prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — Däri ingår också att besluta om medel för ändamålet ur resp. skolforms statsbidrag förlokal skolutveckling. Vad gällersameskolans lärare ser jag det dock för egen del som naturligt att de gesmöjlighet att genomgå samma fortbildning som lärare på den ort sameskolan är belägen. Regeringen bör bereda tillfälleatt la del av vad jag här har anfört omfortbildning av lärare i anslutning lill den nya lärarutbildningen förgrundskolan. har det förts en debatt om vissa äldrelärares arbetssituation i skolan. Debatten har tagit sin utgångspunkt istatistik från bl.a. arbetarskyddsstyrelsen som visar att en del äldrelärare har svårigheter atl upprätthållahel tjänst. De har också en relativt sett högre sjukfrånvaro än andralärare. De förhandlande parterna har i del senaste avtalet (RÄLS 1988) kommit överens om att var för sig verka föratl underlätta för äldre lärare all upprätthålla hel tjänst. Även om antaletäldre lärare med svårigheter av nämnda slag totalt sett är litet och trots atl det redan i vissa instrument för alt komma till rättamed svårigheterna, menar jag all problemet som sådant måste las påallvar. Jag har därför sett det som viktigt att tillmötesgå parternas önskemål och försöka hitta bättre och mereffektiva instrument för all lösa de äldre lärarnas problem iskolarbetet. Sådana lösningar måste dock för statensdel sökas inom ramen för de resurser som står till skolans förfogande. Den närmast tillhands liggande lösningen på de äldre lärarnas problem är naturligtvis att debereds annan och mer varierad undervisning i sin tjänst. En annan lösning kan vara att de får ett mindre koncentrerat schema. Sådana lösningar är emellertid intealltid tillräckliga. alterna tiv är därför att möjliggöra för dematt i någon utsträckning, för , ulföra andra arbetsuppgifter än undervisning inomramen 33 3 1988/89. Vissa bestämmelser i avtal liksom bestämmelser i skoiför- Prop.1988/89:100 fattningarna om vad som kan ingå i en statligt reglerad lärartjänstlägger Bil. 10 emellertid, helt eller delvis, hinder i vägen för sådanalösningar. De bör därför, enligt min mening, ändras och göras mer flexibla. När det gällerskolförfattningarna avser jag all senare återkomma lill regeringenmed förslag till ändrade bestämmelserav den innebörd som jag här har redovisat. Jag vill dockunderstryka alt man inte löser de äldre lärarnas problem enbart genom ändringar iskolförfattningarna. Även andra åtgärder behövs. Jag tänker då bl. a. pååtgärder inom lärarnas grundutbildning saml påavtalslösningar av olika slag, som t. ex. en flexiblare arbelslidsreglering för alla lärare. En sådan åtgärd skulleväsentligt kunna förbättra de äldre lärarnas situation som denverksamt skulle kunna bidra till atlinför framtiden förebygga liknandeproblem bland de yngre lärarna. Regeringen bör inhämta riksdagensgodkännande av vad jag här har anfört omall även verksamhet som inte är slalsbidragsberälligad skall få inräknasi en statligt reglerad tjänst som lärare. 1.3 Tillgången på lärare En god tillgång på väl utbildade lärare är den viktigasteförutsättningen för att skolan skall lyckas med sin huvuduppgift att ge allaelever goda kunskaper och färdigheter. Del är därför med oro som jag harnoterat rapporterna undersenare lid om lärarsilualionen i . Rapporterna visar att antalet obehöriga lärare igrundskolan ökar samtidigtsom av utbildningsplatserna på den nya grundskollärarlinjen är obesatta. Om dessa problem enbart ärlilirälliga eller om de är av mera beståendeslag går inte all säga definitivt . Under alla förhållanden ser jag tendensen som sådan så pass oroande alt debakomliggande orsakerna måste analyseras närmare. Ett annat skäl fördetta är all elevantalet i kommer all öka markant en bil in på1990-lalet som då ocksåpensionsavgångarna bland lärarna ökar. Jag avser därför att inomutbildningsdepartementet inrätta en särskild arbetsgrupp för att analyseradessa frågor. Jag hemställer att regeringen dels föreslårriksdagen all godkänna vad jag har förordat om att även verksamhet som inte ärslalsbidragsberälligad skall få inräknas ien statligt reglerad tjänst som lärare, dels berederriksdagen tillfälle all la del av vad jag anfört om fortbildning av lärare. En internationaliseringav ungdomsskolan Prop.1988/89:100 SÖ har i sin anslagsframställning lagt fram ellhandlingsprogram för skolans internationalisering. Programmet utgör enredovisning av ett regeringsuppdrag . Med "skolansinternationalisering" vill SÖ "ökaskolans förutsättningar all bidra lillatl vårt lands förbindelser på olika områden med andra länder utvecklas ochstärks, kort sagt öppna mot världen". Som SÖ konstaterarhar begreppet internationalisering stor spännvidd. Med den risk som alltid finns med enförenkling kan man enligt SÖ tala om tvåhuvudlinjer solidaritetsaspeklen och näringslivsaspeklen eller svenska insatser för en global välfärd och svenskaföretags möjligheter atl hävda sig i internationell konkurrens. SÖ har i sinbehandling gett en viss dominans åt solidaritetsaspekten. Denna prioritering är, som jag ser det,naturlig utifrån läroplanernas mål ochriktlinjer. Överlevnads- och solidaritetsfrågor, frågor som rör grundläggande mänskliga rättigheter och fred skallbehandlas i undervisningen, och mitt intryck är också att så görs iökande grad. Riktlinjer finns, materialfinns och det viktigaste lärare och elevers engagemang finns. Detta manifesterades tydligt på . Jag vill ocksånämna alt ett stort antal olika myndigheter och organisationer var för sigeller i samverkan har sammanställt material för skolbruk om de storaöverlevnadsfrågorna. De fördelar också icke obetydliga belopp lill skolansinternationaliseringsarbete. Så fick t. ex. Myrdalsslif-telsen. Röda Korset, ochSvenska 3,6 milj. kr. avregeringen för sill stora skolprojekt som omfattar alla stadier i skolan.Medlen används lill material, fortbildning och andra aktiviteter för atl öka kunskapen och förståelsen hos barn ochungdomar för fredsfrågor och inlernationella frågor. Inom ramen för verksamhet pågårsedan länge ett skolprojekt kallat (). Dess syfte är att främja internationell förståelse och fredligtsamarbete. I deltar ell tiotal skolormed konlaktskolor i andra länder. Jag har erfarit alt de svenska skolornahar prioriterat samarbete kring frågor om mänskliga rättigheter och andra länderskulturer. Jag ser detta som ännu ell exempel på det intresse och engagemang som finns för de stora internationella frågornabland elever och lärare i svenska skolor. Lärarnas intresse för internationellafrågor kan också utläsas av att sådanarangordnades som nummer sju av 29 i en SIFO-undersökning om vad som är viktigt i undervisning.Elever får också genom ett förtjänstfullt arbete av Elevorganisationentillfälle att göra egna insatser förinternationell solidaritet genom Operation Dagsverke, något som jag finnerväl värt att stödjas inom ramen för skolarbetet. Del bör såledesenligt min mening stå helt klart för skolstyrelser och skolledare hur viktiga dessaprioriteringar är. Det är först genom dessas stöd som lärares och elevers engagemang påallvar leder lill alt skolverk samheten genomsyras av läroplanens anda i dessa frågor. När det gäller SÖ:s förslag om resurserför regional samordning av Prop. 1988/89:100 åtgärder för skolansinternationalisering är jag inte beredd att föreslå Bil. 10 särskilda medel. Den del av internationaliseringensom med sin grund i läroplanen berör skolans inre arbete utgör en naturlig delav länsskolnämn-dernas ordinarie arbete. Länsskolnämnderna bör här kunnaanvända sig av de lärare som genomgått utbildningav skilda slag med inriktning på internationellafrågor, bl.a. genom SlDA:s försorg,i synnerhet som de, enligt SÖ, hittillsvarit en föga utnyttjad tillgång. Länsskolnämnderna bör således ta till vara och sprida den kunskap som finns hos bl. a. dessa lärare ochstimulera andra lärare att skaflfa sig sådana kunskaper att de kan bli lokala resurspersoner för skolansinternationalisering och för alt initiera pedagogiskt utvecklingsarbete och samla upp och föra vidare erfarenheterfrån detta. Om härutöver särskilda insatser behövs avlänsskolnämnderna, bör dessa kunna görasinom de ekonomiska ramar nämnderna redan disponerar. Ytteriigare utrymme kan för övrigt skapas genom regeringensförslag i propositionen (1988/89:4)om skolans utveckling och styrning om att länsskolnämnderna inte längreskall tillsätta rektors-, studierektors- och lektorstjänsler.Här bör vissa resurser komma att frigöras. Som jag redovisade görs också redan omfattande insatser tillstöd för skolans undervisning om internationella frågor. Av dessa skäl är jag inte heller bereddatt föreslå extra medel för bearbetning ochkomplettering av material om de aktuella frågorna eller försöksverksamhet och utvecklingsarbete enligtSÖ:s förslag. Däremot inryms vad som i SÖ:s anslagsframställning sägs omlärarstipendier och 'lärarutbytesverksamhet i de förslag som jag kommeralt lägga fram (anslaget B 3. Stöd för utveckling av skolväsendet). Somutbildningsministern redan framhållit i inledningen ökar högskolans insatserför internationalisering av utbildningen. Det är även av det skälet naturligt att intensifierainsatsema för att göra också ungdomsskolan mer medvetet internationell. Liksomför högskolan är del viktigt att detta kanske genom direkta personliga kontakter. Det kan bl. a. gälla atl ta vara på de många goda ansatser i form av t. ex.vänortsutbyte som redan finns. Jag har som ett bland många exempel fått ta delav hur ett intressant projekt håller på att växa fram mellan ochFrankrike. Ett antal lärare vid franskaskolor med svenska gästelever har erbjudils att besöka kolleger vid deras svenska eleversgymnasieskolor. Besöket kommer att genomföras , vareftersvenska lärare kommer att erbjudas ettmotsvarande besök vid de franska kollegernas skolor. Jag kommer senareatt föreslå att särskilda medel anslås till resestipen dier för att lärare, med visst försteg för lärare i gymnasieskolan, skall få möjlighet att med kolleger i andra länder diskutera frågor som gäller den egna skolans verksamhet. Detär angeläget att reseverksamhelen anknyts till skolornas lokala utvecklingsarbete.Genom att t. ex. studera innehåll, arbetssätt och läromedel i enutländsk skola bör lärare också kunna få värdefulla perspektiv på den svenskaskolan och på den egna verksamhe ten. En internationell referensram är en god grund för att värdera den egna situationen. En sådan referensram har enligt min mening också ett egen- 36 värdeför skolan och utgör i sig en viktig faktor i begreppet kvalitet. Prop.1988/89:100 Exempel härpå finns att hämtafrån alla ämnesområden t. ex. för yrkes- Bil. 10 utbildningens delfrån den nordiska konferens om yrkesutbildningens internationalisering somhölls i . Jag finner del naturligt att dennaverksamhet i första hand inriktas mot de andra nordiska länderna och andraländer med ell i förhållande till Sverigenågorlunda likartat utbildningssystem. Verksamheten kommer självklart också altge en allmänt ökad insikt om internationella förhållanden, till gagnför hela undervisningen. Jag villockså nämna ytterligare en aspekt som kan hjälpa oss fram till en inlernationaliseradskola. är ett mångkulturellt samhälle, och praktiskt tagel allalärare kommer i kontakt med elever som är invandrare eller har invandrarbakgrund. Detta kräver insiktom och förståelse för invandrarnas ursprungsländer. För arbetet medinternationalisering är det därförviktigt att se invandrareleverna som den tillgång de är. Begreppetinternationalisering innefattar ju även invandrar- och flyktingfrågor. Justgenom all vårt land blivit ell mångkulturellt samhälle, upplever elevernavärlden som en naturlig del av skolans vardag. Genom de barn och ungdomar som kommit hitsom invandrare och flyktingar finns godamöjligheter att tidigt i skolarbetet bygga upp ell intemationellt perspektivmed ömsesidig respekt och förståelse i klassen, skolan och närsamhället.Därmed kan en process startas på väg mol samhörighetmellan olika grupper i det svenska samhället och mot internationellsolidaritet. Jag har därför medtillfredsställelse tagit del av de försök man bl.a. på invandrarverkets () initiativ gör för att prövahur invandrarelever kan medverka i undervisningen med de erfarenheter debär med sig. Man söker därvid pröva arbetssätt som betonar likheter mer änolikheter. Teman som är lika viktiga och intressanta för alla kan vara justframtids-, freds- och miljöfrågor. 1det arbetet kan man naturligt bygga på alla elevers erfarenheter, där alla synpunkter och värderingarär lika giltiga, oavsett kulturell bakgrund. Jag villi sammanhanget också nämna alt värdefulla initiativ har tagits av kommissionen mot rasism ochfrämlingsfientlighet. Bl.a. har denna i samarbete med inbjudit företrädare för länsskolnämnder till konferenser rörande bl.a. etniska relationer. Jag har också av statsrådetG. fått veta att för projektbidrag föreslås bli ökade. Eftersom syftet bl.a. är atlföra vidare vissa av kommissionens initiativ, serjag också här vissa möjligheter till stöd för värdefulla projekt i den alltmermångkulturella skolan. Det finns slutligen även andra aspekterpå internationaliseringen som bör uppmärksammas. Jag har i det tidigarevisat på hur mycket engage mang som redan finns i skolorna föralt arbeta i läroplanernas anda när det gäller solidaritets- ochöverlevnadsfrågorna. En viktig förutsättning för internationelll engagemang är språkkunskaper. Även inom språkundervis ningen har det på de senaste årentagits glädjande lokala initiativ för alt förbättra elevers möjligheter attstudera språk. För del tän ker jag här på försöken med s.k. dubbelt tillval, som ger fler elever 37 möjlighetatl läsa ett språk utan all avstå från ett annat tillvalsämne. För Prop.1988/89:100 gymnasieskolansdel har utbildningsministern med särskilt intresse upp- Bil. märksammatde försök som finns att bedriva undervisningen i ämnen och t. o. m. hela studiegångar på engelska, t. ex.samhällsvetenskaplig linje i och olika bygglekniska utbildningar iNorrköping. särskilt intressanta genom att de kan ge en god grund förarbete utomlands, t.ex. för svensk industri i utvecklingsländer. Jag räknar med att en viss, mindre del av de medel som jag här talat om skall kunnaanvändas för viss fortbildning av lärare inom dessa verksamheter. Frågan om teckenspråkets användning vid undervisning avdöva har varit föremål för debatt alltsedan döva barn började få undervisning. Vid slutet av1970-talet och början av 1980-talel fördes en debatt om vikten och betydelsenav en tvåspråkig undervisning i specialskolan för döva. Debatten och denforskning som bedrivits inom detta område har inneburit att vi i har blivitalltmer övertygade om teckenspråkels storabetydelse för döva och deras utveckling. Teckenspråket är delnaturiiga umgängesspråkel för döva och gravt hörselskadade och det är också detspråk som döva lär sig spontant och betraktarsom sill första språk. Inte minst efter starka krav från de döva och deras intresseorganisationer har samhälletaccepterat detta förhållande. Den förändradeattityden till teckenspråket gör all insatser behövs såväl inom och gymnasieskolan somspecialskolan för att ge teckenspråksundervisningen en stärkt ställning inomskolväsendet. Allra viktigast enligt min mening är åtgärder för atlundervisningen i specialskolan för döva och gravt hörselskadade elever skallkunna bedrivas i en lecken-språkig miljö. För att så skall bli fallet fordrasdels att del finns lärare med särskildatjänster i teckenspråk, dels att lärarna som undervisar i specialskolanhar goda kunskaper i teckenspråket. Vad gäller behovetav teckenspråkskunniga lärare har regeringen i specialskolförordningen(1965:478) och i gymnasieförordningen (1987:743) föreskrivit atl vidspecialskolan resp. gymnasieutbildningen för döva och hörselskadade i fr.o.m. den 1 juli1989 får finnas tjänster som lärare förundervisning i teckenspråk och svenska för döva elever. När det gällerfortbildning i teckenspråk för specialskolans lärare vill jag anföra följande. Som läroplan förspecialskolan gäller läroplan för (Lgr 80) med deändringar och tillägg som SÖ fastställer med hänsyn till elevernas handikapp. 1 dekompletterande föreskrifter som utfärdades år 1983fastlades målet om tvåspråkighet (teckenspråk och svenska) för specialskolan.Teckenspråk infördes då som obligatoriskt ämne i specialskolan för döva. Målet omtvåspråkighet fastställdes trots att del stod klart atl förverkli gandet av en tvåspråkigdövskola skulle komma alt ta lid. bl.a.varit brist på praktisk erfarenhet av tvåspråkig undervisning, olill- Prop.1988/89:100 räcklig kunskap om svenska för döva, outvecklad metodik och inteminst Bil. 10 bristen på leckenspråkskunniga lärarutbildare. På senare århar kritiken vuxit mol att förverkligandet av målet om tvåspråkighet tar sålång tid. Sedan läroplaneninfördes har fortbildning i teckenspråk prioriterats högt avspecialskolorna. De medel som varit avsatta för fortbildning har dock inte varittillräckliga för att lärarna inom rimlig tid skall kunna tillägna sigtillräckliga kunskaper för alt kunna undervisa på teckenspråk. Enligt min mening ärdet angeläget med en intensifierad satsning på fortbildning för att lärarnaskall få tillräckliga kunskaper i teckenspråk. Jag föreslår därför, i enlighetmed SÖ:s förslag, att 3 milj. kr. åriigen anvisas för atlca 30 lärare skall få genomgå en kurs i teckenspråk omfattande ca . Jag återkommeri frågan under anslaget B 14. En ytterligareåtgärd som jag ser som viktig i detta sammanhang är att hörande elever meddöva föräldrar eller döva syskon får undervisning i teckenspråk. I detta syfte kommer jagunder anslaget B 10. Särskilda insatserinom skolområdet att föreslå alt planeringsberedningarna ges ett samordningsansvarför sådan undervisning. Utbildningsministernkommer senare under anslaget C 6. Bidrag tilldriften av folkhögskolor m. m. atl föreslåökade medel lill utbildning för teckenspråkslärare samlförleckenspråkstolkar. Under anslaget E 6.Timersättning vid vissa vuxenutbildningar föreslås även att särskildamedel skall utgå för ett studiesociah stöd till föräldrar lill dövaeller gravt hörselskadade barn som vill della i kurser i teckenspråk. I propositionen 1988/89:4 om skolans utveckling ochstyrning föreslog jag all varje kommun skall upprätta och anta en plan för sittskolväsen (s. 18). Jag anmälde därvid att jag skulle återkomma medförslag till lagom ändringi skollagen vad gäller kommunfullmäktiges anlagande av sådan plan. Jag föreslår nu att bestämmelser omlokala skolplaner las in i en ny paragraf, 2kap. 11 §, i lagen. Skolplaner skall antas för och gymnasieskolan.Den landstingskommunala gymnasieskolan berörs inte av förslaget. Om en kommun anordnar särskola i fall som avses i 6 kap.2 § skollagen (1985:1100) skallskolplanen omfatta även särskolan. Utbildningsministern kommer senare underanslaget C 1. Bidrag till utbildning för vuxna, att föreslå all enskolplan också skall omfatta sådan grundutbildning för vuxna (grundvux),vuxenutbildning (komvux) samtvuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda (särvux) som kommunen ärhuvudman för. Skolplaner börantas , lämpligen det år som följer närmast efterdet när allmänna val till kommunfullmäktige har ägt rum. De nya bestämmelserna bör träda i kraft den . Det är emellertid angelä get att kommunerna får ordentlig tidatt förbereda sig innan en skolplan 39 Härigenom ökar förutsättningarna för att planen Prop. 1988/89:100skall bli ett dokument av hög kvalitet. Det bör därför vara möjligt för Bil. 10 kommunerna att anta en förstaskolplan under något av åren 1990 1992. Som framgår avinledningen planeras flera avgörande beslut om gymnasieskolans struktur ibörjan av 1990-talel. Kommunernas planeringsförutsättningar är därför merosäkra för gymnasieskolan än förgrundskolan. Till en bit in på 1990-lalet kan därför skolplanerna förgymnasieskolan behöva ha en lägre ambitionsnivå vad gäller konkretion ochframförhållning. En kommun bör gesmöjlighet all anta sin skolplan än den treårsperiod som följer av lagförslaget. Även isådana fall skall dock en skolplan alllid antas det år som föreslås ilagförslaget. Skolplanen är igrunden ett dokument i vilket den lokalt politiskt ansvariga nivån skallange de insatser som behövs för all de nationella målen för skolan skall uppnås. Detta bör anges ilagen. Kommunen bör även kunna ta upp andra frågor i skolplanen. om planerna bör kunna meddelasav regeringen. Sådana föreskrifter bör kunna ange även andra moment som skall tas upp i planerna. Jagkommer senare att föreslå regeringenatl uppdra ål SÖ att utarbeta allmänna råd till kommunerna rörandeskolplanernas innehåll. Förslag lill ändringi lagen kommer jag all behandla under anslaget B 2. Länsskolnämnderna.Lagförslaget är av sådan beskaffenhet att det inte är erforderiigt att höra lagrådet. Centrala och regionala myndigheter m. m. Prop.1988/89: lOO 1987/88Utgift 136247057 1988/89 Anslag 133 611000'1989/90 Förslag 141 180000 ' Av anslaget för /89 har . inteställts till disposition till följd avtillämpandet av en utgiftsram. () arbetsuppgifter och organisationframgår i stort av förordningen (1988:815) med instruktion för den statligaskoladminislra-tionen. SÖ:s anslagsframställning innebär i huvudsak följande. Huvudförslaget.SÖ fick en ny organisation, vilket förenades med en reduktion avpersonalstyrkan med ca en tredjedel fram till . Ytterligare enomorganisation genomfördes och slut fördes till i och med överförandet avarbetsmarknadsutbild ningen (AMU) från SÖ till annan myndighet. Enligtstyrningsberedningen (SOU 1988:20) bör en samlad bedömning göras av denstatliga skoladministrationens kompetensbehov och av hur detta behovsuccessivt kan tillgodoses vid personalavgångar, genom omprioriteringar avtilldelade resurser och genom personalutveckling. Mot denna bakgrundborde SÖ undantas från en tillämpning av huvudförslaget. I vart fall borde ellreducerat huvudförslag få tillämpas. Ett huvudförslagom på anslagsposterna I och 2 skulle innebära en minskning med 20 25 tjänster. SÖ föreslår istället en sammanlagd minskning av . SÖ har vid sin medelsberäkning utgåttfrån att huvudförslaget skall omfatta 1/90. Om regeringen inte accepterar förslaget om ett begränsathuvudförslag, innebär detta att resterande måste fördelasjämnt mellanbudgetåren 1990/91 och 1991/92. SÖ anser sin rollsom informationsspridare till olika målgrupper vara av största betydelse. Mot dennabakgrund och med hänvisning till vad som understrukitsav slyrningsberedningen om SÖ:s roll i detta avseende finner SÖ det nödvändigtatt begära en utökning av informationsmedlen med . SÖ finner detangeläget att de olika elev- och föräldraorganisationerna får goda möjligheteratt bedriva sin verksamhet, bl.a. genom att funktionärer utbildas, information sprids lill studerande ochföräldrar om resp. organisation samt om mål och riktlinjer i de olikaskolformerna. Det är viktigt atl föräldrarnas intresseför skolfrågor tillvaratas. SÖ finner det därför synnerligen angeläget attRiksförbundet och Skola (RHS) tillförs ökade resurser föratt särskilt kunna aktivera föräldrarna i frågor om skolans arbetsmiljö, elevsociala frågor, samlevnads- och AIDS-frågor saml när det gäller information om alkohol, narkotika och 41 SÖ föreslår atl bidraget tillvissa organisationer ökas med 200000 kr.utöver prisomräkning för atl möjliggöra för SÖ atl tilldela RHS ytterligaremedel. För övriga organisationer måste SÖ med hänsyn till det statsfinansiellaläget begränsa förslaget tillreguljär prisomräkning av bidragen. Vidare föreslår SÖ att bidraget förden av Föreningen bedrivna verksamheten medSkrivknulen dels ökas till , delsi fortsättningen beräknas under anslaget C 1. Bidrag till kommunalutbildning för vuxna. Nuvarande bidragsbelopp, , bör överföras till detanslaget. SÖ föreslår således sammantaget att anslagsposten bidrag tillvissa organisationer räknas upp med totalt . SÖ beräknar medelsbehovet underförslagsanslaget till . (exkl. pris- och löneomräkning som görs av ). Prop.1988/89:100Bil. Beräknad ändring 1989/90 (därav lönekostnader)Lokalkostnader