prop · GC03149 · 1988-12-31 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1988/89:149 om lokala egendomsnämnder i stiften Regeringenbereder tillfälle att ta del av vad som har tagits upp i bifogadeutdrag ur regeringsprotokollet Iskrivelsen lämnas en redogörelse för frågan om lokala egendomsnämnder istiften. I skrivelsen konstateras att något förslag om att inrätta lokala egendomsnämnderinte bör läggas fram. 1 1988/89. 1 sami Nr 149 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande:statsministem , ordförande, och statsråden , ,, , , R. , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , , Skrivelse om lokala egendomsnämnder i stiften 1 Inledning Enligtden nya lagen (1988:183) om förvaltningen av kyrklig jord skall det fr.o.m. den1 i varje stiftssamfallighet finnas en egendomsnämnd som tar över denuvarande stiftsnämndemas och boställsnämnder-nas uppgifter. a. bestämma villkoren för upplåtelser av jordbmksarrenden även försådan jordbmksegendom som nämnden inte själv förvaltar, dock inte Lundsdomkyrkas fastigheter och kyrkofondsfastigheter. Vidbehandlingen i av prop. 1987/88:31 om ny organisation på lokal- ochstiftsplanet i , m. m. väcktes en fempartimo-tion (mot. 1987/88: K26)i vilken det framhölls att det är angeläget att stiftsfullmäktige vid val avledamöter till egendomsnämnden beaktar behovet av insikt i jordbmks- och skogsbmksfrågor.I motionen föreslogs vidare att den kompetens som finns i boställsnämndematas till vara genom att stiftsfullmäktige fär möjlighet att inrätta lokalaegendomsnämnder. Konstitutionsutskottetanförde i sitt yttrande bl.a. följande (KU 1987/88: 30 s. 21). Utskottetansluter sig i princip till den i motionen väckta tanken att stiftsfullmäktigeskall ha möjliet att inrätta särskilda organ under egendomsnämnderna i syfteatt tillgodose behovet av erforderlig lokalkännedom. Såsom även kultumtskottetframhållit (KrU 1987/88:4) skiljer sig de i motionen föreslagna lokalorganenfrån sådana lokala organ som regleras genom bestämmelsema i lagen (1979:408) omvissa lokala organ i kommunema. I sistnämnda fall rör det sig om kommunalaorgan med självständig beslutanderätt enligt samma principer som gäller förkommunala nämnder vars verksamhet regleras direkt i kommunallagen. bör frågan om inrättande av lokala egendomsnämnder utan begränsningav beslutskompetensen närmare övervägas. Det bör ankomma på regeringen attredovisa överväganden i denna fråga under nästa , så att regler omlokala egendomsnämnder kan träda i kraft , dvs. samtidigtmed att den föreslagna lagen om förvaltningen av kyrkligjord träder i kraft. Vad utskottet nu anfört bör med besvarande av motion 1987/88:K26yrkande 2 ges regeringen till känna. ' Riksdagenföljde (rskr. Medanledning av vad sålunda hade uttalat uppdrog chefen förcivildepartementet åt kammarrättsrådet att göraen översyn av övervägandena beträffande lokala egendomsnämnder i stiften. I febmari1989 överlämnade sin promemoria om lokala egendomsnämnder.Promemorian bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga I. En förteckning över remissinstanserna och ensammanställning av deras yttranden bör fogas till protokollet i ärendet sombilaga 2. Minbedömning: Lokala egendomsnämnder bör inte kunna inrättas i stiften. Promemorieförslaget:Stiftsfullmäktige får tillsätta lokala egendomsnämnder underegendomsnämnderna. Om lokala egendomsnämnder tillsätts, skall de inom sittverksamhetsområde i huvudsak ha hand om de uppgifter i fråga om den kyrkligajorden som ankommer på de nuvarande boställsnämndema. Remissinstanserna:Med några få undantag avstyrker remissinstanserna förslaget om attstiftsfullmäktige skall få inrätta lokala egendomsnämnder underegendomsnämnderna. Skälenför min bedömning: Lagen (1988:183) om förvaltningen av kyrkligjord innebäratt de nuvarande stiftsnämndema och boställsnämndema avskaffas. Derasverksamhet övertas i stället av de kyrkokommunala egendomsnämnderna som skallfinnas inrättade i varje stiftssamfallighet. Frågan om att inrätta lokalaegendomsnämnder väcktes vid riksdagsbehandlingen av förslaget till den nyssnämnda lagen (prop. 1987/88:31, KU 30, rskr. Enligt vadkonstitutionsutskottet uttalade är det väsentligt att den kompetens ochlokalkännedom som finns hos ledamöterna i boställsnämndema bibehålls. Syftetmed att inrätta särskilda lokala organ under egendomsnämnderna skulle vara atttillgodose behovet av erforderlig lokalkännedom. finns med undantag av en stiftsnämnd i varje stift.Dessutom finns det i stiften boställsnämnder till det antal regeringen bestämmer.Boställsnämndema består av en ordförande och två andra ledamöter, som utses avlänsstyrelsen. Ledamöterna skall ha insikt i jordbmk. Vid sidan av ordförandenskall den ene av de två ledamöterna vara arrendator och den andre, som inte fårvara arrendator, skall utses efter förslag av en sammanslutning som företräderpastoraten i stiften. 11 1988/89. nämnderna är självständigamyndigheter med beslutskompetens. De har Skr. 1988/89:149 rådgivandefunktioner gentemot pastoraten och stiftsnämnden i främst jordbmksfrågor. Encentral uppgift för dem är att bestämma villkoren för arrendeupplåtelse avlöneboställenas jordbmk. Fråganom att avskaffa boställsnämndema har varit föremål föröverväganden i flera olika sammanhang. Beträffande den tidigare behandlingen avdenna fråga kan hänvisas till redogörelsen i promemorian (bilaga 1). Medanledning av uttalanden om lokala egendomsnämnder vid 1987/88 årsriksmöte anmälde regeringen frågan till kyrkomöte (skr. I enmotion till samma kyrkomöte (mot. 1988:41) togs frågan också upp. Motionärenansåg att man antingen skulle skjuta på ikraftträdandet av lagen omförvaltningen av kyrklig jord och behålla stiftsnämnder och boställsnämnder,eller ändra lagen i enlighet med beslut. Kyrkolagsutskottethänvisade i sitt betänkande (KL 1988:4) i första hand till sin tidigare intagnaståndpunkt till förslaget att slopa boställsnämndema (KL 1987:5). kunde i stort sett samma synpunkter läggas på frågan om lokalaegendomsnämnder. Utskottet avstyrkte bifall till motionen. 1promemorian har någon ställning inte tagits till behovet av att inrätta lokalaegendomsnämnder för att nå de uttalade syftena med sådana nämnder. I ställethar i promemorian presenterats ett förslag till lagteknisk lösning av frågan.Förslaget innebär dels en ändring i lagen om förvahning-en av kyrklig jord,dels en ny lag om lokala egendomsnämnder. Avde 17 yttranden över förslaget som har kommit in är 14 kritiska. Bland dessanegativa remissinstanser märks kammarkollegiet, nio stiftsnämnder. , och (). Bland de kritiska synpunkterna märks främst att inrättandetav lokala egendomsnämnder innebär att ansvaret splittras, att förutsättningarnaför ett målmedvetet arbete med strukturrationaliseringen mbbas och att detinnebär en ökad byråkrati och ekonomisk belastning på den kyrkliga jorden.Flera remissinstanser framhåller också att förslaget inte innebär ökademöjligheter att ta till vara den kompetens som finns hos ledamöterna i boställsnämndemaeller att det tillgodoser behovet av lokalkännedom. I flera remissyttranden,bl. a. från och ,framhålls även att de eftersträvade syftena med lokala egendomsnämnder kanuppnås inom ramen för den redan beslutade lagstiftningen. Föregen del vill jag anföra följande. Dei promemorian presenterade förslagen synes i stort sett godtagbara frånlagtekniska och kommunalrättsliga utgångspunkter. Inrättandet av särskildalokala organ under egendomsnämnderna bör följa det mönster som gäller förlokala organ i kommunerna. Det bör inte komma i fråga att föra över fleruppgifter på lokala egendomsnämnder än vad som har föreslagits i promemorian.Att föreskriva särskilda kompetensvillkor för ledamöter i sådana nämnderskulle strida mot kommunalrättsliga principer. De presenterade förslagen kansåledes enligt min mening i och för sig läggas till För lagstiftning krävs dock att kyrkomötet yttrar sig Skr. 1988/89:149 Över lagförslag i ämnet. Remissutfalletger emellertid klart vid handen att inrättandet av lokala egendomsnämnder inomramen för en godtagbar kommunalrättslig reglering inte tillgodoser de syftensom skulle motivera inrättandet av sådana nämnder. I likhet med vad fleraremissinstanser har framhållit anser jag att kompetensen hos de nuvarande boställsnämndemasamt behovet av lokalkännedom kan tas till vara och tillgodoses inom ramen förden redan beslutade organisationen för förvaltningen av den kyrkliga jorden.Egendomsnämnderna är sålunda oförhindrade att utse lämpligt sammansatta organför beredningen av ärenden om villkoren för arrendeupplåtelser av jordbmksfastigheterm. I sammanhanget vill jag också erinra om att liknande synpunkter har förtsfram vid frågans tidigare behandling. Kyrkomötet har också åren 1986, 1987 och1988 avvisat tanken på att behålla boställsnämndema eller någon motsvarighet tilldessa. Detanförda leder mig till slutsatsen att det inte bör öppnas någon möjlighet förstiftsfullmäktige att inrätta lokala egendomsnämnder. Något förslag om dettabör därför inte föreläggas . Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag haranfört i det föregående. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Promemoria om lokala egendomsnämnder Skr. Enligtlagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord (omtryckt 1987:77) som upphöratt gälla gäller beträffande boställsnämnder i huvudsakföljande. Antaletboställsnämnder i stiften och omfattningen av deras verksamhetsområden bestämsav regeringen. skall i sänder utse ordförande och tvåandra ledamöter i nämnden. Av de senare skall en vara arrendator och den andre,som inte får vara arrendator, skall utses efter förslag av stiftsförbundet . Antalet boställsnämnderuppgår enligt uppgift (Ds C 1984:13) till närmare 60. Villkorenför upplåtelse av jordbmksarrende skall bestämmas av bo-ställsnämnden. Beslutom ändrad disposition meddelas beträffande ett löneboställes jordbmk av boställsnämnden.Om skälet till dispositionsändringen är att ett självständigt jordbruk intelängre är bärkraftigt eller om den leder till att ett sådant jordbmk intelängre kan uppehållas, skall dock stiftsnämnden besluta om den. Tillsynen överpastoratens förvaltning av löneboställen och prästgårdar utövas av boställsnämndema.Besvär över boställsnämnds beslut enligt lag om förvaltning av kyrklig jord skallanföras hos stiftsnämnden. Närmarebestämmelser om tillsynen finns i förordningen (1971:860, omtryckt 1987:831) omförvaltning av kyrklig jord. Enligt dessa bestämmelser skall boställsnämndemase till att pastoraten fullgör vad som enligt lag och förordning ankommer pådem. Värdebeständig rationalisering, nybyggnad eller väsentlig ombyggnad på ettlöneboställe får ske endast efter boställsnämndens medgivande. Vidare skall boställsnämndenföreslå arrendevillkoren då kyrklig jord som förvaltas av stiftsnämnden skallupplåtas till jordbmksarrende. Besvär över boställsnämnds beslut enligt förordningom förvaltning av kyrklig jord skall anföras hos stiftsnämnden. Lagen(1988:183, ändrad 1988:1553) om förvaltningen av kyrklig jord träder i kraftden , varvid lagen (1979:339) om kyrklig jord upphör att gälla. Fråganom boställsnämndemas avskaffande har varit föremål förövervägande i flera olika sammanhang. I en promemoria upprättad icivildepartementet (Ds C 1984:13) Översyn av bestämmelserna omförvaltning av kyrklig jord m. m. föreslogs att boställsnämndema skulleavskaffas. Efterremissbehandling lades promemorieförslaget till gmnd för förslag om boställsnämndemasavskaffande. Detta skedde i en skrivelse (1986:3) till kyrkomötet om vissaändringar av bestämmelserna om tjänstebostäder för prästema och om förvaltningav kyrklig jord. Som skäl för förslaget att avskaffa boställsnämndema anfördedepartementschefen i skrivelsen bl. a. följande. Somett led i en strävan att förenkla förvaltningen av den kyrkliga egendo- Skr.1988/89:149 men bör i möjlig mån antalet myndigheter som har att befatta sigmed den Bilaga 1 begränsas. Den tillsyn över den kyrkliga jorden som boställsnämndemautövar har minskat i betydelse och flertalet övriga uppgifter som åvilar boställsnämndemakan övertas av andra organ. Behovet av lokalkännedom och tillgång till jordbmksexpertiskan enligt min mening tillgodoses på enklare sätt än genom de nuvarandenämnderna, där ordföranden är den som ändå utför merparten av arbetet och ensamfår besluta i åtskilliga ärenden. Detstöd som promemorieförslaget har fått i remissyttrandena tyder också på att boställsnämndemautan olägenhet kan avvecklas. Jag föreslår därför att boställsnämndemaavskaffas och övergår nu till att ta upp frågan om vilka organ som bör överta boställsnämndemasförvaltnings- och tillsynsuppgifter. Närdet gäller boställsnämndemas tillsynsuppgifter vill jag säga följande. Dentillsyn över pastoratens förvaltning av prästgårdar och löneboställen som boställsnämndemanu utövar motiveras av statens intresse att se till att kyrklig egendomförvaltas för sitt ändamål och i enlighet med gällande bestämmelser föregendomen. Jag anser i likhet med remissinstanserna att denna tillsyn istället bör ankomma på stiftsnämndema. En sådan tillsyn har några av dem redani dag i fråga om församlingskyrkomas och fastigheter. Att gestiftsnämnderna uppgiften att ha tillsyn även över förvaltningen av prästgårdaroch löneboställen innebär att omfattningen av deras tillsynsuppgifter ökar. Jagåterkommer till frågan om stiftsnämndemas resurser för dessa uppgifter. Medmitt förslag kommer väsentligt större krav än att ställas på pastoraten.Jag räknar med att det på de flesta håll finns den kompetens som krävs för attgöra de riktiga ekonomiska och tekniska bedömningama. I landsbygdspastoraten ärväl som regel sakkunskap på jordbmksområdet företrädd i pastoratets egna organ.Pastorat och andra samfälligheter i större tätorter har ofta tillgång tillexpertis i fråga om fastighetsförvaltning och byggenskap. Jag utgår emellertidfrån att pastoraten också i många lägen kan behöva råd för sitt arbetemed jordbmksförvaltningen. Det kan ligga nära till hands att de då begärbistånd av stiftsnämndema och hos dem tillgänglig expertis. Omfattningenoch arten av det kyrkliga fastighetsinnehavet växlar starkt mellan de olikastiften. Det bör därför ankomma på stiftsnämnderna att själva bedöma vilketbehov av biträde som kan föreligga i det egna stiftet. De bör också bäst kunnaavgöra i vilken form ett sådant behov lämpligen skall tillgodoses. På mångahåll kan man räkna med att detta åtminstone till en början sker genom att eneller flera av de nuvarande boställs-nämndsordförandena av stiftsnämndenförordnas att mot arvode fullgöra uppdrag motsvarande dem som de själva eller boställsnämndeni sin helhet utför. (KL 1986:1) tillstyrkte förslaget och anförde i sitt betänkande bl. Utskottetkonstaterar till en början att förslaget att avskaffa boställsnämndema och attlåta endast en myndighet på stiftsplanet ha hand om vissa förvaltnings- ochtillsynsuppgifter helt ligger i linje med kyrkokommittés förslag idess slutbetänkande Framtid i samverkan. nu avskaffa boställsnämndemainnebär inte bara en förenkling av den Skr. 1988/89:149 nuvarande förvaUningen,utan även en förenkling av genomförandet av Bilaga 1 kyrkokommitténsförslag i denna del. Dei regeringens skrivelse anförda skälen för en avveckling av boställsnämndemaär enligt utskottets mening bärande. En avveckling av boställsnämndema bördärför kunna ske utan olägenhet. Omfattningenav det kyrkliga fastighetsinnehavet växlar starkt mellan de olika stiften,liksom också behovet av lokalkännedom och jordbmksexpertis. I motion 1986:65framhålls behovet av att ta till vara den sakkunskap som finns hos boställsnämndemasamt behovet av samordning när det gäller förvaltningen av det kyrkligajordinnehavet. I motionen anges två olika lösningar som kan diskuteras. Den enalösningen innebär att boställsnämndema behålls som frivilliga organ i de stiftsom har behov därav. .Den andra innebär att boställsnämndemas ordförandenobligatoriskt förordnas att fullgöra boställsnämndemas nuvarande uppgifter. Utskottetvill med anledning av motionens förslag erinra om att boställsnämndema ilikhet med stiftsnämnderna är statliga förvaltningsmyndigheter underregeringen. Ett system med frivilliga statliga förvaltningsmyndigheter stridermot den statliga förvaltningsorganisationens uppbyggnad och funktion. Någonsådan lösning är därför enligt utskottets mening utesluten. När det gäller detandra angivna altemativet anser utskottet, i likhet med vad som anförs iregeringens skrivelse, att det bör ankomma på stiftsnämndema själva att bedömavilket behov av biträde som kan föreligga i det egna stiftet. Utskottettillstyrker också förslaget att föra över boställsnämndemas tillsynsuppgifterpå stiftsnämnderna. Imotion 1986:50 föreslås att stiftsnämnderna får till uppgift att föreslå arrendevillkorennär kyrklig jord, som inte förvaltas av nämnden, skall upplåtas på arrende för jordbmk.I motionen framhålls att ett framträdande skäl till att boställsnämndema genom1972 års reform fick hand om arrendesättningen var att tillgodose intresset attnå enhetliga arrendenormer, att man får räkna med att denna enhetlighet gårförlorad om besluten förs över till dem som förvaltar jorden samt att stiftsnämndemastillsyn inte blir effektiv om tillsynsorganet inte får inflytande överinnehållet i arrendeavtalen. Utskottetkan för sin del inte dela de farhågor som kommer till uttryck i motionen.Pastoraten torde på de flesta håll ha den kompetens som behövs att göra deriktiga ekonomiska och tekniska bedömningarna. Genom en aktiv tillsyn och genomatt bistå pastoraten kan stiftsnämnderna verka för att enhetlighet i fråga omarrendevillkor m. m. kan uppnås i hela stiftet. Utskottet anser därför attnågra särskilda regler om att nämnden skall föreslå arrendevillkoren intebehövs. Utskottettillstyrker sålunda de av regeringen framlagda lagförslagen såvitt avser fråganom att avskaffa boställsnämndema. Kyrkomötetbeslöt i enlighet med kyrkolagsutskottets betänkande (kyrko mötets skrivelse 1986:6). Regeringen framlade därefter proposition (1986/87:13) om tjänstebostäder för präster och om förvaltning av kyrklig jord, vari framlades samma förslag om boställsnämndemas avskaffande. Med anledning av motioner rörande boställsnämndemas avskaffande fann kultumtskott (KrU 1986/87:8) att det inte fanns skäl att före gripa den allsidiga prövning av organisationen som borde göra med anledning av den kommande propositionsskrivelsen om ny organisa- 8 tionpå det lokala och regionala planet inom . Utskottet Skr.1988/89:149 avstyrkte därför regeringens förslag om avskaffande av boställsnämnder-Bilaga 1 na. beslöt i enlighet med utskottets förslag (rskr.1986/87:113). I regeringens skrivelse till kyrkomötet 1987:1 Ny organisation pålokal-och stiftsplanet i , m. m. framlades bl. a. förslag tilllag om förvaltningen av kyrklig jord som bl. innebar att boställsnämndemaavskaffas. Departementschefen, som framhöll att förslaget om boställsnämndemasavskaffande stämde med kyrkokommitténs förslag anförde härvidlag bl. Genomde föreslagna obligatoriska stiftssamfälligheterna får enkyrkokommunal organisation på stiftsplanet som representerar församlingarna(3.2). Stiftssamfälligheterna har möjlighet att bygga upp en sammanhållenförvaltningsorganisation för både gemensamma kyrkokommunala angelägenheter ochde statliga förvaltningsuppgifter som överlämnas åt samfälligheten. Flerastatliga förvaltningsuppgifter förs enligt mitt förslag över bl.a. fråndomkapitlen till stiftsstyrelserna (3.2.5). Den nya sammanhållna organisationenbör också kunna sköta de frågor som stiftsnämnden och boställsnämndemasvarar för. Jag ansluter mig därför till kommitténs förslag att stiftsnämndemaoch boställsnämndema avskaffas och ersätts med en obligatorisk nämndi varje stift: egendomsnämnden. Ledamöter och ersättare skall väljas avstiftsfullmäktige för varje valperiod. Antalet ledamöter skall vara minst femoch antalet suppleanter minst detsamma som antalet ledamöter. Denremissbehandling av departementspromemorian (Ds C 1984:13) som föregick den fömtnämnda propositionen (prop. 1986/87:13) stödde förslaget att avveckla boställsnämndema.Uppfattningarna gick däremot isär i frågan om vart deras uppgifter skulleföras. Jag stannade för en lösning som skulle öka det lokala ansvaret förförvaltningen av den kyrkliga jorden. Under riksdagsbehandlingen framfördessynpunkter som har motiverat nya överväganden. a. uttalades farhågor föratt pastoraten inte skulle komma att bestämma arrendevillkoren på etttillräckligt enhetligt och kompetent sätt. Jag ansluter mig därför till kyrkommitténsförslag att egendomsnämnderna skall överta samtliga de uppgifter som enligt lagen(1970:939) och förordningen (1971:860) om förvaltning av kyrklig jord ankommerpå de nuvarande stifts- och boställsnämndema. Jag vill då särskilt framhållaatt de nya egendomsnämnderna till skillnad från stiftsnämndema är kommunalaorgan, vars ledamöter väljs av företrädare för samtliga stiftets kyrkligakommuner. Mitt förslag går därför enligt min mening ändå dem till mötes somefterlyst ett ökat lokalt inflytande över förvaltningen på stiftsplanet av denkyrkliga jorden. skapas fömtsättningar för en enhetlig och kompetentbehandling av arrendevillkor m.m. Förslaget stöds med få undantag av deremissinstanser som yttrat sig över kyrkokommitténs förslag i denna del. Jagfömtsätter att de förslag till arrendevillkor, som egendomsnämnden skall ta ställning till, utarbetas efter samråd med de kyrkliga arrendatorer- na. har att själv bestämma hur ett sådant samråd skall gå till. Sådan samverkan förekommer enligt vad jag inhämtat regelmässigt och i skiftande former bl.a. inom fastighetsförvaltningarna hos några kommuner och i . Jag delar också den bedömning av det stora värdet av ett organiserat samråd mellan jordförvaltare och arren- datorer, som uttrycks i en skrivelse i frågan från jordbmksarren- 9 Ett sådant organiserat samråd kommer lättare till stånd i Skr.1988/89:149 egendomsnämndens än i de enskilda församlingamas eller pastoratensregi. Egendomsnämndenfår med mitt förslag i huvudsak följande uppgifter: förtecknaoch ha tillsyn över den kyrkliga jorden i stiftet, förvaltalöneboställens och församlingskyrkors (3.7.3) skogsinnehav, prästlönefondsfastigheter,domkyrkas fastigheter och biskopsgård, företrädaden kyrkliga jorden i ärenden om upplåtelse av vissa nyttjanderätter m. m., beslutaom arrendevillkor vid upplåtelse av kyrklig jord på arrende för jordbmk, handläggaärenden om tillstånd till köp, försäljning och byte av kyrklig jord. Degmndläggande föreskrifterna om egendomsnämndema och om förvaltningen av denkyrkliga jorden bör ges i en ny lag om förvaltning av kyrklig jord. Denuvarande principerna för förvaltningen av kyrklig jord påverkas inte av mittförslag. Ingethindrar enligt min bedömning att stiftssamfälligheten drar nytta avegendomsnämndens särskilda kompetens och uppdrar åt den att förvalta ävenkyrkokommunalt ägd fast egendom som är gemensam för stiftet, t. ex. enstiftsgård. Egendomsnämndenblir enligt mitt förslag en obligatorisk nämnd tillsatt enligt ensärskild lagstiftning. Den får specialreglerade uppgifter, som den har ettsjälvständigt ansvar för. Den får egna beslutsbefogenheter. Med valet avledamöter och i viss mån genom sina anslag till den organisation som den specialregleradeförvaltningen kräver kan stiftsfullmäktige utöva inflytande över verksamhetensinriktning. Däremot kan stiftsfullmäktige inte ingripa i egendomsnämndensmyndighetsutövning på det specialreglerade området. Dit hör t. ex. något så gmndläggandesom att fastställa årsplan för förvaltningen av den kyrkliga jorden och att beslutaom fördelning av vinst och förlust i skogsförvaltningen. Stiftsnämndemaskompetens och mtiner förs sålunda oförändrat över till den nya organisationen. (KL 1987:5) tillstyrkte, såvitt nu är i fråga regeringens förslag och anfördemed anledning av en i ärendet väckt motion följande. Imotionen föreslås att boställsnämndema behålls. Frågan om att avskaffa boställsnämndema behandlades av kyrkomöte med anledning av regeringens skrivelse 1986:3. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag att avskaffa nämnderna. Kyrkomötet följde utskottet.