prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — harbemyndigat regeringen atl omfördela medel under berörda anslag lilldepartementen m. m. under de olika huvudtitlarna på sä sätt atl den ändradeärendefördelningen mellan departementen kan komma lill uttryck ianslagsbelastningen under innevarande budgetår (prop. 1988/89:25 bil. 4, FiU 8,rskr. Förslaget tillstatsbudget för nästa budgetår bör utformas med utgångs punkt i den nya departementsorganisationen. Som en följd av detta före- 53 drasde anslag, vilkas underiiggande ämnesområden Prop. 1988/89:100 byter deparlementstillhörighel, redan viddagens regeringssammanträde i underprotokollen tor de nya departementen. Statsråden föredrarhärefter inriktningen av den ekonomiska politiken under nästa budgetår samt de frågor omstatens inkomster och utgifter m.m. somskall ingå i regeringens förslag till statsbudget för /90. Anförandena och i förekommande fallöversikter över förslagen redovisas i underprotokollen för respektivedepartement. Med beaktande av de föredragna förslagen har ett förslag till statsbudget för nästa budgetår med därtill hörandespecifikationer av inkomster och utgifter upprättats. Jag hemställer attregeringen föreslår alt beräknainkomster och besluta om utgifter för staien i enlighet med del upprättadeförslaget till statsbudget för /90. Regeringen anslutersig till föredragandenas överväganden och beslutar atl genom proposition förelägga vadföredragandena har anfört för de åtgärder och de ändamål somföredragandena har hemställt om. Regeringen beslutarvidare att de anföranden som redovisas i underprotokollen jämte översikteröver förslagen skall bifogas propositionen enligt följande: FinansplanenGemensamma frågor Kungliga hov- ochslotlsslaierna (första huvudtiteln) Jusliliedeparlemenlet (andrahuvudtiteln) (tredje huvudtiteln) Försvarsdepartemenlel(fjärde huvudtiteln) (femte huvudtilileln)(sjätte huvudtiteln) (sjundehuvudtiteln) (åttonde huvudtiteln)(nionde huvudtiteln) (tionde huvudtiteln) Bosladsdepartemenlet (elfte huvudtiteln) Industridepartementet(tolfte huvudtiteln) Civildepartemeniel (trettonde huvudtiteln) Miljö- och (fjortondehuvudtiteln) och dess myndigheter (femtondehuvudtiteln) Räntor på statsskulden (sextonde huvudtiteln) Oförutsedda utgifter(sjuttonde huvudtiteln) Beredskapsbudgel för totalförsvaret Bilaga 12 Bilaga 13 Bilaga 14 Bilaga 15 Bilaga 16 Bilaga 17 Bilaga18 Bilaga 19 Bilaga 20 Bilaga 1 till budgetpropositionen 1989 1988/89:100 Bil. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den22 Föredragande: statsrådet Anmälan tillbudgetpropositionen 1989 såvitt avser finansplanen 1 Den ekonomisk-politiska strategin Omläggningen av den ekonomiska politiken hösten1982 har tillsammans med en förbättrad världskonjunklur medfört en markeradomsvängning av ekonomiska läge jämfört med krisåren i slutet av1970-talet och början av 1980-lalel. Underutnyttjande av resurser och växandearbetslöshet har vänts till högt kapacitetsutnyttjande och i det närmaste fullsysselsättning. Ett starkt pris- och kostnadstryck har blivit följden. Detta medför nyauppgifter och nya problem. Den höga pris- och lönestegringstaklen utgör ettallvarligt hot mot sysselsättningen och den ekonomiska stabiliteten. Denekonomiska politikens främsta uppgift är därför i det kortare perspektivet atlpressa tillbaka inflationen utan atl arbetslösheten ökas, och i del medellångaperspektivet atl skynda på produklivitelslillväxten och säkra en sådaninternationell konkurrenskraft atl full sysselsättning och tryggad materiellvälfärd för hela folket kan värnas. För detta krävs en kombination av strameflerfrågepolitik och utbudsstimule-rande åtgärder. Den ekonomiska politiken lades om 1982, i syfteatl hävda sysselsättningen och förbättra del låga sparandet. Uppgiften var atlbåde arbeta och spara 1988/89.1 saml.Nr 100. Den tredje vägens ekonomiskapolitik innebar i sill Prop. 1988/89:100 inledande skede en kraftigförstärkning av konkurrenskraften. En devalve- Bi'- 1 ring av kronanunderbyggdes av en stram budgetpolitik. Penningpolitiken och näringspolitikenlades om. Tillsammans med en förbättrad internationell konjunktur ledde dettalill både ökad efterfrågan och förstärkt utrikeshandel. Resultaten blev goda.Tillväxten ökade, produktiviteten steg, näringslivets lönsamhet förbättradesoch investeringarna ökade. Bytesbalansen förstärktes, arbetsmarknaden börjadeefler hand förbättras, den offentliga utgiftsökningen bringades under kontrolloch budgetunderskottet minskades. Inflationen kundeemellertid först gradvis bringas ned: uppgick den till , 1984 , och . sjönk den lill - dockfrämst på grund av oljeprisfallel. Därefter steg inflationen igen, och 1988beräknas den ha blivit . Inflationen har härigenomkommit att ligga på en nivå som överstiger den i våra viktigastekonkurrentländer, vilket medfört all konkurrenskraften gradvis har urholkats.Kapacitetsbrist har dessutom bromsat exportlill-växten. har den privatakonsumtionen ökat snabbt . Både 1986 och 1987 steg den privatakonsumtionen med i volym. Orsakerna är flera. För del första harrealinkomstökningarna varit betydande, som en stark stegring avförmögenhetsvärdena pä bl.a. aktier och småhus ägt rum. För del andra har destigande reallönerna och förmögenhetsvärdena bidragit till all hushällensoptimism - och därmed villighet att belåna sina växande förmögenheter - ökat.För det tredje har avregleringen på krediimarknaden gjort del möjligt förhushållen all kraftigt öka sin skuldsättning. Sammanlaget har dessa faktorermedfört att hushållssparandet fallit och alt den privata konsumtionen ökatsnabbi, vilket i sin lur dragit med sig en stark ökning av importen. Den svenska ekonomin uppvisade enbild av påtaglig styrka. Arbetslösheten var bara drygt 1 1/, ochreallöner och investeringar steg avsevärt. Detta läge ser ul att i stort settbestå . Bytesbalans-underskottet ökar visserligen något ochinvesteringstillväxlen avtar, men arbetslösheten väntas förbli låg. Denna bild döljer emellertid en rad problem. 1) Den snabba pris- ochlönestegringstaklen är inte långsiktigt förenlig med en ekonomi i balans. 1långtidsutredningar och i andra sammanhang har del klargjorts alt en fortsattsnabb pris- och lönestegringstakl medför en urholkning av konkurrenskraften,vilket på försämrar bytesbalansen, ökar skuldsättning iutlandet och medför alt arbetslösheten åter börjar stiga. 1 den preliminäranationalbudgeien räknas med en schablonmässig framskrivning av löneökningarna även 1989. Del bör understrykas att denna utveckling, om den realiseras, inte är förenlig med 2 den ekonomiska politikens långsikliga mål.Politiken kommer därför att. 1988/89:100 såväl som underde därpå följande åren, ges en sådan inriktning rill. 1 attinflationstendenser hålls tillbaka. 2) Del är fallandeoljepriser, sjunkande dollarkurs och höjda exportpriser på världsmarknaden förbl.a. skogsprodukter som gjort atl försämringen av bytesbalansen blivitbegränsad. Lönekostnadernas snabba stegring medför att den förstärkning avkonkurrenskraften som vanns genom devalveringen 1982 delvis har ätits upp. har produktivitetenutvecklats något svagare än i omvärlden. I längden kominer dock inte draghjälputifrån, t.ex i form av sänkta oljepriser eller snabbt växande marknader, attkunna fortsätta all neutralisera en svag produktivitetsökning och alltförsnabba lönestegringar. 3) Kapacitelsbrist hämmarproduktionen. Detta gäller både arbete och kapital. Flaskhalsar driver upppriser och kostnader och bidrar till att den utlandskonkurierande industrininte förmår möta den efterfrågan som riktas mol svensktillverkade varor. Detta,tillsammans med det faktum att den svenska exportindustrin är relativt settsvag på vissa marknader som växer snabbt, leder till bytesbalansproblem. 4) Hushållssparandet ärnegativt. Detta beror bl.a. påomfattningen av de offentliga försäkringssystemen i kombination med de lågalånekostnaderna efter skatt. Det svaga hushållssparandet är en viktig faktorbakom det låga totala sparandel i . 5) Del offentliga sparandethar visserligen förbättrats kraftigt sedan början av 1980-lalel, men delriskerar alt försvagas . Förstärkningen av statsbudgeten desenaste åren är delvis resultatet av stora nominella lönestegringar, sommedfört automatiska ökningar av statens skatteintäkter. De senaste årenslångtidsbudgetar och treårskalkyler visar emellertid risken för atl deloffentliga sparandet åter börjar försämras. Det finns också anledning att ägnastor uppmärksamhet åt de finansieringsproblem som kan komma att uppträda isocialförsäkringssektorn. Den ekonomiska politikens inriktning Den ekonomiska politiken under den kommandemandatperioden måste, mot denna bakgrund, inriktas på alt dels dämpa deninhemska pris- och kostnadsstegringen, dels stimulera produktiviteten och denlångsikliga tillväxten. Årets budgetförslag ärstramt. Statsutgifterna ökar med . sedan börjanav 1960-lalet redovisas därmed ell förslag till en totalbalanserad budget. Denstarka förbättring av statsfinanserna som har ägt rum ärglädjande och i ett internationellt perspektiv anmärkningsvärd. Särskilda åtgärder vidtassamtidigt för atl kyla ned överhettningen i byggsektorn istorstadsregionerna. Regeringen kommer ocksåalt föreslå en indragning av vinstmedel från förelagen. bör ske genom all en särskild skall las ul på förelagsvinster na . Skallen bör i huvudsak baseras på underlaget för vinstdelningsskalt och utgå . Den särskilda vinsiskatien bör inte 3 vara avdragsgill vid taxeringen till statliginkomstskatt. Genom den särskilda Prop. 1988/89:100 vinsiskatien åstadkomsen vinslindragning om ca . 1 B''- 1 sammanhaget kommerregeringen vidare att föreslå alt del fasta fribeloppet förvinsldelningsskalten - och därmed också för den särskilda vinsiskatien -skallvara 2 milj. kr. (f.n. är det fasta fribeloppet 1 milj. Detta torde verkadämpande på lönestegringstakten, , och framför allt under 1990.Det är nödvändigt att den nominella löneökningen begränsas. Skulle denfortsätta att öka i samma takt som , riskerar resultatet alt bli enfortsalt hög inflation och en försämring av bytesbalansen. Den stramafinanspolitiken måste kombineras med åtgärder som dämpar kostnaderna, ökarutbudet och stärker produktiviteten i den svenska ekonomin. Sådana åtgärderspelar stor roll, såväl i det kortare, stabiliserings-politiska perspektivetsom i ett längre perspektiv. Om kostnadssänkande,ulbudsstimulerande åtgärder kombineras med en stram eflerfrågepolitik kaninflationen dämpas utan negativa effekter på sysselsättningen. Den typ avåtgärder som då kommer i fråga har i sig ofta även långsiktiga,produktivitetshöjande effekter. Sådana är synnerligenvikliga. 1 fortsättningen är det inte med hjälp av sänkta reallöner som densvenska exporten bör vinna sina framgångar på världsmarknaden. Tvärtom äruppgiften att löpande öka produktiviteten och höja kvaliteten påsvensktillverkade varor och tjänster, så att utrymme skapas för ökandereallöner, stigande standard saml investeringar som kan förbättra miljön. Mot den bakgrunden blirföljande uppgifter angelägna för den ekonomiska politiken : Regionalpolitikenaktiveras för att stimulera tillväxten i områden där del finns ledig kapacitetsamt dämpa expansionen för alt på så sätt motverka ytterligare flaskhalsar istorstäderna. Kompetenshöjning, utbildning i regionerna och en utbyggnad avinfrastrukturen över hela landet är här av stor betydelse, liksom den skärpningav byggregleringen som tidigare genomförts. Detkrävs en omfattande skattereform. Det nuvarande skattesystemet medför altlöneökningarna drivs upp, alt sparandet försvagas och att skatteplaneringstimuleras. Skattesystemet misslyckas därmed också med atl uppfylla de krav påutjämning och rättvisa som ställs. Därför måste skattesystemet förändras ochgöras mer rättvist. Arbete och sparande måste stimuleras genom lägreskallesatser och bredare skattebaser. Skatteplanering måste bekämpas.Kapitalbeskattningen skall skärpas och göras mer effektiv och neutral.Företagsbeskattningen måste reformeras, så att den.blir mer neutral ochstimulerar kapitalets rörlighet mer än . Ulslagningenfrån arbetslivet måste minskas. Dagens omfattande utslag-ning innebär mänskligtlidande, som den är ekonomiskt kostsam och minskar arbetsinsatserna isamhället. Här kan viktiga insatser göras av den tillsattaarbetsmiljökommissionen. Åtgärder för all minska långtidssjukskrivningar ochförtidspensioneringar är också av stor vikt för att öka arbetskraftsdeltagandet. Arbetsmarknadspolitikenmåste fortsätta att bedrivas aktivt och ytterliga- Prop. 1988/89:100 reförskjutas från efterfrågestimulans (beredskapsarbeten, rekryterings- "'' stöd och ungdomslag) till utbudsstimulans i form avförmedlingsinsatser, utbildning och andra rörlighetsfrämjande åtgärder.Flyktingar och andra invandrare bör ges möjligheter atl komma ut på arbetsmarknaden snabbare än . Arbetskraftsutbudet kan stimuleras även på andrasätt. Inte minst viktigt är del alt förbättra incitamenten för de pensionärersom så önskar atl fortsätta i arbetslivet. De förslag om förändrad beskattningav pensionärer som redan lagts fram är ett steg i den riktningen. Den offensivaindustripolitiken måste drivas vidare, med sikte på att underlätta en smidigstrukturomvandling. är viktigt både för att omställning skall kunna ske isocialt acceptabla former och för att stimulera tillväxten i konkurrenskraftigindustri. Ett centralt inslag i en sådan politik är insatser för all la till vara de tillväxtmöjligheter som etthögt nyföretagande och en expansiv småföretagssektor ger. Infrastrukturen måstebyggas ut, som ökad hänsyn tas till kravet på en god miljö. Framförallt är en utbyggnad av kommunikationerna väsentlig. Här pägår en moderniseringav , vägnätet och inrikesflyget. Den modernisering avtelenätet som sker är av stor betydelse för att få till stånd etttelekommunikationssystem som täcker hela landet och som gör det möjligt attsprida tillväxten mer jämnt. En ansvarsfull hushållning med naturresurserna ärett villkor för en god ekonomisk utveckling. Omvänt gäller alt en framgångsrikekonomisk politik är en förutsättning för en aktivmiljöpolitik. Detta innebär att miljön värnas genom förebyggande åtgärder ochgenom atl skadade miljöer återställs. Miljöhänsyn måste prägla verksamheten i alla samhällssektorer. Det är angeläget alt åstadkomma en högkvalitativutbildning på alla nivåer och ett flexibelt utbildningssystem. Det behövs flerhögt utbildade ingenjörer och forskare. Svenskt näringsliv har en högFoU-andel, men den borde kunna omsättas i större produktivitetsförbättringaroch fler innovationer. Åtgärder för att stimulera en bred användning av nyteknik inom näringslivet är därför viktiga. måste den unikt svenskaformen av breddulbildning av de anställda i ny teknik drivas vidare ochkvaliteten i den grundläggande utbildningen i skolan hävdas. Det är nödvändigtatt slå vakt om och förstärka frihandeln för att hålla uppe konkurrenstrycket iden svenska ekonomin och hålla nere prisstegringarna. Avvecklingen av dekvantitativa handelsrestriktionerna för TEKO-produkter är ett exempel på enåtgärd i detta syfte. Svenska varor och tjänster måste fä tillgång till den inre marknad som skall upprättas iVästeuropa 1992. Del är en central uppgift för politiken alt göra Sverigedelaktigt i de integrationssträvanden som pågår i , så att vår exportinte diskrimineras. Liberaliseringen av valularegleringen börfortsätta. De delar av reglering en som finns kvar har blivit allt mindre effektiva och tiden är mogen all i allt väsentligt avveckla dem. En förutsättning för avregleringen är att en fullgod skattekontroll kan upprätthållas. 1 åtskilligabranscher med begränsad konkurrens finns möjligheten att Prop. 1988/89:100 pressa priser och kostnader genom avregleringar. och ökad konkurrens. Det gäller inte minstlivsmedelssektorn och bostadssektorn. En särskild utredning får nu i uppgiftatl undersöka möjligheterna att skärpa konkurrensen på vikliga områden. Inomden offentliga sektorn torde finnas goda möjligheter alt höja utbytet av deinsatta resurserna. Betydande effektivitets- och välfärdsvinster borde slå atlvinna genom strukturomvandling, som för över resurser från verksamheter ochutgiftsområden med mindre välfärdsutbyte till aktiviteter med större effekteri förm av rättvisare fördelning och större social trygghet. Föratt undvika skattehöjningar och dämpa inflationstrycket blir det nödvändigt attutforma en långsiktig strategi för hur de offentliga utgifternas ökning skallkontrolleras och hållas tillbaka. Inte minst viktigt blir det att analyseraorsakerna till bakom de snabbt ochautomatiskt stigande kostnaderna i de stora transfereringssystemen, såsomsjukförsäkringen, arbetsskadeförsäkringen och räntebidragssystemet. 1 det följande redovisas riktlinjer och en rad förslag på dessaolika områden. De syftar till att lösa de problem den svenska ekonomin stårinför : överhettning och brist på kapacitet i stället för som tidigarestor arbetslöshet och svag efterfrågan. är uppgiften alt föra en politik förökat utbyte av insatta resurser, dvs, effektivitet, samt tillväxt och balans. För det krävs attekonomin fungerar bättre. Stabiliseringspolitikens uppgifter ändrar karaktär,medan struktur- och allokeringsfrågor får en allt större betydelse. Så drivsden tredje vägens politik vidare. Målen för den ekonomiska politiken är oförändrade- full sysselsättning utan inflation, god ekonomisk tillväxt, balans i de utrikes affärerna och en rättvis fördelningav resurserna - men medlen måste anpassas tillden nya ekonomiska situationen. 2 Den internationella ekonomin Den ekonomiska utvecklingen i OECD-området vargynnsam . BNP-tillväxten uppgick till för OECD-området somhelhet och till för . De farhågor som hystes för alten lågkonjunktur skulle följa i börskrisens spår har inte besannats. Internationellt samordnade insatser för attåstadkomma en tillräcklig likviditeti det finansiella systemet bidrog till att mildra de negativa effekterna avbörsfallen. Dessutom visade sig styrkan i den ekonomiska tillväxten från mittenav 1987 ha varit underskattad. Det tidigare oljeprisfallet och nedgången iinflationen gav bestående positiva effekter, vilket bidrog till atl deninternationella konjunkturen stärktes. Tillväxten tycks nu iflera länder vara grundad på bättre produktivitetstillväxt och ökade investeringar.Näringslivets fasta investeringar växte 1988 med i ,vilket är en påtaglig förbättring jämfört , Den ökade investeringsverksamheten kan delvis vara ett uttryck för allnäringslivet - bl,a. genom det Prop. sättpå vilket börskrisen hanterades-har fått en större tilltro tillstabiliteten i Bil. del ekonomiska systemet och dess förmåga atlklara störningar. har också ulbudsstimulerande åtgärder och insatserför en bättre fungerande ekonomii flera länder bidragit till en starkare tillväxt och en större förmåga atl klara störningar. Särskilt tycks detta gällaVästeuropa, där tillväxten tidigare varit mycket svag. Inflationsförväntningarnavar fortsatt dämpade i många . 1 åtskilliga länder snabbare produktivitetstillväxten dessutom möjliggjort löneökningar ulanökad inflation. 1 har en kraftig förbättring avsysselsättningslägel ägt rum utan att inflationen skjutit fart. Det motsattagäller dock för Storbrilannien, där en förbättring av arbetsmarknadslägetåtföljts av högre inflation. Utvecklingen iOECD-länderna gynnades 1988 av alt efterfrågan från länder utanförOECD-området, främst , ökade. Till detta medverkade dels attanpassningsansträngningar i många skuldländer börjat ge resultat, dels atl enrad råvarupriser höjts, främst för metaller och mineraler. För oljeexporlerandeu-länder har utvecklingen varit mindre gynnsam, då oljepriset fallit underåret. En ljusning för dessa länder kan dock ses i att OPEC enats omproduktionsnedskärningar, vilka kan leda tillatt oljepriset hålls uppe. Vissa av de faktorer som stimulerattillväxten är av övergående natur. Den starka kreditexpansion för hushållen somi flera länder följt på avregleringar av kreditmarknaderna kan inte förväntasfortsätta i samma omfattning. Den penningpoliliska åtstramning som successivtgenomförts sedan början kan väntas bidra lill att dämpaexpansionen. För de länder som nått ett högt kapacitetsutnytjande kommertillväxten efter hand att anpassas till ökningen av produktionskapaciteten. som fleratillväxtbefrämjande faktorer sålunda successivt klingar av är andra merbestående. Åtgärder för att förbättra ekonomiernas funktionssätt har storbetydelse och kan förväntas bli ännu viktigare. Inte minst arbetet på atlstärka den ekonomiska integrationen i kan visa sig bli myckel betydelsefullt. För OECD-området somhelhet förväntas, mot denna bakgrund, en BNP-lillväxl pä 1989 och 2,5%1990. Det betyder alt den mycket starka tillväxten del gradvisdämpas, men att den ändå blir tämligen god. Utsikterna för deninternationella ekonomin är dock osäkra. En risk är att inflationen åter börjarstiga i flera av de ekonomier som befinner sig i ett överhettat läge och atlde finansiella marknadernas förtroende för regeringarnas förmåga att kommatill rätta med inflationsproblemet därigenom försvagas. 1 flera länder finns enberedskap för åtgärder som i god tidkan sättas in för att förhindra alt en uppgång sker i inflationen och att inflationsförväntningar åter fär fäste i ekonomierna. Det är önskvärt med tidiga och bestämda 7 ingripanden vid en inflationsuppgång. Annars ärsannolikheten stor att Prop. 1988/89:100 räntorna stiger och växelkursernaändras i en utsträckning och i en takt som Bil. 1 riskerar all ge starktnegativa återverkningar på tillväxt och sysselsättning i världsekonomin. Bedömningen som här görsom en inflationslakt på för OECD-området de kommande tvä åren är såledesosäker. För svenskt vidkommande är det väsentligt att notera alt flera avSveriges viktigare konkurrentländer på världsmarknaden, däriblandFörbundsrepubliken , beräknas få en klart lägre inflation än dettagenomsnitt. En annan riskfaktor ärobalanserna i det internationella handelsutbytet. Visserligen har obalansernamellan , och minskat , men utanytterligare ekonomisk-politiska insatser är risken stor för atl anpassningen nubromsas upp. Även i della fall kan resultatet bli alt marknaderna driver framskarpa kast i räntor och växelkurser. För en sådan utvecklingtalar bedömningen alt den inhemska efterfrågan i kommer altöka i stort sett i takt med övriga , efter atl ha ökat långsammareunder 1988. För del förväntas tillväxten av den inhemska efterfråganäven fortsättningsvis ligga högt. För , däremot,förväntas den inhemska efterfrågan de kommande två åren växa långsammare änOECD-genomsnittel med åtföljande risk för brist på anpassning. Del västtyskabytesbalansöverskottel, mätt som andel av BNP, har i själva verket ökat undersenare tid. Även med en meroptimistisk bedömning av den amerikanska externa anpassningen finns risker förstora balansproblem i . Länder som redan i utgångslägel harunderskott i bytesbalansen riskerar atl få ta en större del av anpassningsbördanän länder med överskott. För att undvika atl denexterna anpassningen avstannar, liksom för att undvika en starkareinflationsutveckling, är det väsentligt att konsumtions-tillväxten dämpas ochatt sparandet ökar i den amerikanska ekonomin. En finanspolitisk åtstramning iFörenta staterna framstår som nödvändig. Den nya administrationens viktigasteuppgift i det korta perspektivet blir därför att övertygande visa att manresolut angriper budgetunderskottet. Del förblir en viktiguppgift för överskottsländerna atl åstadkomma en utveckling av inhemskefterfrågan som bidrar till attbylesbalansöverskoilen minskar. Del skulle mildra byiesbalansproblemen förövriga länder i och inte utsätta dessa för krav på störreåtstramningsålgärder än vad den interna situationen påkallar. Del finns också skäl allunderstryka allvaret i arbetslöshetssituationen. Arbetslösheten i OECD-områdethar kommit ned från en genomsnittlig nivå på lill ca 7,1988.Trots atl de ekonomiska utsikterna inbegriper en fortsalt relativt starkproduktionstillväxt, väntas emellertid inte arbetslösheten minska ytterligare.Speciellt svår är situationen i där arbetslösheten ligger kvar påöver .