prop · GC03150 · 1988-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten /90, m.m. (kompletteringsproposition) Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för de åtgärder och de ändamål somframgår av föredragandenas hemställan. Detförslag till statsbudget för /90 som lades fram i åretsbudgetproposition kompletteras med hänsyn till senare inträflfade förändringarrörande såväl inkomst som utgiftssidan av budgeten. I samband därmed redovisasen förnyad beräkning av budgetutfallet för innevarande budgetår. Beräkningenvisar att budgetöverskottet för /89 blir ca ,vilket är ett lika stort överskott som beräknades i årets budgetproposition. /90 beräknades i budgetpropositionen ett överskott om ca 0,4miljarder kr. De nya beräkningarna visar ett överskott på . 1propositionen redovisar regeringen i en reviderad finansplan sin bedömning avhur den ekonomiska politiken bör utformas. 1 särskilda bilagor till dennaredovisas bl.a. en reviderad nationalbudget förår 1989 med kalkyler för densvenska ekonomin 1990- 1993 samt en långtidsbudget för budgetåren 1989/90-1993/94. Vidare föreslås en omläggning av den ekonomiska politiken inriktad påatt dämpa efterfrågeexpansionen. Bland annat föreslås en tidsbegränsad höjningav mervärdeskatten och den allmänna löneavgiften. 1 propositionen redovisasockså vissa åtgärder för att öka tillväxten. Vidare preciseras utgångspunkterför förnyelsen av den oflfentliga sektorn och anges riktlinjer för en sådanförnyelse på tre områden, nämligen skolan, äldreomsorgen ocharbetsmarknadspolitiken i vid bemärkelse. Förslag lämnas också om användningenav de medel som avsattes i budgetpropositionen för deltagande i deEuropeiska Gemenskapernas olika forsknings- och utbildningsprogram. 1 1988/89. 1 .saml Nr 150. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , ,, , G.Andersson, Lönnqvist, , , ,, , , Föredragande:statsråden , , , , , ,, , , , , , ,, , , , , Proposition med förslag till slutlig reglering avstatsbudgeten för /90, m.m. (kompletteringsproposition) StatsrådetFeldt anför: Regeringen har i årets budgetproposition (prop. 1988/89:100)förelagt ett förslag till statsbudget för /90. På depunkter där förslaget upptog endast beräknade belopp har regeringens förslagdärefter redovisats i särskilda propositioner. Enligt bestämmelserna i 3kap. 2 § riksdagsordningen skall regeringen förutom förslaget tillstatsbudget i budgetpropositionen avge ett särskilt förslag till slutligreglering av statsbudgeten för det kommande budgetåret i den s.k.kompletteringspropositionen. Detta förslag bör nu lämnas till . 1samband därmed bör regeringen redovisa sin bedömning av den ekonomiskapolitiken i en reviderad finansplan. Likaså bör en reviderad nationalbudgettillställas . 1 kompletteringspropositionen bör också tas med vissaandra frågor som har samband med den ekonomiska politiken och budgetpolitikenm. m. och som bör behandlas av under detta . Statsrådet föredrarden reviderade finansplanen samt redogör för statsbudgetens utgifter ochberäknade inkomster under nästa budgetår, m.m. Statsråden ,, , , , , , ,, , , , och föredrar deifrågavarande förslagen inom statsrådsberedningens, justitie, social-,kommunikations-, finans-, utbildnings-, jordbruks-, arbetsmarknads-, bostads-,industri-, civil- samt miljö- och energidepartementens verksamhetsområden.Anförandena redovisas i underprotokollen för statsrådsberedningen och resp. departement. StatsrådetFeldt hemställer att regeringen i en gemensam proposition förelägger riksdagenvad föredragandena har anfört för de åtgärder och de ändamål som de harhemställt om. Förslagenbör behandlas under innevarande . Regeringenansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredragandena har anfört för de åtgärderoch de ändamål som föredragandena har hemställt om. Regeringenbeslutar vidare att de anföranden som redovisas i underprotokollen skallbifogas propositionen enligt följande: Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 20 april1989 Föredragande: statsrådet Anmälan till proposition med förslag till slutligreglering av statsbudgeten för /90, m.m.(kompletteringsproposition) såvitt avser reviderad finansplan, m.m. 1 Den ekonomiska politikens inriktning Den svenska ekonomin har efter omläggningen av denekonomiska politiken utvecklats mycket gynnsamt. Krisen i slutet av1970-talet och har ersatts av en period med ökad tillväxtoch förnyad framtidstro. Den svenska industrins konkurrenskraft har förbättratsoch exportutvecklingen har varit god. Investeringsnivån har höjts väsentligt.Obalanserna har minskat. Särskilt markerad har förstärkningen av den offentligasektoms finanser varit. Statens budgetsaido har förbättrats från ett underskottpä . /83 till ett beräknat överskott på 11,0miljarder kr. Det är en betydande framgång för denekonomiska politiken att statsfinanserna har sanerats pä detta sätt. Även hushällens ekonomi har förbättrats påtagligt.Sjunkande reallöner, stagnerande sysselsättning och stigande arbetslöshet ibörjan av har förbytts i växande reallöner och god tillgång påarbetstillfällen. Antalet sysselsatta har ökat med över 200 000 personer sedan1982 och den öppna arbetslösheten har reducerats till 1,1988. Den ekonomiskapolitikens viktigaste mål, den fulla sysselsättningen, har därmed i detnärmaste uppnåtts. Krisåren och början av 1980-talethotade det välfärdssamhälle som byggts upp . Den ökadetillväxten och de förbättrade offentliga finanserna har dock gjort det möjligtinte bara 1 1988/89. att bevarautan även att bygga ut välfärden. Pensioner, sjukpenning, föräldra- Prop.1988/89:150 penning, arbetslöshetsersättning, barnbidrag och andratransfereringar till Bil. I hushållen har höjts markant. harinsatsema i sjukvården, bamomsorgen, äldreomsorgen och andra delar av denoffentliga sektom ökat påtagligt. Det finns emellertid ocksä betydande problem i den svenskaekonomin. En del av dessa är långsiktiga till sin natur. Produktionstillväxtenär visserligen starkare än tidigare, men svagare än i de flesta andra länder.Detta sammanhänger främst med att produktiviteten ökar långsammare i äni omvärlden. Vidare är det totala sparandet i den svenska ekonomin intetillräckligt för att uppnå balans i utrikesbetalningama trots att denoffentliga sektoms finanser har stärkts väsentligt. Andra och för dagen mycket påträngande problem är attbristen pä arbetskraft är påtaglig och pris-och löneökningarna högre i Sverigeän i våra konkurrentl änder. Den ekonomiska politiken har utformats föratt möta båda dessa typer av problem. Genom att kombinera ulbudsstimulerandeåtgärder med en stram utgiftspolitik har den inriktats pä att stärkatillväxten och dämpa pris- och kostnadsökningarna. Uppgiften har varit attunderlätta för svenska folket att bäde arbeta och spara sig ur krisen. Den statsbudget för /90, som regeringenföreslog i budgetpropositionen ijanuari, gav uttryck för en fortsatt strameflerfrågepolitik. Statsutgifterna beräknades öka med . För förstagången föreslogs en balanserad statsbudget. Vidareföreslogs en indragning av vinstmedel frän företagen genom en särskild skatt päföretagsvinsterna under är 1989. hade åtgärder vidtagits föratt ytterligare dämpa överhettningen på byggmarknaden. Den ekonomiska aktiviteten och kostnadsutvecklingen haremellertid inte dämpats i den utsträckning som eftersträvats. Dettasammanhänger delvis med den internationella konjunkturen, som har varit starkdet . BNP-tillväxten i OECD-området översteg 1988 och de svenskaföretagens exportmarknader väx te mer än tidi gare beräknat. Inflationen i väromvärld ökade något och penningpolitiken stramades ät med kraftigt stiganderäntor som följd. Även dollarkursen och oljepriserna har stigit. För närvarandebedöms en gradvis dämpning av produktionstillväxten under de närmaste tvä årenvara mest sannolik, men risken finns att inflationstryck och obalanser ihandeln mellan de stora ländema utlöser en mer markerad internationellkonjunkturavmattning. 1 den svenska ekonomin har tendenserna till överhettningförstärkts . Företagens prishöjningar har varit mer omfattande och bytesbalansens underskott harblivit större än vad som tidigare förutsetts. Industrin har pä hemmamarknaden höjt sina priser på bearbetade varor med . Bytesbalansens underskott blev hela . Bristen pä arbetskraft är påtaglig i stora delar av landet. Överhettnings tendensema är särskilt uttalade i . Överhettningen har -, nätt ennivå där inte bara industrins fortsatta utbyggnad hämmas utan även Prop.1988/89:150 centralavälfärdsfunktioner inom värd och omsorg hotas. De löneavtal som Bil. nu harslutits för stora delar av arbetsmarknaden innebär att någon markerad dämpningav löneökningarna inte sker i är. regeringenatt löneökningar av samma storlek som under senare är inte är förenligamed den ekonomiska politikens långsiktiga mäl och att politiken såväl som därefter kommer att utformas så attinflationstendenser Hög inflation utgör ett allvarligt hinder för strävandenaatt nä en rättvis, väl fungerande och balanserad ekonomi. Det har i olikasammanhang visats att höga pris- och löneökningar är ett hot mot den fullasysselsättningen. Konkurrenskraften försvagas öch bytesbalansen försämras.Inflationen vidgar ocksä de ekohomiska klyftorna. Mot bakgmnd av att överhettningen i den svenska ekonominhar stärkts de senaste månadema bör en omläggning nu genomföras av denekonomiska politiken, inriktad pä att dämpa efterfrågeexpansionen. Det ärväsentligt att en åtstramning sker innan problemen hinner utveckla sig till enny kris. Det gäller att vidta ätgärder pä bred front för att undvika enutveckling som kan leda till stagnation, ökad arbetslöshet och försämradlevnadsstandard. Den omläggning som föreslås utgör inte nägot avstegfrån den tredje vägens ekonomiska politik. Liksom tidigare kommer regeringeninte att acceptera att använda arbetslösheten som ett medel för att fä nedinflationen. Full sysselsättning fortsätter att vara det övergripande målet. Deätgärder som bör vidtas syftar till att eliminera överefterfrägan på varor,tjänster och arbetskraft. Det är ocksä viktigt att understryka åtgärdemastidsbegränsade karaktär. En allmän och kännbar åtstramning skall sänka den höga temperaturen utan att långsiktigt minskatillväxten av produktion och sysselsättning. Åtstramningen bör inriktas på att dämpa säväl den privatakonsumtionen som löneglidningen. Åtgärdema bör ges en sådan inriktning att debidrar till en balanserad regional utveckling. Följande ätgärder föresläs: - Mervärdeskattenhöjs --. - Skatter päalkoholhaltiga drycker och tobak höjs . - Den allmännalöneavgiften höjs 1 september 1989-31december 1990. - IStockholmsomrädethöjs den allmänna löneavgiften med , dvs. Kommuner och landsting undantasfrän den extra höjningen i . De föreslagna åtgärderna gör det än viktigare art statensinsatser för atl stödja ekonomiskt svaga grupper utformas pä ett ändamålsenligtsätt. Genomförda studier visar att barnbidrag är ett avsevärt bättre sätt atlstödja bamfamiljer än livsmedelssubventioner. naavskaffas och barnbidragen höjas. Pensionärer och studerande kommer all Prop. 1988/89:150 kompenseras automatiskt för de prisökningar som uppstår genomall pen- Bil. 1 sioner och smdiemedel är knutna till basbeloppet. Som ett led i den fortgående reformeringen avskattesystemet bör den statliga inkomstskatten sänkas 1990. Förändringama avskatteskalan bör ha ungefär samma iruiktning och utformning som denskattesänkning, som har genomförts i är. Därigenom kan de löneavtal som harslutils pä delar av arbetsmarknaden realiseras. Dessa avtal innebär en påtagligdämpning av de avtalade löneökningama 1990, men för att de totala limlöneökningamaskall kunna nä ned till omvärldens och försvagningen av vär konkurrenskraftupphöra mäste även löneglidningen reduceras kraftigt. Del är inte sannolikt atten sådan dämpning realiseras om ekonomin fortsätter all vara överhettad. De åtgärder som föresläs leder visserligen till att denuppmätta inflationen tillfälligt stiger . dämpasöverhettningen och en god gmnd läggs för en lägre inflation under kommande är.En höjning av mervärdeskatten har i detta sammanhang den fördelen all den haren bred verkan och inte enbart belastar vissa gmpper. Den medför ocksä all endel köp av kapitalvaror senareläggs till efter 1990. Sammantaget bör denåtstramning som föresläs leda till en utveckling där bäde löneglidningen ochde sammantagna pris- och löneökningama blir betydligt lägre 1990 än tidigareår. Åtstramningen av inhemsk efterfrägan bör kombineras medåtgärder inriktade mot ekonomins utbudssida, vilka kan bidra till en fortsatttillväxt. Därigenom bör fömtsättningama vara goda för en fortsall gynnsamutveckling i den svenska ekonomin . Av särskild betydelse i della sammanhang är hurarbetskraftsutbud och produktivitet utvecklas. Bristen pä arbetskraft utgör ell hinder säväl för industrin atl utvidga sin kapacitet och produktion somför kommunema att klara vikliga samhällsfunktioner som värd och omsorg. Även iett längre tidsperspektiv finns det anledning att räkna med all bristandetillgäng pä arbetskraft kan komma all utgöra en väsentlig restriktion förtillväxten. Mot denna bakgmnd är det väsentligt all stimulera till ett ökatarbetskrafisuibud. Den politik som regeringen har fört i detta syfte undersenare är måste fullföljas. Mest betydelsefull i della sammanhang är denskallereform som förbereds . Den sänkning av skatten påarbetsinkomster som planeras torde fä betydande positiva effekter päarbetskraflsutbudet. Den arbetsmiljökommission, somnu inlett sin verksamhet,bör kunna initiera insatser för att minska ulslagningen frän arbetslivet ochnedbringa omfattningen av arbetsskador, långtidssjukskrivningar ochförtidspensioneringar. Härigenom kan arbetslinjen hävdas pä fier omräden.Ytterligare ätgärder bör vidtas för all öka arbetskraflsutbudet och underlättarörligheten på arbetsmarknaden. Den svaga produktivitetsutvecklingen är elt annal problemsom mäste lösas. har produktivitetstillväxten i näringslivet varit väsent ligt lägre än i vär omvärld. En snabbare produktivitetstillväxt skulleförbättra löntagarnas köpkraft och dämpa inflationen. Den skulle ocksä göra del lättare a att tillfredsställaangelägna behov inom den offentliga sektom. Politikenför att förbättra ekonomins funktionssätt och öka produktivitets- Bil. 1tillväxten bör därför drivas vidare. Även pä detta område är den planeradeskallereformen av största betydelse. Åtgärder utreds och förbereds pä eltflertal andra omräden, bl.a. jordbmks- och iransporlomrädena, miljö- ochenergiomrädet, bostads- och byggnadssektorn samt de finansiella marknaderna. Enväsentlig uppgift för politiken är att göra delaktigti de integrationssträvanden som pågår i . Särskilda resurser böravsättas för att underlätta denna process. denna dag lämnas förslag omanvändningen av de medel som avsatts i budgetpropositionen för Sverigesdeltagande i EG olika forsknings- och utbildningsprogram. Detsvenska välfärdssamhället är väl utvecklat. satsar mer av sina resurserän något aimat land på utbildning, vård, omsorg och annan offentlig service.Den ekonomiska tryggheten vid sjukdom, arbetslöshet och älderdom är god.Välfärden är jämnare fördelad än i de flesta andra länder. Detfinns flera omständigheter som begränsar möjligheterna lill fortsatt utbyggnadav den offentliga verksamheten. Skaiieiryckei är högre i än i någotannat land och bör hällas nere. Brislen på arbetskraft gör att del inte ärmöjligt alt öka sysselsätmingen i den offentliga sektorn som . Vidareär sparandet i den svenska ekonomin för litet. Bytesbalansen uppvisar betydandeunderskott, vilket leder till stigande utlandsskuld och räntebetalningar. Trotsatt den offentliga sektorns finansiella sparande har förbättrats mycket starktsedan början av 1980-lalel har det inte nått upp till nivåerna i början av1970-talet. 1 synnerhet är sparandel inom AP-fonden nu mindre. Det privatasparandet är negativt och det är inte troligt att del kommer allöka så mycket att det fyller ekonomins samlade behov. Därför mäste detoffentliga sparandet öka. Motdenna bakgrund bör den ekonomiska politiken inriktas pä attöka det offentliga sparandel som .skattetrycket hälls nere. Utrymmetför de offentliga utgiftemas expansion blir därmed starkt begränsat. Inomden offentliga sektorn finns goda möjligheter att öka uibylel av insattaresurser. Det är en huvuduppgift att fortsätta arbetet med attförnya den offentliga sektorn. Organisatoriska och andra förändringar bör genomförassom gör det möjligt att utveckla och förbättra den offentliga verksamheten.Genom en effektivare användning av de resurser som avsatts för den offentligasektorn kan välfärden i det svenska samhället öka. Vissa utgångspunkter fördella arbete bör nu preciseras främst pä tre omräden. Det gäller skolan,äldreoinsorgen och arbetsmarknadspolitiken i vid bemärkelse. Denekonomiska situationen i kommunema väntas bli god 1990. Del beror pä att kommunernas inkomster ökar relativ t snabbt till följd av de senaste årens kraftiga löneökningar i ekonomin som helhet. ten bör höjas så att denfinansierar den automatiska ökningen av skatteutjäm- ftop. 1988/89:150ningsbidraget. Vidare bör skalleuljämningssyslemet förändras sä alt de Bil. 1ekonomiska fömtsättningama mellan kommunema utjämnas ytterligare och enminskning av skillnadema i utdebitering mellan kommunema underlättas.Bidragen till bamomsorgen bör vidare öka för all underlätta för kommunerna alti enlighet med regeringens och beslut nä full behovstäckning under1991. Ökningen av bidragen bör delvis finansieras med skatteuljämningsavgifier. 2 Den intemationella ekonomin Utvecklingeni världsekonomin var övervägande positiv 1988. Produktionstillväxten i industriländernavar stark. Sysselsättningen ökade kraftigt. Arbetslösheten minskade i flertaletländer, men den är fortfarande mycket hög, särskilt i . Världshandelnväxte snabbare än pä flera är och obalanserna i handeln mellan de störstaindustriländerna reducerades ytterligare. Tendenser till ökad inflation i endel av induslriländema ledde lill en penningpolitisk åtstramning med åtföljandehögre räntor. För mänga av utvecklingsländema förvärrades skuldsituationensamtidigt som tillväxten i dessa länder sjönk och inflationen ökade. BNP-tillväxteni sammantagna uppgick lill 1988. För blev den3,, den högsta tillväxten ell enskilt är . Särskiltpositivt är att näringslivets investeringar ökade mycket kraftigt i flertaletländer. Bakom denna utveckling låg en allmänt stark efterfrägan och förbättradlönsamhet. Detamerikanska bytesbalansunderskotlet minskade 1988 som andel av landets BNP mednärmare lill 2,. Det japanska överskottet minskade i ungefärsamma omfattning, medan det västtyska överskottet i stort sett förblevoförändrat. halverades bilaterala överskottgentemot Förenta statema. Däremot ökade obalanserna i handeln inom . Engradvis dämpning av produktionstillväxten förutses under återstoden av 1989 ochunder 1990. BNP-tillväxten för sammantagna väntas uppgå till iär och 2,nästa är. Inflationen i OECD-området de närmaste två aren bedömsuppgå lill 4,per är. Somett resultat av att produktionstillväxten mattas av kan sysselsätlningstillväxtenväntas bli lägre. Därmed bryts sannolikt de senaste två årens nedgång iarbetslösheten. uppgår arbetslösheten till inemot iVästeuropa och till i hela OECD-området. Detfinns emellertid en stor risk för att den internationella utvecklingen blirbetydligt sämre än vad som angetts. Inflationstakten steg ochpenningpolitiken skärptes. I , Förenta statema och saml ien del mindre industriländer fiims - trots kvardröjande arbetslöshet -klaratecken pä överhettning. Den ekonomiska politiken kan komma att stramas ätytterligare om det visar sig att inflationen fortsätter all öka. kanmedföra en markerad konjunkturavmatming. Ettannat osäkerhetsmoment är de kvarvarande externa obalanserna mellan de storaindustriländerna. Effekterna av tidigare växelkursföränd- Prop. 1988/89:150ringar torde nu i stort sett vara uttömda. Utjämningen av obalanserna kom- Bil. 1 mer med nuvarande ekonomisk-politiska inriktning i berörda länder sannoliktinte att föras mycket längre. Därmed ökar risken för kraftiga förändringar ivalutakurser, aktiekurser och räntenivåer och för att tillväxten avtar. Detär en utbredd uppfattning att ytterligare åtgärder bör vidtas i de storaländema för alt minska kvarvarande obalanser. Det är därvid väsentligt allpolitiken bedrivs i nära samarbete mellan ländema. Åtgärder för att förbättrasparandet i den amerikanska ekonomin anses nödvändiga för att skapa detresursutrymme som krävs fören sanering av bytesbalansen. En fortsatt minskningav det federala budgetunderskottet bedöms vara elt viktigt led i en sådanpolitik. Även överskottsländerna bör genom struklurpolitiska och andra ätgärderbidra till en utjämning av de kvarstående obalanserna i världsekonomin.Fortsatta strukturpolitiska ätgärder i flertalet industriländer för att få nedarbetslösheten är väsentliga. 1utvecklingsländema som grupp uppgick BNP-lillväxlen till 1988. Dettarelativt gynnsamma utfall förklaras främst av en snabb expansion i en radasiatiska länder. 1 länder i och med allvarligaskuldproblem var tillväxten svag och svårigheterna all tillförsäkra sig extemfinansiering växande. Nyutlåningen frän bankema har helt avstannat. Denotillräckliga finansieringen medverkade till att nödvändiga anpassningsätgärderi skuldländema fördröjdes. Motdenna bakgrund finns det anledning att välkomna de initiativ som tagitsdels för att öka stödet lill de fattigaste länderna, dels för att minskamedelinkomstländemas skulder. Pä sistnämnda område har den nya amerikanskaadministrationen framlagt förslag om all skuldländer och banker i störreutsträckning skall ingå avtal om frivillig skuldminskning. Intemationellavalutafonden och förutsätts underlätta sådana avtal genom attdelta i finansieringen. Denna medverkan kan emellertid innebära risker förinstitutionemas finansiella integritet. Dessutom uppkommer en rad svårlösta tekniskaproblem. Det är därför inte möjligt att nu bedöma i vilken utsträckning detamerikanska initiativet kan komma att lindra de berörda utvecklingsl ändemasproblem. 3 Den svenska ekonomin 3.1 Prognos och utblick mot 1990 Densvenska ekonomin kännetecknades av en stark konjunktur och tendensertill överhettning. BNP-tillväxten\ar 1988, enligt preliminäranationalräkenskaper. Tillväxten hämmades pä flera omräden av-ett högtkapacitetsutnyttjande och brist pä arbetskraft. Deåtgärder, som föresläs, väntas fä en återhållande effekt pä efterfrå gan . Konsumentprisema beräknas till följd av åtgärder na öka med mer under loppet av 1989. minskar innationstrycket i ekonomin och säväl den underliggande infla tionen, dvs. inflationen rensad för indirekta skaller och subventioner, som löneglidningen torde bli lägre. Den privata konsumtionen beräknas öka ca 1 y procentenhet långsammarebäde 1989 och 1990. Hänsyn har dä tagils till Prop. 1988/89:150 både attrealinkomsterna blir lägre och alt sparandet kan förväntas öka. 1tillväxten fömtses bli ca 1/lägre bäde 1989 och 1990. Bytesbalansenväntas förbättras med ca . 1989 och 8 ä . 1990jämfört med vad som skulle ha blivit fallet ulan ätgärder. Därigenom kan dentidigare trenden mot ökande underskott i bytesbalansen brytas. 1 denbeskrivning av den svenska ekonomins utveckling, somredovisas i del följande,har hänsyn tagits till konsekvensema av de föreslagna åtgärderna. Denprivata konsumtionen steg förra aret med . Efter avregleringen avkrediimarknaden har hushällen anpassat sig till de bättrelänemöjlighetema och ökat inköpen av varaktiga varor mycket starkt.Utvecklingen 1988 tyder pä en viss dämpning av expansionen. Den tidigarekraftiga nedgången i hushällens sparkvot upphörde . Detaljhandelnsförsäljning och de första månadema 1989 tyder på enfortsatt ökning av den privata konsumtionen i ungefär samma takt som under1988. Hushällens realinkomster beräknas emellertid som en följd av de nuföreslagna åtgärderna öka nägot långsammare än .