prop · GC03116 · 1988-12-31 00:00:00 — Förslagen bör fogas till regeringsprotokollet i detta ärende sombilaga 2.3. Propositionenslagförslag innehåller följande redaktionella ändringar i förhållande till dettill lagrådet remitterade förslaget. I12 kap. 33 a § andra stycket och 13 kap. 49 a § andra stycket VL anges attanspråk på grund av skada som avses i första stycket prövas "på det sättsom föreskrivs" i stället för "i den ordning som stadgas".Ordalydelsen "från det skadan uppkom" i 15 kap. 17 § tredje stycketVL har ersatts med ordalydelsen "från det att skadan uppkom". I11 § första stycket VP har orden "eller fråga är en omprövning" fåttlydelsen "eller det är fråga om omprövning". 4.1 Förslaget till lag om ändring i vattenlagen(1983:291) 4 kap. 4 § Andrastycket i paragrafen är nytt. Ändringav vattenhushållningen är definitionsmässigt ett vattenföretag varför en sådanåtgärd normalt inte får företas utan förhandsprövning. Enligt det nya stycketmedges undantag frän kravet på förhandshands-prövning i vissa nödsituationer. Föratt undantagsbestämmelsen skall bli tillämplig krävs att ett verkligt nödlägehar uppstått. Bestämmelsen bör alltså tillämpas restriktivt. En dammägare skallgivetvis i första hand driva sin anläggning med förutseende. Denomständigheten att en dammägare kunnat förutse nödläget eller t.o.m. framkallatnöd, exempelvis genom oskicklig drift, utesluter dock inte att bestämmelsentillämpas. Det bör inte heller krävas att nödläget uppstått vid den anläggningdär den ändrade vattenhushållningen sker utan åtgärden kan syfta till attavvärja fara för skada eller skada som avser exempelvis en nedströms belägenkraftverksdamm. Det måste emellertid i det sammanhanget uppmärksammas attanspråk på ersättning för skador till följd av åtgärden skall riktas mot densom utfört åtgärden. Vem som slutligt skall stå för kostnaden för sådana skadorfår bli en fråga mellan dammägarna. Attdet är nödvändigt att vidta åtgärder som strider mot gällande vatten hushållningsbestämmelser innebär att den som vidtar åtgärder skall över väga om nödläget kan motverkas av andra åtgärder än just ändrad vatten hushållning. Det innebär också att de skador och intrång som avvikelsen kan orsaka skall vägas mot vikten av de skador som hotar anläggningen. 1 straffrättsligt sammanhang sägs att nödhandlingen skall vara försvarlig. Avden allmänna motiveringen i avsnitt 2.4 framgår att uttrycket "vär- Prop. 1988/89:116 defull egendom eller annan sådan orsak" skall ha sammainnebörd i Bilaga 2 förevarande sammanhang som vid tillämpningen av 24 kap.4§ . Harinnehållande och tappning skett i strid mot gällande vattenhushållningsbestämmelser,skall företagaren möjligt ansöka om godkännande av åtgärden. Attansökan skall göras möjligt innebär att den skall ges in tillvattendomstolen så snart detta objektivt sett är möjligt, dvs. när omfattningenav den vidtagna åtgärden kan redovisas på det sätt som krävs i ettansökningsmål (se 13 kap. 19 § VL). Avser åtgärderna ett markavvattningsföretagfår frågan prövas vid förrättning. Hur som kan krävas kan inte anges,utan beror på omständighetema i det enskilda fallet. Underiåter företagaren attsnarast möjligt ansöka om godkännande av åtgärden, kan detta enligt 21 kap. 1§VL medföra straffansvar. Stadgandetreglerar tillståndshavares rätt till ersättning vid omprövning. Första stycketandra meningen är ny. Genomändringen förses regeln om viss ersättning i första meningen med ett undantag.Sådan ersättning skall inte utgå i de fall förlusten eller inskränkningenhänförs till förbättring av en vattenanläggnings säkerhet. Detta innebär att tillståndshavareinte har rätt till ersättning för förlust av vatten eller fallhöjd ellerinskränkning av regleringsrätten på gmnd av omprövning enligt 15 kap. 3§ föratt förbättra en vattenanläggnings säkerhet. Paragrafenreglerar hur en föriust av kraftmängd skall fördelas mellan mottagare avandelskraft och ägaren av den kraftstation varifrån kraften levereras. Genomett tillägg regleras nu frågan om förluster av kraftmängd i mål enligt 15 kap.3 § för att förbättra en vattenanläggnings säkerhet. Mottagaren av andelskraftskall vara skyldig att utan ersättning tåla en minskning av andelskraften somproportionellt motsvarar den andel som avstås av innehavaren av det aktuellakraftverket. Övergångsbestämmelser till detta stadgande finns i 15§ VP, vilkainnebär att 9 kap. 19§ VL är tillämplig också när det gäller mottagare aversättningskraft eller andelskraft som bestämts enligt vattenlag. 12 kap. 31 § Lydelsenav andra stycket 1 har ändrats genom att orden "teknisk utform ning" ersatts av "säkerhet och teknisk utformning i övrigt".Härigenom framgår att prövningen omfattar konstruktionen ur säkerhetssynpunkt. Ändringen har motiverats i den allmänna motiveringen, avsnitt 2.2. Som jag påpekade där är någon saklig ändring inte avsedd i förhållande till den granskning som förutsattes vid VL:s tillkomst (se prop. 1981/82:130 s. 128). Ändringen motsvarar ändringen i 13 kap. 47 § första stycket 1. 33 a § Prop. 1988/89: 116 Förstastycket innebär att förrättningsmannen får skjuta upp frågan om ersättning isamband med att särskilda bestämmelser om vattenhushållningen fastställs. Enförutsättning är dock att skadorna inte lämpligen kan uppskattas på förhand.Här avses sådana bestämmelser som blir tillämpliga i exceptionella situationernär anläggningen är allvarligt hotad. Anspråk på ersättning för skador som avses i första stycket skallprövas på det sätt som gäller för s.k. oförutsedda skador. Bestämmelser omoförutsedda skador finns i 15 kap. 1718§§. Enligt ett tillägg till 15 kap. 17§tredje stycket skall ersättningsanspråk till följd av åtgärd som vidtagits medstöd av bestämmelser som avses i förevarande paragraf framställas inom den tidsom gäller för oförutsedda skador eller senast från det att skadaninträffade. Ett motsvarande tillägg har gjorts i 13 kap. genom den nya 49a§. Förstastycket 3 har ändrats. Ändringen är föranledd av att 4 kap. 4§ omfattarytteriigare en typ av vattenföretag som under vissa förutsättningar intekräver förhandsprövning men väl godkännande i efterhand. Ändringeni första stycket motsvarar ändringen i 12 kap. 31 § andra stycket Den motsvarar 12 kap. 33 a§. Ordalydelseni andra stycket har ändrats. Ändringenär föranledd av tillägget av 4 kap. 4§ andra stycket. Med tillstånd skall i 15kap. avses också godkännande av åtgärder som vidtagits med stöd av 4 kap. 4§andra stycket. Förstastycket tredje meningen har ändrats. Undantageti tredje meningen omfattar också omprövning för att förbättra envattenanläggnings säkerhet. En ansökan om omprövning med detta syfte kan alltsåprövas före utgången av den frist för omprövning som eljest gäller. Genomhänvisningen i 15 kap. I4§ gäller 15 kap. 3§ också i fråga om 17 § Prop. Tredjestycket har ändrats genom att ett tillägg förts till stycket. ' Tilläggetinnebär att anmälningstiden för anspråk på ersättning för skada som avses i 12kap. 33 a § eller 13 kap. 49 a § motsvarar anmälningstiden för oförutseddaskador men dessutom aldrig utgår förrän förflutit från det att skadanuppkom. Genomändringen i paragrafen framgår redan av VL att det är som kanbemyndigas att meddela de angivna föreskrifterna. Ändringen föranleder enändring i 22 kap. 6 §. Andrastycket har ändrats. Genomändringen befrias kammarkollegiet från skyldigheten att i mål enligt 15 kap. 3§om omprövning för att förbättra en vattenanläggnings säkerhet svara förrättegångskostnader som uppstått för andra motparter än tillståndshavaren.Skälen till ändringen har jag berört i avsnitt 2.5. Ändringen motsvararändringen i 8 § fjärde stycket. Lydelsenav fjärde stycket har ändrats så att kammarkollegiets kostnadsansvar integäller tredje mans kostnader vid förrättning enligt 15 kap. 3 och 14§§ rörandeomprövning för att förbättra en vattenanläggnings säkerhet. Skälen tilländringen har berörts i avsnitt 2.5. Ändringen motsvarar ändringen i 1 § andrastycket. Ändringarnaav lydelsen i första stycket I och 2 är föranledda av ändringen av 4 kap. 4§. Ändringeni punkt 1 innebär att underlåtenhet att ansöka om godkännande av en åtgärd somvidtagits med stöd av 4 kap. 4§ andra stycket straffsanktioneras. Denändrade lydelsen av punkt 2 medför att den som bryter mot villkor ellerföreskrifter som har meddelats i samband med godkännande enligt 4 kap. 4 §andra stycket kan ådömas påföljd. Iförsta stycket anges de länstyrdsébeslut enligt VL som överklagas tillkammarrätten. Genom en ny tredje punkt i första stycket skall beslut angåendeförordnande om vattenskyddsområde och föreskrifter enligt 19 kap. 2 och 3§§överklagas till kammarrätten. Ändringen i övrigt är endast redaktionell. Lydelsen i andra styckethar ändrats som en följd av att det i 19 kap. 3§ Prop. 1988/89:116 anges attdet är som kan bemyndigas att meddela de beslut Bilaga 2 somavses i stadgandet. Därutöverhar orden "genom besvär" borttagits i paragrafen i konsekvens medförvaltningslagens (1986:223) terminologi. 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:292) ominförande av vattenlagen (1983:291) Lydelsenav första stycket har ändrats på så sätt att undantaget från den annarsgällande rätten till ersättning för skador som uppkommer för tillståndshavarenvid omprövning enligt 15 kap. 3, 4, 9 eller 11 § VL också gäller omprövning föratt förbättra en vattenanläggnings säkerhet. Såsom framgår av avsnitt 2.5 ärskälet till detta att omprövningen sker för att tillgodose krav som detegentligen åligger anläggningens ägare att tillgodose. Innebördenav ändringen i tredje stycket är att en omprövning för att förbättra envattenanläggnings säkerhet skall kunna ske när som helst. I och med ändringengäller detta alltså oberoende av om initiativet till omprövningen kommer frånkammarkollegiet eller tillståndshavaren (se I5kap. 4.3 Förslaget till lag om ändring i (1987:10) Förstastycket andra punkten har ändrats genom att ordet "grundvattenförhållandena"ersatts av ordet "vattenförhållandena". Ändringeninnebär att kommunerna skall ta hänsyn också till ytvattenförhållandena. a. att markens lämplighet för bebyggelse skall bedömas med hänsyntill risken för översvämningar av den bebyggelse som avses komma till stånd.Bestämmelsen gäller översvämningsrisken för både reglerade och oreglerade sjöaroch vattendrag. Det kan alltså röra sig om händelser till följd av stora naturligaflöden men också till följd av stora flöden på grund av dammbrott eller annanolyckshändelse. Fråganom en säker lokalisering av bebyggelse är inte enbart en kommu nal fråga. Genom ändringen kommer översvämningsrisker att uppmärk sammas av i samrådsförfarandet enligt PBL. Jag vill också erinra om 12 kap. PBL, som innehåller bestämmelser om den statliga kontrollen i form av överprövning i bl. a. planärenden. Av 12 kap. I § första stycket tredje punkten och 3 § framgår bl. a. att länsstyrel sen skall upphäva kommunala beslut om detaljplan eller områdesbestäm melser om det kan befaras att beslutet innebär att en bebyggelse blir 2 olämplig med hänsyn till behovet av skydd mot olyckshändelser. 5 Hemställan Prop. Bilaga2 Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår attanta förslagen till 1. lag om ändring ivattenlagen (1983:291), 2. lag om ändring i lagen (1983:292) om införande avvattenlagen (1983:291), 3. lag om ändring i (1987:10). Sammanfattningav betänkandet (SOU 1987:64) Prop. 1988/89: ii6 Dammsäkerhet och skyddmot översvämningar. 1samband med häftiga regn i och hösten 1985inträffade ett par dammbrott och uppstod omfattande översvämningar. Regeringenbeslöt då att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utredadammsäkerhetsfrågor samt överväga åtgärder för att minska risken för ocheffekterna av översvämningar. 1landet finns ett stort antal dammar av varierande storlek och ålder. Av dessaär omkring 140 vad man brukar kalla höga dammar, dvs. de är högre än 15 m. Sedanlång tid tillbaka har uppförande av dammar av någon betydelse krävt särskildatillstånd. Vattendomstolarna har vid sin tillåtlighetsprövning beaktatsäkerhetsaspekterna utan att det uttryckligen varit föreskrivet ilagstiftningen. vattenlag (1983:291) (VL) utgår från att det allmännahar ett ansvar för kontrollen av vattenbyggnader och att en sakkunnigvattenbyggnadsteknisk granskning skall ske vid tillståndsprövningen.Uttryckliga föreskrifter om vad kontrollen skall omfatta saknas emellertid ilagtexten. Underhålletav en vattenanläggning åvilar ägaren. Tillsynen utövas av . Utredarenkonstaterar att antalet större dammolyckor och allvarliga tillbud varit få. Devisar emellertid att risker finns och att dammsäkerheten kan förbättras. Frånolika håll har man också uppmärksammat problemet. Särskilthändelserna har utlöst eller påskyndat en livlig aktivitet. ,och har tillsatt den s. k. flödeskommittén meduppgift bl. a. att utarbeta förslag till riktlinjer för bestämning avdimensionerande flöden vid kraftverks-och regleringsdammar. Kommittén harhösten 1986 avlämnat en lägesrapport. Inom kraftindustrin har anvisningar föruppförande, underhåll och kontroll av dammar reviderats. har bildaten särskild dammsäkerhetsgrupp och upprättar ett systemmed damm-säkerhetsansvariga kontaktpersoner inom varje medlemsföretag. Tillsammanshar de startat en utbildning av driftpersonal i frågor om dammsäkerhet ochdammtillsyn. Inom länsstyrelserna har utförts eller pågår en damminventeringsom underlag för tillsynsverksamheten. Dammregister läggs upp av kraftindustrinoch . , vars huvudmän är och vars ledamöter utses av regeringen, har bl. a. tilluppgift att lämna länsstyrelserna råd i dammsäkerhetsfrågor. Nämnden harutarbetat riktlinjer för tillsynen över medelstora och mindrevattenanläggningar. Utredarenbedömer att dammsäkerheten i landet i stort sett är god och att den är på väg attytterligare förbättras. Några mera omfattande änd- ringar i lagstiftningeneller myndighetsorganisationen är mot denna bak- Prop. 1988/89:116 grund inte påkallade. 1betänkandet läggs fram vissa förslag till ändringar i VL. Utredaren framhålleratt frågan om vattenanläggningarnas säkerhet är så betydelsefull att det finnsanledning att omnämna den i lagtexten och föreslår att bestämmelserna om vadtillståndsbeslut skall uppta kompletteras så att däri anges att etttillståndsbeslut skall innehålla villkor för att tillgodose säkerheten. Utredarenanser det angeläget att dammägarna stimuleras att vidta åtgärder som höjerdammsäkerheten. Sådana åtgärder kan innefatta vattenhushållningsbestämmelsereller rätt till häftigare vattenavtappning än normalt. En möjlighet att uppskjutaskaderegleringen är ägnad att främja tillkomsten av sådana bestämmelser.Utredaren föreslår att ersättningsfrågorna i nu avsedda fall får prövas i denordning som gäller för oförutsedda skador. Utredarenutgår från att anläggningsägarna normalt kommer att begära frivillig omprövningav gällande tillstånd i de fall då en anläggning behöver byggas om för attförbättra säkerheten, t. ex. då avbördningsförmågan inte är tillräckUg.Kammarkollegiet har redan nu möjlighet att ta initiativ till omprövning. Sådanfår dock i regel inte ske förrän . Omprövning för att förbättrasäkerheten skall enligt utredarens förslag få göras utan iakttagande av detidsgränser som eljest gäller. Kostnadema för förbättring av en anläggningssäkerhet föreslås åvila ägaren. Länsstyrelsernaär enligt VL tillsynsmyndighet för vattenanläggningar och handhavandet avdessa. Utredaren diskuterar i betänkandet länsstyrelsernas tillsynsverksamhet.Någon ändring av tillsynsansvaret föreslås inte. Däremot föreslår utredaren attregeringen skall uppdra åt de länsstyrelser som ännu inte utfört dendamminventering som skall ske att genomföra denna. Därefter bör enligtutredarens mening dammsäkerhetsnämnden få i uppdrag att granskainventeringarna och föreslå eventuella kompletteringar. Dammsäkerhetsnämndenutövar en rådgivande verksamhet i tekniska och juridiska dammsäkerhetsfrågoroch dess sakkunskap bör enligt utredaren utnyttjas av länsstyrelserna mera änvad som skett. För att bredda nämndens kunnande föreslår utredaren atten av nämndens tekniker skall ha erfarenhet av räddningstjänst. 1fråga om små dammar har utredaren funnit att det i landet finns en hel deldammar som är i dåligt skick men att det knappast behöver befaras att det annatän rent undantagsvis.finns några övergivna små dammar som utgör ensäkerhetsrisk. Sverigedrabbas inte av stora översvämningskatastrofer av det slag som uppträder imånga andra länder. En olycklig kombination av snabb snösmältning ochnederbörd, som exempelvis , eller riklig nederbörd då alla naturligaoch artificiella vattenmagasin är fyllda kan dock såsom skedde ledatill relativt allvarliga översvämningar. har hittillsvarit ovanligt nederbördsrikt. Detta är den sanno- Prop. 1988/89: 116 likaförklaringen till de problem som uppstått åren 1985, 1986 och delvis Bilaga1.1 . Utredaren har inte funnit några belägg för att kalavverkning,skogsdikning eller andra mänskliga ingrepp kan vara huvudorsak till översvämningarnade . Detär väsentligt att bebyggelse undviks på sådan mark som är utsatt föröversvämningar. Utredaren konstaterar att en stor del av skadorna åren 1977 och1985 har drabbat byggnader som uppförts på olämpliga ställen. Utredaren finnerdock att byggnadsnämnder m. fl. numera är uppmärksamma på detta. Någrasärskilda riktlinjer eller lagändringar beträffande kommunernas handläggning avbyggnadslov och planärenden i översväm-ningsdrabbade områden behövs inte. Problemetgäller framför allt hur befintlig bebyggelse och mer värdefull mark skallskyddas. Utredaren konstaterar därvidlag att aktiviteter pågår inom berördakommuner och länsstyrelser för att minska översvämningsproblemen. Många av deinvallningar etc. som byggdes som räddningstjänst under översvämningarna år1985 har senare permanentats som skadeförebyggande åtgärder. flesta fall vet man ganska väl vad som kan göras för att förebyggaöversvämningar. Utredaren anser att det främst är samverkans- och finansieringsfrågorsom bromsar utvecklingen. Utredaren föreslår att regeringen uppdrar åtlänsstyrelserna i översvämningsdrabbade län att redovisa vilka åtgärder somvidtagits eller planeras för att förbättra samverkan mellan kommuner och andrasom berörs av översvämningar. Detextra skatteutjämningsbidraget för förebyggande åtgärder mot bl.a.översvämningar kommer enligt utredaren att ha stor betydelse för utsattakommuner. Utredaren förordaratt bidraget dimensioneras så att minst 10 milj.kr. kan utgå till översvämningsförebyggandeåtgärder. Vidare föreslår utredaren att anslag föröversiktliga undersökningar rörande bl.a. översvämningar fördubblas till 1,5milj. Utredarenlägger inte fram några konkreta förslag till hur översvämningsproblemen i enviss älv kan lösas. Detta ankommer på andra, främst berörda kommuner ochvattenregleringsföretag. Utredaren har dock valt att översiktligt studeraöversvämningssituationen i och Siljan samt i . Utredarenbedömer att ett nytt regleringsmagasih vid skulle vara den mestverkningsfulla och för det allmänna den billigaste åtgärden för att begränsaskadorna vid . har genom naturresurslagen undantagitHälla från utbyggnad. Rensningar och invallningar samt ett bättre utnyttjandeav befintliga magasin genom förbättrade prognoser är enligt utredarens meningde alternativ som står till buds. Skyddsnivån kan bli godtagbar med dealternativa åtgärderna och skador torde endast uppkomma vid mycket extremaförhållanden. Siljansvattenstånd överskrider ofta den övre dämningsgränsen. Några mer omfattande skador brukar dock inte uppkomma. Utredaren finner att en möjlig väg att begränsa översvämningarna kan vara att vissa tider öka tappningen vid Grada, som ligger strax nedströms utloppet. mellan Grada och utloppetvid torde vara nödvändiga för att Prop. 1988/89:116 möjliggöradetta. Det bör dock uppmärksammas att ökad tappning ur Bilaga 1.1 Siljan vidvissa betingelser kan leda till att skador uppkommer längs huvudälven.Utredaren föreslår att , berörda kommuner och regleringsföretagetytterligare utreder möjligheterna till och konsekvenserna av ökad tappning vidGrada. Äveni skulle ett nytt regleringsmagasin, vid Hylströmmen, vara deteffektivaste sättet att komma till rätta med översvämningsproblemen. Riksdagenhar emellertid undantagit Hylströmmen från utbyggnad. Framför alltrensningar men i viss utsträckning även invallningar kan enligt utredarensbedömning leda till en avsevärd förbättring av översvämningsskyddet vidVoxnan. Utredaren anser det härutöver vara angeläget att klarläggamöjligheterna att utvidga några befintliga regleringsmagasin, resp. utnyttjanärbelägna flottningsdammar för flödesdämpning. Samarbete bör ske mellanberörda kommuner, regleringsföretaget och . Beredskapsplanering m. m. Enutökad och förbättrad beredskapsplanering är angelägen för samtliga vattendragav betydelse för att söka minska skadorna vid de översvämningar och dammbrottsom trots förebyggande åtgärder ändå kan komma att inträffa.Räddningstjänstlagen innehåller erforderliga allmänna föreskrifter. För att fåen uppföljning av att nödvändig planering verkligen kommer till stånd, föreslårutredaren att ges i uppdrag att till regeringen redovisagenomförd planering hos kommuner och länsstyrelser. Förbättradevarningssystem är ytterligare ett sätt att söka förebygga skador. Även på dennapunkt innehåller räddningstjänstlagen erforderliga föreskrifter. Utredarenföreslår som ett komplement att ges i uppdrag att överlägga meddammägarna, dvs. främst och , för att klargöraeventuella brister och uppnå en överenskommelse om generella riktlinjer försäkerhetsrelaterade övervakningsanordningar m. m. Hydrologiskprognos- och varningstjänst ger möjlighet till förvarning om nära föreståendehändelser men kan också utnyttjas i den långsiktiga beredskapsplaneringen.Utredaren ansluter sig till ett av upprättat förslag om utökad hydrologiskprognos- och varningstjänst, inkl. inrättandet av s. k. älvcentraler för deviktigare vattendragen. Forskningoch utveckling kan ytterligare förbättra dammsäkerhe ten och skyddet mot översvämningar. Kraftindustrin svarar för den dammsäkerhetsforskning som bedrivs i . Utredaren föreslår ingen förändring av detta men pekar på möjligheten av att även finansierar viss från samhällets synpunkt angelägen dammsäkerhetsforsk ning. För översvämningsrdaterad forskning inom hydrologi, marklära *' m. m. är finansieringen avforskningen ett problem. Utredaren föreslår att Prop. 1988/89:116 gesett övergripande ansvar för denna forskning och får i uppdrag Bilaga 1.1 attutarbeta ett förslag till forskningsprogram inkl. ekonomisk ram och finansiering. Deekonomiska konsekvenserna av utredarens förslag blir måttliga för dammägare ochandra enskilda. Staten förorsakas inga egentliga merkostnader av denföreslagna satsningen på bidrag till förebyggande åtgärder mot översvämningar.Medlen ingår redan i det s. k. skatteutjämningsbidraget. Staten förorsakasdock vissa merkostnader av förslaget om fördubblat anslag till översiktligaundersökningar rörande bl.a. översvämningar, förslaget om utökad hydrologiskprognos- och varningstjänst samt förslaget om översvämningsrdaterad forskningoch utveckling. Den totala merkostnaden bedöms av utredaren uppgå till 3-5milj. Utredaren framhåller att ett förbättrat skydd motöversvämningar leder till ganska omfattande inbesparingar förstatsverket. Utredaren påpekar även att staten av andra skäl bör kunna görainsatser för att minska påfrestningarna för befolkningen i utsatta områden. 1 Remissyttranden Prop. Bilaga1.2 Remissyttranden över dammsäkerhetsutredningens betänkande har angivits avSvea hovrätt, , , och tingsrätter,kammarkollegiet, , meteorologiska ochhydrologiska institut (), statens planverk, statens energiverk, statensvattenfallsverk, , (),länsstyrelserna i , , , ,, , , , , ,, , och , statskontoret,(), dammsäkerhetsnämnden, Dalälvensvattenregleringsföretag. , Föreningen ,, , , . Bodens, , ,, , och kommuner. Svenska kraftverksföreningensamt Svenska Väg- och . Länsstyrelseni har redovisat synpunkter från kommun.