prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — anslag för projektbidragräknas tillfälligt upp med 2 milj. kr. isyfte att ge ökat utrymme för stöd till initiativ mot rasism och främlingsfientlighet samt projekt rörandeåtervandring under bå 1989/90. Anslagsförändringarna inom arbetsmarknadsdepartementetsverksamhetsområde i förhållande till motsvarande anslag på statsbudgeten förbudgetåret1988/89 framgår av följande sammanställning (milj. mentet m. m. Arbetsmarknad m. m. -387,9 C. Arbets 1 iv.sfrågor Invandring m. m. I ovanstående tabell är ej hänsyn tagen tilltilläggsbudget 1988/89. Det bör observeras attlönekostnadsökningarna statliga avtalsammanlagt kom att överstiga den av regeringen fastställda utgiftsramenmed . Av denna anledning reducerades samtliga lönekostnader med motsvarande belopp i samband medregleringsbrevens utfärdande. En översiktligredovisning för tillämpningen av utgiftsramen återfinns under rubrikenSärskilda frågor i finansplanen. Under respektive berört anslag angeshur mycket som ej disponeras. Prop-.1988/89: lOO Bil.12 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Föredragande: statsrådet såvitt avser frågorrörande Arbetsmarknadsdepartementetm.m. (littera A); Arbetsmarknad m.m. (littera B); Arbetslivsfrågor (littera C) och Regional utveckling (littera D);statsrådet . såvitt avser frågor rörande Invandring m. (littera E). Anmälan till budgetpropositionen 1989 Den ekonomiska aktiviteten i industriländerna harutvecklats starkare än väntat . Tillväxten för OECD-områdetuppskattas till . Utvecklingen har Varit mycket stark i , , och iJapan, 5,, medan uppgången i varit svagare, ca 3,. I våranordiska grannländer har utvecklingen varit dämpad. Detta beror främst på denrestriktiva ekonomiskapolitik som förs i såväl som i syfte att rätta till strukturella problem iekonomierna. Även bedömstillväxten i de nordiska länderna bli lägre än OECD-genomsnittet. Trots den högaaktiviteten i ekonomin har sysselsättningsökningen varit lägre än den starkaökningen . Totalt bedöms sysselsättningen öka med 1,25%för hela området, en stor del av ökningen hänför sig till . 1Canada bedöms sysselsättningen öka med 3,och i med 2,medan ökningen i de europeiskaOECD-länderna stannar på 0,. Arbetslösheten harhar minskat mer än förväntat. Framför allt är det i somarbetslösheten gått ner, medan arbetslösheten i endast minskat svagt. Relativ arbetslöshet (%) i I hararbetslösheten legat på en relativt stabil nivå och framåt, trotsden konjunkturuppgång som då inleddes och som ännu pågår. De lediga platserna harvisserligen ökat men det har blivit allt svårareatt tillsätta dem med lämpliga sökande. Det finns en tilltagande tendens tillarbetskraftsbrist jämsides med den höga arbetslösheten i Euro- Den höga arbetslösheten har huvudsakligen lett till attresursernaför kontant understöd ökats. har valt en annan väg och prioriterat aktiva åtgärder, såsomarbetsförmedling och utbildning. Andelen av BNPsom avsätter för arbetsmarknadspolitiska åtgärder liggervanligen , men skiljer sig markant från andra länder i hur resurserna utnyttjas. Drygttvå tredjedelar av resurseravsätts för aktiva åtgärder, medan flertalet länder avsätter mindre änen tredjedel till sådana åtgärder. 1988/89: 100 Bil. RRBETSMRRKNFIDSPOLITIKENSUTGIFTER I NrGRR LfNDER inom 1987. SVE SPR BEL IRL USfl V-TY SBR FRR Den tilltagande obalansen påarbetsmarknaden i har lett till attintresset för olika former av utbildning av arbetslösa ökat. Diskussioner förs även om det ökande behovet av utbildning avhela arbetskraften, även av den som har arbete, för att underlättastrukturomvandlingen i hela samhället.Under senare år har flera länder fördelat om resurser från sysselsättningsskapande åtgärder till utbildning.Fortfarande tar dock passiva åtgärder i form av kontant understöd denstörsta andelen av de arbetsmarknadspolitiska resurserna i flertalet länder. Densvenska ekonomin befinner sig i en högkonjunktur med hög produktionstillväxt och högtkapacitetsutnyttjande i näringslivet ochstor efterfrågan på arbetskraft. BNP-tillväxten beräknas för uppgåtill 2,. Tillväxten beror i stor utsträckning på stigandeinvesteringar och export. Bruttoinvesteringarna steg mycketkraftigt och väntas även under år1988 ha fortsatt att öka relativt kraftigt. Det är framför allt industriinvesteringarna och bostadsbyggandet som ökat. Den stigandeexporten beror bl. a. på att svensk industri gynnats av den starkainvesteringskonjunkturen i . hotas dock den svenska exporten avatt pris- och lönestegringstakten i ligger över våra viktigaste handelspartners. Resurs- och kapacitetsutnyttjandet inom industrin harlegat på en relativt hög nivå och ökar nu kontinuerligt efter entillfällig nedgång . Tredje kvartalet 1988 uppgav av industriföretagen att de utnyttjade fullkapacitet. Kapacitetsutnyttjandet närmar sig därmed nivå. Prop.1988/89:100 Bil. 1972 1974 1976 1978 1980 1982 1984 1986 Iarbetsmarknadsstyrelsens (AMS) och länsarbetsnämndernas prognoser förutses ett fortsatt starktefterfrågetryck på arbetsmarknaden under förstahälften av med ett högt kapacitetsutnyttjande och en ökning avproduktionsvolymen. Några tecken till nämnvärda förändringar kan ännu inte skönjas. Arbetslöshetenväntas ligga kvar på nuvarande nivå. Efterfrågan på arbetskraft har varit stark under hela år1988. Totalt beräknas antalet nyanmälda lediga platser med mer än tiodagars varaktighet ha uppgått till ca 750000 vilket var en ökningmed jämfört med . Den kraftigaste efterfrågeökningen skedde inomindustrin där ca 140000 platser anmäldes vilket är en ökning . Den godakonjunkturen har inneburit att sysselsättningen fortsatt att öka inom industrin. Menden stigande efterfrågan avspeglar också,enligt AMS bedömning, en ökad ersättningsrekrytering som en konsekvens av att rörligheten bland deanställda har ökat. 1988/89:100 Bil. 80 70 60 50 40 30 20 10 Nyanmäldalediga platser med mer än 10 dagars varaktighet 1111111111111111 Ii111111111111111111111111111111 II 11III 75 77 79 81 83 85 87 88 Även inom den privata tjänstesektorn, harantalet nyanmälda lediga platser ökat.Ökningen var något svagare än för såväl industrin som den offentligatjänstesektorn vilket bl.a. torde kunna förklaras av att denna sektor normalt har en lägre anmälningsfrekvens avlediga platser till arbetsförmedlingen. Mätt i antal sysselsattaexpanderade den privata tjänstesektorn utomordentligt kraftigt och hade densåväl absolut som relativt sett största sysselsättningstillväxten. Andelen kvarståendelediga platser, som är ett uttryck för den otillfredsställda efterfrågan,ökade men något mindre än inflödet av platser, vilket innebar att vakanstidernaminskade något. Detta är en indikation päatt de senaste årens förstärkning och förnyelse av arbetsför- medlingen har ökat effektiviteten i arbetet med att paraihop arbetssökande och lediga platser. Å andra sidan visade sig de tilltaganderekryteringssvårigheterna i att kraven på utbildning och/eller erfarenhet för delediga platsernaminskade något för andra året i följd. över en längre tidsperiod har dockkraven på utbildning och/eller erfarenhet höjts och ligger nu på en historiskt setthög nivå. krävdes utbildning och/eller erfarenhet för av de lediganmäldaplatserna. Den starkaefterfrågesituationen på arbetsmarknaden avspeglas även i (Kl) mätningar av bristen på arbetskraft. Under loppet av har industrikonjunkturenförstärkts. uppgav enligt Kl av industriföretagen brist på yrkesarbetare, som hade brist på andra arbetare. Bristtalenligger nu på samma höga nivå som vidhögkonjunkturen . som redovisade brist påtekniska tjänstemän uppgick till . Bristen på tekniker har tilltagit kraftigt . Mellan 30och av företagen har uppgivitbrist . Verkstadsindustrin är den bransch som rapporterarmest omfattande brist när det gäller både arbetare och tjänstemän. Framför allt gäller dettransportmedelsindustrin där bristtalet för yrkesarbetare ligger på ochtekniska tjänstemän på . De höga bristtalenför tekniska tjänstemän avspeglar den strukturella förändringen inom industrin som leder till allt större krav påarbetskraften. Prop.1988/89:100 Bil. Rndel industriföretagsom anger brist på arbetskraft 73 75 77 79 81 83 85 87 74 76 78 80 82 84 86 88 Konjunkturbarometern visade på en fortsattökning av både orderingång och produktionsvolym . Även första halvåret 1989väntas en ökning av produktionsvolymen. attefterfrågan på arbetskraft inom industrin kvarstår på en hög nivå Prop.1988/89:100 åtminstone t.o.m. och ännu finner styrelseninga Bil. 12 tecken till förändring . Det goda arbetsmarknadsläget har lett till att allt flersökt sig ut pä arbetsmarknaden.Arbetskraftsutbudet dvs. summan av antalet sysselsatta och antalet arbetslösa- ökade betydligt kraftigare än förväntat under är 1988. Arbetskraftsutbudet bedöms ha ökat med 50000 personer vilket är mer än dubbelt så mycket som för år1987. Utbudsökningen ligger därmed också över den stora ökningen är 1985.Ungefär hälften av arbetskraftens tillväxt beror på ökad förvärvsfrekvens.Detta gäller speciellt för ungdomaroch för äldre kvinnor (över 55 är), dvs. de grupper i vilka andelen som är i arbetskraften är lägst. Totaltberäknas andelen av befolkningen iyrkesaktiv ålder som ingår i arbetskraften stiga med drygt en halv procentenhet till för är 1988. Kvinnornasarbetskraftstal närmar sig männens. beräknas av kvinnornaoch av männen tillhöra arbetskraften. Antalet sysselsatta har ökat snabbt under senare år.Ökningen har ytterligare förstärkts . ökade antaletsysselsatta med drygt 60000 personer. För är 1987 var ökningen 36000 personer.Totalt ökade antalet sysselsattamellan är 1983 och med 210000 personer. Antalet arbetade timmar har stigit i snabbare takt änantalet personer, vilket innebär attmedelarbetstiden har förlängts. Antalet del-tidssysselsatta fortsätteratt minska. En förskjutning har dock skett sä att sysselsatta med lång deltid, dvs. minst pervecka, minskat i större antal än de med kort deltid. Den vanligasteformen av deltid är fortfarande lång deltid, av de deltidssysselsattaarbetar vanligen lång deltid. har sysselsättningen iden privata tjänstesektorn ökat mest såvälabsolut som relativt. Totalt ökade sysselsättningen med 40000 personer inom sektorn. Även kommunernassysselsättning var mer expansiv än . Inom denkommunala sektorn ökade sysselsättningenmed 17000 personer, medan sysselsättningen fortsatte att minska inom denstatliga sektorn. Sysselsättningeninom industrin ökade måttfullt liksom . Den kraftigasysselsättningsuppgången inom byggsektorn bromsades upp . Dentilltagande bristen pä byggarbetskraft i så gott som hela landet har bidragit till uppbromsningen. Arbetslösheten och de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna Arbetslöshetenfortsatte att sjunka för femte året i följd. bedöms i genomsnitt72000 personer eller 1,av arbetskraften ha varit arbetslösa.Jämfört med är det en minskning med 12000 personer Prop. 1988/89: 100eller . Jämfört med har arbetslösheten Bil. Då var 127000 personer eller 2,av arbetskraftenarbetslösa. har de latent arbetssökande reducerats med ca 108000 personer och de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna skurits ned. Bland ungdomar iåldern , där arbetslösheten tidigare legat kvar på en förhållandevis hög nivå, hararbetslösheten reducerats mednärmare en procentenhet. beräknas 20-24-åringarnas arbetslöshetdärmed uppgå till 3,. Arbetslösheten bland kvinnor fortsätter att ligga på samma nivå som för männen,dvs. 1,, regionalt finns dock stora skillnader. Arbetslösheten harsjunkit i samtliga län. Nedgången har varit störst i de norra delarna avlandet, där nivån på arbetslösheten fortfarande dock är högre än för landet i övrigt. En fortsattomprioritering av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har skett.Sysselsättningsskapande åtgärder såsom beredskapsarbete och ungdomslag, har skuritsner. av sysselsattes i genomsnitt 34700 personer idessa åtgärder och är1988 sysselsattes 24600 personer, vilket är en minskning . hararbetsmarknadsutbildningen byggts ut. Ocksä insatsernaför arbetshandikappade och flyktingar och andra invandrare har förstärkts, bl.a. genomextra resurser till förmedlingen ochen utbyggnad av verksamheten vid arbetsmarknadsinstituten. hararbetsförmedlingarna kunnat arbetsplacera fler arbetshandikappade sökande undersenare år. Arbetslösheten och de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna,kvartalsvis Är I II III IV Rekryter ingss töd, Prop.1988/89:100 Bil. Utvecklingen i ett längre tidsperspektiv Innan jag går över till arbetsmarknadspolitikens mål ochinriktning under /90 vill jag redovisa min principiella syn på arbetsmarknadspolitikens roll och inriktning i ett någotlängre tidsperspektiv samt de kopplingarsom finns till andra politikomräden. Jag vill erinra om att det alltid råder en mycket stor osäkerhet när detgäller att bedöma utvecklingen på . Arbetsmarknaden har emellertidgenomgått en del förändringar av mer trendmässig karaktär som jag vill lyftafram och som långsiktigt påverkararbetsmarknadspolitikens roll och inriktning. Det nu mycket godaarbetsmarknadsläget har bl. a. lett till ökade möjligheter att finna arbete åt sökanden som tidigare, även viden relativt hög arbetskraftsefterfrågan, haft svårt att fä ett arbete. Det gällerfrämst arbetshandikappade, långtidsarbetslösa och utländska medborgare, även om problemen för dessagrupper kvarstår. kännetecknas arbetsmarknaden nu också av en tilltagande brist pä arbetskraftinom vissa sektorer. Bristen är inom storadelar av industrin och byggnadsbranschen den återhållande faktorn för en ökad produktion. Också inom den offentliga sektorn har svårigheterna att rekrytera tillvård- och omsorgssektorn tilltagit.Bristen på arbetskraft har i högre utsträckning än tidigareutvecklats till en brist på utbildad arbetskraft. Även i ett längre tidsperspektiv finns enrisk för att brist på vissa kategorier avarbetskraft kan komma att karaktärisera utvecklingen. Detta sammanhänger med höga utbildningskrav. Vidaremedför den demografiskautvecklingen att arbetskraftstillväxten avtar genom minskade ungdomskullar, som antalet äldre påarbetsmarknaden ökar kraftigt. Dettakan komma att förstärka de tendenser till minskad extern rörlighet som redan nu kan konstateras i . Samtidigtfortsätter den tekniska utvecklingen i snabb takt och nya former förarbetsorganisation införs pä arbetsplatserna. Sammantaget leder detta tillökade krav på arbetsmarknadensomställningsförmåga. Därmed ökar bl. a. behovet av omskolning och mergrundläggande utbildning av dem som befinner sig i arbetskraften. Det gällerinte minst den äldre arbetskraften. Jag vill också peka pä ytterligare ettantal områden som kommer att ställa ökade anpassningskrav på den svenskaarbetsmarknaden . Det gäller i första handutvecklingen inom EG, men även miljöfrågornas ökade betydelse och den framtida energiförsörjningen. Jag bedömer därför att ätgärder som kanunderlätta arbetsmarknadens Prop. 1988/89: 100 funktionssätt kommer att fä enökad strategisk betydelse för under Bil. 12 , både för att stimulera den ekonomiska tillväxten menocksä för att motverka arbetslöshet och utslagning på arbetsmarknaden. med en tilltagande brist pä vissarbetskraft finns det en betydande risk för att personer med en svagställning möter ökade svårigheter att fåeller behålla en fast förankring på arbetsmarknaden. Utvecklingen på arbetsmarknadenkan komma att gå mot en ökad polarisering. Den trendmässiga ökning av arbetslöshetensom skett i flera länder under de senastedecennierna har främst tagit sig uttryck i föriängda arbetslöshetstider ochdärmed stigande långtidsarbetslöshet. Den här utvecklingen har ocksä funnits i även om arbetslösheten, bl. a.tack vare den aktiva arbetsmarknadspolitiken, inte alls haft den nivå som i Västeuropai övrigt. Personer som gårarbetslösa långa tider blir alltmer passiva i sitt arbetssökande. Frånvälfärdssynpunkt har arbetslösheten därmed fått en allvarligare karaktär. Den har inte heller dendämpande effekt på löner och inflation somtidigare antagits. Det blir därför allt viktigare att söka för-.hindra att arbetslösheten över huvud tagetstiger. Arbetsmarknadspolitikens roll i detta sammanhang fär därmed en ökadbetydelse. Mot bakgrund av deperspektiv som kan tecknas för 1990-talet anser jag att man kan hävda att vi står vid enbrytpunkt när det gäller synen på vår pohtik för att underlättaarbetsmarknadens sätt att fungera. Utvecklingenställer nya och förändrade krav på arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken,men också pä många närliggande politikområden. En betydande del avanpassningsproblemen på arbetsmarknaden måste lösas ute pä arbetsplatserna av arbetsgivarna genomsamverkan med de fackliga organisationerna.De branscher som i hög grad byggt sin rekrytering på nytillträdande ungdomar och på en obegränsad tillgång påarbetskraft kommer sannolikt att få påtagliga problem att rekrytera arbetskraft i den omfattning som de önskar, om de inteser över sina arbetsförhållanden.De traditionella ungdomsarbetena måste bli mer attraktiva för att motverka högpersonalomsättning. De företag som kan erbjuda attraktiva ochstimulerande arbetsuppgifter i en god arbetsmiljö kommer sannolikt att klara sin rekrytering bättre än andraföretag. Företag med dålig arbetsmiljö och monotona arbetsuppgifter kommerdäremot att få betydande svårigheter både att rekrytera och att behällaarbetskraft. Även om marknadensjälv löser en stor del av de förväntade anpassningsproblemen pä arbetsmarknaden behöver samhället ocksäompröva sina insatser för att det skall vara möjligt att upprätthålla en högoch effektiv sysselsättning samt motverkaarbetslöshet och brist på arbetskraft . Inomarbetsmarknadspolitiken har de aktiva åtgärderna förstärkts under senare år.Denna utveckling måste fortsätta och arbetslinjen alltmer stärkas.Arbetsmarknadspolitiken står nu inför uppgiften att utifrån fördelningspolitiska motiv förbättraarbetsmarknadssituationen för personer medsvag ställning pä arbetsmarknaden och utifrån tillväxt- och stabiliseringspolitiskamotiv, bidra till att lösa arbetsgivarnas ökade pro- Prop. 1988/89: 100 blem med att rekrytera arbetskraft. Från fördelningspolitisk synpunktframstår det som allt viktigare att snabbtplacera arbetslösa i arbete eller utbildning. De resurskrävandeförmedlingsinsatserna bör i ökad utsträckning koncentreras tillpersoner som riskerar mer långvarigarbetslöshet. En successiv tyngdpunktsförskjutning avarbetsmarknadspolitiken från ungdomsinsatser till åtgärder för att stärka den äldre arbetskraftens ställningi arbetslivet är enligt min mening också angelägen. Dettillväxtpolitiska motivet innebär att arbetsmarknadspolitiken skall bidra tillatt underlätta arbetsmarknadens sätt att fungera och därmed arbetsgivarnasmöjligheter att rekrytera arbetskraft. Det rör sig främst om åtgärder sompåskyndar anpassningsprocessen och stimulerar arbetskraftsutbudet blandarbetslösa, personer utanför arbetskraften och redan anställda. Jag anser därföratt en ökad prioritering bör ske inom arbetsmarknadspolitiken avplatsförmedling, vägledning, arbetsmarknadsutbildning, åtgärder som stimulerarden geografiska rörligheten samt olika rehabiliteringsinsatser. Inomarbetslivspolitiken kommer arbetsmiljöfrågorna att bli föremål för en djuparebehandling i den arbetsmiljökommission som har tillsatts. Jagåterkommer till detta i min behandling av arbetslivsfrägorna. Jag vill dock redan nuunderstryka att det finns anledning att i ökad grad fästa uppmärksamhet päarbetslivspolitikens kopplingar till arbetsmarknadspolitiken och övriga delar av denekonomiska politiken. Insatser för att förebyggaskador och ohälsa i arbetslivet och därmed också minska den arbetsrelaterade sjukfrånvaron måste ges högprioritet. Sådana insatser påskyndarocksä strukturomvandlingen av näringslivet. Arbetsmiljöpolitiken kan därmedkomma att spela en lika viktig roll för att omvandla och effektivisera det svenska näringslivet på1990-talet som den solidariska lönepolitiken gjorde under 1960- och1970-talen. De förväntade svårigheterna att rekryteraarbetskraft till vissa sektorer päarbetsmarknaden gör att det kommer att vara av stor betydelse att alla möjligheter tas tillvara föratt utnyttja de tillgängliga arbetskraftsresurserna.Även i goda konjunkturlägen med en låg arbetslöshet finns ett betydandepotentiellt arbetskraftsutbud. Utländska medborgarehar en nästan dubbelt så hög arbetslöshet som svenska medborgare och enbetydande dold arbetslöshet. Arbetskraftsdeltagandet bland utländska medborgarehar också minskat . Jag anser därför att det av både sociala och ekonomiskaskäl är viktigt att stärkadenna grupps ställning på arbetsmarknaden. Även omarbetskraftsdeltagandet i är mycket högt internatio nellt sett finns det regionala skillnader inom landet. De regioner som har ett relativt sett lågt arbetskraftsdeltagande har också som regel en högre arbetslöshet än riksgenomsnittet. Det finns därför en betydande arbets kraftstillgängi dessa områden som bör utnyttjas. Tillgängen pä välutbildad arbetskraft blir allt viktigare för näringslivet. De regionala skillnaderna på arbetsmarknaden kan kommaatt skärpas med risk för 15 både ökaderegionala orättvisor och ett större inflationstryck. För att Prop. 1988/89:100 motverka detta är fortsatta åtgärder inom både regional- och arbetsmark- Bil. 12 nadspolitiken viktiga.Regionalpolitiken får därmed en viktigare roll också frånstabiliseringspolitisk synpunkt. En mer samladstrategi för de politikområden, som haransvar för, är en viktig grund för att möta de utmaningar på arbetsmarknaden som 1990-taletinnebär. Men det krävs också en närmaresamverkan med andra politikområden. Till de viktigaste hör bl. a. utbildnings-, kommunikations-, miljö- och energipolitiken. För att ytterligare underlättaarbetsmarknadens funktionssätt och därmedden ekonomiska tillväxten är det viktigt att arbetsmarknadspolitiken ocksåmedverkar till att könsuppdelningen på arbetsmarknaden bryts. Jag vill här nämna att det inomarbetsmarknadsdepartementet har tillsatts en särskild arbetsgrupp föratt arbeta vidare med ätgärder i detta syfte. Mot bakgrund av utvecklingen påarbetsmarknaden anser jag att det finnsstarka skäl för att ytterligare underlätta strukturomvandlingen på den svenska arbetsmarknaden. Enligt min meninghandlar detta om att stärka kompetensen hos de anställda påarbetsplatserna. Den svenska strategin förstrukturomvandling har byggt på en hög rörlighet på den externaarbetsmarknaden. De långsiktiga tendenser till minskad rörlighet mellan regioner, yrken och olika arbetsgivare som kan konstateras medför att en större del av dennödvändiga anpassningen i framtidentroligen måste ske på arbetsplatserna. De interna arbetsmarknaderna fårdärför en allt större roll för att stimulera arbetsmarknadens funktionssätt och den ekonomiska tillväxten. Detär angeläget att en ökad kompetensutvecklingkommer till stånd. Detta är i första hand en uppgift för arbetsgivarnasjälva. Kompetensutveckling pä arbetsplatserna kan också ses som något av en brygga mellan arbetsmarknads- och arbetslivspolitikenoch kan innebära en förnyelse av politiken för strukturomvandling. Arbetsmarknadspolitikenvåren 1989 och /90 Som framgår av den redovisning jag lämnat inledningsvishar det gynnsamma arbetsmarknadsläge som inleddes fortsatt och förstärktsunder är 1988. Mellan åren1983 och 1988 har antalet heltidssysselsatta ökatmed ca 280000. Den öppna arbetslösheten har minskat med 55 000 personer och de latent arbetssökande med drygt100000 personer. har antalet personer i konjunkturberoendesysselsättningsskapande åtgärder kunnat minskas med drygt 40000. har underde åter rönt internationell uppmärksamhet för höga arbetskraftstal,stigande sysselsättning och låg arbetslöshet. Arbetskraftsdeltagandet ligger nu pä för befolkningen iarbetsför ålder. Den tredje vägens politikhar visat sig vara framgångsrik. Chefen förfinansdepartementet har redogjort för de ekonomiska utsikterna och för den ekonomiskapolitiken under det närmaste året. Det goda ekonomiska läget och en fortsatt högefterfrågan pä arbetskraft 16 leder till attallt fler av de arbetssökande nu kan få arbete. Behovet av Prop. 1988/89:100 konjunkturberoende sysselsättningsskapande åtgärder minskar därmed.