prop · GC0386 · 1988-12-31 00:00:00 — Styrelsenföreslår att 6 kap. 6§ första meningen utgår och ersätts med följande meningar:"En utlänning under får inte tas i förvar. Detta gäller inteom". Socialstyrelsenföreslår vidare att det i lagförslagets 6 kap. införs ett bemyndigande förregeringen vari anges att regeringen eller den myndighet " som regeringenbestämmer får meddela föreskrifter om förvarstagande. 6.4 Uppsikt Prop.1988/89:86 Invandrarverketanser att del bör krävas mindre för alt beslut skall få fattas bilaga omuppsikt än vad som krävs för förvar. Verket anser också att förhandling intebör behövas före uppsiktsbeslut. ,m.fl. och Svenska Kommittén anser att uppsikt börtillgripas framför förvar i fler fall samt att uppsiktsbeslut bör kunnaöverklagas. Länsrätteni föreslår att domstolarna får en mer självständig roll vidförhandlingar i förvars- och uppsiktsärenden. 6.5 Anteckningom oklar identitet i resedokument Förslagettillstyrks av RPS, polismyndigheten i , invandrarverket, JK och föreningenSveriges polischefer. JK anser att det är angelägel att problemen med passlösheteni möjligaste mån undanröjs. De förslag som lämnas i betänkandet härvidlagframstår enligt JK som ändamålsenliga. FöreningenSveriges polischefer anser att motsvarande anteckning bör ske i främlingspass,samt sedan utlänningen naturaliserats, jämväl i svenskt pass. Enligt föreningenbör anteckning dessutom i förekommande fall ske i främlingspass om allutlänningen inte har styrkt sin nationalitet. Liknandesynpunkter lämnas av RPS. Enligt RPS kan del t. o. m ifrågasättas om den sominte har kunnat styrka sin identitet överhuvudlaget skall kunna bli svenskmedborgare. JOanför att förslaget i denna del synes innebära att den som inte har kunnatprestera några idenliletspapper alls skulle utpekas som "misstänktperson" medan den som presterar ett väl förfalskat pass blir bättre ställdi detta inte alldeles betydelsefulla hänseende. Enligt JO:s mening vore det ensmakligare lösning att i alla resedokument ange att den angivna identiteten ärden som utlänningen givils i . UNCHRavstyrker att förslaget genomförs. Enligt UNHCR skulle det strida motflyktingkonventionens bestämmelser om obligatorisk räll tifl ett resedokumentför flyktingar all på della sätt inskränka möjligheten för den som är beroendeav dokumentet att förflytta sig över gränserna. DOförklarar att han inte kan tillstyrka förslaget med mindre än alt det utretts,att förfarandet inte medför risker för diskriminerande behandling eller andranackdelar i andra länder, där flyktingen är berättigad att använda sittresedokument. Polismyndigheternai och tillstyrker att denna befogenhet avskaffas medanföreningen anser att den bör finnas kvar. 6.7 Arbetsgivar-och bostadsanmälningar Prop. Statskontoret,invandrarverket och SAF delar utredningens uppfattning att "äga 4anmälningsskyldigheterna bör upphöra men anser att möjligheten att förordnahärom bör finnas kvar. Polismyndigheteni anser att borttagandet av anmälningsskyldigheterna först bör prövasinnan definitivt beslut därom fattas. RPSoch ÖB anser att arbelsgivaranmälan kan tas bort men att bostadsanmälan,såvitt avser ankomst, bör finnas kvar eftersom den underlättar kontroll- ochspaningsarbete. RPSbiträder förslaget att regeringen alltjämt bör ha kvar möjligheten attföreskrivna om ytteriigare anmälningsskyldighet. 7?F5'anseratlpolisen bör ges rätt att undersöka en utlännings kläder för att därigenom kunnaklargöra identitet och resväg. RPS påpekar vidare att det bör framgå attundersökningsmöjligheterna av bagageutrymmen etc även omfattar åtkomst avbagage för vidare undersökning. Invandrarverkettar upp polisens rätt att under vissa fömtsätlningar omhänderta en uUänningspass (5 kap. 2 § lagförslaget). Enligt verket sänds passen i regel till verket.Därvid bör verket uttryckligen ges rätt att besluta hur del skall förfogas medpassen. RPSoch invandrarverket tiflstyrker att invandrarverket prövar om inhibition skallske även i ärenden där verkets beslut har överklagats till regeringen. Deanför vidare all polismyndigheten inte kan åläggas skyldighet all kontrolleraom inhibition är aktuellt och att verkställighetsåtgärder bör fortgå till dessatt inhibition meddelas. RPS anser vidare att del måste krävas en direktansökan om inhibition från utlänningen eller dennes ombud för att inhibitionskall få meddelas. Enligt RPS bör polismyndigheten kunna verkställa ett avvisningsbeslutulan alt kontrollera om ell inhibitionsyrkande finns hos invandrarverket. RPSavstyrker också att invandrarverket skall kunna meddela uppehållstillslåndutan att upphäva avlägsnandebeslulet. delar däremotutredningens syn i denna fråga. Verket säger sig också kunna acceptera altregeringen i viss utsträckning kan pröva inhibitionsfrågor. Rädda barnen, flyktingrådet, m.fl, Sociala missionen samlasylkommittén tar emellertid starkt avstånd från förslaget all invandrarverketskall få besluta angående inhibition i ärenden där verket har fattat beslut. m. fl. "Inhibition(verkställighetsförbud) innebär beslut av högre instans att inhibera verkslällighetsåtgärdersom beslutals av lägre instans. del inte förenligt medkravet på en rättssaker handläggning av direktavvis- Prop. 1988/89: 86 ningsäiendenall invandrarverket, såsom utredaren fastslår, skall pröva Bilaga 4 inhibitionsansökningarbeträffande verkets beslut i överklagande ärenden. Del är helt oförenligt med inhibitionsbegreppetatt den instans som meddelat beslutet även skall ta ställning till om dellatills vidare ej skall gälla. Regeringen bör i förekommande fall fatta beslut ominhibition". Liknandeuttalande görs av de övriga nämnda remissinstanserna. Rädda barnen anfördärutöver att det bör vara uteslutet att avslå en inhibitionsansökan frånsetti rena undantagsfall så länge invandrarverket omprövar ett beslut om direktavvisning. JUSEKanser att de föreslagna reglerna är resurskrävande och medförhandläggningsproblem. Invandrarverketanser att beslut i dessa frågor inte bör kunna överklagas. Genom asylprövningsinstitutetoch fömyade ansökningarges enligt verket möjlighet att reparera eventuellamissar. DObetonar viklen av all beslut i dessa ärenden kan överklagas och att utlänningendå får rällshjälpsbilräde. Socialstyrelsenanser alt förutsättningarna för all få resedokument samt regler om överklagandebör anges i lagen. Länsrätteni förordar all ytterligare en instans införs i förvarsärenden. Flyktingrådel,m. fl. samt Svenska Kommittén anser att beslut om uppsiktbör kunna överklagas. Socialstyrelsenframhåller att klagoreglerna beträffande förvar medför problem då förvarbeträffande en utlänning kan prövas i flera instanser. Eftersombesvärsgången i utlänningsärendet är en annan än den som gäller vidöverklagande av förvarsbeslul kan det med den föreslagna ordningen nämligeninträffa all dels invandrarverket eller regeringen, som besvärsinslans, delskammarrätten eller regeringsrätten har att bedöma frågan omutlänningen skall hållas i förvar. Detta kan enligt motverka denåsyftade förkortningen av handläggningsliden. 7.4Uppehållstillstånd meddelat av regeringen i vissa fall RPSavstyrker förslaget om att regeringen skall få ge uppehållstiflstånd. Dettagäller såväl vid överklaganden som beträffande den som utvisats på grund avbrott. Den föreslagna ordningen är enligt RPS inte praktisk med hänsyn tillpraxis och registrering. är i huvudsak avvisande även om möjligheten att ge uppehållstillstånd ål domstolsutvisade tillstyrks. Verketanför: Prop. "Invandrarverketifrågasätter om den föreslagna ändringen är nödvändig eller ens lämplig. I ett avlägsnandebeslutfår anses ligga ett nekande till utlänningens önskan all vistas här, d. v. s. ellavslag på en ansökan om uppehållstillstånd, eventuellt arbetstillstånd, varesig sådan ansökan finns i konkret form eller inte. 1 ell överklagande av ett avlägsnandebeslutkan också anses ligga ett överklagande av det nekade tillstånd som är"spegelbilden" av avlägsnandebeslulet. Den myndighet som handläggeröverklagandet av avlägsnandebeslulet får anses automatiskt disponera även tillståndsfråganulan att detta behöver särskilt anges. När det gäller till verket överklagade avvisningsbeslutanser sig verket utan vidare kunna bevilja behövliga tillstånd om överklagandetbifalls. Regeringen uttalar sig regelmässigt om grunderna för all tillståndbör ges, då ett avlägsnandebeslut upphävs. Den nuvarande ordningen synes ipraktiken fungera väl. Att regeringen skulle bevilja tillstånden framstår intesom praktiskt, bl. a. av del skälen att det skulle utgöra en onödigarbetsbelastning för regeringen. Vidare skall avgöras om tillståndet skall varatidsbegränsat efler permanent samt tillses all det blir registrerat idatasystemet över utlänningar. Dessutom är varje uppehållstillslånd förenat medvissa sekundära bestämningar (statistik, kyrkobokföring, s. k. A- och P-märkningvid uppskjuten invandringsprövning m. ), som lämpligast sköts avinvandrarverket och i ett sammanhang. En tänkbar ordning vore att regeringenregelmässigt uppdrar åt verket att utfärda behövliga tillstånd. Några fördelarjämfört med nuvarande ordning synes della dock inte medföra. Om den av utredningenföreslagna bestämmelsen behålls i lagen, torde även arbetstillstånd som delanges i motivuttalandena böra införas i lagtexten. I utredningen (s. 148,sista stycket och s. 225, sista stycket) görs uttalanden som synes innebära allregeringen (och invandrarverket) då ett överklagat avvisningsbeslut på grund avformfel måste upphävas ändå skall kunna besluta om utvisning, om underlagethärför är tillräckligt. vill tillstyrka en sådan ordning". Invandrarverkettillstyrker att regeringen får möjlighet att besluta om utvisning i fall därett avvisningsbeslut upphävs på formell grund samt att avlägsnandefrågorrörande barn alltid oavsett om ett ärende härom föreligger och har prövats avefler överlämnats från verket får prövas av regeringen om ell sådant ärendebeträffande vårdnadshavaren föreligger för prövning. Verket föreslår all detsärskilda tiflslåndet, enligt 6 kap. 13 § lagförslaget får formen av ettuppehållstillstånd. Verket ifrågasätter lämpligheten av att tunna ulskrivsättet i lagrummet. Socialstyrelsentillstyrker förslaget att regeringens beslut får överklagas tillregeringsrätten. Regeringsrättenpåpekar att det sistnämnda förslaget torde sträcka sig längre än den rättsprövning som sker enligt förslaget i prop. 1987/88:69. Rättsprövning avses för övrigt enligt 2§ lagen om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut inte kunna ske beträffande beslut om utlänningars vis telse i riket. Enligt regeringsrätten kan förslaget komma all medföra ett inte oväsentligt merarbete för domstolen. Juridiska Jäkulteten vidLunds universitet anser, med hänvisning till Prop. 1988/89:86Europakonventionens krav, att såväl viseringsbeslut som passomhänder- Bilaga 4 lagande bör kunna överklagas. 8 Verkställighetsfrågor och ny ansökan 8.1Borttagande av överlämnande- och övertagandereglerna på verkställighetsstadiet Utredningensförslag tillstyrks av RPS, polismyndigheterna i , , ,, och , invandrarverket, statskontoret, JO och JÖreningenSveriges polischefer. "Invandrarverketdelar helt och fullt uppfattningen all det syslem som finns ärotillfredsställande, att del leder till långa handläggningstider och skaparrättsosäkerhet. Som utredningen föreslår kan detta regelsystem avskaffas heltutan saknad". Rädda barnen, ,flyktingrådet. m. Jl, asylkommittén, ochSvenska Kommittén. Advokatsamfundetanser att förslaget att ny ansökan skall ersätta det nuvarande förfarandet medbegäran om överlämnande av verkställighets-ärendet förefaller opraktiskt ochsynes inte heller stå i överensstämmelse med då någontalerätt mot invandrarverkets beslut inte skall finnas. "Existerandeproblem med långa handläggningslider av verkställighets-ärenden torde nästanuteslutande bero på långsam handläggning hos vederbörande myndigheter och ickepå avsiktlig förhalning från den asylsökandes sida. Lösningen torde ligga i eneffektivare organisation och tillräckliga personella resurser hos polis ochinvandrarverket. Eftersom ärendena genom de förändringar av handläggningen somgenomförs skall vara betydligt bättre utredda när det första beslutet tas,kommer problemet med nya skäl på verkställighetsstadiet att minskaavsevärt". Liknandesynpunkter framförs av de övriga remissinstanserna som avstyrker förslaget.Rädda barnen betonar också att det i fråga om barn ofta kan vara svårt attutreda de humanitära skälen vid ärendets första behandling. "Förbarnfamiljernas del kan framgång i det nya ärendet komma att bero på om nya humanitära skäl, som gäller barnen, framkommit i den nya omgången av ärendet och inte har prövats i den första omgången. Många flyktingbarn har svåra upplevelser bakom sig. De har ofta inte fått möjlig het alt tala om detta med föräldrar eller andra vuxna som har haft nog med sitt. Ofta öppnar sig barnen först . och risk för grava och beståendeskador finns om barnen tvingas iväg till Prop. 1988/89:86 hemlandet ellerett första asylland. anser att del i ett Bilaga 4 asylärendealdrig får anses för sent att komma lill insikt om barnens situation och görautredning om den". Utredningensförslag tillstyrks i huvudsak av RPS, polismyndigheterna i , ,och , invandrarverket, JO och föreningen av dessa anser dock all omfattningen av möjligheten all få bifall för enny ansökan bör klargöras tydligare och också inskränkas. iMalmö efterlyser regler om hur polisen skall behandla en ny ansökan innan denöverlämnas till invandrarverket. Föreningen anser att dennya ansökan bör ges in till invandrarverket som också bör ha utredningsansvaret.RPS anför: "Detär viktigt att reglerna om ny ansökan blir effektiva och att det med storklarhet framgår av propositionen vilka nya omständigheter i en ny ansökan somskall föranleda att ett avlägsnandebeslut skall ändras på verkställighelsstadiet.Naturligtvis måste del finnas möjligheter lill sådana ändringar. När det gällerpolitiska omständigheter är det viktigt att slå fast att dessa är nya och attutlänningen inte har haft möjlighet att åberopa dem samt alt enverkställighet skulle äventyra hans liv, hälsa eller frihet". RPSpoängterar vikten av all rutinerna kring förfarandet med ny ansökan klargörs såatt syftet med de nya verkställighetsreglerna inte skall förfelas. Invandrarverketanser att bara sådana omständigheter som innebär sakliga förändringar efter detalt avlägsnandebeslulet vann laga kraft skall beaktas. Verket föredrar enlagtext av innebörd att uppehållstillstånd får ges bara om del visas att enverkställighet skulle medföra allvarlig fara för utlänningens liv, frihet ellerhälsa. En första förutsättning för att bevilja en ny ansökan omuppehållstillstånd måste vara att den gäller omständigheter som inte redan harbedömts. Det måste göras helt klart att samtliga skäl och argument skall läggasfram i grundärendet. Vad som skall kunna påverka ett lagkraftvunnet avlägsnandebeslutär enligt verkets mening bara sakliga förändringar som inträffat efter lagakraflvinnandet. EnligtJO synes förslaget om ny ansökan tillgodose rättssäkerhetskraven. Invandrarverketoch RPS önskar också klargörande av när en ny ansökan skall anses ha gjorts.De framhåller att detta måste ske i någorlunda ordnade former och attpolismyndigheten inte bör åläggas någon skyldighet alt "tolka"allmänna yttranden som nya ansökningar. Statskontoretifrågasätter införandet av systemet med ny ansökan, då detta kan befaras förta de positiva effekterna av att verkställighetsärenden inte skall kunna överlämnas eller överläs. Enligt stalskontorel är det tveksamt om del finns behov av det föreslagna nya ansökningsinslilulet. Förslagen med muntlig handläggning och beslutsmotiveringar bör ge ell bra beslutsunderlag redan vid del första beslutet. 20 1988/89. iStockholm anser också att förslaget leder lill alt Prop. 1988/89:86problemen med de långa handläggningstiderna inlge löses. Liknande syn- Bilaga 4 punkter lämnas av polismyndigheten i . ,Röda korset, Amnesty, flyktingrådet. fl., kommunoch asylkommittén avstyrker förslaget med motivering att det inte ger sammarättssäkerhet som det nuvarande systemet. Dessa remissinstanser anser, medhänsyn lill att invandrarverkets beslut inte skall kunna överklagas, attförslaget strider mot den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter. "Förslagetom att en ny ansökan skall ersätta det nuvarande förfarandet med begäran omöverlämnande av verkställighetsärendet förefaller opraktiskt och synes inteheller slå i överensstämmelse med då någon talerätt motinvandrarverkets beslut inte skall finnas. Mot bakgrund av att väntetidernaenligt det nya förslaget skall förkortas avsevärt torde ärendena där detuppstår nya frågor i samband med verkställigheten bli avsevärt färre än idag.Förslaget innebär vidare att det kommer all bli avsevärt svårare än attfå verkställighetshinder prövade av invandrarverket. Detta skulle i bl. a. anknytningsärendelfå en direkt stötande konsekvens". DOgodtar i princip förslaget men anser att frågan vad som skall anses som nyaomständigheter bör klargöras. DO anser att en omständighet i dessa sammanhangär att anse som ny, om den kan vara ägnad att leda till en annan bedömning avärendet än den tidigare. RPS,polismyndigheten i och invandrarverket tillstyrker att avlägsnandebeslutskall innehålla anvisningar för verkställigheten (7 kap. 10§ lagförslaget). RPShälsar med stor tillfredsställelse förslaget om att de nuvarande reglerna omöverlämnande av verkstäflighetsärenden etc. upphävs. Styrelsen tillstyrker i så stor omfattning som möjligt bör beakta eventuella hinder förverkställighet - och då även praktiska sådana - när ett beslut om avlägsnandefattas. "Detär för den verkställande myndigheten värdefullt om det i beslutet har tagits ställning till vilket land och hur verkställigheten skall ske, om det är realistiskt alt utlänningen kommer att tas emot etc. Styrelsen saknar emel lertid en motsvarighet till bestämmelserna i 91 § UtlL om att invandrarver ket även i andra fafl än i samband med prövningen av ärendet är skyldigt all på begäran lämna anvisningar för verkställighet. En sådan bestämmelse bör införas i 7 kap. 10§. Styrelsen noterar också utredarens synpunkt att verkställigheten bör genomföras i nära anslutning lill beslutet. RPS ställer sig tveksam till förslaget i 7 kap. 8 § 2 stycket om frivillig verkställighet som det har uttryckts i lagtexten och uttalanden. Det nuvarande systemet lämnar också utrymme för att i första hand frivillig utresa sker, men den 306 sker då underpolismyndighetens överinseende. Om utlänningen inte vill Prop. resa ut frivilligt, åläggshan att göra del. Först om han inte efterkommer ett Bilaga 4 åläggande, försutlänningen ut ur landet genom polismyndighetens försorg. Utlänningenmåste ju delges det slutgiltiga beslutet och det är därvid lämpligt att man tarställning till frågan om i vilken form verkställigheten RPS anser attpolismyndigheten skall se till att beslutet verkställs och att tidsfriserna förfrivillig verkställighet skall göras snävare än vad som har föreslagits iutredningen, förslagsvis vid avvisningar och vidutvisningar, med möjlighet till utsträckning i särskilda fall". RPSanser vidare att något tidsbegränsat uppehållstillstånd inte bör ges, omverkställighetshindret är av övergående natur. När hindret är undanröjt kommerdet för många att te sig underligt att utlänningen inte längre får stanna haroch det kommer säkeriigen att användas som argument för fortsatt tillstånd.Enligt RPS mening bör man antingen avvakta med beslutet, givetvis under en intealltför då kan hindret knappast anses vara av tillfällig karaktär ,eller bör ett avlägsnandebeslut fattas och någon form av anstånd medverkställigheten ges. När det gäller förslaget i 7 kap. 11 § ompolismyndighetens skyldighet att underrätta invandrarverket då den finner attverkställigheten inte kan genomföras, bör det i propositionen klargöras hur ensådan underrättelse formellt skall ske. Frågan om när ett avlägsnandebeslutskall anses vara verkställt bör enligt RPS belysas grundligt i propositionen. Invandrarverketavstyrker förslaget om att ge samma skydd i verkställighetshänseende åtutlänningar som begått grova brott oavsett om dessa är konventionsflyktingar,krigsvägrare eller s. k. de factoflyktingar. Den föreslagna ordningen skulleenligt verket kunna göra det lättare för brottsligt belastade utlänningar attfå stanna i . Verket anser att mycket vore vunnet om frivilligverkställighet kunde ske i större usträckning. Enligt verket är flera aspekterkring den frivilliga verkställigheten oklara, exempelvis delgivningen,kontroll av utresa och förvarsfrågor undertiden innan tidsfristerna har löptut. .Advokatsamfundetanser att utgångspunkten för den tidsfrist inom vilken en utlänning måstelämna landet enligt 7 kap. 5 § lagförslaget skall vara delgivningsdagen ochinte beslutsdagen. Socialstyrelsenlillstyrker förslaget om att i verksläflighetshänseende behandla konventionsflyklingar,kringsvägrare och de factoflyktingar lika. Del vore enligt styrelsen inkonsekventoch ologiskl att frångå likabehandlingen av dessa grupper när man i 3 kap. 3 §lagförslaget har givit uttryck för en principiell likabehandling när det gällerrätten att få asyl här. anser vidare att det i specialmoliveringentydligare borde framhävas att det är angeläget att beslut rörande samtligamedlemmar i en familj tas . Juridiskafakulteten vid anser att reglerna om verkställighetshinderbör utformas enligt flyktingkonventionen jämte angåendetortyr. "Andrastycket i 7 kap. 1 § lagförslaget bör utformas helt i överensstäm- Prop.1988/89:86 melse med konventionen enligt följande: Bilaga 4 Förstastycket gäller inte beträffande utlänning, vilken det föreligger skäliganledning att betrakta som en fara för rikets säkerhet eller vilken, med hänsyntill att han genom lagakraftägande dom har dömts för synnerligen grovt brott,utgör en samhällsfara i riket. Den undantagslösa non-refoulementprincipen i1985 års mot tortyr måste likaledes återspeglas i förevarandestadgande. Ett nytt stycke bör därför införas: Utlänningfår aldrig avlägsnas till land, i vilket han riskerar att utsättas för tortyr,grym eller omänsklig behandling eller bestraffning." Invandrarverkettar upp polisens rätt att under vissa fömtsättningar omhänderta en utlänningspass (5 kap. 2 § lagförslaget). Enligt verket sänds passen i regel lill verket.Därvid bör verket uttryckligen ges rätt att besluta hur del skall förfogas medpassen. Utredningensförslag om att föriänga preskriptionstiden från två till (7 kap. 12 §andra stycket lagförslaget) avstyrks av , jlyktingsrådel.Svenska kyrkan m.fl.. Sociala missionen och asylkommittén medan invandrarverketförklarar sig inte ha något all erinra mot detsamma. 9.1Utökat ansvar för transportörer Förslagettillstyrks av RPS, polismyndigheten i och statskontoret. tillstyrker med det förbehållet att ansvaret endast bör gällaunder för inresa. Luftfartsverketanser att förslaget leder till orimliga kostnader för flygbolagen. "Returbiljettsom bevis på medel för hemresa torde i praktiken knappast gå alt fordra. Detkan också ifrågasättas om ett flygföretag, som inför kravet på köp avreturbiljett i sina befordringsvillkor, inte råkar i konflikt medannan lagstiftning eller bryter mot god sed i affärsförhållanden. Kopiering avhandlingar torde heller inte vara möjlig att genomföra i praktiken till rimligakostnader och med försvarbar tidsåtgång. De exempel som ges hur flygförelagskall skydda sig mot ansvar tar inte hänsyn tifl flygets speciella behov ochförutsättningar. De föreskrifter som det enligt utredningen bör ankomma påregeringen all utfärda (sid. 175) måste först och främst lösa betydligtviktigare spörsmål än t. ex. vilken myndighet som skall handlägga ärenden omutkrävande av kostnaden". "Befälhavaren på ellluftfartyg bör ej genom vite tvingas la med en person Prop. 1988/89:86 somhan bedömer vara en fara för flygningens säkra genomförande. 4 viiessystemmåste anses föråldrat och tar bl. a. inte hänsyn till den ändrade hotbild, somfinns.