prop · GC0352 · 1988-12-31 00:00:00 — En prövning Prop.1988/89:52 måste i stället göras i det enskilda fallet varvid kvinnanslämplighet får vägas mot övriga medsökandes. Ättkvinnor och män konkurrerar på lika villkor om de militära tjänsterna innebärett utvidgat rekryteringsunderlag vilket i förlängningen medför enkvalitetshöjning bland yrkesofficerarna. Detta ser jag som mycket positivt fördet militära försvaret i sin helhet. Dehittills vunna erfarenheterna av kvinnor i försvaret är, som överbefälhavarenredovisat, i huvudsak mycket positiva. Jag vill därför i detta sammanhangunderstryka hur betydelsefullt det är att kvinnor nu i ökad omfattning sökersig till försvarets samtliga yrkesområden. Jagär medveten om att det inom vissa yrkesområden kommer att vara endast fåkvinnor som kan bli aktuella för rekrytering detta gäller framför allt inomde områden där särskilt höga fysiska krav ställs på den sökande. Arbetsgivarenhar också ett ansvar för att en arbetstagare inte ges arbetsuppgifter för vilkahan eller hon saknar nödvändiga förutsättningar. Från principiell synpunkt ärdet enligt min mening dock viktigt att de kvinnor som så önskar kan söka även tillde mer fysiskt ansträngande yrkesområdena. Föratt underlätta kvinnors inträde i befälsyrket är det betydelsefullt att dekvinnliga sökandena får fullgod information om de yrkesalternativ som ges ochvad dessa innebär. Jag har erfarit att många av de avgångar som skett inom dehittills tillgängliga yrkesområdena har varit orsakade av att kvinnorna intevarit tillräckligt informerade om vad yrket innebär och vilka krav som ställs.Med effektivare yrkesinformation kan förmodligen avgångarna bland kvinnorreduceras väsentligt. Också de attityder som mött kvinnorna har haft betydelse.I likhet med överbefälhavaren anser jag att det är viktigt med ettkontinuerligt arbete inom alla delar av försvaret i syfte att motverka negativaattityder och värderingar mot kvinnor. I sammanhanget vill jag än en gångpoängtera att kvinnorna utgör ett tillskott till försvarets organisation ochatt det därför är viktigt att de får ett positivt bemötande. Jag avser senareföreslå regeringen att uppdra åt berörda myndigheter att redovisa vilkaåtgärder som vidtagits på området samt vilka resultat som uppnås. Jagskall nu gå över till att beröra frågan om kvinnor inom hemvärnet. Förnärvarande rekryteras ordinarie hemvärnsmän från den del av den manligabefolkningen som har genomgått militär grundutbildning. Ingethinder bör föreligga för kvinnor som genomgått militär grundutbildning attsöka tjänstgöring som ordinarie hemvärnsman. De bör därvid gå in under sammakrav öch bestämmelser som gäller för manliga sökande. Tilldriftvärnet rekryteras både män och kvinnor. Med hänsyn till dels driftvärnetsuppgifter dels knytningen till den ordinarie arbetsplatsen föreligger där intesamma krav på militär grundutbildning. Ipropositionen 1977/78:185 om anställning av kvinnor som befäl inom det militära försvaret m. m. anförde dåvarande chefen för försvarsdeparte mentet att kvinnor på försök borde kunna rekryteras till vissa befattningar i beredskapsstyrka för FN-tjänst. godtog detta (FöU 1978/79:1, rskr. Vad jag har anfört i detföregående om kvinnors tillträde till militära Prop. 1988/89:52 yrken böralltså även gälla när en kvinna vill få anställning i beredskapsstyrkan. Dettainnebär att för befattningar där den militära kompetensen är avgörande måste enkvinnlig sökande ha en väl genomförd militär utbildning. För befattningar därden civila kompetensen är mest väsentlig och kravet på militär utbildning kansättas lägre bör urvalet ske med de civila meriterna som främsta grund. I defall då den som uttagits saknar tillräcklig militär utbildning bör personenifråga, på det sätt som sker, få en lämpligt avpassad allmänmilitärutbildning. Givetvismåste dock beaktas om FN för visst uppdrag inte tillåter kvinnor iberedskapsstyrka. Tillbörlig hänsyn måste alltid tas till den kultur och deallmänna värderingar som råder i aktuellt område. Försvarsmaktens personalkårer 4.1 Allmän bakgrund Iallmänt språkbruk används begreppet "kår" som kollektiv benämning påen yrkesgrupp, exempelvis domar- eller läkarkåren. Inom försvarsmakten harkårbegreppet tillagts en specifik och snävare betydelse i och med att begreppet"personalkår" författningsmässigt har fastlagts. Yrkes-och reservofficerare tillhör personalkårer och får sin tjänstegrad genomutnämning till tjänstegraden i en personalkår. Försvarsmaktens civila personalberörs inte av personalkårsindelningen. Inomförsvarsmakten finns 90 personalkårer varav 67 är lokala, dvs. anknutna till enlokal myndighet. Av de övriga 23 är fyra (fortifikationskåren, försvaretsintendentkår, försvarets medicinalkår samt väg- och vattenbyggnadskåren)gemensamma för försvarsmakten, elva (arméns generali-tet, generalstabskåren, arménstekniska kår samt åtta truppslagskårer) tillhörande armén, fyra (amiralitetet, mariningenjörkåren,flottans personalkår samt kustartilleriets personalkår) tillhörande marinenoch fyra (flygvapnets generalitet, flygvapnets personalkår, flygingenjörkårensamt meteorologkåren) tillhörande flygvapnet. Grundläggandebestämmelser om personalkårerna finns i förordningen (FES 1983:11) omförsvarsmaktens personalkårer. Förvarje personalkår utom generaliteten och amiralitetet, vilka lyder direktunder regeringen finns en chef skall verka för att lämpligpersonal rekryteras och att personalen får en ändamålsenlig utbildning. Hanskall dessutom planera vidareutvecklingen på för kårens personal,avge vitsord och befordringsomdömen, delta i beford-ringsberedningar, geförslag till antagning av personal i och aspiranter till kåren, ge förslag tillurval och antagning av personal till fortsatt utbildning och ge förslag tilltjänsteställningsbefordran, placering och kommendering av personal. Ättvara personalkårchef är i regel en tillikabefattning. Min bedömning:Regeringen bör inte längre föreskriva en indelning av försvarsmakten ipersonalkårer. De nuvarande personalkårerna bör avvecklas. PEU84:s förslag: Överensstämmer i huvudsak med min bedömning. Remissinstanserna:Remissopinionen är splittrad. Överbefälhavaren, försvaretsrationaliseringsinstitut, armégarnison, Blekingekustartilleriförsvar med , statens arbetsmarknadsnämnd.Landsorganisationen och instämmer iutredningens förslag. Också försvarets förvaltningsskola, västkustensmarinkommando och instämmer i utredningensförslag men vill göra undantag för vissa personalkårer. Livgrenadjärregementet,flygflottilj. Centralorganisationen /SR och Svenska Officersförbundetavstyrker förslagen, flygflottilj dock med vissa undantag. Väg-och vattenbyggnadskåren avstyrker beträffade denna kår liksom försvarets sjukvårdsstyrelseoch beträffade försvarets medicinalkår.Officerarnas Riksförbund anser att vissa kårer behövs men tar i övrigt inteställning. , militärbefälhavaren i Nedre Norrlandsmilitärområde, och tar av olikaskäl inte ställning till förslagen. Skälenför min bedömning: har uttalat att arbetet med förenklingen av depersonalpolitiska regelsystemen bör intensifieras (prop. 1984/85;219, AU1985/86:6, UbU 5, rskr. 48 och 50). I proposition 1986/87:36 om vissapersonalfrågor inom försvaret gjorde jag bedömningen att i princip börarbetstagarna vid myndigheter som hör till försvarsdepartementets område varaanställda vid den myndighet där de tjänstgör och att huvuddelen avde personaladministrativa uppgifter som berör de anställda bör utföras av dennamyndighet. hade ingen invändning mot detta (FöU 1986/87:3, rskr. Detär enligt min mening myndighetschefen som bär det odelade ansvaret förmyndighetens personalpolitik och personaladministration. Perso-nalkårchefernahar nu personaladministrativa uppgifter som ingår i detta ansvarsområde men somkan sträcka sig över flera myndigheter. Det nu tillämpade personalkårsystemetinnebär att arbetsgivaransvaret och personaladministrationen splittrats upputifrån kategoriindelningar av personalen. Det innebär också en begränsning avmyndighetschefernas möjligheter att inom de ramar som statsmakterna imyndigheternas instmktioner angett organisera och ta ansvar för verksamhetenliksom att flexibelt utnyttja de yrkesofficerare som tjänstgör vid myndigheten.Det finns därför inte längre anledning för statsmakterna att föreskriva enindelning av försvarsmaktens militära personal i personalkårer med fastlagdauppgifter för personalkårchefer. Tvärtom kan en sådan reglering motverka enändamålsenlig utveckling av personalfrågorna inom försvarsmakten. Detankommer på regeringen att fatta beslut i denna fråga. 5.Kompetenskrav inom det personaladministrativa området. Min bedömning: Detfinns ett behov av utbildning för all personal vid personalfunktionen inomförsvarsmakten. Såväl civil som militär personal bör kunna inneha allatjänster inom personaladministrationen. PEU84:s förslag: Personalfunktionen inom försvarsmaktens myndigheter skall ges ennödvändig kompetenshöjning. Utbildningsinsatsema bör inriktas mot attkompetenskraven likställs med vad som tillämpas inom övrig offentligförvaltning och näringsliv. Allapersonaladministrativa befattningar bör kunna bemannas med såväl civilpersonal, som getts erforderlig verksamhetsanpassad utbildning, som övergångsutbildadeyrkesofficerare. Remissinstanserna:Remissinstansernas åsikter om utredningens förslag går vitt isär. De militära myndighetemasamt de personalorganisationer som representerar militär personal anser inteatt alla befattningar inom personalområdet kan bemannas med civil personal.Dessa remissinstanser anser att en militär miljökunskap, vilken endast kanerhållas genom mångårig tjänstgöring vid såväl freds- som krigsorganiseradeförband, är nödvändig. Övriga remissinstanser har uppfattningen att allabefattningar inom det personaladministrativa området kan innehas av såvälmilitär som civil personal. Som skäl anförs bl. a. en ökad kontinuitet påviktiga befattningar samt förbättrade utvecklingsmöjligheter för den civilapersonalen. Skälen för min bedömning:De ändringar som gjorts i förordningen (1983:276, ändrad senast 1988:547) omverksamheten inom försvarsmakten för att stärka personalenhetensorganisatoriska ställning skall uppfattas som ett uttryck för den alltmercentrala roll regeringen anser att personalfunktionen har och kommer att ha iframtiden inom försvaret. För att den ändrade organisatoriska ställningen skallge avsedd effekt, är det emellertid viktigt att personal vilken har atthandlägga personaladministrativa frågor har nödvändig kompetens. Jaghar tidigare funnit att det är nödvändigt med ökade utbildningsinsatser inompersonaladministrationens område (prop. 1986/87:36, FöU 3, rskr. Dettaarbete har redan till viss del startat. Jag tänker då närmast på den nyapersonalchefsutbildningen vid försvarets förvaltningsskola. Försvaretsförvaltningsskola som instmktionsmässigt har att ge utbildning inom områdetgenomför under innevarande budgetår den nyapersonalchefsutbildning, vilken jag redovisat i budgetpropositionen (prop.1987/88:100 bil. 6, FöU 11, rskr. Denna utbildning på förvaltningsskolanoch även andra personaladministrativa utbildningar inom departementsområdetskall vara öppen och gemensam för såväl civil som militär personal. Kursernasuppläggning och innehåll bör vara sådana att kompetensnivån för såvälhandläggande personal som chefer, höjs till en nivå som är jämförligmed vad som gäller i övrigt inom offentlig förvaltning och näringsliv.Därigenom ges den anställde såväl möjlighet att utveckla sig inom sin tjänstsom möjlighet att få mer kvalificerade tjänster. Jag vill med detta framhållaatt det skall vara förtjänst och skicklighet, med betoning på skicklighet, somskall gälla vid tillsättning av tjänster inom det personaladministrativaområdet, oavsett personalkategori. Enligt min mening är vissa remissinstanserskrav på militär miljökunskap hos personaladministratörerna överdrivna. i övrigt liksom inom näringslivet uppställs inte sålångtgående krav på erfarenhet av verksamheten som sådan. Förhållandena inomdet militära kan inte generellt anses så specifika att särskilda krav påmiljökunskap är motiverade. Utbildning och utveckling for personal inom den civiladelen av totalförsvaret Iproposition 1986/87:95 om totalförsvarets fortsatta utveckling (försvars-beslutspropositionen)anförde jag att samverkan mellan militärt och civilt försvar är avutslagsgivande betydelse för totalförsvarets effektivitet under beredskap och ikrig. De båda grenarna av totalförsvaret är beroende av samverkan även i kris-och katastrofsituationer i fred. Försvaretspersonalutvecklingsutredning (FÖPU) har i sitt första betänkande (SOU 1988:12)Civil personal i försvaret föreslagit bl.a. utvecklingsåtgärder för personaleninom den civila delen av totalförsvaret. Min bedömning:Personal som arbetar med frågor avseende beredskap m. m. inom den civila delenav totalförsvaret skall genom utbildning och övning ges nödvändig kompetens föratt effektivt kunna fylla sin uppgift. För att tillgodose behovet inte endastför statliga myndigheter utan också för övriga offentliga organ, näringsliv m.fl. bör en mer systematisk utbildning än den som finnsövervägas liksom de närmare fömtsättningama för att eventuellt inrätta enhögskola för sådan utbildning. Skälen för min bedömning:Personalen inom den civila delen av totalförsvaret utgör en utomordenligtviktig tillgång för att bygga upp och behålla en god beredskap inför kriser ochkrig. Den ökade sårbarheten i samhället medför ökande behov avberedskapsåtgärder pch krav på vidgade kunskaper om samhället och dess sättatt fungera. De anställda måste enligt min mening få möjlighet till en sådanutveckling och anpassning av sina kunskaper som svarar mot den föränderligaverksamhetens behov och mot deras individuella fömtsättningar för utveckling. Den civila delen avtotalförsvaret har redan i fred viktiga uppgifter i samband med katastrofer ochförsörjningskriser. Det är av stor vikt att ledning, planläggning ochutbildning fungerar tillfredsställande. Samordning och ledning inom dettaområde berör inte enbart statliga och kommu- nala myndigheter utaninnefattar även samverkan med bl. a. olika branscher inom näringslivet. Jagdelar FÖPU:s uppfattning att de personer inom den civila sektorn som har attsvara för planläggning och ledning måste ges erforderlig utbildning för sinauppgifter inte enbart med avseende på krigsförhållanden utan även för attkunna svara upp mot krav som ställs i kris- och katastrofsituationer i fred. FÖPUhar framhållit att utbildningsbehoven inom den civila delen av totalförsvaretär stora bl. a., som jag redan framhållit, inom områdena planläggning ochledning. Det är nödvändigt att chefer och deras närmaste medarbetare gesutbildning och träning så att de kan handla rationellt i olika situationer. Statsmakterna bör enligmin mening ta ansvaret för att en relevant utbildning för personal inom dencivila delen av totalförsvaret kommer till stånd. De närmare förutsättningarnaför en högre utbildning för denna personal liksom en sådan utbildningsorganisation och inriktning bör dock utredas ytterligare. Härvid börmöjligheterna till samordning av och med befintliga utbildningsanordnare ochderas kursutbud undersökas. Jag har erfarit attöverstyrelsen för civil beredskap nu genomför viss försöksutbildning inomområdet. Jag avser att senare återkomma till regeringen med förslag om att ettuppdrag lämnas att utreda de närmare fömtsättningarna för utbildningen liksomelevunderlag, organisation, behov av lärare, lokalisering, kostnader m. m. Beslutanderätt om byggnads-och reparationsberedskapen Mitt förslag:Regeringen skall besluta om byggnads- och reparationsberedskapens uppgifteroch organisation. Skälen for mitt förslag:Byggnads- och reparationsberedskapen är en organisation som skall vara verksamunder krig och, om regeringen beslutar om det, vid krigsfara. Organisationenhar till uppgift att genom särskilda arbetsorgan utföra byggnads- ochreparationsarbeten för totalförsvaret. Byggnads- ochreparationsberedskapen fick sin nuvarande organisation och sina uppgifter genomett riksdagsbeslut (prop. 1959:1, bil. 10; SU 4; rskr. 4) Regeringenutfärdade med anledning härav kungörelsen (1959:177) om byggnads- ochreparationsberedskapen. Fortifikationsförvaltningenskall, enligt direktiv från överbefälhavaren, i fred organisera byggnads- ochreparationsberedskapen samt planlägga och förbereda organisationens verksamhet.Fortifikationsförvaltningen fastställer storleken och sammansättningen av dearbetsorgan som skall kunna utnyttjas för arbeten som skall utföras avorganisationen. Arbetsorganen sätts upp av enskilda företag eller av statligaeller kommunala myndigheter på gmndval av avtal mellanfortifikationsförvaltningen och vederbörande företag eller myndighet. eller efter dess bemyndigande länsarbets- Prop. 1988/89:52 nämndenhandhar uppgifter som rör personalen i arbetsorganen. Fortifikationsförvaltningenhar efter samråd med bl. a. överbefälhavaren, överstyrelsen för civilberedskap, och företrädare för byggbranschen i enskrivelse till regeringen hemställt om vissa förändringar för byggnads- ochreparationsberedskapen. I huvudsak innebär förslaget att byggnads- ochreparationsberedskapen bör kunna träda i verksamhet om så erfordras även vidsådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfaravari riket har befunnit sig. Vidare föreslås att de regionala och lokaladelarna av byggnads- och reparationsberedskapen skall finnas inrättade redan ifred och då vara en del av fortifikationsförvaltningen. I övrigt föreslåssmärre ändringar av närmast formell och redaktionell art. Jagdelar i huvudsak fortifikationsförvaltningens uppfattning i frågan. Förslagenfordrar ändringar i kungörelsen (1959:177) om byggnads- och reparationsberedskapen.Även annan författningsreglering kan behövas. Innehållet i den gällandeförfattningen bands i detalj med genom tidigare nämndariksdagsbeslut. Frågorna är dock av sådan art att de numera bör kunna avgörasav regeringen. Medhän visning till vad jag nu anfört hemställerjag att regeringen dels föreslårriksdagen att 1. godkännavad jag har förordat om att regeringen skall få beslu ta om förändringar i befälsordningen för det militära försvaret (avsnitt 2.3) 2. godkännavad jag förordat om byggnads- och reparationsbe redskapens uppgifter och organisation (avsnitt 7), delsbereder tillfälle att ta del av vad jag i övrigt har anfört i frågaom 1. befälsordningför det militära försvaret (avsnitt 2), 2. kvinnor som yrkesofficerare(avsnitt 3), 3. hävandet avförfattningsregleringen i fråga om försvarets personalkårer (avsnitt 4) 4. kompetenskrav inom detpersonaladministrativa området (avsnitt 5) 5. utbildning och utveckling förpersonal inom den civila delen av totalförsvaret (avsnitt 6). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch det ändamål som föredraganden har hemställt om. 1 Inledning.......................................................... ... 2 2 Befälsordning för det militäraförsvaret................... ... 3 2.1 Allmän bakgrund............................................ 3 2.2 De huvudsakliga erfarenheternaav den nya befälsordningen .. 3 2.3 Beslutanderätt ombefälsordningen................... ... 5 3 Kvinnor somyrkesofficerare ................................ ... 6 3.1 Allmän bakgrund............................................ 6 3.2 Överbefälhavarens rapport omkvinnor inom försvaret 7 3.3 Nya yrkesområden för kvinnor ......................... .. 10 4 Försvarsmaktenspersonalkårer............................. .. 12 4.1 Allmän bakgrund............................................ .. 12 4.2 Författningsreglering...................................... .. 13 5 Kompetenskrav inom detpersonaladministrativa området 14 6 Utbildning och utveckling förpersonal inom den civila delen av totalförsvaret 15 7 Beslutanderätt om byggnads- ochreparationsberedskapen 16 8 Hemställan....................................................... .. 17 9 Beslut.............................................................. 17 Tryckeri, 1988 18