prop · GC0392 · 1988-12-31 00:00:00 — Mittförslag att det skall bli möjligt att på statens bekostnad utföra olikakontrollmätningar vid vissa nedlagda gruvor kan, med det mätbehov somföreligger , uppskattas kosta . Somjag tidigare under avsnitt 2.5.1 framhållit, avser jag att ta upp frågan omfinansieringen av kontrollåtgärder vid nedlagda gmvor i samband med 1990 årsbudgetproposition. Sammantagetbedömer jag mitt förslag till minerallag vara möjligt att genomföra med i stortsett oförändrade kostnader för det allmänna. Ienlighet med vad jag nu har anfört har det inom industridepartementetupprättats förslag till 1. minerallag, 2. lag om ändring i lagen(1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., 3. lag om ändring i lagen(1985:620) om vissa torvfyndigheter, 4. lag om ändring i lagen(1982:618) om utländska förvärv av fast egendom m. m., 5. lag om ändring i lagen(1966:314) om kontinentalsockeln. Jaghar i detta ärende samrått med cheferna för justitie-, bostads- samt miljö- ochenergidepartementen. 4.1 Förslaget till minerallag Mångaav de paragrafer som tas upp i förslaget till minerallag har utan sakligförändring förts över från gmvlagen eller gamla minerallagen. I de fallen görsi specialmotiveringen endast en hänvisning till motsvarande paragrafer i denäldre lagstiftningen. Iparagrafen anges de mineraliska ämnen som omfattas av lagen. benämnsi lagen koncessionsmineral. Jämsides med denna benämning användsden kortare formen "", som även den alltså används om demineraliska ämnen som omfattas av minerallagen. Som framgår av den 84 allmännamotiveringen (avsnitt 2.3.1) är kretsen av lagreglerade ämnen Prop.1988/89:92 större än tidigare enligt gruvlagen och den gamla minerallagen. Iförsta punkten har tagits upp grundämnen, i andra punkten ett antal ochen bergart, nefelinsyenit, i tredje punkten ett antal som endast ivissa industriellt användbara kvaliteter avses bli omfattade av lagen saml ifjärde punkten olja, naturgas och diamant, för vilka vissa särbestämmelser ilagen gäller. Mineralenunder tredje punkten används som insatsråvara i många industriella processersåsom tillverkning av papper, färger, plaster, gödselmedel, glas- ochmineralull etc. För att kunna användas i sådana processer krävs dock att de ärav viss kvalitet. Del är endast dessa kvaliteter som avses bli omfattade avlagen. Emellertid finns det vissa industriella processer, framför allttillverkning av betong och asfalt, som visserligen kräver insatsråvaror av visskvalitet men där kvalitetsnivån är så låg atl det inte möter några nämnvärdasvårigheter att påträffa dessa former av mineralet i tillräcklig omfattning.Sådana former behöver därför inte omfattas av lagen. Atl exakt bestämma vilkakvaliteter som skall omfattas av lagen och att definiera dessa kvaliteter haröverlämnats till regeringen. Vissa frågor om hur dessa skall behandlasi ärenden om undersökningstillslånd eller bearbetningskoneession behandlasunder 2 kap. 2 § resp. 4 kap. 2 §. Frågan har också berörts i den allmännamotiveringen under avsnitt 2.3.1. Bestämmelsenmotsvarar 3 § i kommitténs förslag, 1 kap. 10 § gruvlagen och 14 § gamlaminerallagen. Den nya lagen tillämpas i likhet med motsvarande äldrelagstiftning inte inom allmänt vattenområde i havet. Där är i stället lagen(1966:314) om kontinentalsockeln tillämplig. Den nya minerallagen gäller således,förutom på land, inom allmänt vattenområde i de stora insjöarna samt på enskiltvatten. Iparagrafen, som i huvudsak motsvarar 4 § i kommitténs förslag, definierasbegreppen undersökning och bearbetning. Någon ändring i förhällande till äldrerätt är inte åsyftad. Somframgår av 4 § får, utom i särskilt angivna fall, undersökning inte bedrivasutan tillstånd. Detta innebär dock inte att varje typ av åtgärd som vidtas isyfte att leta efler mineraliska ämnen kräver undersökningstillstånd. Vissa typerav undersökningsarbeten, t.ex. blockletning, mätning med olika instrument m.m.,kan företas inom ramen för allemansrätten och kräver inte tillstånd. För sådanaåtgärder har ibland beteckningen "eftersökande" använts (jfr prop.1974:146 s. 79). Endast sådana åtgärder som innebär ett intrång ifastighetsägarens eller annan rättsinnehavares räll, t.ex. i form av åverkan påmarken, utgör med lagens definition undersökningsarbete. Paragrafen,som motsvarar 5 § första stycket samt 6 och 7 §§ i kommitténs 85 förslag, har utformats ienlighet med vad lagrådet förordat. I första stycket Prop. anges den grundlägganderegeln alt undersökning och bearbetning av koncessionsmineral krävertillstånd eller koncession enligt lagen utom i särskilt angivna fall.Dessa undantag, vilka i det remitterade förslaget upptogs i 6 och 7 §§,anges i andra stycket. Med hänsyn lill regleringen i 5 § har del fall som kommitténtagit upp i sitt förslag som 1 kap. 6 § 2 fallit Paragrafen,som har utformats i enlighet med lagrådets förslag, motsvarar delvis 5 § andrastycket i kommitténs förslag. Regleringen skiljer sig dock något frånkommitténs förslag. Skälen till detta är följande. Eninmutningsrätl enligt gruvlagen innebär rätt att prospektera efter alla demineral som omfattas av lagen. Även den som i sin ansökan anger alt han avseralt leta efter exempelvis järn får alltså som inmutare rätt alt leta efterandra inmutningsbara . Han kan också senare få utmål under hänvisninglill att han påträffat en utvinningsbar fyndighet av vilket som helst slag avde som omfattas av gruvlagen. I den gamla minerallagen regleras dennafråga annorlunda. De som omfattas av den lagen är sinsemellan olikadärigenom all de förekommer i olika sammanhang. Prospektering efter samtligamineral kan därför knappast ske . De är dock i lagen med hänsyn tillsin förekomst sammanförda i vissa grupper. I en undersökningskoncession angesdärför den grupp av som omfattas av koncessionen. Undersökningsarbetefår endast ske för att påvisa förekomsten av från denna grupp. Dennya minerallagen omfattar såväl de som omfattas av gruvlagen och dengamla minerallagen som vissa nya . Många av dessa ämnen förekommer oftatillsammans i samma fyndighet och det är ofta svårt att på förhand veta vilketav ämnena som kan vara av intresse. Det har därför ansetts lämpligt att, enligtden princip som gäller enligt gruvlagen, som huvudregel låta ettundersökningstillstånd omfatta alla koncessionsmineral som anges i 1 § 1-3.Det medför administrativa förenklingar och den praktiska skillnaden gentemotkommitténs.förslag torde vara begränsad med hänsyn till att kommittén förutsattatt undersökningstillslånd normalt skulle komma all omfatta hela den krets avämnen för vilken huvudregeln gäller. Enligt2 kap. 2 § måste en sökande förete något indicium på atl ett koncessionsmineralfinns i området. Ansökningen grundas på detta och gäller primärt del eller demineral för vilka sådana indicier föreletls. Om det är fråga om något ämne somanges i 1 § 1-3 skall emellertid enligt huvudregeln undersökningstillståndbeviljas för samtliga dessa ämnen.på samma sätt som en inmutning enligtgruvlagen omfattar alla inmutningsbara ämnen. Sökandenbör själv kunna reducera antalet i ett tillstånd. Härigenom kan iundantagsfall flera ges rätt att för olika undersöka ettområde, om så skulle anses lämpligt (jfr 2 kap. 4 §). Förde ämnen som anges i 1 § 4, dvs. olja, gas och diamant kan inte huvudregeln tillämpas.Undersökningsarbete beträffande dessa ställer sto- Prop. 1988/89:92 ra krav påkompelens, varför som framgår av 2 kap. 2§ andra stycket särskilda krav ställspå den som vill ha undersökningstillstånd. En prövning måste alltså göras ivarje särskilt fall huruvida sökanden uppfyller dessa krav för ämnet i fråga.Olja och gas hör med hänsyn till förekomstsätt så nära samman atl en ansökanatt leta efter det ena också normall omfattar det andra. Undersökningstillståndkommer därför normalt att omfatta båda dessa ämnen på samma sätt somundersökningskoncessioner enligt den gamla minerallagen. Vidprövning av bearbetningskoncessioner sker bl. a. en intresseavvägning mellanolika samhällsintressen och en bedömning av sökandens lämplighet, varvidfyndighetens beskaffenhet är av betydelse. Därför bör en koncession endastmeddelas beträffande det eller de som har påvisats. Koncessionen gernaturligtvis bara rätt att bearbeta de som sålunda har angetts. 4 och 6 §§ följer dock att koncessionshavaren kan få tillgodogöra sigäven andra ämnen som påträffas i samband med bearbetningen. Paragrafen,som motsvarar 10 § i kommitténs förslag och 8 § i det remitterade förslaget,innehåller det grundläggande stadgandet om statens rätt till kronoandel i denverksamhet som avses med en koncession. Bestämmelsen bygger, liksom ,på den fömtsättningen all koncessionshavaren och staten träffar avtal om hur degemensamma frågorna skall behandlas. Om man inte lyckas träffa ett sådantavtal, tillämpas bestämmelserna i 12 kap. om gemensam förvaltning avkoncessionsrätt. Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådels förslag. Paragrafenmotsvarar 11 § i kommitténs förslag och 9 § i det remitterade förslaget. Iförsta stycket anges i övrigt viss annan lagstiftning om användningen av markoch vatten som kan vara tillämplig på verksamhet som omfattas av minerallagen.En rätt enligt minerallagen är en visserligen nödvändig men ingalundatillräcklig förutsättning för att bedriva verksamhet som omfattas avminerallagen. För gmvdrift preciseras sålunda de närmare förutsättningarna förpåverkan av den yttre miljön normalt genom prövning enligt miljöskyddslagenoch vattenlagen. Förhållandet mellan minerallagen och lagen (1987:12) omhushållning med naturresurser m.m. (naturresurslagen, NRL) har utförligtbehandlats i den aUmänna motive-, ringen. Iförsta stycket nämns inledningsvis att (PBL) kan beröra verksamhet som regleras i minerallagen. Frågan om minerallagens samordning med PBL har behandlats i avsnitt 2.4 i den allmänna motive ringen. PBL får till en början betydelse i samband med tillståndsgivningen. I 4 kap. 2 § tredje stycket rninerallagen stadgas nämligen att en bearbet ningskoncession inte får strida mot en detaljplan eller områdesbestämmel- r.j Vidare finns enbestämmelse i 3 kap. 7§ som förbjuder undersök- Prop. 1988/89:92 ningsarbete iområde med detaljplan eller områdesbestämmelser utan medgivande avbergmästaren. I båda fallen fär bergmästaren meddela beslut som innebär mindreavvikelser frän planen eller bestämmelserna om syftet med dessa inte därigenommotverkas. I sådana ärenden måste alltså bergmästaren informera sig om denkommunala planeringen. I ärenden om bearbetningskoncession måste bergmästarenalltid ha tillgång till uppgifter om den kommunala planeringen. Om ett områdedär det begärs koncession ligger inom område med detaljplan ellerområdesbestämmelser, är bergmästaren bunden av den kommunala planeringen ienlighet med vad som sagts. Om koncessionsområdet däremot ligger utanförsådant planlagt område, vilket torde vara det vanligaste, skall en intresseavvägningpå grundval av bestämmelserna i naturresurslagen äga rum. Områden, som saknardetaljplan eller områdesbestämmelser berörs endast av den kommunalaöversiktsplanen, som inte är formellt bindande. Den planen torde dä inte habeaktat mineralfyndigheten, som ju inte har varit känd tidigare.Intresseavvägningen kommer därför alt ske mellan mineralintresset och detändamål som anges i översiktsplanen. Som framgår av 8 kap. I § skallbergmästaren samråda med , som i praktiken kommer att göraintresseavvägningen. I regeringens verkställighetsföre-, skrifter kommer detatl införas skyldighet för resp. bergmästaren att inhämtayttrande från berörd kommun i ärenden av denna typ. Det kan också blinödvändigt för bergmästaren att beakta den kommunala planeringen vidmarkanvisningsförrättningen. Huvuddelen av den anvisade marken ligger alltidinom koncessionsområdel oeh där har ju, som nämndes, den kommunalaplaneringen beaktats i koncessionsärendet. kan emellertid också anvisasutanför koncessionsområdet och då måste den kommunala planeringen beaktas vidmarkanvisningsförrättningen. PBL:sbestämmelser berör också koncessionshavaren i hans verksamhet, därigenom atthan i vanlig ordning måste ha bygglov och marklov för olika åtgärder han vidtarinom och utom koncessionsområdet. allmänna motiveringen har också berörts förhållandet till lagen (1988:950)om kulturminnen m.m. I den lagen finns bl.a. särskilda bestämmelser omutredning på planeringsstadiet för att ge säkert underiag för den senareprövningen av frågan om tillstånd till ingrepp i fast fornlämning. Dessabestämmelser (2 kap. 11 § kulturminneslagen) är tillämpliga även vid denutredning som skall föregå beslut i koncessionsfrågan enligt minerallagen. I andra stycket erinras omatt lagen om kärnteknisk verksamhet och strålskyddslagen blir tillämplig i vissa fall i fråga om ämnen som omfattas av minerallagen. Enligt lagen om kärnteknisk verksamhet krävs tillstånd för atl ta befattning med kärnämnen som sägs i 2 § den lagen. Kärnämnen är bl.a. uran och torium. Tillståndsplikt enligt strålskyddslagen torde kunna bli aktuell i fråga om hantering av andra radioaktiva mineraliska ämnen än kärnämnen. Det har därför inte ansetts nödvändigt att särbe handla dessa ämnen i minerallagsliftningen genom exempelvis särskild prövning av undersökningsrätten. I fråga om utländska förvärvav mineralräller har lagen om utländska Prop. 1988/89:92 förvärv av fastegendom m. m. tillämpats på rättigheter enligt gruvlagen. Någon motsvaranderegel beträffande rättigheter enligt gamla minerallagen finns inte, eftersomfrågan om utländskt inflytande kan prövas när koncession beviljas ellertillstånd begärs att överlåta en koncession. Enligt den nya lagen skallbergmästaren pröva frågan om tillstånd och koncession. Bergmästaren saknarkompetens att pröva frågan, som är i huvudsak av ekonomisk och politisk natur.Därför har förvärvslagen gjorts tillämplig på rättigheter enligt den nya lagen.En sammanfattning av frågorna om samordningen mellan den nya minerallagen ochannan lagstiftning finns i den allmänna motiveringen, avsnitt 2.4. Paragrafenmotsvarar 12 § i kommitténs förslag och 10 § i det remitterade förslaget. Vissatyper av anläggningar får inte utföras utan alt regeringen har lämnat sitttillstånd enligt 4 kap. NRL. Vilka typer av anläggningar det gäller anges i 4kap. 1 § NRL. För gruvnäringens del blir denna fråga aktuell främst vidgruvdrift i de obrutna fjällområdena. Enligt 4 kap. 2 § NRL kan regeringenockså för visst fall besluta att en anläggning eller en åtgärd inte får utförasutan regeringens tillstånd. Vid en tillståndsprövning enligt 4 kap. NRL görs,beträffande den fortsatta markanvändningen, en övergripande intresseavvägningmed tillämpning av bestämmelserna i 2 och 3 kap. NRL. Ett tillstånd får försesmed villkor till skydd för motstående allmänna intressen. Enligt förevarandeparagraf är ett tillstånd enligt 4 kap. NRL bindande vid en fortsatt prövningenligt minerallagen. Innebörden av detta är att såvitt avser minerallagen denfortsatta långsiktiga markanvändningen därmed är definitivt avgjord och att denintresse-avvägning som har gjorts i ärendet skall ligga till grund förbedömningen vid den fortsatta prövningen enligt minerallagen, som i praktikengäller frågan om bearbetningskoncession. Eftersom prövningen av ett ärende omtillstånd enligt 4 kap. NRL torde kräva ett beslutsunderlag motsvarande vad somkrävs för att pröva frågan om bearbetningskoncession är det lämpligt attsamordna prövningen i dessa båda ärenden. Även ärendet ombearbetningskoncession kommer i ett sådant fall i praktiken att prövas avregeringen enligt 8 kap. 2 § I. 1 4 §§ har utformats i enlighet med lagrådets förslag. Paragrafenmotsvarar 1 kap. 9 § (delvis) och 2 kap. 3 § i kommitténs förslag och i detremitterade förslaget. Denegentligen självklara regeln att tillståndet skall ges för ett bestämt område har i den nya lagen förts samman med regeln om att detta område inte får vara större än alt tillståndshavaren kan antas ha möjlighet att undersöka det på ett ändamålsenligt sätt. Den senare regeln finns i 2 kap. 1 § gruvlagen. I den nya lagen har även tagits in den i samma gmvlagspa- 89 ragraf angivnatilläggsregeln att området i övrigt skall ha en för ändamålet Prop.1988/89:92 lämplig form. Vadgäller områdets utsträckning saknas liksom i kommitténs förslag motsvarighettiU gruvlagens och den gamla minerallagens bestämmelser om att gränserna ärlodräta på djupet, vilket i brist på särskild reglering får anses varasjälvklart. I de särskilda fall, där äldre rättigheter följer fyndighetensutsträckning, regleras förhållandena genom övergångsbestämmelser. Fråganom områdets storlek, som har samband med lillståndshavarens förmåga ochresurser, har i vissa aspekter tagits upp i den allmänna motiveringen ochberörs också under 2 kap. 2 §. Sökanden skall få det område han begär omförutsättningarna i 2 kap. 2 § är uppfyllda och hinder inte möter enligtförevarande paragraf. Denna situation torde vara den normala. En viss prövningmåste göras huruvida dels de förebragta indicierna ger stöd för atl bevilja tillståndför hela det begärda området, dels sökanden kan antas ha förmåga och resurseratl utföra ändamålsenligt undersökningsarbete i hela området. Som nämns under 2kap. 2 § kan bergmästaren förelägga sökanden att styrka detta om han finner detpåkallat. Paragrafenmotsvarar 1 § första och andra styckena i kommitténs förslag och i detremitterade förslaget. Fråganom förutsättningarna för undersökningstillstånd har behandlats i den allmännamotiveringen, avsnitt 2.3.2, Enförsta förutsättning för alt sökanden skall få undersökningstillstånd är attdet skall finnas anledning anta att undersökning i området kan leda till fyndav koncessionsmineral. Sökanden skall förete någon form av utredning som visaratt denna fömtsättning är uppfylld. Han skall alltså kunna förete någotindicium på atl åtminstone något koncessionsmineral förekommer i det aktuellaområdet. Detta kan ske genom exempelvis blockfynd, flyganomali eller andraundersökningsresultat eller slutsatser grundade på någon geologisk teori. Ansvaretförall ta fram delta material åvilar sökanden, men om relevanta uppgifter finnshos myndigheten räcker det med en hänvisning till dessa. Man får dock intekräva att myndigheten själv skall göra några utredningsinsatser. Denna fåravgöra vilken utredning som skall krävas i ett särskilt faU och om sökandeninte kan förebringa denna skall ansökningen avslås. Kravet får inte sättas sähögt att seriöst prospekteringsarbete försvåras. 1 § tredje punkten anges ett antal ämnen som endast i industri ellt användbara kvaliteter omfattas av lagen. Dessa kvaliteter förekommer inte separat i naturen utan de ingår alltid som "stråk" eller"öar" i ' fyndigheterav mineralet i dess "normala" form. Män kan inte, utan att bedriva tillslåndspliktigt undersökningsarbete förete indicier på att en viss fyndighet innehåller industriellt användbara kvaliteter. I ett ärende om undersökningstillstånd avseende dessa kvaliteter bör därför indicie kravet normalt anses vara uppfyllt om indicier företes på att mineralet 90 förekommer i sin"normala" form i området. Om indiciekravet sålunda Prop.1988/89:92 har uppfyllts och tillstånd meddelas, avser tillståndet naturligtvisendast den industriellt användbara kvaliteten av ämnet och undersökningsarbetetfår endast bedrivas i syfte att påvisa denna kvalitet. Övriga former av ämnetomfattas ju inte av lagen och utgör därför jordägarmineral. Omsökanden har uppfyllt indiciekravet, skall ansökningen ändå avslås om sökandenuppenbarligen saknar möjlighet eller avsikt alt bedriva ändamålsenligundersökning. Det betyder atl i varje ärende en viss prövning skall göras av omsökanden är seriös eller inte. Som framgår av den allmänna motiveringen är detfallen av missbruk av rätten till undersökning man vill ål. 1 de flesta fall bördenna fråga kunna avgöras utan vidare. Redan underlaget för ansökningen kanvisa att del är fråga om en seriös prospektör. Om sökanden emellertid är okändoch några säkra slutsatser inte kan dras från underlaget, bör sökanden kunnaföreläggas atl styrka att han har möjlighet och avsikt alt bedriva ettändamålsenligt undersökningsarbete. Även om prövningen vad gällerundersökningstillstånd skall vara tämligen schematisk, måste bergmästaren haunderiag för att ta ställning till de krav som lagen uppställer. Liksomhittills förutsätts bergmästaren, om han finner det påkallat, kunna föreläggasökanden alt ge in en plan för undersökningsarbetets bedrivande och utredningom sina möjligheter att fullfölja planen. Detta kan vara nödvändigt också föratt ta ställning till del begärda områdets storiek enligt 2 kap. 1 §.Bestämmelser om ansökningsförfarandet m. m. har förutsatts kunna ges somtillämpningsbestämmelser. Vadgäller sökandens avsikt att bedriva undersökning krävs det inte att han självskall bedriva arbetet, utan det är tillräckligt atl han för sin räkning låternågon annan utföra arbetet eller att han bedriver arbetet i samarbete medannan. Det måste också godtas att han har för avsikt alt överlåta silltillstånd när hans egna resurser är uttömda. Detta är ju det normala vidamatörprospektering, som enligt vad jag har framhållit skall varatillåten enligt den nya lagen. Av 1 kap. 5 § framgår att ett tillstånd omfattarsamtliga koncessionsmineral som upptas i 1 kap. 1 § 1-3, om inte sökanden självbegär annat. Endasti uppenbara fall av oförmåga eller bristande avsikt att bedriva ändamålsenligundersökning skall således ansökan avslås. Ansökningarsom avser olja, gasformiga kolväten eller diamant måste prövas mer ingående änandra ansökningar. Det åligger där sökanden atl visa att han har de tekniskaoch ekonomiska resurser som krävs för en ändamålsenlig undersökning beträffandedessa ämnen. Om del gäller olja eller gasformiga kolväten, måste han också visaatl han kan uppfylla de säkerhetskrav som måste uppställas vid denna typ avundersökning. Därutöver krävs, liksom vid övriga ansökningar, något indiciumpå att mineralet förekommer i det aktuella området. Iparagrafen, som motsvarar 1 § tredje stycket i kommitténs förslag och i ' det remitterade förslaget,upptas bestämmelser Om företräde mellan olika sökande i ärenden omundersökningstillstånd. Bestämmelserna har, med 91 vissaredaktionella ändringar, förts över från I kap. 6 § första stycket och Prop.1988/89:92 andra stycket första meningen gruvlagen. I gruvlagen stadgasdessutom, i andra meningen i paragrafens andra stycke, att om flera personersamma dag ansöker om inmutningsrätl inom ett område som inte tidigare varitinmutat eller utmålslagt den sökande har företräde som kan visa alt han, innanansökningarna kom in, först har upptäckt en inmutningsbar mineralfyndighetinom området. Enligt den nya lagen krävs det för alt man skall fåundersökningstillständ att man kan förete något indicium på att det förekommernågot koncessionsmineral inom området. innebär i fortsättningen att deallra flesta sökande har upptäckt någon förekomst av koncessionsmineral inomområdet. Den nämnda gruvlagsregeln har därför inte fått någon motsvarighet iden nya minerallagen. nya lagen har den aktuella paragrafen samordnats med lagen om vissatorvfyndigheter. Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag. En mindre justering har dockgjorts. Lagrådet har föreslagit all paragrafen samordnas med ansökningar omundersökningskoncession enligt torvlagen. Det är emellertid inte ovanligt ansöker om bearbetningskoncession enligt torvlagen utan att hahaft undersökningskoncession. Den situationen kan därmed uppslå att en ansökanom undersökningstillslånd enligt minerallagen föreligger till prövningsamtidigt med en' ansökan om bearbetningskoneession enligt torvlagen.Paragrafen har därför samordnats med ansökningar enligt torvlagen avseendebåda typerna av koncession. Paragrafenmotsvarar 2 § i kommitténs förslag och i del remitterade förslaget. Densom har tillstånd eller koncession har ensamrätt att prospektera efter de ämnensom omfattas av tillståndet eller koncessionen. Om det finns särskilda skäl kandock annan fä undersökningstillständ beträffande andra ämnen. Särskilda skäl ärt.