prop · GC03150 · 1988-12-31 00:00:00 — Problemenpå arbetsmarknaden och inom arbetslivet är sammanflätade och komplicerade.Problemområden som hörsamman kan oftast inte lösas var för sig. Det är därförmånga gånger nödvändigt att försöka spränga traditionella ramar för olikapolitikområden och oförväget och med fantasi angripa problemen inom helaarbetslivet. Motbakgrund av bl.a. arbelsmiljökommissionens uppdrag, den debatt om arbetslinjen,arbetsmiljö och rehabilitering som pågått under senare lid samt en skrivelsefrån AMS , kommer jag atl redovisa mina överväganden rörandeinriktningen av reformarbetet i ett bredare och längre perspektiv än vad sompåkallas av de konkreta förslag till förändringar av anslag och regelverk förnästa budgetår, som jag strax återkommer lill. Jagser del som ell första steg i en handlingsplan tor alt hävda arbetslinjen inomhela arbetsmarknads- och arbelslivspoliliken under 1990-talel. Del gäller all ta vara på de möjligheter som det förbättrade läget på den öppna arbetsmarknaden erbjuder. viktigt mål är också all stimulera till ökade arbetsinsatser och förbättrad produktivitet genom all förslärka ekonomiska incitament och underiätta för alla grupper att utveckla sin yrkeskompetens. Det handlar vidare om all främja rehabi litering och återgång i arbete, att motverka utslagning, samt att underlätta 2 inträdet på arbetsmarknaden. Medlenär mer ensartade. De kan sammanfattas med; aktivitet och inte Prop.1988/89:150 passivitet. Genom en ytteriigare satsning på arbetslinjen -arbetsförmed- Bilaga 9 ling, utbildning, rehabilitering och förebyggandeåtgärder inom hela arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken kan såvälfördelningspolitiska som tillväxlpolitiska mål nås. Därmed kan också denoffentliga sektorn avlastas betydande kostnader för passiva åtgärder. AMShar i skrivelse redovisat sin bedömning av den förväntadeutvecklingen på arbetsmarknaden och behovet av insatser utöver dem som harföreslagits i årets budgetproposition. AMS lar upp frågor av olika karaktär.Något behov av ytterligare anslag av konjunkturella skäl anges inte föreligga.Med arbetslinjen som utgångspunkt presenterar AMS förslag till enulbudsstimulerande politik för 1990-lalet. Utgångspunkten är en mer aktivanvändning av de ekonomiska resurser som står lill förfogande för alltrygga individens försörjning. Detbör enligt AMS vara möjligt alt slå vakt om inkomsttryggheten och samtidigtmycket starkare fokusera på det som är allra viktigast, nämligen hälsa, arbeteoch utbildning. Styrelsenvill därför kasta om bevisbördan mellan aktiva och passiva åtgärder, dvs. allaaktiva åtgärder skall vara noga prövade innan ofta långvariga inkomslsiödjandeåtgärder vidtas. Föratt uppnå detta bör de kritiska punkterna i arbetslivet angripas och nyamöjligheter skapas. Incitamenlstmkluren behöver ändras så att den bättreunderlättar inträdel i och återgången lill arbetslivet, och motverkarutslagning och bidragsberoende. Delgäller enligt AMS alt frigöra sig från traditionella bindningar i helautbildningsväsendet. Billiga överdimensionerade utbildningar blir dyra om deinte leder till arbete utan lill omskolning eller arbetslöshet.Under-dimensionerad utbildning leder till brislproblem och köer, och till löneglidning,inflation och utebliven produktion. handlar också om att vidga synen på och bedömningen av människorshälsostatus och arbetsförmåga. Hinder som bevarar människor i en viss kategorihelt eller delvis utanför arbetslivet, och som formellt eller psykologisktförsvårar för dem atl arbeta, måste brytas ner effektivare. Detgäller enligt AMS, atl i stället skapa bättre möjligheter och incitament förden enskilde, för arbetsgivaren och för försäkringssystemen, som gör atlanställda kan stanna kvar i arbetslivet och som förhindrar utslagning. Påsamma sätt gäller det all underlätta stegel in på arbetsmarknaden för denytillträdande och steget tillbaka till arbetsmarknaden för dem som en gång harlämnat den. Försäkringssystemenbör enligt AMS utformas så att de också blir en viktig länk tillbaka tillaktivt arbete. Del gäller alt öppna slussar och skapa övergångar frånekonomiskt och mänskligt kostsam passivitet till produktiv och utvecklandeaktivitet och delaktighet. AMS redovisar förslag tillförändringar av änslagsteknik och vissa regel- Prop. 1988/89:150 ändringar inomarbetsmarknadsutbildningen samt en förändring av bidrag Bilaga 9 tillutbildning i förelag till en ny stödform som benämns stöd lill förelagenspersonalutbildning. Vidare föreslår AMS en administrativ förenkling innebärandeatl arbetsprövning får användas av arbetsförmedlingens arbetsvägledare, utanall de sökande behöver bli föremål för en formell inskrivning vidarbetsmarknadsinstitut (). Dessutom föreslår AMS ytterligare 15 milj. kr.lill stmkturslödel för byggarbelsmarknaden (Galaxen). Anslaget föryrkesinriktad rehabilitering föreslås i fortsättningen anvisas i form av ettramanslag, och medlen för lokalkostnader räknas upp. Vidare föreslås enutvidgning av försöken med flexibelt lönebidrag, och alt försöken även skallinnefatta vissa unga och gravt handikappade ungdomar . Densärskilda ramen för arbetsbiträde i kombination med lönebidrag bör tas bort,och ramen för särskilt lönebidrag bör ändras. Ett förslag lill syslem förvilande pensionsrättighet las slutligen upp. Ytterligareett antal skrivelser har kommit in till regeringen angående ändringar ellerförstärkningar av de arbetsmarknadspolitiska åtgärdema. Jagbedömer att mina förslag i budgetproposilionen i allt väsentligt svarar mot debehov av resurser för arbetsmarknadspolitiken som kan fömtsesför nästa budgetår. De justeringar som jag strax mer utförligt kommer attredovisa innebär främst vissa regeländringar inom arbetsmarknadsutbildningen,bidrag tifl sökanderesor från , en möjlighet lill omfördelning av medelför all öka resurserna inom den s.k. Galaxen saml vissa åtgärder iVäslernorrlands län. Deförslag som kommit in och som jag inte lar upp i det följande harjag intefunnit anledning all tillstyrka. Somjag inledningsvis påpekade anser jag emellertid, att det nu också kan vara lämpligtatt utveckla några av mina övergripande uppfattningar om arbetsmarknads- ocharbelslivspoliliken. inlerdepartementalt samarbete pågår rörande skildaarbetsmarknads- och arbetslivsfrågor. Tillsammans med arbetsmiljökommissionensarbete kommer della att utgöra en viktig gmnd för den närmare konkretiseringenav vissa av mina överväganden och för arbetet inom arbetsmarknadsdepartementetunder . Förstärkningav arbetslinjen inom arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken Delambitiösa målet om arbete åt alla har ställt stora krav på arbetsmark nadspolitiken under regeringens två första mandatperioder. Med begrep pet "arbetslinjen" som ledstjärna haren förnyelse av politikengenomförts. Ålgärdsuppsällningen har ändrats. Nya medel har införts allt efler att fömtsättningar och behov har skiftat. Personalökningar har medgivils. har blivit en mer slagkraftig och effektiv organisa tion. Ny teknik har introducerats och nya och effektivare arbetsformer har utvecklats för att förmedlingen på bästa sätt skall kunna motsvara de krav ochönskemål som ställs från arbetssökande och arbetsgivare och på Prop.1988/89: 150 . Sysselsättningen är högre . Arbetslösheten hartvingats ner till den lägsta nivån . 1 några län hararbetslösheten pressats ner nivåer. Denaktiva arbetsmarknadspolitiken har ett brett slöd inom landet. Inlernationellltilldrar sig denna politik ett större Intresse än . Arbetsmarknadenhar kännetecknats av hög efterfrågan på arbetskraft. Detta harlett till all företag och förvaltningar på sina håll mött svårigheter atlrekrytera arbetskraft och all behålla sin personal. minskat inflöde avungdomar lill arbetsmarknaden och därmed minskad total rörlighet kan väntasaccentuera della ytterligare . Ilinje med den svenska arbetsmarknadspolitikens tradition har därför skett enomorientering med fokusering på ulbudsstimulerande insatser, främst förmedling,utbildning och rehabilitering. Denstarka efterfrågan på arbetskraft har blottställt problem, som vidett sämre läge tenderar alt hamna i bakgrunden. Det gäller frågor som bristerinom arbetsmiljön, produktivitetsutvecklingen, kostnadsrelationen mellanaktiva och passiva åtgärder inom arbetslivet etc. Jagkommeri det följande atl behandla sådana frågor uttryckt som ell första steg ien handlingsplan för alt ytterligare stärka arbetslinjen inom arbetsmarknadspolitikenoch för all få till stånd samma synsätt inom arbelslivspoliliken. Minredogörelse kommer atl beröra viktiga spörsmål rörande arbetsmiljön, utbudet avarbetskraft, rehabilitering contra inkomsttransfereringar, kompetensutvecklingför ökad produktivitet och tillväxt, situationen för flyktingar och andrainvandrare saml frågor rörande vilande förtidspension. Ambitionernainom arbetsmarknadspolitiken är inte enbart eller primärt av kvantitativkaraktär. I direktiven (dir. 1988:63) till arbelsmiljökom-missionen, somtillsattes , pekade regeringen på allvarliga brister i välfärden. Detföreligger en oroande utveckling när det gäller arbetsskador, långtidssjukskrivningaroch förtidspensioneringar. Bakom detta döljer sig oacceptabla förhållanden,som i många fall leder lill utslagning från arbetsmarknaden. 1direktiven påpekas all såväl individuella och sociala som ekonomiska skäl talarför atl kraftfulla insatser bör göras från många olika håll för atl vända dennautveckling. Kommissionens uppgift är all föreslå ändringar av sådanaförhållanden i arbetslivet, som orsakar mänskligt lidande och försämradlivskvalité, och som i stor utsträckning också leder lill förtidspensionering. Samtidigtunderstryks att del gäller att genom aktiva åtgärder öka möj- tl 1988/89. 1 .saml Nr 150. ligheterna för de drabbadeall komma tillbaka lill ett lämpligt arbete. 1988/89:150 synsätt som arbetslinjen ger uttryck för skall tillämpas. Tillsättandetav arbelsmiljökommissionen skall ses som en accentuering av välfärdsdimensioneni arbetsmarknads- och arbelslivspoliliken. Kommissionens arbete skall varaavslutat . Deanspråk som kommer att ställas från olika delar av den svenska ekonomin under1990-lalel indikerar att en hårdnande konkurrens om arbetskraften kanförväntas. Faktorer som redan högt kvinnligt arbetskraftsdeltagande, krympandekullar av yngre nyinlrädande och fler medelålders personer på arbetsmarknadeninnebär att det finns anledning att räkna med växande tröghet ochrekryteringsproblem på flera delarbels-marknader. kan i sig komma allutgöra en restriktion för tillväxten i ekonomin. Utvecklingenfår emellertid också lill konsekvens atl tillförseln av ny kunskap reduceras.Sammantaget skärper detta kraven på arbetsmarknadens anpassningsförmåga ochfunktionssätt. Det förstärker dessutom behoven av vidareutbildning. Arbetsmarknadensomställningsförmåga och flexibilitet måste bibehållas och utvecklasytterligare. är ur konkurrenssynvinkel utomordentligt viktigt. Dengenerella ekonomiska politiken är betydelsefull för att hålla fömyel-selaklen inäringslivet på en hög nivå. Den måste emellertid kompletteras med en aktivarbetsmiljö-, arbetsmarknads- och regionalpolitik. Jagser della som investeringar. Aktiva åtgärder inom nämnda politikområden ärproduktiva investeringar för att utjämna regionala obalanser och ge flermänniskor arbete och för atl få bättre arbeten. Arbetslinjen, återanpassningoch rehabilitering skall också på alla sätt prövas som alternativ lill passivsocialförsäkringsersättning. Alla behövs på arbetsmarknaden och därför skallvägarna in på arbetsmarknaden vara breda och lättillgängliga. Satsningarnaär nödvändiga för att rusta upp för individen dåliga och för samhälletkostsamma arbeten, för att gynna anpassning och rörlighet på arbetsmarknaden,för atl tillgängliga resurser i hela landet skall kunna utnyttjas optimalt ocheffektivi och för att främja produktivitet och tillväxt i hela ekonomin. Dellakan och skall ske utan avkall på de fördelningspolitiska ambitionerna. Målenom tillväxt, god arbetsmiljö och rättvis fördelning är ömsesidigt beroende av varandra. Tillväxten förutsätter elt bättre utnyttjande av arbelskraflstillgångarna. Det innebär bl. a. krav på att alla arbetskraftsre surser mobiliseras. Utformningen av arbetsmiljöer och arbetsförhållanden i vid mening ställs därigenom i fokus. Orsakerna lill frånvaro och utstöt- ning från arbetsmarknaden, exempelvis till följd av dåliga arbetsförhållan den och arbetsmiljöer, arbetsskador etc, måste angripas. Definitiv utslag ning och förtidspensionering måste så långt möjligt förhindras genom elt aktivt sökande efter alternativ. Inkomst från produktivt arbete är gmnd- " läggandeför en rättvisare fördelning. Rättentill arbete och arbetslinjen skall vara gmnden för hela arbets- Prop.1988/89: 150 marknads- och arbelslivspoliliken. Enligtmin mening har AMS fömtsättningar och resurser för att verka idenna riktning. Det genomgripande förnyelsearbetet, den nya tekniken ocharbetsmetoderna, omfördelningen av resurser från central till lokal nivå ochprioriteringen av utåtriktade aktiviteter som skett och fortgående utvecklashar skapat ökat utrymme för all hävda arbetslinjen. Det är viktigt att AMSfortsätter på den inslagna vägen. Dehandlingsprogram för olika problemområden och branscher som AMS och parterna påarbetsmarknaden gemensamt har utformat är goda exempel på den inriktning somverksamheten nu har fått. Den rekommendation som AMS och de kommunala parternaundertecknat, i syfte att ge alla deltidsarbetslösa inom kommuner och landstingden arbetstid de vill ha, är ett annat exempel. Fantasi och konstmktivtnytänkande är nödvändigt för atl minimera det i sig orimliga förhållandel atttusentals människor inom vård och omsorg är delvis arbetslösa sombristen på arbetskraft inom dessa sektorer blir alltmer besvärande. Problemeninom och kraven på del privata näringslivet är likartade. Brister och svagheteri arbetsmiljö och arbetsorganisation kommer tydligare till uttryck i ett lägemed knapphet på arbetskraft. Detär elt överlevnadsvillkor för industrin all kunna rekrytera ungdomar. Delkräver en realistisk inställning till och förståelse för ungdomarnas anspråkoch attityder. Det kräver nytänkande och elt snabbt agerande, eftersom det tartid att ändra på arbetsförhållanden och återvinna ungdomarnas förtroende.Problemen finns inom stora delar av industrin, och kan endast lösas avFöretagen själva. Somett led i den generella välfärdspolitiken ges via olika försäkringssysteminkomslskydd och ersättning vid sjukdom, olyckor, arbetslöshet etc. Systemenutgör ett av fundamenten för välfärdssamhället. Dessa rättigheter skallbevaras. Inkomsttrygghetenvia försäkringssystemen för personer i produktiv ålder bör emellertid betraktashuvudsakligen som elt självklart delmål. Ur mänsklig och ekonomisk synvinkelbör ambitionen enligt min mening vara högre. Människor i produktiv ålder bör sålångt möjligt återigen beredas plats i en arbetsgemenskap. Aktivitet och intepassivitet är kännetecknet för den svenska arbetsmarknads- ocharbetslivspolitiken. Arbetslinjenbör således gälla som mål även i gränslandet mellan arbetsmarknadspolitikenoch socialförsäkringssektorn. Så många som möjligt måste bislås med att kommatillbaka in i arbetslivet långt innan diskussioner om förtidspensionering bliraktuella. Försäkringssystemen bör utformas så att de också blir en viktig länktillbaka till produktivt arbete. Dennuvarande utvecklingen av långtidssjukskrivningar och förtidspension måstesåledes brytas. Ingen är fullt arbetsför efter all ha varit overksam en längretid. Efter kan sjukskrivningstidens längd i sig många gångervara elt större hinder för återgång lill arbetet än den Den starkaste rehabiliterande kraften är Prop. 1988/89: 150oftast kontakten med arbetsplatsen, känslan av att det är där man behövs Bilaga 9 och känslan av atl vara efterfrågad. Delär därför viktigt att satsa på bättre arbetsmiljöer, arbetsinnehåll ochutvecklingsmöjligheter på arbetsplatserna i alla sektorer av arbetslivet föralt förhindra att arbetsolycksfall, arbetssjukdomar och utslagning uppkommer. Ansvaretför della vilar på arbetsgivaren. I enlighet med tradition och lagstiftning påden svenska arbetsmarknaden bör utvecklingsslrävandena ske i nära samarbete medde anställda och deras fackliga företrädare. Företagshälsovårdenär en betydelsefull resurs i arbetet med att förebygga skador och ohälsa iarbetslivet. Dess uppgifter är i huvudsak tekniskt, medicinskt och psykosociallförebyggande samt i viss utsträckning sjuk vårdande och rehabiliterande. Den ären utredande och rådgivande expertresurs åt arbetsgivare och arbetstagare. Ca75% av de anställda har tillgång till företagshälsovård. Del är viktigt altförelagshälsovårdens kompetens och resurser tas tillvara i arbetsmiljöarbetet.Jag vill i sammanhanget erinra om att en arbetsgmpp inomarbetsmarknadsdepartementet nu ser över förelagshälsovården tillsammans medföreträdare för arbetsmarknadens parter och berörda myndigheter. a.överväger gmppen hur man skall kunna komma närmare målet förelagshälsovård ålalla genom en ökad anslutning till företagshälsovård. Detär viktigt atl i yrkesinspektionens tillsynsverksamhet poängtera arbetsgivarensansvar för skyddsverksamheten. Iförsta hand måste man söka förebygga arbetsskador och utslagning. De som ändådrabbas måste få rehabiliterande och andra stödinsatser som gör det möjligt attvara kvar på arbetsplatsen. Om den fysiska och psykiska belastningen påarbetsplatsen inte kan förändras på ett sådant sätt all den anställde kan varakvar i arbetet, är del en viktig uppgift för samhället bl. a. via samverkanmellan arbetsförmedling och försäkringskassa all medverka till att denenskilde kan finna ett annat och lämpligare arbete. Solidaritetmed de svaga, med dem som riskerar utestängning eller utslagning frånarbetsmarknaden, innebär att alla aktiva åtgärder ochrehabiliteringsmöjligheter måste prövas noggrant innan ofta långvarigainkomststöd kommer i fråga. Detär enligt min mening därför angeläget att se över samspelet mellansocialpolitiken och arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken för atl därmedförbättra arbetslivet i stort. Som nämnts innebär direktiven lill arbetsmiljökommissionenen markering av all arbetslinjen skall gälla också irehabiliteringsverksamheten. Där understryks tydligt arbetsgivarens ansvar föratt förebygga arbetsskador och utslagning, liksom ansvaret för att anpassaarbetsplatserna efter individernas förmåga. Detär en uppenbar nackdel med nuvarande socialförsäkringssystem att de i mycketliten grad uppmuntrar den enskilde att återvända till arbetslivet.Rehabilitering, sjukvård och utbetalning av ersättning handhas dessutom avolika myndigheter och olika huvudmän vilket försvårar en samordning. Delmåste bli enklare och attraktivare att på nytt pröva ett produktivt 8 arbete.Därför krävs mer av en helhetssyn inom offentlig verksamhet. Det Prop.1988/89:150 ligger också väl i linje med del arbete som inletts för all fömyaoch Bilaga 9 utveckla den offentliga sektorn. Resurserna skall satsas på deverksamheter och välfärdssystem som visar sig ge det största utbytet i form avrättvis fördelning, välfärd och trygghet. Remissbehandlingenav rehabilileringsberedningens förslag, (SOU 1988:41) Tidig och samordnadrehabilitering, pågår. En interdepartemental arbetsgmpp har inlett en översynav de åtgärder som krävs för alt via samspel mellan arbetsmarknadspolitiken ochsocialförsäkringssystemen skapa incitament lill och underlätta för den enskildeatt snabbt återvända till arbetslivet. Jag avser att senare, och efter samrådmed socialministern, återkomma lill regeringen med de förslag som kan bliaktuella inom arbetsmarknadspolitiken. KompetensutveckUngför ökad produktivitet och tillväxt Arbetetär viktigt för den personliga utvecklingen och identiteten. Intressanta ochförkovrande arbeten främjar engagemang och delaktighet i arbetslivet och isamhällsgemenskapen i övrigt. Delframlida arbetslivet kommer alt ställa ökade krav på utbildning och kunnande.En hårdnande intemationell konkurrens gör ökad produktivitet lill enfömtsättning för fortsatt tillväxt och ett villkor för företagens överlevnad.Allt större tonvikt kommer därför att behöva läggas på utvecklingen avarbetsorganisationen och på kompetensutveckling och intemut-bildning i förelagoch förvaltningar. Vidkonkurrens om arbetssökande blir möjligheter till utveckling genominternutbildning ett starkt rekryteringsargument. Arbetstagare som gesmöjlighet lill fortbildning kan också mycket bättre än andra delta i och aktivtbidra lill de snabba förändringarna i teknik och arbetssätt. Ensatsning på kompetensutvecklande internutbildning är en konkret handling somger trovärdighet åt uppfattningen att personalen är den viktigaste resursen iproduktionslivet. Detta är inte minst viktigt när det gäller vidareutbildningav äldre. Detär emellertid inte enbart utbildning i form av kurser och konferenser som ärbetydelsefullt för fortbildningen. Ungdomens fordringar på morgondagensarbetsmarknad reser krav på ett närmande mellan produktion och utbildning ettarbetsliv som inte enbart tar i anspråk kunskaper, utan som i sig gerkunskaper. Attförverkliga visioner och skapa ny företagskultur i traditionsbundnaförvaltningar och företag är en komplex uppgift. Del ställer krav på enomprövning av hierarkiska stmkturer, av delegerings- och rotationsstrate-gier,av belöningssystem för både prestation och kompetens m. m. Dedominerande ulbudsbegränsningama är obenägenhet att byta bostadsort ochbristfällig utbildning. De lokala och intema arbetsmarknaderna får därför alltstörre betydelse för arbetsmarknadens funktionssätt och för den ekonomiskatillväxten. Detär angeläget all arbetsgivama uppmärksammar delta. Inlem kompetensutvecklingtillhör främst deras ansvarsområde. för tillväxt ochstmkturomvandling och fördelningen mellan olika gmpper Prop. 1988/89: 150 görden emellertid också till ell samhällsintresse. Den måste därför ses i Bilaga 9sammanhang med andra utbildnings- och arbelsmarknadspolitiska insatser. Denkartläggning och utredning rörande personalutbildning i arbetslivet som jagaviserade i budgetpropositionen kommer atl utgöra utgångspunkten för minaöverväganden om former, inriktning och resurser för att stimulera en allmänkompetensutveckling i arbetslivet. Jag återkommer till regeringen senast underhösten med förslag till direktiv tfll en sådan utredning. Flyktingaroch andra invandrare är högt prioriterade gmpper inom arbetsmarknadspolitiken.Både sociala och ekonomiska skäl motiverar della. De utgör dessutom ett viktigtarbelskraftstillskott. AMSantog ell arbetsmarknadspolitiskt program för invandrare, "Öppnadörrama för invandrare", som syftar lill att klargöra verkets policy ochroll när det gäller service till invandrare. Arbetslinjenskall självfallet gälla också för flyktingar och andra invandrare. Väntetidenfrån del att uppehålls- och arbetstillstånd beviljats och lill dess ett arbetekan påbörjas måste göras så kort som möjligt. Del är viktigt framför allt urmänsklig synvinkel. Kostnadsaspekten är emellertid också betydande. I sambandmed utplacering i kommun av flyktingar och andra personer som erhållituppehålls- och arbetstillstånd är tillgången på arbete en allt viktigareaspekt. Starka skäl talar således för att utnyttja resursema på ett aktivaresätt som påskyndar och förenklar anpassningen lill del nya hemlandet. AMShar därför fåll särskilda medel för åtgärder som underlättar dessa gmppersinträde på arbetsmarknaden. Jag bedömer all de resurser som totalt ställts tillförfogande bör medge kraftfulla insatser för att bereda invandrare ochflyktingar ökade möjligheter all delta i arbetslivet på likvärdiga villkor medsvenskar. Jaghar av statsrådet erfarit att det pågår en översyn äv nu gällande ordningför ersättning till kommunema för mottagande av flyktingar m.fl. Syftet medöversynen är att skapa ett enkelt system som stimulerar tifl aktiva åtgärderför flyktingama, för att underlätta för dem att fåfotfäste på arbetsmarknaden.