses i 11 §.får talan.ej föras. Detsamma gällerärende som först har handlagts, av:öYerförmyndaren. Dennalag träder i kraft den men tillämpas ej på. Lagom ändring i utsökningsbalken Härigenomföreskrivs all 3 kap. 8 och 23 §§ utsökningsbalken skall ha nedan angivnalydelse. Dom varigenom någon harförpliktats alt utge lös egendom får verkställas genast, om säkerhet ställs föråterbäring av egendomen jämte avkastning. Detta gäller dock ej. omförpliktelsen har ålagts som särskild rättsverkan av brott. Dom varigenom någon harförpliktats att utge lös egendom får verkställas ygenast, om säkerhet ställsför återbäring av egendomen jämte avkastning, eller om förpliktelsen genomhovrätts dom har ålagts som särskild rättsverkan av brott. Bestämmelserna 13-13och 15-20 §§ samt 22 § första stycket tredje och fjärde meningarna och andraoch,tredje styckena gäller ej i allmänt mål. Dom eller beslut,varigenom någon har dömts att utge böter eller vite eller har ålagts sådansärskild rättsverkan av brott som innefattar betalningsskyldighet, får ejverkställas förrän domen eller Exekutionstitel i allmäntmål får verkställas innan den har vunnit laga kraft, om det ärsärskilt.föreskrivet. 1988/89:78Bilaga 2 beslutethar vunnit laga kraft. Annan exekutionstitel i allmänt mål får verkställasinnan den har vunnit laga kraft, om det är särskilt föreskrivet. Exekutionstiteli allmänt mål verkställs såsom lagakraftägande dom. I stället för vad som sägsi 22 § första stycket tredje och fjärde meningarna gäller att återgång avutmätning eller införsel skall ske genast, när exekutionstiteln har upphävts. Dennalag träder i kraft den men tillämpas ej på dom eller beslut som har meddelatsdessförinnan. Lagom ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom/föreskrivsatt 11 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdareskall ha nedan angivna lydelse. Om en tilltalad inte harfyllt och det finns anledning att döma till annan påföljd än böter,skall offentlig försvarare förordnas för honom, om det inte är uppenbart atthan saknar behov av försvarare. Om en tilltalad intehar fyllt och det finns anledning att döma ;till annan påföljd änböter, skall offentlig försvarare förordnas för honom, om det inte är uppenbartatt han saknar behov av försvarare. / fråga om rättegång i högsta domstolengäller dock 21 kap. 3 a § tredje stycket . Denna lag träder ikraft den 'Senastelydelse 1983:921, Prop.1988/89:78 Bilaga 2 Lagom ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vid konkurs Härigenom föreskrivsatt 9 § lagen (1970:741) om stadig lönegaranti vid konkurs skall ha nedanangivna lydelse. Finner kronofogdemyndighetatt arbetstagarens fordran icke omfattas av garantin, får arbetstagaren ellerden lill vilken fordran övergått enligt 11 § föra talan mot beslutet genombesvär. I fråga om sådan besvärslalan har bestämmelserna i utsökningsbalken ombesvär över utmätning i allmänhet motsvarande tillämpning. Mot hovrätts beslutfår dock talan icke föras. att arbetstagarens fordran icke omfattas av garantin, fårarbetstagaren eller den tifl vilken fordran övergått enligt 11 § föra talan motbeslutet genom besvär. I fråga om sådan besvärslalan har bestämmelserna i ulsökningsbalkenom besvär över utmätning i allmänhet motsvarande tillämpning.