prop · GC0360 · 1988-12-31 00:00:00 — Inom detta samarbete har vid flertal tillfällen betonatsvikten av EG/EFTA-samarbete på området kontroll genom teknisk provning medmålet att åstadkomma ömsesidiga godtaganden av provnings- ochkontrollresultat. En snabb utveckling mot en gemensam syn på dessa frågor inomEFTA och EG är nu på väg. Jaghar till att börja med funnit att den svenska organisationen på provningsområdetmed statens provningsanstalt som nationellt provningsorgan samt riksprovplatserför obligatorisk kontroll inom vissa kontrollområden inte behöver förändras.Däremot kan dessa organ behöva visa att de uppfyller vissa allmänna krav påprovningslaboratorier som i fortsättningen kommer att gälla som europeiskastandarder. Motsvarande gäller också andra svenska provningsorgan i den månderas provningsresultat skall kunna godtas internationeUt. Jag har dock funnitatt den intemationella utvecklingen bör leda till att tillsynen av riksprovplatsernafår en mer teknisk inriktning och förstärks. Min kartläggning har visatatt ackreditering av provningsorgan kan väntas få en betydelsefull roll när det gäller att förbättra förutsättningarna för att provningsresultat från olika länder skall vara kortekta och därmed kunna godtas internationellt. Den svenska ordningen behöver därför 52 kompletteras med ett behovsanpassatsystem för frivillig ackreditering av Prop. 1988/89:60provningslaboratorier enligt internationell modell. Jag har funnit att ett Bilaga 1 sådant system bör handhas av statens mät- och provråd (MPR) ochersätta den nuvarande auktorisationen för obligatorisk och frivillig kontroU.Som en följd därav och av andra förändringar i MPR:s verksamhet föreslår jagatt MPR omorganiseras. Denförändrade tillsynen av riksprovplatserna och införandet av ett ackrediteringssystemsom ersättning för ordningen med auktoriserade provplatser föranleder vissaändringar i lagen (1985:1105) om obligatorisk kontroll genom teknisk provning m.m.samt lagen (1974:897) om riksmätplatser m. m. ISverige har traditionellt verifikationer av föreskriven kontroll av produkterföre marknadsföringen skett i form av ett offentligrättsligt myndighetsgodkännande.Inom EG sker motsvarande verifikationer i den mån de görs av fristående organ ofta som privaträttslig certifiering mot en standard. och standarden i sak överensstämmer som ofta ärfallet blir det tekniskt sett samma kontrollförfarande. För ett ömsesidigtgodtagande av kontroUresultaten krävs ett ömsesidigt förtroende för attverifikationerna, oavsett juridisk form, säkerställer att produkternauppfyller stäUda krav. Utgångspunkten i EG:s synsätt och i ett framlagtförslag till EFTA-policy är att detta åstadkoms genom att certifieringsorganenuppfyller särskilda krav på opartiskhet och skall se till att den underliggandeprovningen bedrivs på ett objektivt sätt och med godtagbar kvalitet. Vadsom för svensk del krävs för att möjliggöra ett ömsesidigt godtagande av kontrollresuUatär att antingen åstadkomma formella förutsättningar för överenskommelser omutbytbarhet mellan myndighetsgodkännanden och certifieringar eller att utformaföreskrifterna så att även den svenska verifikationen kan ske i form av certifiering.Det senare kan uppnås genom att övergå till en teknik motsvarande den i EG:s s.k. nya metod. Detta kan särskilt bli aktuellt på områden där EG/EFTA-arrangemangom ömsesidigt godtagande kan träffas. Allt detta är frågor för berördamyndigheter att ta ställning till. Det i sak betydelsefulla är att förtroendefinns för det utländska kontrollresultatet och att svenska kontrollresultatåtnjuter förtroende i andra länder. Enviktig praktisk fråga är att EG:s synsätt, liksom den nya EFTA-policynförutsätter att i normalfall leverantörers försäkran om överensstämmelse skallfinnas som alternativ till certifiering. Ett utnyttjande av detta alternativkan vara förenat med krav på övervakning från utomstående organ. Givetvis måstemyndigheterna, när frågan blir aktuell, själva ta ställning till om dennaverifikationsform kan godtas från säkerhetssynpunkt. Jag vill dock erinra omatt även i betonas att det i första hand är tillverkaren som haransvaret för produkternas säkerhet och att också här gäller att företagens egenkontroUbör utnyttjas i säkerhetsarbetet. Jag vill dessutom understryka att av statenföreskriven provning och kontroll endast är en av många faktorer som påverkarprodukternas faktiska säkerhet. Fråganom harmonisering av produktkrav ligger utanför mitt uppdrag. Jag kan dock inte undgåatt komma in på denna fråga, eftersom ömsesidigt Prop. godtagandekontrollresultat normalt fömtsätter harmoniserade produkt- Bilaga 1 En allmänutgångspunkt är därvid att, om skall delta i intemationdlt samarbeteför att eliminera hinder för handeln, måste svenska produktkrav imöjligaste mån harmoniseras med internationella Hur långt man frånsvensk sida därvid är beredd att gå måste avgöras från fall till fall inomvarje sektor. Förmånga svenska myndigheter kommer det därför att bli alU mer betydelsefullt attfölja det internationella harmoniseringsarbetet på olika nivåer. Det gällersåväl utarbetandet av allmänna säkerhetskrav som utformningen av standarderoch andra tekniska specifikationer. På detaljnivå kommer arbetet i ökandeomfattning att äga mm inom ramen för standardiseringsverksamheten. I synnerhetkommer det europeiska standardiseringsarbetet att få ökad betydelse. Viktigaslutsatser för min del är att myndighetema i större omfattning kommer attbehöva utnyttja resultat från detta arbete i sin regdskapande verksamhet ochatt de därför måste följa och vid behov delta i sådant standardiseringsarbete.Ännu viktigare kan det bli för dem att delta i annat internationeUt arbete med harmoniseringav regler. Överallt gäller principen att ju tidigare man kan lägga framsynpunkter och förslag, desto bättre möjlighet finns att få dem beaktade. Ettsärskilt problem gäller myndighetemas personeUa och ekonomiska resurser för internationeUtarbete. Likartade problem uppstår för de fackliga organisationema som i dagdeltar i myndigheternas regelarbete på olika sätt och också får ett ökat behovav insyn i och eventueUt deltagande i internationellt arbete. Utvecklingenmedför att staten får ett ökat intresse i standardiserings-och certifieringsverksamhet.Detta aktualiserar nya frågor som gäller myndighetemas ochstandardiseringsorganens roller och kontakter. Det måste också skapas lämpliga fömtsättningarför de fackliga organisationemas medverkan i standardiseringsarbetet. Lag omändring i lagen (1985:1105) om obligatorisk kontrollgenom teknisk provning m. m. Härigenomföreskrivsan2,3, 7-10, 12 och 14 §§ lagen (1985:1105) om obligatorisk kontroll genom tekniskprovning m. m. skall ha följande lydelse: Prop.1988/89:60 Bilaga 1 Förvarje område för obligatorisk kontroll (kontrollområde) kan en riksprovplatsutses eller en eller flera provplatser auktoriseras (auktoriseradeprovplatser). Omdet finns särskilda skäl, kan samma kontrollområde. Förvarje område för obligatorisk kontroll (kontrollområde) kan utses en riksprovplats. Förobligatorisk kontroll kan föreskrivas att provning skall ske vid organ som harackrediterats enligt 8§.två eller flera riksprovplatser utses för Har en riksprovplats elleren auktoriserad provplats utsetts för ett kontrollområde, skall obligatoriskkontroll inom området utföras vid denna, om inte annat följer av föreskriftereller av beslut i det särskilda fallet. Har en riksprovplatsutsetts för ett kontrollområde, skall obligatorisk kontroU inom områdetutföras vid denna, om inte annat följer av föreskrifter eller av beslut i detsärskilda fallet. (Enauktoriserad provplats skall utföra den obligatoriska kontrollen på ettsakkunnigt, objektivt och även i övrigt lämpligt sätt. Auktorisation meddelasav regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.) Regeringenfiår meddela föreskrifter om ackreditering av provningsorgan. Ackrediteringutgör en bekräfi-telse av att provningsorganet är kompetent att utföra sådanprovning JÖr vilken ackreditering meddelas. Auktorisation meddelasfor eller tills vidare. Auktorisation kan återkallas, om provplatseninte fullgör sin skyldighet enligt 7 § eller annars i något väsentligthänseende bryter mot de villkor som gäller for verksamheten. Ackrediteringmeddelas av den myndighet som regeringen bestämmer. Allaprovningsorgan som uppfyller fordringarna JÖr ackreditering har rätt att efteransökan bli ackrediterade. Ackreditering kanåterkallas om ett provningsorgan inte längre uppfyller fordringarna för ackrediteringeller annars i något väsendigt hänseende bryter mot de villkor som gäller förverksamheten. Enriksprovplats eller auktoriserad provplats kan utses för kontroll som detåligger en myndighet att själv utföra eller låta utföra eller som enligtinternationell överenskommelse skall utföras i viss ordning. Enriksprovplats kan utses för kontroll som det åligger en myndighet att självutföra eller som enligt internationell överenskommelse skall utföras i vissordning. Prop.1988/89:60 Bilaga 1 Tillsyn över verksamhetenvid riksprovplatser som inte är statliga myndigheter och vid auktoriseradeprovplatser utövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Tillsyn över verksamhetenvid riksprovplatser och ackrediterade provningsorgan utövas av den myndighetsom regeringen bestämmer. Tillsynen skaU ha sådaninriktning och omfattning som är internationellt brukligt. (Enauktoriserad provplats skall Ackrediterade provningsorgan ersätta den myndighet som har skall erlägga avgifit JÖr ackredite- meddelatauktorisationen för kost- ringen till den myndighet som hand- nadermed anledning av denna.) (Regeringen får meddelaföreskrifter om auktorisation att inom ett visst område utföra kontroll genomteknisk provning, analys eller annan liknande undersökning, som inte utgörobligatorisk kontoll enligt 1 § (auktorisation för frivillig kontroll), Ifråga om sådan auktorisation tillämpas vad som gäller om auktoriseradeprovplatser enligt 7-lOoch 12§§.) Ackrediteringsverksamhetskall i övrigt bedrivas i enlighet med vad som är internationellt brukligt. Denna lag träder i kraftden . I fråga om tidigare auktoriserade provplatser förobligatorisk eller frivillig kontroll tillämpas dock äldre bestämmelser. Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1974:897) om riksmätplatser m. m. Härigenomföreskrivs att 1 samt 4 8 §§ lagen (1974:897) om riksmätplatser m. m. skallha följande lydelse. Medriksmätplats avses statlig Med riksmätplats avses statlig myndighet som enligt denna lag ut- myndighet som enligt denna lag ut setts setts attför viss storhet oflficidlt svara att för viss storhet oflficieUt svara för sådan mätning som i förhållan- för sådan mätning som i förhållan de till nationella prototyper eller ve- de till nationella mätnormaler eller tenskapligt definierade måttenhe- vetenskapligt definierade måtten- ter säkerställer riktigheten av mät- heter säkerställer riktigheten av ningar som utförs inom landet, mätningar som utförs inom landet, attse till att dessa prototyper och att se till att dessa mätnormaler måttenheterär anknutna till inter- och måttenheter är anknutna till in- ternationdlt antagna enheter. Myndighet som regeringen be- Regeringen fiårmeddela fÖreskrifi- stämmer får meddela auktorisation ter om ackreditering av organ fiör att Jör visst organ att utföra viss mät- utföra viss mätning. Ackreditering ning som ej ankommer på riks- utgör en bekräfitelse av att organet matplats. Auktorisation fiår medde- är kompetent att utföra sådan mät tas endast den som har kompetent ning för vilken ackreditering medde- personal och lämplig utrustning for las. Ett organ som har blivit ackredi- Organsom erhållit auktorisation terat benämns ackrediterad mät- 5§ (Auktorisation meddelas för viss Ackreditering meddelas av den tid eller tills vidare). myndighet som regeringen bestäm- Alla organ som uppfyller fordringarna för ackreditering har rätt att efteransökan bli ackrediterade. Ackreditering kan återkallas om en ackrediterad matplats inte längre uppfyllerfordringarna for ackreditering eller annars i något väsentligt hänseendebryter mot de viUkor som gäller för verksamheten. 6§ Myndighet som regeringen be- Tillsyn ' över verksamheten vid stämmer utövar tillsyn över verk- riksmätplatser och ackrediterade samheten vid auktoriserad matplats matplatser utövas av den myndighet som ej är statlig myndighet. som regeringen bestämmer. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. Tillsynen skall ha sådan inriktning och omfiattning som är internationelltbrukligt. V§(Beslut varigenom auktorisation Ackrediteringsverksamhet skaU imeddelats för annat organ än stat- övrigt bedrivas i enlighet med vad lig myndighetkan återkallas, när i som är internationeUt brukligt. denna lag angiven fömtsättningej längre föreligger eller det i övrigt finnes särskild anledning därtill). 8§Auktoriserad matplats skall ersät- Ackrediterade matplatser skall er-takostnaderna fiör auktorisationen. lägga avgifit JÖr ackreditering till den myndighet som handhar denna. Dennalag träder i kraft . Bestämmelserna om ackrediterade matplatsertillämpas även på matplatser som har auktoriserats enligt äldre lag. Sammanfattning av remissyttranden över Prop-1988/89:60 betänkandet (SOU 1988:6) Provning och kontroll i '' internationellsamverkan Efterremiss har yttranden över betänkandet avgivits av kommerskollegium statensräddningsverk flygtekniska försöksanstalten (SoS) televerketefter hörande av radio trafiksäkerhetsverket (TSV) statensväg- och trafikinstitut () ()arbetarskyddsstyrelsen statens planverkstatens industriverk (SIND) sprängämnesinspektionen styrelsen för tekniskutveckling (STU) statens provningsanstalt (SP) statens mät- och provråd (MPR) aflKrsverketFFV statskontoret () () kemikalieinspektionenstatens strålskyddsinstitut (SSI) statens energiverk () kammarrätteni statens maskinprovningar () CentralorganisationenSACO/SR lämnar som eget yttrande inkommet remissvar från medlemsförbundetSveriges . Remissvar från /inom MPRbifogas centralorganisationens yttrande. () () i (LO), SIS Informationstekniskastandardiseringen Bilaga 2 SPRISjukvårdens och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut () Svenska Elektriska Kommissionen (SEK) () () och Byggstandardiseringen har anslutit sig till SIS yttrande.Sveriges Mekanförbund har anslutit sig till yttrande. ,, samt IndustrinsByggmaterialgrupp har på eget initiativ avgivit yttrande. Avsiktenmed detta avsnitt är att ge en överblick över remissinstansernas svar. Tvåav utredarens huvuduppgifter har varit att kartlägga den pågåendeinternationella utvecklingen inom området provning och kontroll samt att bedömaeventuella konsekvenser av denna utveckling för del och behov avåtgärder. Utredarens överväganden har främst sin utgångspunkt i det fördjupadesamarbete mellan EFTA och EG, som syftar till att uppnå ett europeiskt frihanddsområde(European Economic Space).Utvecklingen går snabbt mot en gemensam syn hos EGoch EFTA på frågor inom området kontroll genom teknisk provning. Utredarensfrämsta slutsatser är att ett svenskt ackrediteringssystem för provningsorganbildas samt att tillsynen av riksprovplatserna förstärks. En gemensam syn påområdet kontroll genom teknisk provning är nu på väg. Följanderemissorgan ansluter sig helt och hållet eller i stort till de överväganden och förslag som anförs i betänkandet: , , efter hörande av radio, TSV, , statens väg- och trafikinstitut, RSV, arbetarskyddsstyrelsen, STU, MPR, FFV, , , kemikalieinspektionen, SSI, , maskinprov ningar, , AB , AB , /SR-fÖreningen inom MPR, IVA, KF, LO, , , Spri, SAF, , 61 ,, , Prop. 1988/89:60 samt TCO. ,arbetarskyddsstyrelsen, SP, MPR, LÖ, SEMKO, SIS samt Spri uttryckertillfredsställelse över den detaljerade genomgång utredaren har gjort avområdet provning och kontroll. ,statskontoret, RRV samt SHIO-familjeföretagen anser att organisationen av ackrediteringssystemetbör få ett annat utseende än utredaren föreslår. ,och ställer sig tvivlande till förtjänsten med attbehålla riksprovplatssystemet. SPoch SEMKO anser att utökad tillsyn av riksprovplatsema i de flesta fall inte ärnödvändig. Götahovrätt menar att en genomgripande förändring av lagtexten skulle kunna görabestämmelserna tydligare. Ettav remissorganen ställer sig helt avvisande till betänkandets förslagom ackreditering och omorganisation av MPR. Enligt föreningen kan ett ackrediteringssystemav sådant slag inte bidra med annat än extra besvär och kostnader och en hdtonödig byråkratisk överbyggnad. bör visserligen anpassas till denordning som råder inom EG men läget inom EG är ännu oklart. Harmonisering av produktkrav och verifikationsformer Föratt uppnå ökad frihandel är det, enligt utredaren, nödvändigt att svenskaproduktkrav i största möjliga utsträckning harmoniseras med internationellstandard. En viktig anledning till standardernas stora betydelse är EG:s nyametod för harmonisering av produktkrav. Tillämpningen av denna innebär attharmoniserade standarder utarbetade av europeiska standardiseringsorgan fårutgöra det konkreta innehåUet i EG:s säkerhetskrav. Säkerhetskraven ärutformade som direktiv och är allmänt formulerade. I motsats till standarderär direktiven rättsligt bindande. Remissorganen ställer sig med stor enighetbakom tanken på harmonisering. betonar att det svenska harmoniseringsarbetet bör hållaett högt tempo. TSV, NO,arbetarskyddsstyrelsen, planverket samt Tryckkärlskommis sionen understryker att ett ökat bmk av standarder inte får innebära hinder för teknisk utveckling. Bmket av detaljerade standarder kan leda till att nya handelshinder uppstår menar arbetarskyddsstyrelsen och plan verket. Enligt arbetarskyddsstyrelsens mening kan hänvisning till standard i myndighetemas föreskrifter leda till att produktkrav ställs som inte är av betydelse för den föreskrivande myndigheten. Orsaken är att standarden kan omfatta ett större område än det som myndigheten har föreskrivnings- 62 Vidare menar arbetarskyddsstyrelsen att omdömen om EG:s Prop.1988/89:60 nya metod måste vänta till dess den kommit i bmk. 557pläderar för att myndigheterna ges möjligheten att underkänna produkter somuppfyller standard om standarden visar sig vara omodern. 5/5vill i detta sammanhang peka på möjligheten till nationella avvikelser iEuropastandard enligt /. Denna möjlighet torde underlättaanpassningen för sektorsmyndigheterna. Handelskammarförbundetanser att man i bör presumera att produkter tillverkade enligteuropeisk standard uppfyller tillfredsställande säkerhetskrav. som vill upprätta särskild svensk standard måste under sådanaförhållanden visa att säkerheten äventyras om så inte sker. SoSanser att även handeln med tjänster i vissa fall bör studeras. Styrelsensyftar i första hand på användningen av laboratorieresultat från andra länder. FMVmenar att effektivt harmoniseringsarbete fömtsätter ökade ansträngningar föratt gemensam terminologi skapas inom olika sektorer. Väsentligtär menar NO att standardens utformning inte ger försteg åt företag som deltagiti standardiseringsarbetet. Kommerskollegiumoch planverket föreslår att kommerskollegium ges en mer betydelsefull roll isamordningen av frågor angående tekniska handelshinder än det har . Utredarenredogör för utvecklingen inom EG mot begränsning av statlig generellförhandskontroll till högriskområden. För produkter som tillverkas enligtstandard lämnas verifikation i form av tillverkares försäkran om överensstämmelsemed standard (s. k. tillverkardeklaration) eller certifiering av ettfristående organ. Eftersom svensk verifikation till stor del sker genommyndighetsgodkännanden är det, enligt utredaren, viktigt att utbytbarhetmellan myndighetsgodkännanden och certifieringar uppnås. Alternativt kanmyndighetsföreskrifterna utformas så att även utförd svensk kontroU verifierasgenom certifiering. Flertalet av remissorganen ställer sig positiva till en harmoniseringav verifikationsformerna. Ibetänkandet föreslås att föreskrivande myndigheter kan undanta vissa produktersom godkänts av myndighet i annat land från kravet på svenskt myndighetsgodkännande.Alternativt kan svenska myndighetema avstå från kravet på myndighetskontrolloch presumera att produkter som genomgått viss angiven kontroU (certifiering)uppfyller ställda krav. Arbetarskyddsstyrelsen villi båda dessa fall framhålla att en ändring av arbetsmiljölagen är nödvändig. Presumtion förutsätter dämtöver att en certifieringsordning av acceptabel nivå måste finnas etablerad såväl i som i andra länder samt att produktkraven är preciserade i inter nationella standarder. Det måste också finnas större möjligheter för myn digheterna att ingripa genom marknadskontroll. Styrelsen menar att även ökat användande av certifieringar i kräver utökade möjligheter för myndigheterna att genomföra marknadskontroll. Beslut av privaträttsliga 63 certifieringsorgan kan imotsats till myndighetsbeslut inte överklagas. 1988/89:60 Möjligheter att rätta till sådana beslut måste skapas. Utredarenframhåller att myndigheterna har ansvaret att besluta när tillverkardeklarationfår användas. Enligt utredaren är en utveckling mot ökat användande av sådankontroll i myndighetens säkerhetsarbete logisk. Utredaren menar att den ökadeanvändningen av tillverkardeklarationer inom EG ska ses mot bakgrund av att därgenomförs lagregler om strikt produktansvar för tillverkare. En lagstiftning omstrikt produktansvar förbereds också i . MPR,AB , , samt Bilindustriföreningenunderstryker behovet av att bruket av tillverkardeklarationer gynnas. SINDmenar att möjligheten att utnyttja tillverkardeklarationer inte ägnatstillräcklig uppmärksamhet i betänkandet. EnligtMPR:s uppfattning är det angeläget att de olika verifieringsfor-merna blirklara och entydiga liksom reglerna för när den ena eller andra formen skalleller får användas. ,AB samt anser att utökat produktansvarinte garanterar upprätthållandet av en rimlig säkerhetsnivå. Användningen av tillverkardeklarationermåste kombineras med marknadskontroll. LOhar liknande synpukter och menar att det principiella innehållet i en svensklagstiftning om produktansvar måste vara känt innan ställning kan tas till ivilken omfattning tillverkardeklarationer kan accepteras. 1 produktlagstiftningenmåste även regleras hur återkallelse av produkter som avviker från standard skagå till samt vilka sanktioner som kan tillämpas i sådana fall. Myndigheternas deltagande i harmoniseringsarbetet Enligtutredaren är det viktigt att svenska myndigheter följer det internationella harmoniseringsarbetetsåväl när det gäller utarbetandet av allmänna säkerhetskrav som utarbetandetav tekniska specifikationer inom ramen för standardiseringsverksamheten. Dennatanke möter gillande från flertalet av remissorganen. SIS,SEK, , samt anseratt myndigheterna bör ges klara riktlinjer för deltagandet i harmoniseringsarbetet. LOframhåller vikten av att följa det internationella harmoniseringsarbetet såväl att det går att avgöra var preciseringar av kravnivåer kommer att ske. Engrundläggande förutsättning för framgångsrikt internationellt harmoniseringsarbeteär att det finns en likformighet i synen på säkerhetsnivåerna menar LO. TCOmenar att deltagande från myndigheternas sida dels kommer att ha betydelse för myndigheternas regdskapande verksamhet och dels vara 64 nödvändigt för att fåsvenska synpunkter beaktade i standardiseringsarbe- Prop. 1988/89:60 tet. Arbetarskyddsstyrelsenbedömer att den faktiska säkerhetsnivån till stor del kommer att fastställas istandarder. Myndigheten ställer sig avvisande till utredarens påstående att de oflfentligrättsligaföreskrifterna är den främsta källan till tekniska handelshinder (s 57 ibetänkandet). SoSnoterar att producenterna lägger stor vikt vid internationellt standardiseringsarbete,och menar att beslut kan komma att präglas av ensidighet om inte myndigheternadeltar i större utstäckning än vad som är fälld. ABSvensk , menar att arbetet med myndighetsföreskrifter och standardiseringbör löpa relativt parallellt. Frågan om samordning mellan myndigheter ochstandardiseringsorgan bör därför ägnas särskild uppmärksamhet.Arbetarskyddsstyrelsen redovisar liknande synpunkter.