prop · GC0392 · 1988-12-31 00:00:00 — ex. att undersökning och eventuell senare utvinning kan ske utan förfång förden ursprunglige lillståndshavarens rättigheter eller att denne lämnar sittmedgivande. Paragrafen motsvarar 2 kap. 2 § första stycket och 3 § första stycket5 gruvlagen och 7 § första och andra stycket gamla minerallagen. Även här haren samordning skett med lagen om vissa torvfyndigheter. Paragrafenmotsvarar 4 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget. Fråganom undersökningstidens längd har behandlats i den allmänna motiveringen,avsnitt 2.3.2. Undersökningstidenär, i likhet med 3 kap. 5 § gruvlagen tre är. En undersökningskoncession enligt gamla minerallagen skall enligt 4 § andra stycket den lagen avse , som bestäms efler vad som är lämpligt med 92 hänsyn till fyndigheten,ändamålet med koncessionen och andra omstän- Prop. 1988/89:92 digheter.Tiden bestäms vanligen till 3-5 är. Paragrafenmotsvarar 5 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget. Paragrafenanger förutsättningar för en första förlängning av tillståndet i en period omsammanlagt högst . Vad som är ändamålsenlig undersökning får avgörasfrän fall till fall av prövningsmyndigheten. Godtagbart skäl till attundersökning inte har skett kan t.ex. vara atl området skall undersökas som endel i ett större planerat projekt som sträcker sig än tre åreller att arbetena har blivit försenade av någon anledning som prospektöreninte råder över. Som undersökningsarbete skall också betraktas sådantforsknings- och utvecklingsarbete som bedrivs för att göra fyndigheten möjligatt exploatera med lönsamhet. Ett annat godtagbart skäl kan vara atträttigheten har överlåtits och den nye innehavaren ännu inte har haft lid attpåbörja arbeten beträffande fyndigheten. Förall bedöma frågorna vid prövningen måste myndigheten kunna ställa vissa krav påinnehållet i ansökan om förlängning. Lika lite som vid prövning avundersökningstillståndet bör myndigheten dock själv utreda eller på platsenkontrollera riktigheten av lämnade uppgifter. Det måste vara tillräckligt attäven frågan om förlängning avgörs på handlingarna i det övervägande antaletfall. Paragrafen motsvarar 3 kap. 5 § första stycket gruvlagen. Paragrafenmotsvarar 6 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget saml 3 kap.5 § andra stycket gruvlagen. Paragrafenmotsvarar 7 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget samt 3 kap.6 § första stycket andra meningen och 7 § första meningen gruvlagen. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 8 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget.Avgörande tidpunkt för om ett nytt undersökningstillslånd får meddelas ellerej är, på förslag av lagrådet och till skillnad från vad som gäller enligtgruvlagen, den tidpunkt då ansökningen prövas. Paragrafeninnehöll i del remitterade förslaget också en undantagsbe stämmelse från treårsregeln. Bestämmelsen avstyrktes av lagrådet och har i den utformningen ingen motsvarighet i den nya lagen. I stället har det i paragrafens andra stycke införts en möjlighet för bergmästaren att medge undanlag från treårsregeln om det föreligger synnerliga skäl. kan föreligga om enprospektör inte har kunnat bedriva aktivt undersök- Prop. ningsarbete beroende på omständigheter som ligger utanför hanskontroll. Skäl för dispens kan också vara alt man tidigare inte har ansöktom maximall medgiven tid eller all man har avstått från sådan lid.Del bör dock betonas att stor restriktivitet bör iakttasvid medgivande av undantag frän treårsregeln. Paragrafenmotsvarar 9 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget. Endastundersökningstillstånd för olja, gas eller diamant fär förenas med villkor. Devillkor som kan ställas upp skall ha till syfte att skydda allmänna intresseneller enskild rätt. Bland allmänna intressen som skall skyddas är hänsynen tillmiljön det som oftast blir aktuellt. Bakgrunden är de särskilda risker förskador på omgivningarna som är förenade med prospekteringen. Villkoren kansåledes avse hur verksamheten skall bedrivas i olika hänseenden. Paragrafenmotsvarar 1 § första stycket i kommitténs förslag och i det remitteradeförslaget. I1 § anges vem som har rätt till undersökning och i följande paragrafer angesden närmare innebörden i denna räll. I § motsvarar, tillsammans med 3 §, 16 och22 §§ gamla minerallagen samt 1 kap. 4 § och 3 kap. 2 § gmvlagen. Paragrafenmotsvarar 1 § andra stycket i kommitténs förslag och i del remitteradeförslaget. I2 § anges att fastighetsägaren utan tillstånd får undersöka sin mark för attfinna annat än olja, gasformiga kolväten eller diamant, dock underförutsättning att det kan ske utan intrång i annans nyttjanderätt, servituteller annan särskild rätt. Vad gäller inmutningsbara enligt gruvlageninnebär delta i praktiken ingen förändring i förhållande till tidigare, även omgruvlagen i princip förutsätter att inmutning skall sökas även på egen mark.Något legalt hinder mot undersökning på egen mark finns dock inte. Enligt gamlaminerallagen får markägaren utan tillstånd undersöka vissa fyndigheter.Undantag görs dock för bland annat olja och gas. Omfastighetsägaren utnyttjar sin rätt att bedriva undersökning på sin mark måste han, som anges i paragrafen, respektera eventuell nyttjande rätt, servitut eller annan särskild rätt som finns på fastigheten. Denna skyldighet följer ibland också av andra lagar och myndighelsbeslut. Om exempelvis renskötselräll finns på fastigheten måste han respektera den i enlighet med bestämmelserna i rennäringslagen (1971:437). Liksom i andra sammanhangintar prospektering efter olja och gasformi- Prop. 1988/89:92 ga kolvätensaml diamant en särställning. Tillstånd krävs alltid för att undersöka dessaämnen. Bestämmelsernaom undersökningsarbete är i huvudsak tillämpliga även på sådan undersökning sombedrivs av ägaren eller med hans medgivande. Avsikten är att markägaren ulantillstånd skall kunna undersöka fyndigheten så långt hans befogenhet sommarkägare räcker. Däremot får han av naturliga skäl inte göra intrång i annansrätt. Han får således inte göra intrång på annans mark genom att exempelvis taeller bygga väg. Paragrafenmotsvarar 2 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget. 13 § anges att tillståndshavaren får bedriva undersökningsarbete endastbeträffande sådana koncessionsmineral som omfattas av tillståndet. Somframhållits i specialmotiveringen lill 1 kap. 5 § kommer i de flesta fall elltillstånd att omfatta alla koncessionsmineral utom olja, gas och diamant.Endast då sökanden själv har undantagit vissa i sin ansökan hartillståndet en snävare omfattning. innebär alltså, i de flesta fall, attett undersökningstillstånd omfattar alla de , som är inmutningsbaraenligt gruvlagen jämte de ytterligare som förs in i den nya lagen medundantag för olja, gas och diamant. Iandra stycket regleras lillståndshavarens räll alt ta mark i anspråk för attuppföra byggnader och vägar inom undersökningsområdet. Paragrafen reglerar baraförhållandet mellan tillståndshavaren och fastighetsägaren jämte andrasakägare. Tillståndshavaren måste i övrigt iaktta de bestämmelser som kanberöra verksamheten. Han måste exempelvis ha bygglov enligt (1987:10) för att få uppföra byggnader på området. Paragrafenmotsvarar 3 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget samt 3 kap.3 § gruvlagen och 23 § gamla minerallagen. Paragrafenmotsvarar 4 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget. Paragrafenmotsvarar i stort 20 § gamla minerallagen och 3 kap. 1 § gruvlagen. Kretsen personer som skall underrättas har dock utökats. mästaren måste känna till arbetet för att kunna utöva sin tillsynsverksam het. Innehavaren av annan särskild rätt till marken än nyttjanderätt och servitut skall underrättas, om rättigheten kan antas bli berörd av arbetet. Vad gäller innehavare av renskötselrätt har det bedömts vara alltför be tungande för prospektören att behöva underrätta samtliga renskötselberät- tigade inom området. Samebyn får anses representera dessa och prospek- 95 tören får uppfylla sinunderrättelseskyldighet genom att delge den eller de Prop. 1988/89:92samebyar som berörs. Paragrafernamotsvarar 5 och 6 §§ i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget samt17-18 §§ gamla minerallagen. 1 gruvlagen finns liknande bestämmelser i 2 kap.3-4 §§. Dessa föreskriver emellertid förbud mot inmutning medan motsvarandebestämmelser i den gamla minerallagen liksom förevarande paragrafer istället föreskriver förbud mot verksamheten som sådan. Den senare lösningeninnebär praktiska fördelar och har valts i den nya lagen. Myndigheten behöverinte göra sig underrättad i detalj om vilka hinder som kan föreligga inom olikadelar av området utan det åligger undersökaren att skaffa sig erforderligdispens om det blir aktuellt att undersöka ett område som skyddas avbestämmelserna. Detbör uppmärksammas att även sädana hinder som uppkommer sedanundersökningstiUständet meddelats medför att dispens krävs för att få utföraarbete där (jfr prop. 1974:146 s. 73). Som framgår av 5 kap. 10 § ärsituationen en annan när bearbetningskoncession har meddelats för ett visstområde. I5 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget upptogs under förstapunkten ett förbud mot att, utan medgivande, bedrivaundersökningsarbete inom nationalpark och område som statlig myndighet hosregeringen har begärt skall avsättas till nationalpark. Denna bestämmelsefinns inte med i den nya lagen av följande skäl. För varje nationalpark fårdet, enligt 5 § andra stycket naturvårdslagen, meddelas föreskrifter som hartill syfte att tillgodose ändamålet med parken. Dessa föreskrifter meddelas avnaturvårdsverket efter samråd med enligt 4§nalionalparksförordningen (1987:938). Undantag från dessa föreskrifter i visstfall kan medges av eller i vissa fall förvaltaren för parken(5 § nationalparksförordningen). Den som vill bedriva undersökningsarbete i ennationalpark måste således utverka undantag från föreskrifterna för parken, omdessa hindrar undersökningsarbete, vilket prövas av . Attdessutom låta pröva frågan enligt minerallagen har inte ansettsnödvändigt. Vadsedan gäller bearbetning inom nationalpark bör följande beaktas. En nationalpark ägs alltid av staten, vilket bl.a. mnebär att , enligt 9 kap. 9 § regeringsformen, fastställer grunderna för förvaltningen av parken och förfogandet över den. Om det skulle bli aktuellt med mineralbearbetning i en nationalpark innebär detta ett sä stort ingrepp i förvaltningen av parken att medgivande torde bli nödvändigt. En sådan fråga kommer att prövas på grundval av ett brett beslutsunderiag där man med tillämpning av bestämmelserna i 2 och 3 kap. NRL kommer att bedöma mineralbearbetningens inverkan på naturmiljön i allmänhet och ingreppet i i synnerhet. Beslutet kommer också att föregås av ett brett remissförfarande. Om efter ett sådant grund ligt förfarande beslutar att mineralbearbetning skall tillåtas i en national park ter det sig inte meningsfullt att dämtöver kräva tillstånd av länsstyrel- 96 sen enligt minerallagen.Det har därför inte heller ansetts behövligt att i Prop. 1988/89:92minerallagen reglera frågan om bearbetning i nationalpark. I7 § första stycket andra punkten har en mindre ändring gjorts i förhållandetill den äldre minerallagstiftningen. har gällt att undersökningsarbeteinte får bedrivas inom ett från "byggnad som är avsedd allstadigvarande användas till bostad". Denna bestämmelse har ibland letttill tolkningstvister, främst vad gäller fritidshus. Den nya lydelsen avbestämmelsen, "byggnad där någon är bosatt under övervägande del avåret", innebär att del avgörande i fortsättningen blir hur byggnaden rentfaktiskt används och inte hur den är avsedd att användas. Det är ju intebyggnaden som skall skyddas utan människors boende. Det får närmast åligga densom åberopar bestämmelsen, dvs. fastighetsägaren, all visa attförutsättningarna för att tillämpa bestämmelsen föreligger. Det är främstbeträffande fritidshus som tveksamhet kan uppstå. Den fastighetsägare sompåstår att han bor övervägande del av året i huset kan exempelvis åberopahusets standard som tecken på detta. Han kan vidare förete uppgifter omelförbrukning, vattenförbrukning etc. till stöd för sitt påstående.Naturligtvis kan han också åberopa uppgifter från grannar och bekanta. Somjag redogjorde för har nationalpark tagits bort som generellt hinder motundersökningsarbete. Naturreservat utgör inte hinder enligt nu gällandelagstiftning och har heller inte tagits upp i den nya minerallagen. Derestriktioner som gäller för naturreservat kan variera från omfattande ochingående inskränkningar till mera obetydliga inskränkningar i rätten attförfoga över marken. Det innebär att framför allt mindre ingripandeundersökningsarbeten ofta inte kommer i konflikt med de restriktioner som gällerför reservatet. Något generellt förbud mot undersökningsarbete i naturreservatfinns därför inte i lagen. En prospektör måste naturiigtvis följa debestämmelser som gäller för reservatet. Om dessa försvårar eller omöjliggör detplanerade undersökningsarbetet kan han hos begära undantag fråneller upphävande av föreskrifterna med stöd av 12 § naturvårdslagen. Detbör observeras att regleringen enligt 6 och 7 §§ inte är uttömmande såtillvidaatt beroende pä undersökningsförfarandet tillstånd också enligt annanspeciallagstiftning kan erfordras. Det gäller t.ex. om undersökningsarbetetskulle innebära ingrepp i fast fornlämning. Om det uppstår en tvisl mellanprospektören och den som skyddas av hindersbestämmelserna kan tvisten hänskjutastill bergmästarens prövning enligt 8 kap. Omen prospektör inte respekterar hindersbestämmelserna innebär del atl han utförundersökningsarbete på ett område som visseriigen omfattas av tillståndet mendär han inte utan medgivande av myndighet får ulföra arbete. Hans handlandeblir därmed att bedöma enligt reglerna i , varvid ansvar förskadegörelse och tagande av olovlig väg närmast kommer i fråga. 7 1988/89. Paragrafenmotsvarar 7 § tredje stycket gamla minerallagen. Tvist i frågan prövas avbergmästaren enligt 8 kap. 7 § första stycket. Bergmästaren kan ex officio taupp frågan med stöd av tillsynsbestämmelserna i 15 kap. Paragrafenmotsvarar I kap. 9 § i kommitténs förslag och 4 kap. 4 § första stycket i detremitterade förslaget. Bestämmelser av motsvarande innebörd finns i 4 kap. 1 §första stycket gruvlagen och 4 § andra stycket gamla minerallagen. Enmotsvarande bestämmelse för undersökningstillslånd finns i 2 kap. 1 §. Somangetts under denna paragraf gäller utan all detta särskilt sägs all gränsernaför område liksom är lodräta på djupet. I de särskilda fall, där äldrerättigheter följer fyndighetens utsträckning enligt äldre lagstiftning,regleras förhållandena genom övergångsbestämmelserna. Paragrafenmotsvarar 1 § i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget. Den harutformats i enlighet med lagrådels förslag. Förulsällningarnaför erhållande av bearbetningskoncession har behandlats i den allmännamotiveringen, avsnitt 2.3.3. Paragrafensförsta punkt avser den s.k. malmbevisningen. Motsvarande bestämmelse finns i 1kap. 5 § första stycket gruvlagen och i 5 § tredje stycket gamla minerallagen.Någon materiell ändring är inte avsedd. Bevisning måste företes beträffandevarje ämne för vilket koncession begärs. Om nya ämnen påträffas underbearbelningsfasen kan naturligtvis koncession meddelas för de nya ämnena omkraven i denna paragraf uppfylls. Malmbevisning avseende en fyndighet av någotav ämnena i 1 kap. 1 § tredje punkten måste gälla just den industrielltanvändbara kvaliteten av ämnet och en eventuell koncession avser bara justdenna kvalitet. Vid beräkning av en fyndighets ekonomiska värde skall hänsyntas till alla ämnen som omfattas av ansökan samt dessutom till sådant som kantillgodogöras med stöd av 5 kap. 6 § första stycket. Andrapunkten avser sökandens lämplighet. Han skall rent allmänt vara lämplig att bedriva bearbetning av det aktuella mineralet. I detta ligger inte alt han ensam måste ha förmåga att svara för hela arbetet. Lämplig hetskravet får anses uppfyllt redan om han i samverkan med andra kan få till stånd en ändamålsenlig bearbetning. Dessutom skall han, enligt tredje punkten, vara lämplig med hänsyn lill fyndighetens art och belägenhet. Fyndighetens art syftar på att vissa kan ha särskild betydelse ur t.ex. utrikespolitisk synpunkt och fyndighetens belägenhet syftar på all man vill undvika en olämplig arrondering av bearbetningsområdena. Des sa frågor, liksom bestämmelserna om intresseavvägning enligt NRL, som avhandlas i andra stycket, har behandlats i den allmänna motiveringen 98 (avsnitt 2.3.3.). Fråganom koncessionens förenlighet med detaljplan och Prop. områdesbestämmelser harbehandlats i specialmotiveringen till I kap. 7 §. Beträffandehänsynstagandet till arronderingsförhållandena innebär detta inte att enkoncessionsansökan automatiskt skall avslås om ansökan avser ett område i närheten avett område där någon annan har koncession Varjesådan ansökan där arronderingsfrågan blir aktuell skall prövas efterfömtsättningarna i det enskilda fallet. bedömas om den äldrekoncessionshavaren har ett berättigat intresse av all skydda närområdet kringdet egna koncessionsområdet. havares behov av att ha enmalmreserv för senare exploatering måste Om detdäremot inte framstår som sannolikt att den äldre koncessionshavaren inomöverskådlig framlid kommer att exploatera malmfyndigheter inomnärområdel bör detta inte åtnjuta skydd mot andra Enförutsättning för företrädesrätt till koncessionen enligt första stycket är allsökanden har undersökningstillstånd för något av de som omfattas avansökningen om koncession. Detta i sin lur förutsätter att ansökan omkoncession ges in innan giltighetstiden för undersökningstill-slåndel går ut.Om sökanden gör det fortsätter undersökningstillståndet att gälla tillskoncessionsärendet har avgjorts (2 kap. 8 §). Sedan en företrädes-berättigad pådetta sätt har beviljats koncession får övriga koncessionsansökningar prövaspå sedvanligt sätt med tillämpning av 4 kap. 4 §. Omingen har företrädesrätt skall enligt andra stycket prövningsmyndighelenavgöra vem av flera konkurrenter som skall ha koncessionen. Därvid ärmineralpolitiska överväganden avgörande. Den som ur allmän synpunkt ärlämpligast att få koncessionen skall ha den. En omständighet som är av särskildvikt vid bedömningen är om någon av de sökande med eller ulanundersökningstillstånd har utfört undersökning av området. Det säger sig självtatt det oftast innebär en vinst i lid och pengar om koncessionshavaren haromedelbar tillgång till undersökningsresultatet och dessutom annan kännedom omområdet. Den ur nationalekonomisk synpunkt bästa hushållningen med resurser ärdärför oftast alt den som har utfört arbete på området också får koncessionen.Därför sägs i andra stycket alt sådant arbete skall beaktas särskilt. Regeln ärockså ägnad att minska risken för sådana prospektörer som av en eller annananledning har givit in sin ansökan för sent för att få företrädesrätt enligtförsta stycket. Omden situationen skulle uppkomma att flera ansökningar finns för samma områdemen avseende olika fyndigheter, finns inget hinder mot atl ge båda koncessionom detta skulle vara praktiskt möjligt. Att särskilt reglera detta har inteansetts nödvändigt. Paragrafenmotsvarar 2 § i kommitténs förslag och i det remitterade försla get saml delvis 7 § gamla minerallagen och 4 kap. 2 § gruvlagen. Motsvarande bestämmelser för undersökningstillständ finns i 2 kap. 4 §. 5 § Prop. Paragrafenmotsvarar 4 § i kommitténs förslag, 4 § andra stycket i det remitteradeförslaget saml 10 § första stycket gamla minerallagen. Eftersom NRL skalltillämpas i tillåtlighetsfrågan skall också villkor kunna ställas för alltillgodose syftet med bestämmelserna i . Vid konflikt bör i första handundersökas om den kan lösas med hjälp av villkor i koncessionen. Iformuleringen att villkoret skall skydda allmänna intressen eller enskild rättligger atl det endast är sådana villkor som rör den planerade verksamhetensinverkan på de motstående intressena som skall kunna ställas. Villkoren fårinte ta sikte på annat än att motverka och kompensera menlig inverkan påmotstående intressen av den planerade verksamheten. Vissaallmänna intressen tillgodoses genom särskilda regler i den nya lagen. Staienhar sålunda t. ex. rätt lill kronoandel enligt 11 kap. Paragrafenmotsvaras delvis av 18§ andra stycket naturvårdslagen och 13 § lagen om vissatorvfyndigheter. Om koncessionshavaren inte uppfyller sina skyldigheter enligt13 kap. 4 §, kan bergmästaren enligt 15 kap. 5 § första stycket föreläggakoncessionshavaren att vid vite fullgöra sina skyldigheter. 1 sista hand kanbergmästaren, enligt 15 kap. 5 § andra stycket, förordna att åtgärderna skallulföras på koncessionshavarens bekostnad. Den säkerhet som koncessionshavarenställer enligt förevarande paragraf kan därvid tas i anspråk. Tvisterom ställande av säkerhet prövas av enligt 17 kap. 2§. Fråganom koncessionstidens längd har behandlats i den allmänna motiveringen underavsnitt 2.3.3. Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag. 1paragrafen anges koncessionstidens längd till . 1 de två följande paragraferna finns bestämmelser om rätt till förlängning av koncessionsti den. Om sådan föriängning medges sker detta på oförändrade villkor. I 6 kap. 4 § finns bestämmelser om när villkoren i en koncession får ändras. Om förutsättningarna enligt den paragrafen är uppfyllda kan naturligtvis villkoren i en koncession ändras i samband med förlängning av konces sionstiden men i övrigt saknas möjligheteratt ändra koncessionsviUkoren i samband med föriängning. Den uttryckliga bestämmelse om detta som fanns angiven i 4 kap. 7 § andra stycket i kommitténs förslag och i det remitterade förslaget har inte tagits in i den nya lagen då bestämmelsen inte har ansetts vara nödvändig. 8 § Prop. Enligtparagrafen skall en koncession automatiskt förlängas när regelbundenbearbetning pågår. En motsvarande rätt till förlängning av utmål finns i 6 kap.10 § andra stycket första meningen gruvlagen. Ytterligarefall av rätt till eller möjlighet till förlängning finns i 9 och 10§§.Förlängningsfrågan skall i de fall som regleras i 8§ prövas utan ansökan. Genomatt bergsstaten har kännedom om pågående bearbetning kan beslutet fattas på delunderiag som redan finns hos myndigheten. Förlängning sker med i sänder.På koncessionshavarens begäran kan tiden sättas kortare. Tillfälle skallsåledes ges koncessionshavaren att inkomma med synpunkter innan beslut omförlängning fattas. Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag. Paragrafenmotsvarar 9 § första, tredje och fjärde styckena i kommitténs förslag och i detremitterade förslaget. Motsvarande bestämmelser finns i 6 kap. 10 § andrastycket andra meningen gruvlagen. Tredje stycket motsvarar 6 kap. 12 §gruvlagen. Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådets förslag. Paragrafen,som har utformats i enlighet med lagrådets förslag, motsvarar 9 § andra stycketi kommitténs förslag och i det remitterade förslaget. Motsvarande bestämmelsefinns i 6 kap. 10 § tredje stycket gruvlagen. Paragrafen,som har utformats i enlighet med lagrådets förslag, motsvarar 10 § i kommitténsförslag och i det remitterade förslaget samt 6 kap. 11 § gruvlagen. Bearbetning m. m. Kapitlethar utformats i enlighet med lagrådets förslag. Termen "ovan jord" i1, 3 och 10§§ i lagrådets förslag har dock bytts ut mot orden "idagen", vilket är det vedertagna begreppet då man beskriver verksamhet sominte sker under jord. Iparagrafen har samlats de grundläggande bestämmelserna om koncessionshavarensbefogenheter. Första-tredjestyckena motsvarar 9 § första-tredje styckena i kommit-, tens förslag och i det remitterade förslaget samt 6 kap. 3 § gruvlagen och 32 § första och andra styckena gamla minerallagen. Inomkoncessionsområdet får koncessionshavaren, såväl som Prop. 1988/89:92under jord, bedriva undersökningsarbete samt bearbetning och därmedsammanhängande verksamhet. Bearbetning och därmed sammanhängande verksamhetsom sker får endast bedrivas pä mark som anvisats för ändamålet.