prop · GC03128 · 1988-12-31 00:00:00 — Som exempel på sådana områden önskar nämnakustområdena vid såväl länets östra som . Terrängen är här i stortsett lättframkomlig och vegetationen består av känsliga ängar och hedar samttallskogar där markskador lätt uppstår. Närdet gäller huvudsyftet med det generella förbudet mot körning på barmark vill utöver vad sammanfattnings vis framhåller trycka på de allvarliga störningar på djurlivet, som terrängkörningen direkt och indirekt medför. Utökningenav terrängkörningsförbudet att omfatta alla motordrivna fordon tillstyrkes. Härbör direkt skrivas ut att förbudet gäller även mopeder. 1§ 2 (Terrängkörningslagen 1975:1313) bör ändras enligt följande: "på snötäcktmark, om det ej är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skador." 1§ 5 (Terrängkörningsförordningen 1978:594) bör ändras enligt följande: "idirekt samband med marks ändamålsenliga nyttjande för jordbruk eller skogsbmk." 1§ 7 tillägget " samt... djuruppfödning" kan utgå då det här rör sigom en tillåten verksamhet inom de arella näringarna. Tillståndet följer alltsåav 1 § 5. i Hallandslän: har inget att erinra mot naturvårds- Prop. i Skaraborgslän:- De skäl som anför till stöd för enändrad lagstiftning förefaller övertygande. Länsstyrelseni : Statens naturvårdsverks förslag om att även motordrivnafordon ska omfattas av terrängkörningslagen, är enligt meningett väl motiverat förslag. I länet har det konstaterats en ökad terrängtrafikmed den kategorin fordon som enligt förslaget skulle komma att omfattas av terrängkörningslagen.Verksamheten kan orsaka svårläkta skador på vegetationen. Vissa av dessafordon, t. ex. de trehjuliga motorcyklarna, används ofta på myrmark. Vid uttransportav fällda älgar användes ibland snöskotrar. Dessa tar lätt skada om de körs påbar fastmark, medan det går bra att framföra dem exempelvis på myrmark. De dåuppkomna skadorna är ofta så svåra att den tidigare vegetationen inte återkommer,utan nya växtsamhällen utbildas. Av denna anledning vill väckafrågan om inte de föreslagna undantagen för barmarkskörning enligt I § terrängkörningsförordningen,punkt 1, 4, 5, 6, 7 inte ska gälla för våtmarker. Länssstyrdsenär medveten om de svårigheter som kan uppstå då våtmark ska definieras. Detbör erinras om hur skogsvårdslagens hänsynsregler har utformats. står: "På särskilt ömtåliga terrängpartier skallskogstransporter undvikas eller så långt som möjligt utföras så att beståendeskador på marken inte uppkommer". En liknande aktsamhets-regel för barmarkskörningär helt nödvändig för att inte många våtmarker skall skadas. Punkt4 under I § terrängkörningsförordningen bör kompletteras så att även andraledningar, t. ex. vatten- och avloppsledning omfattas. Deinskränkningar som förslaget innebär för samerna finner länsstyrel sen motiverat.-- Länsstyrelseni län:- anser att de ändringsförslag i terrängtrafiklagstiftningensom redovisas är välmotiverade. i : Länsstyrelsentillstyrker förslag innebärande att terrängkörningslagens I §skall omfatta alla motordrivna fordon och inte enbart lerrängfordon ochmotorfordon. En sådan lagändring innebär att man automatiskt skulle komma tillrätta med de problem som uppkommer efter hand som allt fler terrängfordonregistreras som traktorer och därmed inte omfattas av terrängkörningslagen.Eftersom motordrivna fordon som används inom bl.a. jord- och skogsbruk (d.v.s.huvudsakligen traktorer och motorredskap) enligt förslaget blir generelltundantagna från barmarksförbudet, kommer lagändringen inte alt i praktikenmedföra någon handläggning av dispensärenden för motordrivna fordon somanvänds inom jord- och skogsbruk eller i samband med vägarbete eller vidskötsel- och anläggningsarbeten inom park-, idrotts-dier friluftsområden. (Jfrföreslagna undantagsbestämmelser i terrängkörningsförordningen punkt 5 och 8). Förslag om ändring i Terrängkörningsförordningen(1978:594). 1988/89:128 barmark. Länsstyrelsentillstyrker förslaget att även statliga och kommunala tjänstemän skallomfattas av förbudet att framföra motordrivet fordon på kalfjäll. 1 § punkt 6 Settfrån naturvårdssynpunkt vore det naturligtvis önskvärt om också den körning somsker i samband med renskötseln kunde förbjudas på kalfjäll, och i berördaskogs- och myrområden nedanför kalfjällsregionen. Vid en samlad bedömning avproblemet anser dock att det är omöjligt att kräva av justrennäringen att man inte skall få möjlighet att i viss utsträckning nyttjamotordrivna fordon i direkt samband med renskötseln. Man kan från rennäringenssida med visst fog hävda att man bör ges samma möjligheter som exempelvisskogsnäringen att rationalisera sin verksamhet. För att om möjligt inskränkaden körning som sker i samband med renskötseln till minsta möjliga nivå ochsamtidigt få bort all "onödig" barmarkskörning, krävs dock vissapreciseringar av de renskötande samernas rättigheter att nyttja motordrivnafordon. Framförallt gäller det vid sådana tillfallen när man kan ersätta dyrahelikopterflygningar med några motorfordon. Länsstyrelsenföreslår därför att texten under punkt 6 i I § terrängkörningsförordningenutformas så att det klart framgår att motordrivna fordon får användas endastvid drivning/samling av ren inför förestående slakt eller märkningav ren. All barmarkskörning i övrigt i samband med exempelvis fiske, jakt, bärplockning,transporter till renvak-tarslugor etc, bör i klartext förbjudas medmotiveringen att dessa körningar inte är att betrakta som körningar i direktsamband med renskötseln. 1 § punkt 7 Länsstyrelsentillstyrker föreslagen ändring. I § punkt 8 Föratt så långt som möjligt minska antalet enskilda dispensärenden är detangeläget att så många arbetsföretag som möjligt ryms inom ramen för de generellaundantagsbestämmelserna. Därför bör punkt 8 kompletteras med exempelvis täklverksamhet,ledningsgrävning, schaktning av skid-nedfarter, bmnnsgrävning och andraliknande verksamheter. Del finns således anledning att fundera över vilkaytterligare arbetsföretag som skall vara generellt undantagna från barmarksförbudet.4§ Länsstyrelseni : tillstyrker föreliggande förslag.---- påpekat har antalet terränggående barmarksfordonökat starkt. Även nya typer av fordon har tillkommit, i sammanhanget kan nämnasde "fyrhjuliga motorcyklarna". 3 1988/89. 1 saml Nr 128 don torde fortsätta attöka, bl.a. beroende på den intensiva marknadsfö- Prop. 1988/89:128 ringen. Tillkomstenav nya fordonstyper har gjort det möjligt för de rörelsehindrade att själva tasig ut i naturen. har önskemålen rört sig om dispens för körning isamband med älgjakt och fiske, men även andra ändamål. Det har då rört sig omkörningar på kronans mark, egen mark eller marker som disponerats av jaktlag. Nuhar emellertid kraven blivit starkare och önskemålen mera generella. De kanexempelvis avse önskemål om tillstånd till körning i terräng inom en radie avupp till från bostaden. Länsstyrelsenanser att de rörelsehindrades krav i många fall är berättigade bl. a. frånsocial synpunkt och föreslår därför att dessa frågor behandlas i det fortsattaarbetet med att revidera terrängkörningsbestämmelserna. Genomarbetadeanvisningar skulle underlätta en likformig och rättvis tolkning av dessa imånga fall svåra frågor. Länsstyrelseni : Vi konstaterar att förslag till ändringav terrängtrafiklagstiftningen är identiskt med det förslag som lades fram tillregeringen . Vi tillstyrkte remissyttrandenaturvårdsverkets förslag utom den del som berörde körning på barmark förrenskötselns behov. Vi ville följa utvecklingen samtidigtsom körning på barmark i renskötselarbelel inte var av sådan omfattning att enändring av lagtexten då var motiverad. Vikommer därför att nu enbart belysa förslaget om förbud mot all barmarkskörningpå kalfjäll eftersom förslaget i övrigt kan tillstyrkas. Detär ytterst angeläget att onödig barmarkskörning inom kalljällsområ-det hindrasoch att känsliga områden från rennärings-, naturvårds- och friluftslivssynpunktskyddas. Länsstyrelsenanser mot denna bakgmnd att ett förbud mot barmarkskörning på kalfjäll kantillstyrkas under förutsättning att dispens för näringar kan meddelas efter deolika förhållanden som råder inom olika delar av fjällområdet. Länsstyrelsenförutsätter att utformar råd och anvisningar och attlänsstyrelserna med dessa som grund kan ge nödvändiga dispenser. : tillstyrker styrelsen förslaget till änd ring av terrängkörningslagens I § och de därmed sammanhängande försla gen till tillägg och ändringar i terrängkörningsförordningen. : delarsåledes verkets uppfattning atten skärpning av terrängkörningslagstiftningen är absolut nödvändig. Föreningen instämmer i de förslag till författningsändringar som verket föreslår--- . visar leder barmarkskörningen lill myckel allvarliga och svårläktavegetationsskador av typ rivskador. Dessa har visserligen än så länge en areelltsett ringa utbredning. Lokalt kan dock skadorna Lantbrukarnasriksförbund:- Den slagkraftiga marknadsföringen av olikatyper av allterrängfordon är mycket oroande. En oro som förstärks närdet framkommer att dessa fordon kan registreras som traktorer för att 34 inte omfattas av terrängkörningslagen.Innebär detta även att allmänheten Prop. 1988/89:128 fritt får framföra dessafordon i terrängen, är risken uppenbar atl jord- och Bilaga 2 skogsbruket fårsamma problem med nöjeskörningen under barmarkspe-rioden som med oreglerad snöskoterkömingpå vintern. En sådan utveckling kan under inga omständigheter accepteras. Detär därför mycket tillfredsställande att har uppmärksammatproblemet och vill sälla in motåtgärder innan allterrängfordonens antal blir såstort att statsmakterna, i likhet med snöskoterproblemen, ej vågar åtgärdadetsamma. Iprincip kan LRF instämma i de skäl som åberopar för ändring avgällande författningar i ärendet. Däremot avstyrkes förslaget till ändring av terrängkörningslagensförsta paragraf till atl omfatta motordrivet fordon. Jord-och skogsbruk har i naturresurslagen 2 kap 4 § angetts som näringar avnationell betydelse. I motiven till denna lag har det framhållits att dessanäringar vid avvägning mot andra intressen, skall jämställas med riksintressen.Mot den bakgrunden ter det sig underligt att annan lagtext utformas så attjord- och skogsbrukets praktiska utövande blir i lag förbjudet. Detta innebäratt dessa näringar endast kan bedrivas på ett rationellt sätt som en följd aven undantagsparagraf i terrängkörningsförordningen. LRF kan därför inteacceptera ett så svagt lagskydd för elt par av landets viktigaste basnäringar. Anledningentill förslag om ändring i terrängkör ningslagen är att allt fler allterrängfordon registreras som traktorer. Då detta synes bero på brister i fordonsklassificeringen är det mera angeläget att rätta till dessa i den översyn av fordonsklassificeringen som pågår inom . Enligt LRF:s uppfattning skall inte dessa lätta och snabbgående terrängfordon få klassas som traktorer utan som terrängmotorfordon. Därmed skulle också problemet kunna lösas utan föreslagen ändring i terrängkörningslagen. Om förslag till ändring av terrängkörningslagen ändå kommer till stånd, måste verkets förslag atl undanta alla motordrivna fordon som används inom jord- och skogsbruk införas i lagen. Detta är nödvändigt för att näringarnas prak tiska utövande skall få ett fullgott lagskydd. :---------------------------- delar de avnaturvårdsverket redovisade synpunkterna och tillstyrker förslagen till ändringav terrängkörningslagen och terrängkörningsförordningen. jägare: Betr. 1 § Terrängkörningslagen. Med de ändringar som SNVföreslagit behöver inget tvivel om tolkningen uppstå. anslutersig till förslaget. Betr.I § Terrängkörningsförordningen. ansluter sig till de föreslagnaändringarna i punkterna 1, 6, 7 och 8. Med den distinkta skrivning som föreslåsi nämnda punkter, underlättas tolkningen av Terrängkörningsförordningen, Ändringen är en direkt följd av de ändringar som föreslås under I §.Riksförbundet har inget att invända emot den nya lydelsen. överlämnar av Samernas Landsmöte XLIII Prop. 1988/89:128 i beslutad resolution F: Bilaga 2 Landsmötetfinner vidare att förslag till förbud mot barmarkskörning irenskötseln på kalfjäll måste avvisas. Det statliga rationaliseringskravet ochnäringens behov av att kunna utvecklas med användande av ny teknik kan inteåsidosättas av förslag utan dokumentation av vilka skador barmarkskörning harmedfört eller kan medföra. Landsmötet konstaterar att förslaget bygger påförmodanden och lösa antaganden som landsmötet slår fast attanvändande av barmarksfordon i renskötseln måste ske under ansvar; ett ansvarrenskötaren har oeh känner av det uppenbara skälet att renkötsdn bygger på attinte föröda den natur renen och renskölseln ärberoende av. : delardärvid åsikt att ytterligareåtgärder som förhindrar konflikter mellan motoriserat och icke motoriserat friluftsliv skall vidtagas. Enligt förslaget skall undantag från barmarkskörningsförbudet i kalQället prövas av . 1 den mån exempel på undantag bör nämnas - remissen tar upp "till anläggningar för renskötseln" anser STF det befogat att även nämnda till byggar betsplatser och turistanläggningar. Föratt förhindra onödig och tidsödande dispensgivning ges en rad exempel påkörningar som skall undantas från förbudet. Enligt STF:s mening får alltså intelagstiftningen göras såsom att drift och underhållsarbeten på byggnader i Qällregionenförsvåras eller omöjliggörs. 1 samma syfte anser STF att transporter tillfjällanläggningar skall undantas från kvar på särskild dispensgivning. Friluftsfjämjandet:-- Detnuvarande förbudet mot körning på bar mark med motordrivet fordon håller på att urholkas. . Frilufts främjandet har tagit del av föreslagna ändringar och ger härmed sitt fulla stöd till krav på ändring av nuvarande terrängtrafiklag- och och Pappers bruksföreningens trafikkommitté: Då det rimligtvis ej får finnas tvivelom det berättigade i att få driva mekaniserat jordbmk och skogsbmk fårSkogsbrukets och och föreslå att detta skall framgå redan av terrängkömingslagen ochatt första meningen i 1 § i denna får följande lydelse. "Körning i terrängmed motordrivet fordon är förbjuden i hela landet utom då fordonet används förjordbruk eller skogsbmk...". Om så sker kan Terrängkörningsförordningens I§ första stycke p. Underdenna fömtsättning stöds förslaget att terrängkörningslagen och terrängkörningsförordningen skall omfatta alla motordrivna fordon. snöfordonleverantörer: har inget att erinra mot förslaget. Deremitterade lagförslagen pp. Bilaga 3 1 Förslag till Lag om ändring i bilavgaslagen (1986:1386); Härigenomföreskrivs att det i bilavgaslagen (1986:1386) skall införas två nyaparagrafer, 6 a och 6 b §§, av följande lydelse. Om bilägaren låter någon annan än tillverkaren, som yrkesmässigt utförbilreparationer, avhjälpa brist som avses i 6 §, är tUlverkaren skyldig altbetala skälig ersättningför en sådan åtgärd till den som har utfört arbetet. Anspråk på ersättning som avses i första stycket skall åtföljas avutredning om resultatet av reparationen. Tillverkaren har rätt att inom två veckorfrån det att han fick del av ersättningsanspråket kräva att de delar som harbytts ut vid reparationen på hans bekostnad tillställs honom.Betalningsskyldigheten får inte ifrågasättas har förflutitefter det att han fick del av ersättningsanspråket eller erhöll de utbyttadelarna. Om tUlverkaren har betalat ersättning sotn avses i JÖrsta stycket, fårhan därefter inte åberopa reparationen som sådan omständighet som avses i 6 §andra stycket. Om fordonets ägare träffar avtal med någon annan än tillverkaren omatt avhjälpa brister som omjat-tas av åtagande som avses i 6 §, har den somutför arbetet inte rätt betalning för åtgärden från ägaren. Dennalag träder i kraft den . Lag om ändring i terrängkörningslagen (1975:1313); Härigenomföreskrivs att 1 § terrängkörningslagen (1975:1313) skall ha följande lydelse. 1988/89:128 Bilaga 3 Körningi terräng med terrängfordon och motorfordon är förbjuden i hela landet. 1. på barmark, 2. på snötäckt skogsmark med plant-eller ungskog, om det ej är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skadapå skogen. Inomde delar av fjällområdet som regeringen bestämmer är körning i terräng medterrängfordon och motorfordon förbjuden även på annan mark än som anges iförsta stycket. Körningi terräng med motordrivet fordon är förbjuden i hela landet. 1. påbarmark, 2. på snötäckt skogsmarkrned plant- eller ungskog, om det inte är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på skogen. Inomde delar av fjällområdet som regeringen bestämmer är körning i terräng medmotordrivet fordon förbjuden även på annan mark än som anges i första stycket. Denna lag träder i kraftden . Lag om ändring i lagen (1976:1054) om svavelhaltigtbränsle; Härigenomföreskrivs att 3, 5 och 7 §§ lagen (1976:1054) om svavelhaltigt bränsle skallha följande lydelse. 1988/89:128 Bilaga 3 Regeringeneller förvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att densom driver handel med eller importerar fossilt bränsle skall lämna uppgift omsvavelhalten i bränslet. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att den som driverhandel med eller importerar bränsle skall lämna uppgift om svavelhalten i bränslet. Tillsynsmyndighethar rätt att efter anfordran erhålla de upplysningar och handlingar sombehövs för tillsynen enligt denna lag. ägertillträde till lokal eller område där fossiU bränsle förvaras och får där göra undersökningoch taga prov på bränsle eller rökgas. För uttaget prov utgår ej ersättning. Om skyldighet attersätta kostnader för provtagning och undersökning av provföreskriver regeringen eller förvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer. Tillsynsrnyndighetenhar rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. harrätt UU tillträde till lokal eller område där bränsle förvaras och får där göraundersökning och ta prov på bränsle eller rökgas. För uttaget prov betalasinte ersättning. Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om skyldighet att ersätta entillsynsmyndighets kostnader för provtagning och undersökning av prov. Till böter eller fängelsei högst dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter motföreskrift som har meddelats med stöd av I §, om ej gärningen är ringa. Tillböter dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att lämnauppgift eller lämnar oriktig uppgift i fall då uppgiftsskyldighet harföreskrivits med stöd av 3 §. Ansvar enligt första ellerandra stycket inträder ej, om ansvar för gärningen kan ådömas enligt . Om ansvar för import avfossilt bränsle i strid mot föreskrift som har meddelats med stöd av I § och försökdärtill finns bestämmelser i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Till böter eller fängelsei högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter motföreskrift som har meddelats med stöd av 1 §, om inte gärningen är ringa. Tillböter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att lämnauppgift eller lämnar oriktig uppgift i fall då uppgiftsskyldighet harföreskrivits med stöd av 3 §. TiU ansvar enligt dennalag döms inte om ansvar för gärningen kan ådömas enligt . Omansvar för import av bränsle i strid mot föreskrift som har meddelats med stödav 1 § och försök därtill finns bestämmelser i lagen (1960:418) om straff för vamsmuggling. Dennalag träder i kraft . Närvarande:f d. regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådetStaffan . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till lag om ändring i bilavgaslagen (1986:1386), m.m. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Per . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet; Förslagettill lag om ändring i bila vgaslagen Ilagrådsremissen föreslås att bilavgaslagen skall förses med två nya paragrafer,6 a och 6 b §§. Bestämmelserna tar sikte på fall då en bilägare låter någonannan än tillverkaren avhjälpa en brist som omfattas av åtagande enligt 6 §bilavgaslagen. Enligt 6 a § första stycket är tillverkaren då skyldig attbetala skälig ersättning för reparationen till den som har utfört arbetet. Bestämmelsenkompletteras av 6 b §, där det sägs att den som utför arbetet inte har rätttill betalning från bilägaren. mening underlättas läsningen av lagtexten, om regeln om att bilägareninte är betalningsskyldig tas in som en sista mening i 6 a § första stycket.Regeln bör därvid byggas ut, så att det uttryckligen anges att den som harutfört reparationen inte har rätt att gentemot bilägaren göra gällande åtgärdersom kan komma i fråga vid bristande betalning. Till sådana åtgärder hör bl. a. kvarhållandeav bilen (49 § konsumenttjänstlagen). 6a § första stycket bör även i övrigt förtydligas i vissa avseenden. I6 a § andra stycket första meningen har tagits in en regel om att den som villha ersättning för utfört reparationsarbete är skyldig att ge in utredning omresultatet av reparationen. Den som gör anspråk på betalning bör rimligtvisockså ha en principiell skyldighet att lämna en redogörelse för de åtgärdersom har vidtagits. Tillverkaren bör emellertid, som har anförts ispecialmotiveringen, kunna komma överens med verkstaden om ett förenklatersättningsförfarande. Vadsom nu har sagts bör komma till uttryck i lagtexten. 6 a § andra , stycketförsta meningen bör alltså förses med ett par tillägg. 1 övrigt bör vissajämkningar göras i 6 a § andra och tredje styckena, så att innebörden blirklarare. Lagrådetförordar atf 6 b § i det remitterade förslaget utgår och att 6 a § får följandelydelse: "6a § Om bilägaren låter någon annan än tillverkaren avhjälpa brist som omfattasav åtagande enligt 6 § och därvid anlitar någon som yrkesmässigt 40 utför bilreparationer, ärtillverkaren skyldig att betala skälig ersättning för Prop. reparationen till den somhar utfört arbetet. Denne har inte rätt att få betalning för reparationenfrån bilägaren och får inte heller gentemot bilägaren göra gällandeåtgärder som kan komma i fråga vid bristande Anspråkpå ersättning som avses i första stycket skall, om inte tillverkaren medgerannat, åtföljas av en redogörelse för de åtgärder som har vidtagits och enutredning om resultatet av reparationen. Tillverkaren har rätt atl inom tvåveckor från det att han fick del av ersättningsanspråket kräva att den som harutfört arbetet tillställer tillverkaren på dennes bekostnad de delar som harbytts ut vid reparationen. Tillverkaren får inte ifrågasättabetalningsskyldigheten har förflutit efter det att han fickdel av ersättningsanspråket och, om han har krävt att erhålla utbytta delar,dessa delar tillställdes honom. Omtillverkaren har betalat ersättning som avses i första stycket, får han därefterinte gentemot bilägaren åberopa brist i reparationen som sådan omständighet somavses i 6 § andra stycket." Lagrådetlämnar förslagen utan erinran. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde S. , ordförande, och statsråden , , , , , , , G. , ,, , , , , 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredragandenanmäler lagrådets yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över förslag till 1. lag om ändring i bilavgaslagen(1986:1386), 2. lag om ändring i terrängkömingslagen(1975:1313), 3. lag om ändring i lagen(1976:1054) om svavelhaltigt bränsle. Föredraganden redogör för lagrådetsyttrande och anför. Lagrådethar inte haft några principiella invändningar mot de remitterade lagförslagen.Beträffande förslaget till ändring i bilavgaslagen har lagrådet förordat attvissa ändringar görs i lagtexten samt att de föreslagna två nya paragrafernasammanförs till en paragraf Bl. a. föreslår lagrådet att det i lagtexten skallanges att den som gör anspråk på betalning skall lämna en redogörelse tilltillverkaren för de åtgärder som har vidtagits. Jag delar uppfattningen att ensådan skyldighet direkt bör slås fast i lagtexten. Även i övrigt kan jagansluta mig till vad lagrådet har anfört. Således bör den i lagrådsremissenföreslagna 6 b § utgå och ersättas av ett tillägg av motsvarande innebörd till6 a § första stycket. Vidare föreslår jag att några redaktionella ändringargörs i de remitterade lagförslagen.