prop · GC03112 · 1988-12-31 00:00:00 — Degällande bestämmelsema om ersättning åt smittbärare anknyter i hög utsträckningtill sjukförsäkringens regelsystem. Sjukförsäkringen har emellertid utvecklatsunder den trettioårsperiod som bestämmelsema om ersättning åt smittbärare harvarit ikraft. Denobligatoriska sjukförsäkringen har utvidgats och den frivilliga försäkringenhåller på att byggas ut. Sjukpenningklasserna har upphört och ersatts med enfastställd sjukpenninggmndande inkomst. En annan mycket viktig förändring idetta sammanhang är de utvidgade möjlighetema att behålla en tidigarefastställd sjukpenninggmndande inkomst vid t. ex. studier och arbetslöshet ochvissa andra perioder då den försäkrade inte förvärvsarbetar. Översynenav ersättningsbestämmelserna till smittbärarna har huvudsakligen skett mot bakgmndav dessa förändringar inom sjukförsäkringen. Någon genomgripande omarbetning avlagen har inte skett. Den nya lagen bygger fortfarande på samma gmndläggande fömtsättningarsom den gällande lagen. Ävenom det i olika sammanhang har rests önskemål om att smittbärarersättningenskall inlemmas i den allmänna försäkringen har utredaren stannat för attbibehålla regleringen i en särskild författning. Också förslaget attersättningsreglerna skulle ingå i en ny smittskyddslag har tillbakavisats. Huvuddrageni den nya lagen Dennuvarande uppdelningen av smittbärare i tillfälliga och kroniska försvinner medutredarens förslag. föreslås i fortsättningen handläggaersättningen åt alla smittbärare. ' Genom lagändringar som skett efter det utredaren avgettsitt betänkande har några uppgifter i sammanfattningen blivit inaktuella.Sålunda förekommer i den nya smittskyddslagen (1988:1472) benämningen "samhällsfarligsjukdom" i stället för "allmänfarlig sjukdom". Vidare kan nämnasatt tillfällig föräldrapenning för vård av barn i samband med sjukdom ellersmitta hos barnet numera utges . Kassan skall påsamma sätt som för sjuka ha ett rehabiliterings- Prop. ansvar för smittbärare somhar uppburit ersättning längre än i Bilaga 1 Ersättningskall enligt förslaget utgå i form av dels smittbärarpenning, delsresekostnadsersättning. Smittbärarpenningen skall, liksom tidigare ersättningför inkomstbortfall, motsvara smittbärarens sjukpenning. För rätt smittbärarpenningkrävs inte längre inkomstförlust. Skälet härför är att numera har studerande,arbetslösa och andra som inte förvärvsarbetar rätt till sjukpenning vid sjukdomunder vissa fömtsättningar. Utredaren anser att dessa kategorier inte bör kommai sämre läge om de är smittbärare än om de är sjuka. En ytterligare nyhet äratt halv smittbärarpenning skall kunna lämnas. Föräldrarhar enligt den allmänna försäkringen rätt till föräldrapenning för vård av barni samband med sjukdom eller smitta hos bamet. Ersättningen lämnas under 60dagar per bam och år. Utredaren föreslår inte någon ytterligare ersättningsrättvid allmänfarliga sjukdomar. De sjukdomar som främst är aktuella är hepatiteroch salmonelloser och för bam med dessa sjukdomar kan oftast bamtillsynenordnas genom familjedaghem och liknande. Det finns därför enligt utredarensmening inte tillräckliga skäl att särbehandla bam med dessa sjukdomar iförhållande till bam med andra långvariga sjukdomstillstånd, t.ex. astma ochallergi. Förstuderande med vissa former av studiestöd gäller numera att de under vissaförhållanden får behålla sitt studiestöd under sjukdomsperioder.Återbetalningspliktiga studiemedel som belöper på en sådan period skall normaltinte medräknas vid beräkningen av återbetalningsskyldigheten av studiestödet.Utredaren anser att motsvarande regler bör gälla även för smittbärare som inteär sjuka. Regler härom bör dock lämpligast införas i lagstiftningen omstudiestöd. 5 1988/89. 1 saml Nr 112 Densärskilde utredarens förslag till lag om Prop.1988/89:112 Lag om ersättning till smittbärare Härigenom föreskrivs följande 1§ Smittbärare har enligt denna lag rätt till smittbärarpenning ochresekostnadsersättning av allmänna medel. Med en smittbärare förstås i dennalag 1. den som har eller kanmisstänkas ha en smittsam sjukdom men vars arbetsförmåga inte är nedsatt tillföljd av sjukdomen eller 2. den som utan att vara sjuk föreller kan misstänkas föra smittämne. 2 §En smittbärare har rätt till smittbärarpenning om han måste avstå från förvärvsarbete på gmnd av beslut enligt smittskyddslagen (1986:00) av smittskyddsläkaren eller enligt livsmedelslagen (1971:511) av tillsyns myndighet som anges i den lagen. Ombeslutet gäller läkarundersökning eller isolering i hemmet eller på sjukhusenligt smittskyddslagen har även den som inte måste avstå från förvärvsarbeterätt till smittbärarpenning om han 1. har en fastställd sjukpenninggmndandeinkomst enligt 3 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring eller 2. har en frivilligsjukpenningförsäkring enligt 21 kap. samma lag eller 3. är berättigad till sjukpenningenligt 3 kap. 1 § andra stycket samma lag i dess lydelse före den 1 januari1986. 3 §Smittbärarpenning lämnas med belopp som svarar mot smittbära rens sjukpenning och sjukpenningtillägg enligt lagen (1962:381) om all män försäkring. Ärsmittbäraren inte berättigad till sjukpenning bestäms smittbärarpen- ' ningentill det belopp sjukpenningen skulle ha utgjort om den hade beräknats med stödav bestämmelsema i lagen om allmän försäkring. Den som inte är bosatt i landetfår därvid medräkna förvärvsinkomster från arbetsgivare som är bosattautomlands och utländska juridiska personer. 4 §Hel smittbärarpenning lämnas om beslutet enligt 2 § innebär att smittbäraren inte kan förvärvsarbeta alls. I annat fall lämnas halv smittbä rarpenning. Smittbärarpenningenlämnas för beslutet består. 5 §Smittbärarpenningen skall minskas med nedan angivna förmåner i den mån dessa utgår 1. sjukpenning ochsjukpenningtillägg enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 2. havandeskapspenning ochföräldrapenning enligt lagen om allmän försäkring, 3. livränta enligt lagen omarbetsskadeförsäkring som smittbäraren uppbärpå gmnd av att han är smittbärare, 54 4. livränta, som smittbärarenuppbär på gmnd av att han är smittbära- Prop. 1988/89:112 re, ochsjukpenning enligt annan lag eller särskild författning eller enligt Bilaga2 regeringens förordnande och som bestäms av eller utbetalas av riksförsäkringsverketeller allmän försäkringskassa, 5. ersättning enligt utländsklagstiftning om arbetsskadeförsäkring som smittbäraren uppbär på gmnd avsjukdom eller att han är smittbärare. 6 §Om smittbäraren uppbär lön av allmänna medel för den tid beslutet enligt 2 § avser, skall smittbärarpenningen utges endast i den mån lönen understiger smittbärarpenningen. 7 §Smittbärare har rätt till skälig ersättning för resekostnad i samband med läkamndersökning, vård och behandling eller annan motsvarande åtgärd som meddelas med stöd av bestämmelsema i smittskyddslagen (1986:00) eller livsmedelslagen (1971:511). 8§ Ansökan om ersättning skall göras skriftligen hos den allmänna somanges i 9 §. Tillansökan om smittbärarpenning skall fogas smittskyddsläkarens eller tillsynsmyndighetensbeslut enligt 2 §. I ansökan skall smittbäraren på heder och samvete uppge omhan har rätt till förmån enligt 5 § eller lön enligt 6 §. Tillansökan om resekostnadsersättning skall fogas ett intyg om läkamndersökningeneller motsvarande åtgärd. Intyget skall vara undertecknat avden som har föreskrivit åtgärden. 9 § Ersättning enligt denna lag bestäms och utbetalas av den försäkrings kassa hos vilken smittbäraren är inskriven. Ärsmittbäraren inte inskriven i någon försäkringskassa skall ärendet handläggasav den försäkringskassa inom vars verksamhetsområde han är bosatt. Är smittbärareninte bosatt inom landet handläggs ärendet av den försäkringskassa inom varsverksamhetsområde beslutet enligt 2 § har fattats eller, då sådant beslut inteföreligger vid resekostnadsersättning, av den försäkringskassa inom varsverksamhetsområde smittbäraren vistas. Behörigförsäkringskassa får uppdra åt annan försäkringskassa att handlägga ärendet. 10 § Vid ersättning enligt denna lag skall följande bestämmelser i lagen (1962:381) om allmän försäkring tillämpas 2 kap. 11 §, 3 kap. 4 § andra stycket, 15 §,16 § andra stycket och 17 § samt 20 kap. 3-13 §§. Ersättningentill smittbärare får minskas eller dras in om smittbäraren inte följer förhållningsreglersom är förenade med smittskyddsläkarens eller tillsynsmyndighetens beslutenligt 2 §. Förteckningöver remissinstanserna och övriga som Prop. 1988/89:112 har yttrat sig över den särskilda utredarens Bilaga3 betänkande (SOU 1985:37) Om smittskydd samt en sammanställningav deras yttranden i fråga om smittbärarersättningen Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av riksåklagaren, ,, försvarets sjukvårdsstyrelse, civilbefalhavaren i östracivilområdet, , , statens bakteriologiskalaboratorium, generaltullstyrelsen, , lantbmksstyrelsen,, , arbetarskyddsstyrelsen, kammarkollegiet,statens veterinärmedicinska anstalt, hovrätten över och ,kammarrätten i , länsrätterna i , , Malmöhussamt , försäkringsrätten för ,länsstyrelserna i , , samt och . , , samtliga länslandstingskommuner utom landstingskommun (som avstått från attyttra sig). , , , , , ,, och Ystads kommuner samt , i (LO), (), , Svenska hälso- ochsjukvårdens tjänstemannaförbund (SHSTF), ,(), (), och mot hjärt- ochlungsjukdomar. Försäkringskasseförbundethar bifogat yttranden från allmänna i ,län, , , län, ,län. län, , , län,, , , ochGöteborgs län samt allmänna försäkringskassa. CentralorganisationenSACO/SR, som avstått från att avge eget yttrande, har hänvisat till yttrandenav bl. Riksåklagarenhar bifogat yttranden från bl. a. regionåklagarmyndigheten i . har förklarat att föreningen avstår från att yttra sig. Förslagettill ny lag om ersättning till smittbärare har behandlats i ett 40-tal yttranden. I ca hälften av dessa har förslaget tillstyrkts utan erinran. Bland dem som avgett yttranden med den innebörden kan nämnas regionåkla garmyndigheten i , , i , läns landsting, kommun, läns allmänna försäk ringskassa, TCO samt Svenska Hälso- och Sjukvårdens Tjänstemannaför- 56 Den återståendehälften av yttrandena innehåller synpunkter på Prop. 1988/89:112 vissa frågor ibetänkandet. I allt väsentligt tillstyrks emellertid förslaget Bilaga 3 även idessa. Av dem som avgett sådana yttranden kan nämnas ,försäkringskasseförbundet, försäkringsrätten för , kammarrätten iGöteborg, , , ,läns allmänna försäkringskassa samt . Idet följande lämnas en redovisning endast av de kritiska synpunkter somförekommit beträffande vissa delar av utredarens förslag. En sammanfattandebedömning av remissutfallet i de olika frågoma ges i stället i samband med attresp. fråga behandlas i den allmänna motiveringen. Vihar i olika sammanhang påpekat vikten av en större samordning inom nuvarandesocialförsäkring och andra kontantstöd med syfte att uppnå en allmäntrygghetsförsäkring, där personer som är förhindrade att förvärvsarbeta iprincip kompenseras efter ett likartat system oavsett vad som orsakarinkomstbortfallet. Ersättning till smittbärare bör vara en naturlig del i ettsådant system. Vi tillstyrker emellertid, på de gmnder som utredaren angivit,att man i avvaktan på en sådan mer fullständig samordning reglerarersättningen i en särskild författning. Gällandebestämmelser anknyter i stor utsträckning till sjukförsäkringens regelsystem.Det har dock hänt att sjukförsäkringsregler har ändrats utan attbestämmelser om smittskyddsersättningen ändrats. Vi anser att särlagstiftningenborde ersatts med en gemensam bestämmelse i lagen om allmän försäkring. Dettaskulle ha fördelen att ersättningen automatiskt skulle regleras i samband medändringar ay sjukpenningen. Särreglernaför ersättning till kroniska smittbärare föreslås upphöra. harintet att invända mot detta. Lagstiftningen bör syfta till att i första handkunna förmå kroniska smittbärare att återgå till arbete efter viss omplaceringeller att erbjuda dessa personer annan utbildning. Ersättning bör inte varadet altemativ som i första hand skall komma ifråga. 1 1 § andra stycket lagförslagetanges, att med smittbärare förstås den som har eller kan tänkas ha ensmittsam sjukdom men vars arbetsförmåga inte 57 är nedsatt till följd avsjukdomen. Enligt 3 kap. 7§ lagen om allmän Prop. 1988/89:112 försäkring utgårsjukpenning först vid sjukdom som förorsakar nedsatt- Bilaga 3 ning avarbetsförmågan med minst hälften. Genom den föreslagna definitionen riskerardärför sjuka med mindre nedsättning av arbetsförmågan än hälften att gå misteom sin nuvarande rätt till smittbärarpenning (jfr utformningen av 1 § andrastycket gällande lag om ersättning åt smittbärare). 11 § andra stycket första punkten lagförslaget anges att som smittbärare avsesde som har eller misstänks ha en sjukdom, men som inte har rätt till sjukpenningdärför att deras arbetsförmåga inte är nedsatt. Enligt 3 kap. 7 § lagen omallmän försäkring krävs för att erhålla sjukpenning att arbetsförmågan ärnedsatt med minst hälften. Den situationen kan uppstå att en person, som ärberättigad till halv sjukpenning på gmnd av den smittsamma sjukdomen ellerannan sjukdom, kan vara berättigad till ersättning som smittbärare.Försäkringsrätten anser därför att "smittbärare" i första punkten idet angivna lagmmmet bör definieras på samma sätt som i gällande lag, dvs. somden som har eller kan misstänkas ha en smittsam sjukdom men som inte förloratsin arbetsförmåga till följd av sjukdomen. Kommitténföreslår att rätt till smittbärarpenning skall föreligga vid beslut omavstängning från arbetet, isolering i hemmet eller på sjukhus eller vid beslutom läkamndersökning. I den allmänna motiveringen sägs att för förvärvsarbetandeär det naturligt att knyta rätten till ersättning till själva förvärvsarbetet.Vid isolering i hemmet eller på sjukhus eller vid läkamndersökning bör däremotenligt kommittén även icke-förvärvsarbetande få rätt till ersättning. Enligtspecialmotiveringen synes det vara enbart dessa som skall ha rätt tillersättning utan att avstå från förvärvsarbete. Detta skulle också bästöverensstämma med den av kommittén eftersträvade principen att icke-förvärvsarbetandeskall ha rätt till smittbärarpenning i samma utsträckning som de har rätt tillsjukpenning vid sjukdom. Enligt kassans mening kan emellertid det av kommitténframlagda lagförslaget tolkas som att även den som har sitt förvärvsarbeteförlagt till hemmet och enligt beslut av smittskyddsläkare isoleras där ska harätt till smittbärarpenning utan att behöva avstå från förvärvsarbete. Kassanföreslår att författningstexten förtydligas i detta avseende. Beräkningav smittbärarpenning för den som är sjukpenningförsäkrad Enligtförslaget till lag om ersättning till smittbärare skall frisk smittbärare, sommåste avstå från arbete på gmnd av beslut med stöd av smittskydds- 58 lagen,få ersättning av allmänna medel med ett belopp som motsvarar Prop. 1988/89:112sjukpenningen. Sjukpenningen understiger emellertid den lön som eljest Bilaga 3skulle utbetalats. För offentligt anställda tandläkare löses detta genom att arbetsgivarenenligt avtal är skyldig att tillskjuta mellanskillnaden. Det är dock angelägetatt påpeka att situationen ej är tillfredsställande löst för deprivatpraktiserande tandläkarna om de blir avstängda som friska smittbärare.För privattandläkama kommer ett stort antal kostnader som är bundna tillpraktiken att kvarstå (hyror, löner till personal osv.) tills dess att enersättare har kunnat engageras, vilket kan ta . Förbundet får därförföreslå att en lösning för privattandläkarkollektivet utarbetas innan lagen träderikraft. Försäkringskasseförbundetoch läns allmänna försäkringskassa Förbundetoch kassan anser principiellt, att ersättningens storiek borde ha ytterligareprövats av utredaren utifrån möjligheten att ge 100%-ig lagstadgad kompensationför inkomstbortfallet eftersom det är frågan om tvångsingripande med stöd avsmittskyddslagen. Därigenom skulle också behovet av lösning genomarbetsmarknadens parter bortfalla. Kassanvill inte avvisa tanken på att smittbärare borde få bättrekompensation. Försäkringskassoma har också den kompetens som krävs för en sådanhandläggning. Vanligtvis blir det istället arbetsmarknadens parter som träffaravtal om full kompensation. Om90 % kompensation inte skulle anses tillräckligt anser utredningen att dettabör bli en fråga för arbetsmarknadens parter. Vi anser att detta bör kunnalösas och ersättning betalas ut av i likhet med arbetsskadeförsäkringen. Omen arbetsgivare har en anställd med smittsam sjukdom som regleras enligt smittskyddslagen, kan arbetsgivaren givetvis på eget bevåg och på egen bekostnad tills vidare avstänga smittbäraren från arbete. Personen ifråga får då ersättning. Om ingripande sker av smittskyddsläkaren får vederbörande en lägre ersättning. Det är olämpligt med olika ersätt ningsregler beroende på vem som avstänger vederbörande från arbetet. Länsrätten i Stockholmslän Prop. Länsrättensallmänna inställning till behandlingen av ersättningsfrågoma lAga i är attskyldigheter som åläggs den enskilde bör vara förenade med kostnadsfrihet fördenne och rätt till ersättning för lidna skador och förluster. Beräkningav smittbärarpenning för den som inte är sjukpenningförsäkrad Densom inte är berättigad till sjukpenning enligt lagen om allmän försäkring (AFL)skall få ersättning med ett belopp som motsvarar vad sjukpenningen skulle hautgjort om den hade beräknats med stöd av bestämmelsema i AFL. Personer sominte är bosatta i skall därvid få medräkna förvärvsinkomster frånarbetsgivare som är bosatta utomlands och utländska juridiska personer. Avspecialmotiveringen till lagförslaget framgår att bestämmelsen skall ses mot bakgmndav den enligt 3 kap. 2 § AFL gällande begränsningen beträffande utländskaförvärvsinkomster vid beräkning av sjukpenninggmndande inkomst. Den föreslagnabestämmelsen innebär att personer som bor i , men arbetar utomlands fören utländsk arbetsgivare, inte kan få tillgodoräkna sig sina utlandsinkomster vidberäkningen av smittbärarersättning. Det kan gälla t. ex. personer som arbetarutomlands för av längst eller personer som bor i ocharbetar i annat nordiskt land. Eftersom konventionema mellan och andraländer inte omfattar smittbärarersättning kan t. ex. en person som bor i har hela sin förvärvsinkomst från arbetsgivare i bli helt utanersättning, om han måste isoleras som smittbärare. mening talar rättviseskäl för att utlandsinkomster börkunna läggas till gmnd för beräkning av ersättningens storlek för personer sombor i i likhet med vad som föreslås gälla för dem som är bosattautomlands. För att undvika feltolkningar borde formuleringen "Ärsmittbärare inte berättigad till sjukpenning" bytas till "Ärsmittbärare inte sjukpenningförsäkrad". Utredarenföreslår att regeln, att smittbärarpenning alltid skall utgå med ett belopp som minst motsvarar lägsta sjukpenning, tas bort. Förbundet instämmer i att förslaget att ta bort bestämmelsen om lägsta ersättning har mindre betydelse för hemmamakar och studerande eftersom de får en möjlighet till ett bättre försäkringsskydd genom den nya frivilligförsäkringen. För säsongs- eller feriearbetare blir konsekvenserna däremot betydligt större då inkomstbortfallet per dag kan bli förhållande vis kännbart. Förslaget kan därför ur deras synpunkt anses som mindre tillfredsställande. Även om det rör sig om blygsamma belopp för dessa kategorier anser vi det principiellt vara fel att ta bort en förmån för de som har det sämsta skyddet. Om det inte är möjligt att behålla ett lägsta garantibelopp anser vi åtminstone att övergångsregler måste skapas som ger de som omfattas av nuvarande bestämmelser ett skydd för framtiden. Vi är vidare tveksammatill förslaget att uflänningar och utlandssvenskar . 1988/89:112 skallfå sin smittbärarpenning baserad på utlandsinkomsten. Enligt vår Bilaga 3 meningär det en bättre modell att i dessa fall göra om den aktuella svenska inkomstentill en årsinkomst som gmnd för smittbärarpenningen. Attbestämmelsen om lägsta ersättning föreslås försvinna har sannolikt mindrebetydelse då hemmamakar och studerande får ett bättre försäkringsskydd fr.o.m.1986. För korttidsarbetande blir konsekvensema betydligt större dåinkomstbortfallet per dag kan bli förhållandevis kännbart. Förslaget kan därförur deras synpunkt anses som mindre tillfredsställande. Kassananser att ett garantibelopp även fortsättningsvis bör finnas för den varsinkomst inte uppgår till . Enligtutredarens förslag skall ersättning inte utgå till personer med viss lägstaårsinkomst, dvs. i huvudsak tillfälliga ferievikarier. Det rör sig här om etttämligen litet antal individer som under skolferier får ett tillfälligt arbete.För dessa personer är detta ofta årets enda inkomst, som används för förstärkningav studiemedel. Att undanta dessa personer från ersättning skulle drabba denenskilde individen orimligt hårt. Antalet feriearbe-tande som kan komma ifrågaför avstängning enligt denna lagstiftning torde vara försumbart ur ettsamhällsekonomiskt perspektiv. Paragrafen bör därför kompletteras så att smittbärarpenningutgår för den avtalade anställningstiden som om personen hade varit sjukpenningberättigadi den aktuella anställningen. Kassanär tveksam till förslaget att utlänningar och utlandssvenskar skall få smittbärarpenningenbaserad på utlandsinkomsten och förespråkar i stället att den aktuella svenskaersättningen görs om till en årsinkomst. Ivissa fall behöver avstängningen från arbetet inte betyda att smittbäraren avstår från förvärvsarbete . I sådana fall är det kommitténs mening att en halv smittbärarpenning skall kunna utges efter prövning av 61 Motdenna bakgmnd föreslår styrelsen, att smittbärar- Prop. 1988/89:112 penningskall kunna lämnas motsvarande både hel, tre fjärdedelar, halv Bilaga 3 ochen Qärdedels sjukpenning. Eftersomman nu har en försöksverksamhet med sjukskrivning till 25 respektive infören eventuell ändring av lagen om allmän försäkring, föreslås att man iställetskriver "partiell smittbärarpenning" och med en hänvisning till lagenom allmän försäkring. I annat fall fömtsätts att denna paragraf ändras i denmån denna ändring om partiell sjukskrivning genomföres i lagen om allmänförsäkring. Regleringav ersättning till föräldrar med smittförande barn Förbundetoch kassan anser att man i detta sammanhang inte beaktat det som anges som ettav huvudmotiven till att ersättningsrätten till smittbärare inte inordnas inomlagen om allmän försäkring, nämligen att det delvis är frågan om olikapersonkretsar. Samma resonemang borde vara giltigt även när det gäller smittadebarn. Förbundet och kassan är därför tveksamma till utredarens slutsats attdet inte behövs någon särskild reglering i detta sammanhang. Beträffandeförslaget att föräldrar till barn med en allmänfarlig sjukdom ej skall fåersättning utöver föräldrapenningen, har följande attanföra. Det är väl känt att nyfödda barn som smittats perina-talt kan blilångvariga utsöndrare av smittämnet, under än 60 dagar.Frågan kan också bli aktuell vid fall av AIDS-sjuka bam. Det kan beträffandevissa infektioner vara ett starkt smittskyddsintresse att sådana bam ej vårdastillsammans med andra. Givetvis skall den kommunala bamomsorgen söka enlämplig lösning för dessa bams tillsyn, men om en sådan lösning är att en av föräldramastannar hemma hos barnet bör ersättningsfrågan ej varahindrande. Så kan förvisso vara fallet även beträffande t. ex. bam med astmaeller allergier. Vad som särskiljer de smittbärande bamen ärsmittskyddsintresset av att de ej vistas på daghem, familjedaghem o. dyl. Utredarensförslag att någon ytterligare ersättningsrätt till föräldrar vars barn drabbats av allmänfarlig sjukdom än den som gäller enligt allmänna försäkringen är ej lämpligt. Utredaren menar att det vid fall av allmänfarli ga sjukdomar hos barn oftast går att ordna med barntillsyn i familjedag hem eller liknande. För oss som arbetar på fältet har det visat sig mycket 62 svårt att förmåfamiljedaghem eller liknande att ta hand om bam med Prop. 1988/89:112allmänfarlig sjukdom.