prop · GC03136 · 1988-12-31 00:00:00 — avgöranden och överenskommelser mellan försäkringsbranschen åden ena sidan och och försäkringsinspektionen å den andra harbetydelse för informationsskyldighetens omfattning. Somframhålls i den allmänna motiveringen innebär mäklarens ansvar förinformationen inte att han själv måste lämna informationen till uppdragsgivaren.Om han inte lämnar informationen själv, är han däremot skyldig att förvissa sigom att försäkringsbolaget lämnar informationen direkt till uppdragsgivaren.Försäkringsbolaget och mäklaren måste alltså komma överens om vem av dem somskall lämna informationen till försäkringstagaren. Bestämmelsenär av näringsrättslig art, vilket innebär att en underlåtenhet att iakttabestämmelsen inte medför skadeståndsskyldighet mot uppdragsgivareneller någon annan. Emellertid sammanfaller informationsskyldigheten enligtdenna paragraf i stor utsträckning med den allmänna upplysningsplikt som liggeri mäklarens skyldigheter enligt de civilrättsliga bestämmelserna i 13 §. Enförsummelse att lämna nödvändig information till uppdragsgivaren kan därförofta innebära att mäklaren blir skadeståndsskyldig enligt 14 §. 13 §Försäkringsmäklaren skall utföra sitt uppdrag omsorgsfullt och med iakttagande av god försäkringsmäklarsed. Han skall, i den utsträck ning som omständigheterna kräver det, klarlägga uppdragsgivarens behov av försäkring och föreslå lämpliga lösningar. Innebördenav den föreskrivna omsorgsplikten kan variera allt efter arten av det aktuellauppdraget. Mäklaren skall visa den omsorg och fullgöra de plikter i övrigt somen seriös försäkringsmäklare i allmänhet iakttar. I omsorgsplikten får vidareanses ingå ett krav på tillböriig skyndsamhet. Utöverkravet på omsorg gäller att mäklaren skall iaktta god försäkrings mäklarsed. När det gäller all bestämma innebörden av detta begrepp får man i första hand söka vägledning i vad som i allmänhet anses gälla beträffande anskaffningsverksamhet inom försäkringsområdet. Begreppet bör dock kunna utvecklas och förändras över tiden; dess innebörd får bero av utvecklingen i försäkrings- och försäkringsmäklarbranscherna, mäklar- organisalioners rekommendationer till sina medlemmar saml rättspraxis 38 såväl i mål vid deallmänna domstolarna om skadestånd e.d. som i Prop. 1988/89:136 ärenden hosförsäkringsinspektionen.å 1mäklarens uppdrag ligger en allmän rådgivnings- och upplysningsskyldighet.Rådgivningen kan gälla frågor av juridisk, ekonomisk eller teknisk natur somaktualiseras i samband med förmedlingen av försäkringen. Mäklaren bör också,när omständigheterna ger anledning till det, granska rikligheten av uppgiftersom han vidarebefordrar lill försäkringsgivaren. Omfattningenav de skyldigheter som åvilar försäkringsmäklaren måste naturligtvis anpassas tillde omständigheter som råder i det enskilda fallet. Bestämmelserna är avcivilrättslig art, och om uppdragsgivaren t.ex. förklarar att han inte vill hanågon behovsutredning utan bara hjälp med att upphandla en viss typ avförsäkring, skall mäklaren naturligtvis anpassa sig till det. Ikonsumentförhållanden har mäklaren emellertid ett större ansvar. Enligt 2 § fårmäklaren i princip inte göra avsteg från lagens bestämmelser till nackdel fören konsument, även om konsumenten går med på det. Även om uppdragsgivaren sägersig veta vilket slags försäkring han behöver, får mäklaren därför ikonsumentförhållanden anses skyldig att göra en viss kontroll av attuppdragsgivarens uppfattning inte vilar på felaktiga grunder. Han bör ocksåvara skyldig att ge uppdragsgivaren viss allmän information om t. ex. vilkaekonomiska åtaganden en livförsäkring medför och konsekvenserna av att en sådanförsäkring annulleras . 14§ Om försäkringsmäklaren uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sinaskyldigheter enligt 13 §, skall han ersätta den skada som till följd av dettadrabbar uppdragsgivaren eller försäkringsgivaren eller någon som härleder sinrätt från uppdragsgivaren. Denskadeståndsgrundande handlingen har här beskrivits som ett åsidosättande avmäklarens skyldigheter. Åsidosättandet kan givetvis ske både genom aktivthandlande och genom underlåtenhet att handla. Av detta följer allskadeståndsansvaret kan aktualiseras i situationer av åtskilliga slag. Ettfall som kan förekomma är att mäklaren har rekommenderat uppdragsgivaren enonödig försäkring eller en försäkring som är onödigt dyr. Skadeståndskravetkommer då att avse den onödiga premiekostnaden. Avstörre praktiskt intresse torde emellertid vara det fall där försäkringsmäklarenhar lämnat ett råd som har lett till att uppdragsgivaren inte har fått ettförsäkringsskydd som täcker hans behov. Detta kan t. ex. bero på au mäklaren pånågot sätt har varit försumlig vid upprättande av ett offertunderlag ellergenom att han utan kontroll har utgått från en uppgift som han bortkontrollera. Förstaförutsättningen för att mäklaren skall bli skadeståndsskyldig mot sin uppdragsgivare är ofta att uppdragsgivaren inte har rätt lill försäkrings ersättning från försäkringsgivaren. Frågan kommer därför att bli i vad mån försäkringsbolaget kan åberopa misstag eller försummelser från mäk sida mot försäkringstagaren. Enligt vad som upplysts finns det en stark tendens i att försäkringsbolagen godtar mäklare som mellan hand bara om mäklaren har fullmakt för sin uppdragsgivare. Det pågår också arbete med att utforma formulär för sådana fullmakter (s. k. mäklar- 39 Med en sådanutveckling kommer försäkringsbolaget ofta att kunna Prop. 1988/89:136undvika ansvar mot försäkringstagaren för sådant som har sin gmnd i försummelserfrån mäklarens sida, och försäkringstagaren får i stället rikta motsvarande skadeståndskravmot mäklaren. Föratt ett åsidosättande av försäkringsmäklarens skyldigheter skall föranledaskadeståndsansvar krävs att mäklaren har handlat eller underlåtit att handla med uppsåt eller oaktsamhet. Det krävs inte att oaktsamheten varit grov ellerpå något annat sätt kvalificerad för att skadeståndsansvar skall uppkomma.Frågan om oaktsamhet föreligger får avgöras med hänsyn till omständigheterna idet enskilda fallet och till hur en omsorgsfull försäkringsmäklare normaltskulle ha handlat i samma situation. Skadeståndsregelnär av civilrätlslig natur och kan utom i konsumentförhållanden (se 2 §) avtalas bort helt eller delvis genom en överenskommelse med den som annarsskulle ha varit berättigad att åberopa regeln. Ett sådant avtal kan vara på sinplats om mäklaren i elt enskilt fall inte anser sig kunna bära hela den risksom ett fullt skadeståndsansvar skulle innebära och därför tar upp frågan om enlindring av ansvaret med sin uppdragsgivare. Normalt framstår det dock inte somrimligt att mäklaren ens i förhållande till andra näringsidkare avtalar bortden skadeståndsskyldighet som täcks av hans ansvarsförsäkring, och det får fömtsättasatt försäkringsinspektionen skulle ingripa mot en mäklare som regelmässigt, kansket. o. m. genom användande av standardformulär, helt eller delvis avtalade bortsitt ansvar. 15§ kan återkalla registreringen om en försäkringsmäklare 1. inte uppfyller kraven förregistrering enligt 4 eller 5§ eller enligt föreskrifter som meddelats med stödav 6 §, 2. inte lämnar begärdaupplysningar enligt 7 §, eller 3. inte betalar föreskrivnaavgifter enligt 9 §. Inspektionenfår bestämma att elt beslut om återkallelse skall gälla . Omdet är tillräckligt, får inspektionen i stället för att återkalla registreringenmeddela varning. Fråganom återkallelse av en försäkringsmäklares registrering kan tas upp avförsäkringsinspektionen självmant. Ärendet kan också initieras genom en anmälanexempelvis av någon som har anlitat mäklaren, någon organisation inom försäkringsmäklarbranscheneller av en försäkringsgivare. Beträffandetförfarandet hos försäkringsinspektionen gäller förvaltningslagen (1986:223).Det innebär bl. a. all mäklaren i regel skall beredas tillfälle att yttra siginnan ärendet avgörs. Förutsättningamaför atl återkalla registreringen är bl. a. knutna till de krav som ställs på mäklaren enligt 4 6§§, men återkallelse kan som framgår också aktualiseras då mäklaren inte följer andra bestämmelser i lagen. Försäkringsinspektionenskall utan vidare återkalla registreringen om Prop. 1988/89:136 mäklarenförsätts i konkurs, underkastas näringsförbud eller ställs under förvaltareenligt 11 kap. 7 § . Omdet visar sig att mäklaren underlåter att vidmakthålla sin ansvarsförsäkringskall inspektionen också ovillkorligen återkalla registreringen. Som jag anförttidigare bör försäkringsvillkoren vara utformade så, att försäkringen inte kanupphöra förrän efler det att försäkringsinspektionen har underrättatsom upphörandet. Eftersominspektionen vid behandlingen av mäklarens ansökan om registrering skallkontrollera att kravet på utbildning är uppfyllt, torde det inte komma attinträffa alt registreringen återkallas med hänsyn till detta krav. Avstörst praktisk och principiell betydelse torde de situationer vara då detkommer i fråga att återkalla registreringen därför att en mäklare inte uppfyllerdet allmänna kravet på lämplighet. Del ligger i sakens natur atl en åtgärd somär så ingripande för den enskilde näringsidkaren bör tillgripas endast i falldå den bristande lämpligheten är klart dokumenterad. Några bestämda kriterierför när en återkallelse skall kunna komma i fråga kan med hänsyn till deskiftande förhållandena inte ställas upp. Några allmänna riktlinjer förbedömningen kan dock anges. Omförsäkringsmäklaren har begått en brottslig gärning, kan omständigheterna varasådana att det bör inverka på hans registrering. Givetvis bör registreringenåterkallas, om mäklaren har gjort sig skyldig till förmögenhetsbrott underutövandet av mäklarsysslan. Även sådana förmögenhels-brott som har begåtts vidsidan av mäklarverksamheten bör ofta kunna föranleda återkallelse. Detsammagäller beträffande skattebrott. För att brottsliga gärningar skall kunna läggastill grund för återkallelse bör i allmänhet krävas att det föreligger en domsom har vunnit laga kraft. Har mäklaren erkänt gärningen, börförsäkringsinspektionen dock kunna återkalla registreringen ulan alt avvaktautgången i brottmålet. Ävendet förhållandet att mäklaren visar sig inkompetent för mäklarsysslan kan ledatill återkallelse av registreringen. Om en mäklare på gmnd av okunnighet elleroskicklighet begår misstag i sin verksamhet som leder till skada föruppdragsgivarna eller försäkringsgivarna, måste frågan om en återkallelseövervägas. Ungefarsamma synpunkter gör sig gällande i de fall där försäkringsmäklarenvisserligen inte allmänt sett kan sägas vara inkompetent, men på grund avvårdslöshet missköter sina sysslor till skada för uppdragsgivaren ellerförsäkringsgivaren. Av betydelse är i sådana fall humvida det är fråga omupprepat slarv eller om elt enstaka misstag. 1det allmänna lämplighetskravet ingår också att mäklaren iakttar de särskilda reglerna i 10 12 §§. Om en mäklare har dröjt med att vidarebefordra medel som han har fått hand om för någon annans räkning, har vägrat att ge sina uppdragsgivare uppgift om den ersättning mäklaren får från försäkringsgivaren eller har försummat att se till att uppdragsgivarna får den information som de enligt konsumentförsäkrings lagen har räll till, kan det alltså föranleda all mäklarens registrering återkallas. Ett speciellt fall dåregistreringen kan återkallas är att mäklaren inte Prop. 1988/89:136 betalarföreskrivna avgifter till försäkringsinspektionen. Inspektionen bör givetvisinte inleda ell förfarande lor all få registreringen återkallad förrän mäklarenhar påmints om sin betalningsskyldighet. Ettsärskilt fall som gäller juridiska personer är när samtliga fysiska personersom arbetar för den juridiska personen har fått sin registrering återkallad(eller har lämnat sina befattningar hos den juridiska personen). Naturligtvisbör den juridiska personen få på sig för att skaffa nyaregistrerade mäklare, men om förmedlingsverksamheten fortsätter utanregistrerade mäklare skall den juridiska personens registrering återkallas.Detsamma gäller förslås om en av de fysiska personerna har fålt sin registreringåterkallad men den juridiska personens företrädare ändå låter honom fortsättaatt förmedla försäkringar. Inspektionenbör i brådskande och klara fall ha möjlighet att förordna att ett beslut om återkallelseskall gälla . Om beslutet överklagas, kan kammarrätten besluta om inhibition,dvs. förordna att ett sådant beslut tills vidare inte skall gälla. Somtidigare anförts bör en så ingripande åtgärd som återkallelse av en försäkringsmäklaresregistrering tillgripas endast när t.ex. en brist på lämplighet är klartuttalad. Situationen kan därför ibland vara den att försäkringsinspektionenfinner anledning till kritik av mäklarens handlingssätt trots alt det saknastillräckligt starka skäl för att återkalla registreringen. I sådana fall kaninspektionen i stället meddela mäklaren en vaming. 16§ Om någon utövar sådan verksamhet som omfattas av denna lag utan att vararegistrerad som försäkringsmäklare, skall försäkringsinspektionen föreläggahonom vid vite alt upphöra med detta. Detsamma gäller om en registreradförsäkringsmäklare yrkesmässigt förmedlar försäkringar av ett slag som han inteär registrerad för och om någon använder benämningen försäkringsmäklare ulanatt vara registrerad som sådan. Ettföreläggande enligt första stycket får också meddelas i samband med ell beslutom återkallelse enligt 15 §. Paragrafenreglerar försäkringsinspektionens möjlighet att ingripa mot dem som bedriver mäklarverksamhetutan att vara registrerade som försäkringsmäklare. Bestämmelsen kan tillämpasbåde på dem som aldrig varit registrerade och på dem som fålt sin registreringåterkallad. Inspektionen har som framgår möjlighet att redan i samband med en återkallelseav en registrering meddela ett vitesföreläggandet. Frågorom utdömande av vite prövas av länsrätten i på ansökan av försäkringsinspektionen. Förfarandet regleras i lagen (1985:206) om viten. 17 § beslut enligt denna lag får överklagas till Prop.1988/89:136 kammarrätten. 1paragrafen ges bestämmelser om överklagande av inspektionens beslut. Trots attbeslut om varning inte medför några rättsverkningar för mäklaren, har någotundantag inte gjorts för sådana beslut. Även elt beslut om varning kan alltsåöverklagas. Förfarandeti kammarrätten regleras i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Av förordningen(1977:937) om kammarrätternas domkretsar m. m. framgår att det är kammarrätteni som skall pröva ett överklagande av försäkringsinspektionensbeslut. Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1990. Den som vid lagensikraftträdande utövar sådan verksamhet som omfatlas av lagen skall ansöka omregistrering . Om inte försäkringsinspektionen bestämmerannat, får den som senast den dagen har ansökt om registrering fortsätta sinverksamhet till dess att ansökan har prövats slutligt. Den som vid lagensikraftträdande utövar sådan verksamhet som omfatlas av lagen men inte harföreskriven utbildning kan trots detta registreras som försäkringsmäklare.Försäkringsinspektionen får begränsa tiden för registreringens giltighet ochsom villkor för fortsalt registrering föreskriva att mäklaren före tidensutgång skaffar sig viss utbildning. Ipunkt 3 har öppnats en möjlighet för dem som är verksamma som mäklare vidlagens ikraftträdande att få registrering som försäkringsmäklare trots att deinte har genomgått föreskriven utbildning. En förulsällning för att försäkringsinspektionenskall bevilja registrering i sådana fall är att mäklaren - utöver att hanuppfyller allmänna krav på lämplighet m. m. -på annal sätt har skaffat sigkunskaper som bedöms som tillräckliga. I praktiken torde det bli fråga ompersoner som har arbetat med försäkring, antingen som säljare iett försäkringsbolag eller som mäklare. Om inspektionen finner det lämpligt altmäklaren ändå genomgår viss utbildning, kan den tidsbegränsa registeringen tillt. ex. elt eller och kräva att mäklaren under den tiden skaffar sigutbildningen. Lagrådet har anfört alt denna möjlighet alt villkoraregistreringen bör ha stöd i lagtexten. Propositionens lagförslag har utformatsi enlighet härmed. Någraövergångsregler har inte ställts upp när det gäller den civilrättsliga regleringeni 13 och I4§§. Av delta följer att reglerna enligt allmänna grundsatsertillämpas endast på uppdrag som en försäkringsmäklare har fått eflerikraftträdandet. Medhänvisning till vad jag ovan anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta delsförslaget till lag om försäkringsmäklare, delsförslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713). 9 Beslut Prop- 1988/89:136 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden lagt fram. Sammanfattningav (SOU 1986:55) Pp. I7 kap. 16 § försäkringsrörelselagen och i 20 § lagen om utländska försäkringsföretagåläggs bolagsledningen resp. generalagenten för utländska försäkringsföretagett allmänt ansvar att övervaka att anskaffning av ansökningar om försäkringsker på ett sätt som överensstämmer med god försäkringssed. På grundval avdessa allmänt hållna lagregler har mellan försäkringsgivarna i sedanlänge träffats överenskommelser rörande anskaffningsverksamheten. Den senasteöverenskommelsen trädde i kraft den . Till följd av oenighet omvissa bestämmelser för försäljning av försäkring har flera försäkringsgivareställt sig utanför överenskommelsen. Denya former för försäljning av försäkring som aktualiserats och som delvis lett tilloenigheten inom branschen är främst försäljning genom franchisetagare (juridiskperson som genom ett särskilt avtal med en försäkringsgivare säljer försäkringför dennes räkning) och genom försäkringsmäklare (någon som tilluppdragsgivare förmedlar försäkring från flera försäkringsgivare och av desenare uppbär provision för utfört arbete). Den nu vanligast förekommandeförsäljningsformen är enbolagsom-bud (dvs. fysisk person som företräder ettförsäkringsbolag och som säljer försäkring för detta bolag). Vidare sker försäljninggenom flerbolagsombud vilka företräder flera bolag. Dessutom förekommerkonsulter som bistår sina kunder i försäkringsfrågor och ger dem råd motbetalning. Försäkringslagsliftningensallmänna krav på anskaffningsverksamheten innebär enligt kommitténs uppfattningdels att de som anlitas för anskaffning av försäkring skall ha erforderligapersonliga kvalifikationer och vara väl utbildade för sina uppgifter, dels attdet skall tillämpas vissa etiska regler vid anskaffningens bedrivande. Deetiska reglerna kan till sin innebörd variera från tid till annan och i vissmån även uppvisa skillnader mellan olika försäkringsgivare. Vissa etiskaregler, såsom förbud att koppla lån eller annan prestation till att försäkringtecknas eller vidmakthålls, skall dock enligt kommitténs mening i huvudsakgälla all anskaffningsverksamhet. Ävenannan lagstiftning än försäkringslagstiftningen ställer krav på försäkringsbolagensanskaffningsverksamhet. Exempel på sådan lagstiftning är marknadsföringslagen, konsumentkreditlagenoch konsumentförsäkringslagen. Konkurrenslagstiftningen är vidare tillämpligockså på detta område. Delåvilar i första hand bolagsledningen resp. generalagenten att övervaka attanskaffningsverksamheten bedrivs i enlighet med försäkringslagstiftningenskrav på god försäkringssed och att erforderliga utbildningskrav och etiskaregler uppställs och följs. kan direkt ingripa ikonkreta fall mot försäkringsbolag resp. generalagent som i något avseende intebedöms uppfylla sitt ansvar vad gäller anskaffnings-verksamheten. Förutom attreagera i konkreta fall kan inspektionen dessutom utfärda etiska meddelandenom vad den anser vara uttryck för vad som i anskaffningen kananses förenligt eller oförenligt med god försäk- Prop. 1988/89: 136 ringssed. ISverige har försäkringsbolagens anskaffningsverksamhet huvudsakligen skötts avenbolagsombud. Under framförallt har emellertid alternativaförsäljningformer aktualiserats däribland försäljning genomförsäkringsmäklare. ISverige finns inte något lagstadgande som direkt förbjuder försäkringsbolagatt anskaffa direktförsäkring via mäklare. Anskaffningen av försäkringar viamäklare blir i stället att bedöma med utgångspunkt i lagstiftningens krav pågod försäkringssed. Kommittén har inte funnit stöd för att ett försäkringsmäklarsystemprincipiellt skulle strida mot god försäkringssed eller vara oförenligt med ensund utveckling av försäkringsväsendet. Försäkringsmäklares verksamhet börsåledes inte förbjudas i . Kommitténs principiella ställningstagande ärdock knutet till den bestämda förutsättningen att de grundläggande villkorenför verksamheten regleras i lag. Somresultat av sina överväganden föreslår kommittén en lag om försäkringsmäklare m.m.samt vissa ändringar i försäkringsrörelselagen och i lagen om utländskaförsäkringsföretag. Den föreslagna lagen om försäkringsmäklare m. m. avserendast direktförsäkringsområdet. Lagens syfte är att skapa förutsättningar föratt mäklarverksamheten bedrivs av kunnig och erfaren personal medtillfredsställande utbildning. Genom en lagreglering skapas legala möjligheterför övervakning och även för sanktioner mot försäkringsmäklare som inteuppfyller i lagen uppställda krav. Försäkringsmäklarensarbetsuppgifter kan kortfattat beskrivas så, att mäklaren för uppdragsgivarenskall utreda dennes försäkringsbehov och för försäkringsgivaren analysera ochpresentera den aktuella risken på elt sådant sätt att försäkringsgivaren kanlämna ett anbud om försäkring med bestämd premie. Även efter placeringen avförsäkring hos en eller flera utvalda försäkringsgivare kan mäklaren skötauppdragsgivarens försäkringsskydd (beståndsvård). Mäklaren kan också biträdasin uppdragsgivare vid inträffade försäkringsfall. Densom yrkesmässigt för olika uppdragsgivare förmedlar direktförsäkring frånflera från varandra fristående försäkringsgivare, får enligt kommitténsförslag möjlighet att hos försäkringsinspektionen registrera sig somförsäkringsmäklare. Genom registreringen får denne en exklusiv möjlighet allanvända beteckningen försäkringsmäklare och en likaledes exklusiv möjlighet attuppbära provision från försäkringsgivare för det arbete som utförts. förslag kan fysisk eller juridisk person registreras som försäkringsmäklare. För fysisk person skall för registrering krävas, att han är myndig och ej försatt i konkurs eller underkastad näringsförbud, har ansvarsförsäkring på 600 basbelopp (f n. ca. och har en tillfredsställande utbildning samt allmänt sett är lämplig för mäklaryrket. För juridisk person skall för registrering krävas dels atl bolagsordning eller bolagsavtal inte strider mot lagen, dels att ansvarsförsäkring på 600 basbe lopp finns. 1 juridisk person som registrerats som försäkringsmäklare skall det ankomma på företagsledningen att tillse att den som förmedlar försäk- 46 ring för den juridiskapersonen uppfyller krav som ansluter till vad som Prop. 1988/89:136 gäller för fysisk person. Kommitténföreslår vissa begränsningar i de registrerade försäkringsmäklarnas verksamhet.I lagen föreslås ett förbud för försäkringsmäklare atl motta ellerskadeersättningar för vidarebefordran lill försäkringsgivare resp. försäkringtagare.Från förbudet kan försäkringsinspektionen såvitt avser premiebetalning medgeundantag om särskilda skäl föreligger. Vidare föreslås elt uttryckligt förbud inte bara för registrerade försäkringsmäklare utan för alla fysiska ellerjuridiska personer att förmedla direktförsäkring för svenskaförsäkringstagares / lokaliserade risker eller såvitt avserpersonförsäkring till svenska försäkringstagare domidlierade i frånförsäkringsgivare som inte har koncession i och att därvid uppbäraprovision. Även i detta fall kan försäkringsinspektionen, om särskilda skälföreligger, medge undantag från förbudet. Omen försäkringsmäklare uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sinaförpliktelser enligt uppdraget kan han enligt lagförslagels bestämmelser ådrasig skadeståndsansvar, om hans beteende orsakat förmögenhetsskada föruppdragsgivare eller försäkringsgivare.