prop · GC0368 · 1988-12-31 00:00:00 — kontroller är orealistiskt attgenomföra oavsett om det sker hos myndighet eller i ett fristående organ medtanke på det stora antalet förpackade livsmedel och förpackningar. Allverksamhet medför kpstnader, så även de åtgärder som föreslagits avlivsmedelskontrollutredningen. Utredningen har emellertid inte närmare beräknatdessa kostnader på sätt som föreskrives i den s. k. begränsningskungörelsen.Även om kostnadema tas ut av företagen som avgifter kommer de till slut attdrabba den enskilde konsumenten i form av högre livsmedelspriser. Mot bakgmndav att inte något faktiskt behov av utökad kontroll redovisats, kan manifrågasätta om en ytterligare höjning av de redan höga matpriserna kan varaförsvarbart. Sammanfattningsviskan konstateras att kontrollen av val av förpackningsmaterial för livsmedel urproduktsäkerhetssynpunkt utvecklats väl inom ramen för Normpack sedan dessinförande . Det utbildnings-och kontrollarbete som därmed utförs torde ihela sin utsträckning knappast kunna övertagas av livsmedelsverket. Våruppfattning är därför att Normpäcks arbete och livsmedelsverkets kontroll ocksåi framtiden måste komplettera varandra. Kontrollen från Normpacks sida byggssuccessivt ut genom en rad olika åtgärder och det är naturligt att detta sker isamråd med livsmedelsverket som också kan beredas insyn i denna kontrollverksamhetpå sätt som redan skett. 2.8.64Svenska kommunförbundet: Enligt styrelsens uppfattning förefaller förslagetvara något överambitiöst och delvis onödigt. Som framgår av utredningen finnsdet ett fungerande system med en frivillig egentillsyn inom branschen.Styrelsen avstyrker således förslaget och utgår från att lagstiftningen omkemiska produkter kan tillämpas även för den kontroll av förpackningar ochhusgeråd som anses nödvändig ur miljö- och hälsoskyddssynpunkt. 2.8.66Sveriges grossistförbund anser i likhet med utredningen att livsme delsverket (i stället för som kemikalieinspektionen) bör få befogenhet att meddela föreskrifter om hantering eller import av förpackningsmateri al och förpackningar för livsmedel, livsmedelsförpackningar och hushålls gods. bör också få tillsynsansvaret för tillverkning, im port och försäljning av sådant material och sådana varor (avsnitt 12.8). I detta sammanhang vill vi erinra om den egentillsyn som bedrivs inom ramen för Normpack och som enligt vår mening väl fyller de krav som bör ställas på denna kontroll. 2.8.68 : Vad gäller livsmedelsförpack- Prop. 1988/89:68- ningar och material till sådana vill SLIM instämma i utredningens bedöm- Bilaga3 ningatt det inte bör vara aktuellt att införa svenska bestämmelser som rnotsvarardet regelverk, som frivilligt tillänipas av livsmedelsföretagen. Dettaförhållande i kombination med företagens mlinmässiga inkrävan-de av certifikatär en form för egentillsyn, vars kontrollprogram efter godkännande avmyndigheten skulle kunna medge att samma mtiner för den offentliga kontrollenborde kunna tillämpas som vid övrig egentillsyn. Härigenom kan behovet avföreskrifter från SLV om förpackningar starkt begränsas och den offentligakontrollen kan ske genom slickprovsvis inspektion. 2.8.69 : Utredningen har som ett resultat av kemikalieinspektionens betänkande erhållit tilläggsdirektiv att utreda frågor som hör samman med kemiska hälsorisker som har samband med livsmedelshantering. Utredningens arbete i detta avseende synes ha begränsats till förpackningar och husgeråd. Ienlighet med vad som påpekats i ett särskilt yttrande från ärde kemiska hälsoriskerna, som är förknippade med hanteringen av livsmedel avbetydligt mer komplex natur än vad utredningen berört. Enligt mening ärdet därför angeläget att i den kommande lagstiftningen beakta hela frågan omkemiska hälsorisker i samband med livsmedelshantering. Dessa bör inte sesisolerat till förpackningar och hushållsgods. kan inte heller delauppfattningen att frågor om att sätta in samhällsåtgärder mot kemiska riskervid livsmedelshanteringen löses genom att livsmedelsverket blirtillsynsmyndighet enligt lagstiftningen om kemiska produkter. Bestämmelser omsådana risker bör inarbetas i livsmedelslagstiftningen. 2.8.72Husmodersförbundet och Samhälle:. Med hänsyn till förpackningsmaterialensoch förpackningsindustrins utveckling bör övervägas om inte någon form avgodkännande av förpackningsmaterial, som är avsett för livsmedel, skallinföras. Konsumenten är mycket orolig för att främmande ämnen skalltillföras livsmedlet via olämplig förpackning. 2.9 Livsmedelskontroll ombord på fartyg och luftfartyg 2.9.9Statens livsmedelsverk: Som utredningen anför har livsmedelskontrollen ombordpå fartyg utretts av fartygsmiljöutredningen. De undantagsmöjligheter frånlivsmedelslagen som föreslås för fartyg bör också kunna gälla luftfartyg. 2.9.18Länsstyrelsen i : vill föreslå attvad gäller godkännande och tillsyn av livsmedelslokaler i fartyg före skrifter och anvisningar utformas så att skall leda verksamhe ten inom länet och ta de samråd med myndigheter i andra län och länder som erfordras. Detta synes så mycket mera lämpligt som även har övergripande ansvar för miljöskyddet i den skärgård som farty gen passerar. Skydd av miljön hör till de skäl som åberopas för att fartygen skall iaktta försiktighet med livsmedelsråvaror (och deras avfall) från okontrollerade länder. Även Om tilldelas en formellt ledande roll i livsmedelstillsynen beträffande de fartyg som trafikerar länets ham nar förutsattes att resp. kommun skall kunna svara för del omedelbara tillsynsarbetet. 3 Formerna för livsmedelskontrollen Prop. 3.1Inspektion, provtagning och undersökning 3.1.2Socialstyrelsen: Den projektinriktade livsmedelskontrollen bör i större omfattning än nu kunna inriktas på kontroll av att bestämmelser som rör redlighet i livsmedelshanteringen efterlevs. Hitintills har kommu nernas ekonomiska och personella resurser begränsat sådan verksamhet. ser här livsmedelsverkets föreslagna roll som styrande och rådgivande organ som en möjlighet att anpassa denna kontroll efter rådan de behov. 3.1.9Statens livsmedelsverk delar utredningens uppfattning att det är viktigt attlivsmedelskontrollen genomförs på ett likartat sätt över hela landet och attverket skall utarbeta styrande föreskrifter för inspektionsverksamheten. Dettaförutsätter att verket tillförs den specialkompetens som verket tidigareförordat. 3.1.16Sveriges : Enligt nu gällande ordning prövarlivsmedelsverket frågor om godkännande av livsmedelslokaler i vissa störreanläggningar, de s.k. §38-anläggningarna. Utredningen föreslåratt detta läggspå MHN. Det rör sig om tekniskt komplicerade anläggningar, därspecialkunskaper krävs. Därför måste MHN i dessa frågor nära samarbeta medlänsveterinärerna och regionala livsmedelsteknikerna, för dettasamarbete bör utvecklas närmare. 3.1.18 i läninstämmer i utredningens överväganden och förslag. är docktveksam till att anvisningslaboratorierna, såvida de inte tillhör resp.kommuns miljö- och hälsoskyddsnämnd, regelmässigt skall utföra provtagningar. 3.1.19 i Östergötlandslän instämmer i utredningens uttalande att livsmedelskontrollen skall utföraslikartat över hela landet och att livsmedelsverket därför bör utfärda styrandeföreskrifter för tillsynsverksamheten. Likaså bör det kunna innebära fördelari effektivitetshänseende om anvisningslaboratorier kan åta sig att även utföraviss provtagning. 3.1.20 i läntillstyrker i huvudsak utredningens förslag---- .Bl.a. beroende på att den offentliga tillsynen baseras på inspektionoch provtagning anser inte att viss basprovtagning som föreslåsskall utföras av anvisningslaboratorium på uppdrag av myndigheten.Laboratorier kan mycket väl ombesörja viss provtagning. Denna bör dock baseraspå företagens egenkontrollprogram och utföras på uppdrag av företagen. 3.1.21------------------------------------- Länsstyrelseni ser positivt på att statens livsmedels verk får utarbeta styrande föreskrifter för tillsynen ---- länsstyrelsenställer sig tveksam till att anvisningslaboratorier Däremot bör provtagning baserad på egenkontrollprogramåt företagen kunna göras. 3.1.25Länsstyrelsen i : Anvisningarna från livsmedels verket bör---- vara detaljerade och utförliga. anvisningslaboratorierbör också utvecklas så all provtagning och resultat analyser kan komma in i rätt sammanhang. Först då kan provtagningar och uppföljande inspektioner bli meningsfulla. 3.1.36 Katrineholmskommun: Bra om kontroll-och inspektionsverksam- Prop. 1988/89:68 heten blir regelbunden och enhetlig i hela landet genom styrande föreskrif- Bilaga 3 ler.----- Positivtförslag alt även livsmedelsverkets anläggningar skall ingå i denprojektinriktade kontrollen. 3.1.39Malmö kommun:--- Nämnden bedömer förslaget som bra Nämndenställer sig helt bakom förslaget att anvisningslaboratorierna skall kunna erbjuda kommunerna tjänster som exv. provtagning inom den offentliga kontrollen.- 3.1.42Stockholms kommun: Utredningen föreslår att livsmedelsverket utarbetar styrande föreskrifter för inspektionsverksamheten saml att dessa bör utformas så att datainsamling från kontrollarbetet underlättas och att t. ex. branschvisa sammanställningar rörande tillståndet i livsmedelshan teringen kan göras.- Medde erfarenheter förvaltningen har av bl. a. miljödatanämndens och projekt 07 anser förvaltningen att det dels är ohanterligtoch tungrott med alltför centralt styrd tillsynsverksamhet, dels attdatabearbetning av sådant material ej ger de upplysningar om en verksamhetsgrensom t. ex. en projektinriktad kontroll kan ge. 3.1.47Örebro kommun: Det är viktigt att poängtera livsmedelsverkets roll somsamordnare av livsmedelskontrollen. Föreskrifter för tillsynen bör utarbetasfrån centralt håll. 3.1.49Centralorganisationen /SR: Det är betydelsefullt om länsveterinär ochlivsmedelstekniker tillsammans med berörda kommuner planerar och genomför s.k. projektinriktad kontroll. Delkan emellertid ifrågasättas om anvisningslaboratorierna, såvida de inte tillhör resp. kommuns miljö- och hälsoskyddsnämnd, regelmässigt skall utföra provtagningar. : Utredningen före slår bl.a. att "livsmedelsverket skall utarbeta styrande föreskrifter för inspektionsverksamheten". Som nämnts tidigare i detta yttrande instäm mer ej förbundet i dessa tankar. Föreskrifterna bör i första hand, liksom fallet är med miljöskyddslagstiftningen, vara utformade som allmänna råd för tillsynen.--- 3.1.64Svenska kommunförbundet: Inspektion, provtagning och undersökning utgörgrunden för miljö- och hälsoskyddsnämndernas livsmedelslillsyn. Styrelsenanser i likhet med vad som föreslås i utredningen att inspektions- ochundersökningsverksamheten bör genomföras med viss regelbundenhet och på ettplanerat sätt. Detta innebär dock inte att livsmedelskontrollen behöver styrasav föreskrifter från livsmedelsverket. Detta motverkar den flexibilitet sommåste finnas vid utövandet av tillsynen. Man måste i ökad utsträckning tahänsyn till de faktiska förhållandena ute i de olika kommunerna, vilket ocksåframhålles av utredningen. Förslagetom att livsmedelsverket skall utarbeta styrande föreskrifter förinspektionsverksamheten avstyrks således. I stället förordar styrelsen attverket ger ut allmänna råd och liknande information om hur livsmedelskontrollenlämpligen kan genomföras. Styrelsentillstyrker i princip förslaget som innebär att anvisningslabora- toriernastjänster bör utnyttjas i större omfattning inom den offentliga Prop.1988/89:68 livsmedelskontrollen, t. ex. för viss provtagning. 3.1.69Sveriges kommunaltjänstemannaförbund vill för sin del ansluta sig till bedömningen av vikten av att livsmedelskontrollen i stort genomförs på ett likartat sätt över hela landet, främst i fråga om de större produk- tionsenhetema. Förbundet anser det också lämpligt att verket utarbetar föreskrifter i form av råd, men att dessa måste vara så utformade att hänsyn tas till de skilda faktiska förhållanden som råder ute i landet. 3.1.71Länsstyrelsen i län ansluter sig till utredningens förslag. 3.2 Godkännande av livsmedelslokaler 3.2.9Statens livsmedelsverk: Livsmedelsanläggningar är till utformning och funktion av utomordentligt varierad beskaffenhet. Bland de anlägg ningstyper, för vilka livsmedelsverket svarar för godkännandet av lokaler na, finfis många anläggningar där granskningen av lokalema kräver sär skild kompetens med hänsyn till att anläggningama är tekniskt komplice rade eller att tillverkningen avser speciella livsmedel eller är av mycket stor omfattning och avser ett flertal produkter i samma anläggning. Det finns också anläggningstyper för vilka prövningen är av relativt enkel natur. Med hänsyn till verkets tidigare redovisade ställningstagande att nya resurskrävande arbetsuppgifter inte lämpligen bör läggas på miljö- och hälsoskyddsnämnderna bör utredningens förslag att lägga all godkännan deprövning med undantag för slakteriema på nämndema inte ge nomföras. Argumentet att den myndighet som har hand om den löpande tillsynen också bör ha ansvaret för godkännandet av lokalen är enligt livsmedelsverket inte tillräckligt sakligt underbyggt. I stället bör anlägg ningstyper där prövningen kräver särskild sakkunskap även fortsättnings vis tillhöra livsmedelsverkets ansvarsområde. 3.2.18 i länhar i princip inget att erinra mot utredningens förslag att tillsynsmyndighetenockså skall svara för godkännandet av lokaler. 3.2.19 i Östergötlandslän: I likhet med utredningen anser att samma myndighet skallansvara för såväl godkännande som tillsyn av en livsmedelslokal. Likasåtillstyrks att livsmedelsverket får meddela styrande föreskrifter om minimikravför vissa typer av anläggningar och om samrådsförfarande i vissa fall. 3.2.20 i län:Utredningens förslag tillstyrkes 3.2.21 i län:Utredningens förslag att en och samma myndighet skall ansvara för såvälgodkännande som löpande tillsyn tillstyrkes men under fömtsättning att samrådetmed formaliseras vad avser större lokaler. 3.2.24 i läntillstyrker förslaget att samma myndighet ansvarar för såväl godkännande somtillsyn. 3.2.25 i Västmanlandslän tillstyrker att ansvaret för såväl godkännande som tillsynläggs på samma myndighet. 3.2.36 Katrineholmskommun: Vi har- en positiv syn på dessa Prop. förslag.---- även om vifortsättningsvis vill ha tillsynsansvar för vida- Bilaga 3 reförädlingsverksamhetsom är integrerad med kontrollslakterier anser vi att livsmedelsverket börgodkänna hela anläggningen. 3.2.39 kommun: Förslaget att denmyndighet som har ansvaret för tillsynen också skall besluta om godkännande avlivsmedelslokaler bedömer nämnden som helt följdriktigt. 3.2.40 kommun: Kommitténföreslår att miljö- och hälsoskyddsnämnden skall godkänna allalivsmedelslokaler utom kontrollslakterier. Kommittén anför endast allmänna"decentraliseringsskäl" för att övriga stordriflsanläggningar skallgodkännas av miljö- och hälsoskyddsnämnden. Starka sakskäl talar för att iprincip bibehålla nuvarande ordning. 3.2.42Stockholms kommun: Förvaltningen tillstyrker förslaget att den myndighet som äransvarig för den löpande tillsynen även skall besluta om godkännande avlivsmedelslokaler. 3.2.53 : När det gäller godkännande av lokaler och utrustning anser KF att ansvaret för godkännande av vissa komplicerade ellerstora anläggningar i princip bör åfigga livsmedelsverket . börtillkomma livsmedelsverket att ange vilka anläggningar som avses och i vilken utsträckning som livsmedelsverket för dessa även skall ha ansvaret för den löpande tillsynen. 3.2.54---------------------------- Landsorganisationeni : Att en och samma myndig het' både ansvarar för godkännande av anläggningen och. den löpande tillsynen finner vi naturligt. 3.2.56Lantbrukarnas riksförbund: pekar i sin rapport 1982:22 påbristerna i tillsynen av stora livsmedelsanläggningar belägna i mindre kommunermed otillräckliga resurser. I motsats till vad utredningen föreslår, anser LRFatt bristerna avhjälps bäst och på det mest ekonomiska sättet genom att SLV medsin kompetens svarar för såväl godkännandet av lokaler som utövandet avtillsynen vid tekniskt komplicerade livsmedelsindustrier i de fall dessaär.placerade, i mindre kommuner utan tillräckliga tillsynsresurser. LRFanser att livsmedelsverket, som tidigare, skall svara för godkännande avmejerier och tillsynen av dem. Detta kan ge en likformig och kvalificeradbedömning av godkännandeärenden. Verket bör naturligtvis informera berörd MHNom ärendet. Förfarandet utestänger inte MHN att i förekommande fall utförainspektioner. 3.2.64Svenska kommunförbundet: Mot bakgmnd av att styrelsen tillstyrker endecentralisering av livsmedelskontrollen till lokal nivå, tillstyrks ävenförslaget att låta miljö- och hälsoskyddsnämnden godkänna allalivsmedelslokaler inom den egna kommunen. Anläggningar där livsmedelsverkethar ansvaret för den löpande tillsynen, dvs. kontrollslakterier, bör dockundantas. Föreslagna föreskrifter om obligatoriskt samrådsförfarande i frågorsom rör mer komplicerade anläggningar främjar sannolikt inte samarbelsklimatetmellan tillsynsmyndigheterna. Förslaget avstyrks och styrelsen förutsätter attlivsmedelsverket och berörda miljö- och hälsoskyddsnämnder i samförstånd kankomma överens om vilka gmndläggande krav som måste tillgodoses för att enanläggning skall kunna godkännas. 3.2.66 : Utredningens förslag att kommunernas Prop. 1988/89:68 miljö- och hälsoskyddsnämnder får ansvaret för såväl godkännande som Bilaga 3 tillsyn av alla livsmedelsanläggningar, med undantag för kontrollslakteri er, kan vi tillstyrka. Vi ser det som en fördel att företagen på delta sätt får endast en ansvarig myndighet att vända sig till. bör som utredningen föreslår ha ansvaret för godkännande och tillsyn av kontroll slakterierna. 3.2.71Länsstyrelsen i län: Förslaget att en och samma myndighet skall ansvara för både godkännande och löpande tillsyn tillstyrkes 3.2.78Statstjänstemannaförbundet: Ansvaret för godkännande av detekniskt mer komplicerade anläggningarna bör enligt ST:s uppfattning ligga kvar hos livsmedelsverket. Detta ger en kvalificerad och likformig bedömning, medan en decentralisering enligt utredningens förslag skulle skapa samordningsproblem och leda till osäkerhet om ansvarsfördelning en. 3.3 Offentligt kontrollerad egentillsyn 3.3.1Kommerskollegium: - - Det är-- viktigt att----- det systemför obligatorisk egentillsyn som föreslås också innebär ökade möj ligheter för motsvarande tillsyn av anläggningar i andra länder från vilka produkter importeras lill . 3.3.5 instämmer i utredningens ställnings tagande att livsmedelsföretagens egentillsyn bör tas till vara på ett mera systematiskt sätt inom ramen för den totala kontrollverksamheten. Där igenom kan också dubbelarbete undvikas. är företagens egentillsyn frivillig och kostnaderna därför uppskattas enligt utredningen till 450-500 milj. kr. Utredningen föreslår en obligatorisk egen tillsyn för i princip alla livsmedelsanläggningar inom landet. SPK invän der emot att utredningen kommer med förslag som kan innebära ökade kostnader för livsmedelsföretagen utan att utredningen på något sätt försö ker precisera dessa kostnader. Enligt regeringens direktiv 1984:5 får änd ringar i regelsystem som kan bidra till att begränsa statsutgifterna "inteske på ett sätt som innebär att kostnader övervältias på företag ochenskilda". SPK anser därför att frågan om ett obligatorium och kostnaderna härför bör utredas närmare. 3.3.6 : En obligatorisk egentillsyn inom företagen, såsom föreslås av utredningen, bör på ett effektivt sätt kunna komplettera sam hällets kontrollinsatser. En fömtsättning är att egenkontrollen sker enligt fastställda kontrollprogram och kompletteras med såväl spontana stick provskontroller som s. k. projektinriktad kontroll. 3.3.9Statens livsmedelsverk: Ilikhet med utredningen anser livs medelsverket att en skyldighet att utöva egenkontroll nu bör införas för i princip varje anläggning med livsmedelsproduktion. Denna egentillsyn bör enligt livsmedelsverket utgöra gmnden för den offentliga livsmedels kontrollen. Egentillsynen bör genomföras enligt ett för varje anläggning fastställt kontrollprogram som bör avse såväl hygien som redlighet. Egen tillsynen bör i många fall i resursbesparande syfte kunna sammanfalla med eller ske i anslutning till företagens produklionskontroll. Resultaten från egentillsynen bör redovisas till miljö- och hälsoskyddsnämnderna och i vissa fall också till livsmedelsverket. Nämnderna bör genom stickprov 142 kontrollera egentillsynen.Med detta system bör nuvarande resurser för Prop. 1988/89:68hygienkontrollen från nämndens sida till viss del kunna omfördelas till Bilaga 3 förmån för redlighetskontrollen. 3.3.13Statens industriverk: Utredningen framhåller att det finns skäl att utnyttjaegentillsynen på ett mer systematiskt sätt inom den offentliga kontrollen.SIND delar denna uppfattning . dubbelarbeteundvikas och myndigheternas och företagens samlade resurser utnyttjaseffektivare. Den offentliga kontrollen kan i stor utsträckning begränsas tillstickprov. Utredningen har inte gjort någon bedömning av effekliviseringensekonomiska betydelse, exempelvis i form av hur stora samhällsresurser somfrigön. 3.3.15 delarlivsmedelskontrollutredningens uppfattning att den offentliga kontrollen avlivsmedelsanläggningar som har egenkontroll bör vila på denna. RRV håller förtroligt alt en sådan utveckling, som kräver samordning mellan industri ochtillsynsmyndighet med bl.a. upprättande av kontrollprogram, kommer att. ställaökade krav på tillsynsmyndighetens kompetens. RRV har i en nyligen avslutadrevision av tillsynen inom miljöskyddet "Miljöskyddslagens tillämpning -granskning utifrån regional nivå" (Dnr 1984:933) konstaterat attframtagandet av kontrollprogram för egenkontrollen är en uppgift som ställerstora krav på tillsynsmyndigheterna såväl tidsniässigt som kompetensmässigl. 3.3.16 : Iett läge där stat och kommun har begränsade resurser borde man övervägt att geegentillsynen en ännu starkare ställning än den föreslagna. En starkareställning för egentillsynen i förelagen skulle kunna frigöra resurser för enbättre offentlig kontroll. Sammantaget skulle livsmedelskontrollens möjligheteratt värna om kvalitet och redlighet i livsmedelskedjan förslärkas. En meringående analys av delta hade varit önskvärd. 3.3.19 i Östergötlandslän tillstyrker förslaget om obligatorisk egentillsyn och kontrollprogram för livsmedelsanläggningarna.----------- 3.3.20 i län:Utredningens förslag tillstyrkes. ------ miljöskyddslagstiftningensorganisatoriska uppbyggnad kan tjä na som mönster för livsmedelslagstiftningen. delar denna åsikt.- Starka skäl finns för att livsmedelslagstiftningen och miljö- skyddslagstiftningen harmoniseras när det gäller tillsynsprganisationens uppbyggnad.--- 1 motsats till vad utredningen uppger är det länssty relsens erfarenhet alt många medelstora och t. o. m. stora livsmedelsin dustrier saknar egna laboratorieresurser för genomförande av de kontroll program som krävs för verksamheten. Prövning av egenkontrollprogram bör därför även innefatta en bedömning av de laboratorieresurser som utnyttjas för programmets genomförande. Analysresultat vare sig de är utförda inom ramen för egenkontroll eller offentlig kontroll måste ha en sådan tillförlitlighet, att de inte kan ifrågasättas. bör medverka vid bedömningen av företagens egna laboratorieresurser. Länsstyrelsenhar även den erfarenheten att livsmedelsverket bör förslärka sin tillsyn överoffentliga laboratorier. 3.3.21----------------- Länsstyrelseni : Förslaget om egentillsyn med kon trollprogram tillstyrkes.- 3.3.24Länsstyrelsen i tillstyrker detta 3.3.25Länsstyrelsen i tillstyrker att föreskrifter om Prop.1988/89:68 obligatorisk egentillsyn utfärdas för livsmedelsproducerandeanläggningar. 3.3.36Katrineholms kommun: Vi är ganska tveksamma till enbart egen tillsyn i företag-- Detär dock bra att det föreskrivs och fastställs kontrollprogram och attegentillsynen föreslås bli offentligt kontrollerad. 3.3.39Malmö kommun:-- Med den erfarenhet förvaltningen har av sådanfrivillig egenkontroll anses att utredningen övervärderat betydelsen av sådan kontroll.