prop · GC0353 · 1988-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1988/89:53 om ändringar i arvs- och gåvoskattelagstiftningen avseendebeskattningens territoriella omfattning, m.m. Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . 1propositionen föreslås ändrade arvs- och gåvoskatteregler i fråga om beskattningensterritoriella omfattning. Nationalitetsprincipenföreslås bli ersatt av domicilprincipen vilket innebär att hemvistet bliravgörande för skattskyldighetens omfattning. Vid arvsbeskattningen skall liksomhittills arvlåtarens förhållanden vara avgörande. Vid gåva föreslås däremotatt givarens och inte gåvotagarens förhållanden skall vara avgörande. Vidareföreslås en tioårig ovillkorlig utffytt-ningsregel. Denegendom som kan vara föremål för s.k. inskränkt skattskyldighet föreslås blimindre omfattande medan rätten att dra av skulder i sådana fall föreslåsutökad. Denya reglerna skall enligt förslaget tillämpas i de fall skattskyldighet inträderefter utgången av . Lagförslageti propositionen har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därför trehuvuddelar: lagrådsremissen (s. 6), lagrådets yttrande (s. 26) ochföredragande statsrådets ställningstagande till lagrådets synpunkter (s. 28).Den som vill ta del av samtliga skäl för lagförslaget måste därför läsa allatre delarna. I 1988/89. Lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt'dels att 4 § 2 mom. skall upphöra att gälla, dels att nuvarande 4 § 1 och 3mom. skall betecknas 4 §, dels att den nya 4 §, 11 § 1 mom., 13 § 2 mom., 35och 43 § § skall ha 1)för egendom inom ellerutom riket, vilken efterlämnats av svensk medborgare eller av utlänning, som vidsin död var bosatt här i riket; 2)för följande slag avegendom, som efterlämnats av annan utlänning än i 1) sägs: a)här i riket belägen fastegendom, så ock nyttjanderätt tiU samt rätt till ränta, avkomst eller annan förinånav sådan egendom; b)här i riket befintlig,under a) icke nämnd lös egendom, som är att hänföra till anläggnings- ellerdriftkapital i härstädes av den avlidne bedriven förvärvsverksamhet såsom:levande och döda inventarier, råämnen, varor, förbrukningsartiklar och dylikt,gruvor, patent- och förlagsrätter samt kapital, vare sig det finnes kontanttillgängligt, nedlagts i obligationer, insatts i bank eller eljest utlånatseller består av andra Jördringar eller av aktier eller andelar i ekonomiska fiöreningar,bolag, aktiefionder eller rederier; c) nyttjanderätt till egendom, varomunder b) JÖrmäles, ävensom rätt till royalty och periodiskt utgående avgifitför dylik egendom; d) svenskaaktier och andelar i svenska ekonomiska föreningar, bolag, aktiefonder och rederier, / den mån dessa tillgångar icke äro Arvsskatt tas ut föregendom inom eller utom som efterlämnas av den som vid sin död var bosatteller stadigvarande vistades i eller var antingen svensk medborgareeller gift med en svensk medborgare och hade flyttat från mindre än tioår före dödsfallet. Arvsskatt tas också utför följande slag av egendom som efiterlämnas av en annan person än som avses iförsta stycket, nämligen . 1. fast egendom, tomträttoch vattenfallsrätt i , 2. i befintlig lösegendom som är att hänföra till anläggnings-eller driftkapital i förvärvsverksamhetsom bedrevs här av den avlidne, 3. andel i bostadsrättsförening,bostadsförening eller bostadsaktiebolag i och rätt till royalty ochperiodiskt utgående förmån från egendom som avses i punkten 2, 4. svenska aktier ochandelar i svenska ekonomiska föreningar, bolag, aktiefonder och rederier, underforutsättning att de efterlämnas av svensk medborgare. Utlänning,som vid sin död tillhörde främmande makts härvarande beskickning eller lönadekonsulat eller beskickningens eller konsu- ' Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:857 Senaste lydelse 1974:999 atthänföra tiU under b) nämnd egendom. Utlänning, som vid sin död tillhörde främmande makts härvarandebeskickning eller lönade konsulat eller beskickningens eller konsulatetsbetjäning, anses icke hava varit bosatt här i riket; ej heller sådan personsmake, barn och enskilda tjänare, därest de vid sin död bodde hoshonom och voro utlänningar. För sådana aktier ochandelar i ekonomiska föreningar och aktiefonder, som avses i 1 mom. 2 d), foreliggericke skyldighet att erlägga arvsskatt, därest de efterlämnats av utlänning,varom i foregående stycke förmaks. lätets betjäning, ansesinte ha varit bosatt här i riket; ej heller sådan persons make, barn under 18år och enskilda tjänare, om de vid sin död bodde hos honom och var utlänningar. 1 mom." Såsomarvinges eller testamentstagares lott anses vad enligt lag och testamente åhonom belöper av behållningen i dödsboet eller i sådan kvarlåtenskap, varom förmälesi 4 § 7 mom. 2); dock skall, där i skatteärendet föreligger arvskifte, den därigjorda fördelningen efter vad i 16 § stadgas lända till efterrättelse. Behållningen beräknas medledning av bouppteckning eller, där skatten uttages efter deklaration, medledning av denna. 1 mom. Såsom arvingeseller testamentstagares lott anses vad enligt lag och testamente å honom belöperav behållningen i dödsboet eller i sådan kvarlåtenskap, varom förmäles i 4 §andra stycket; dock skall, där i skatteärendet föreligger arvskifte, den därigjorda fördelningen efter vad i 16 § stadgas lända till efterrättelse. Behållningen beräknas medledning av bouppteckning eller, där skatten uttages efter deklaration, medledning av denna. 2 mom. Vid beräknandeav behållning i kvarlåtenskap, varom förmäles i 4 § y mom. 2), må avdrag skeendast för gäld, for vilken den skattepliktiga egendomen på grund av inteckningeller eljest särskilt häfitar. 2 mom. Vid beräknandeav behållning i kvarlåtenskap, som avses i 4 § andra stycket, fiår avdrag firånvärdet av den skattepliktiga egendomen göras endast för de skulder som kanhänföras till egendomen, såsom skulder på gmnd av forvärv, förbättring,reparation eller underhåll av den skattepliktiga egendomen eller, om fråga ärom förvärvsverksamhet, lönekostnader, skatter och avgifter som belöperpåförvärvs-verksamheten. 'Senaste lydelse 1974:999 ' Senaste lydelse 1958:562 Skyldighetatt erlägga gåvoskatt åligger: a)svensk tnedborgare, häri riket bosatt utlänning .samt svensk juridisk person för gåva av egendom inomeller utom riket; b)annan utlänning än undera) sägs samt här i riket icke hemmahörande juridisk person .för gåva av sådanegendom, som angives i 4 § 1 mom. 2). Gåvoskatttas ut fiör egendom inom eller utom som 1. ges bort av den som vidtiden för gåvan var bosatt eller stadigvarande vistades i eller var antingensvensk medborgare eller gift med en svensk medborgare och hade fiyttat frånSverige mindre än före gåvotillfället, eller 2. ges bort av en svenskjuridisk person. Gåvoskatttas också ut fiör 1.egendom som anges i 4 §andra stycket 1 3 och som ges bort av en annan person än sotn avses i Jörsta stycket, 2.egendom som anges i 4 §andra stycket 4 och som ges bort av en annan person än som av.ses i fiörsta stycket,otn givaren är svensk medborgare eller gåvotagaren är svensk medborgare ellersvensk juridisk person. Vid beskattning av gåvagäller i tillämpliga delar, förutom ovan särskilt angivna bestämmelser i 6 9, 12, 19.21 och 30 § §, vad i fråga om arvsskatt vidare är stadgat i 4 § 2 och3 mom.. 14 och 20 § §, 22 § med undantag av 3 mom., 23 § med undantag av Ftredje stycket, 24-27 § §, 28 § med undantag av andra och fjärde styckena samt32 §. Därvid skall hänvisningen i 32 § O t'll 19 § i stället gälla 41 § samt28 § första och tredje styckena tillämpas som om gåvan utgjorde arv efter givaren. Vid beskattning av gåvagäller i tillämpliga delar, förutom ovan särskilt angivna bestämmelser 16-9, 12,19,21 och 30 § §, vad i fråga om arvsskatt vidare är stadgat i 4 § tredjestycket, 13 § 2 mom., 14 och 20 § §, 22 § med undantag av 3 mom., 23 § medundantag av F tredje stycket, 24-27 § §, 28 § med undantag av andra och fjärde styckenasamt 32 §. Därvid skall hänvisningen i 32 § O till 19 § i stället gälla 41 §samt 28 § första och tredje styckena tillämpas som om gåvan utgjorde arv eftergivaren. Hargåva lämnats utan förbehåll till förmån för givaren eller annan och avser gåvanall givarens rätt till förvärvskälla enligt kommunalskattelagen (1928:370) ijordbruk med binäringar, skogsbruk eller rörelse, som han äger direkt ellergenom juridisk person, skall, utöver bestämmelserna i första stycket, även 22 §3 mom. och 23 § F tredje stycket tillämpas när gåvoskatten bestäms. Vad nu harsagts om förvärvskälla gäller även egendom som enligt de bestämmelser somanges i 22 § 3 mom. skall anses som en särskild förvärvskälla inominkomstslaget rörelse. Har gåvotagaren efter det attskattskyldighet för gåvan inträtt genom köp, byte 'Senaste lydelse 1981:634 eller något därmed jämföriigtfång eller genom gåva eller bodelning av Prop. 1988/89:53 annan anledning änmakes död avhänt sig egendomen eller väsentlig del därav, skall ny gåva ansesföreligga med det värde varmed den ursprungliga gåvan nedsatts. Dennalag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande ide fall då skattskyldighet har inträtt före ikraftträdandet. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , R. , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , Lagrådsremiss om ändringar i arvs- och gåvoskattelagstiftningenavseende beskattningens territoriella omfattning, m. m. Enligtgällande rätt föreligger arvs- och gåvoskatteskyldighet för all egendom inomoch utom om arvlåtaren eller gåvotagaren är svensk medborgare(oinskränkt skattskyldighet). Anknytningen till gåvotagarens och inte givarensförhållanden liksom att i både arvs- och gåvoskattehänseende låtanationaliteten vara avgörande för skattskyldigheten innebär ett avsteg från vadsom oftast gäller i andra länder. Detta kan medföra komplikationer i sambandmed arv och gåvor med internationell anknytning och vid tillämpning och ingåendeav avtal för undvikande av dubbelbeskattning av arv och gåva. Arvs-och gåvoskattekommitténs slutbetänkande, SOU 1987:62, Ny arvs- ochgåvoskattelag, avlämnades' . I betänkandet föreslås en ny arvs-och gåvoskattelag som bl. innehåller den bestämmelsen att givarensrespektive arvlåtarens hemvist skall vara avgörande för skattskyldighetensomfattning. Detär inte möjligt att nu lägga fram ett förslag som avser en helt ny arvs-ochgåvoskattelag. Förberedelser för en sådan lagstiftning pågår dock i finansdepartementetoch jag avser att återkomma senare i denna fråga. Jagtar nu upp frågan om en ändring av den nuvarande arvs- och gåvoskattelagenavseende beskattningens territoriella omfattning och vissa anslutande frågor.Syftet med denna tämligen begränsade lagstiftningsåtgärd är att pågåendeavtalsförhandlingar med bl. a. de nordiska länderna, , ,och skall kunna slutföras. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels som bilaga 1 den del av sammanfattningeni betänkandet som avser frågan om beskattningens territoriella omfattning, delssom bilaga 2 kommitténs författningsförslag i motsvarande delar. Till protokollet i ärendet bör som bilaga 3 fogas enförteckning över remissinstanserna och en sammanställning av deremissyttranden som berör de frågor som avses. ' Ledamöter vid avlämnandet av betänkandet:kammarrättslagmannen , ordförande, samt riksdagsledamöterna . 2.1.1 Arvs- ochgåvobeskattningens territoriella omfattning Beträffandearvsbeskattningen regleras frågan om skattskyldighetens territoriellaomfattning i 4§ lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, AGL. Skyldighet att erläggaarvsskatt för all egendom inom och utom , s.k. oinskränktskattskyldighet, föreligger enligt denna bestämmelse om arvlåtaren var svenskmedborgare. Oinskränkt skattskyldighet föreligger också för egendom somefterlämnas av utlänning som vid sin död var bosatt i . Som bosatt iSverige anses den som här har sitt egentliga bo och hemvist eller somstadigvarande vistas här utan att vara bosatt i riket. För annan utlänningföreligger s.k. inskränkt skattskyldighet, vilket innebär att arvsskatt endasttas ut för viss särskilt uppräknad egendom som är lokaliserad till Sverigeeller eljest har särskild anknytning hit. Reglerna om vilken egendom som underangivna förutsättningar kan göras till föremål för arvsbeskattning i Sverigestämmer sakligt sett delvis överens med vad som i motsvarande fall gäller inomförmögenhetsbeskattningen. Enligt lagen (1947:577) omstatlig förmögenhetsskatt, , skall personer som inte är bosatta här sålundaeriägga förmögenhetsskatt för fast egendom, tomträtt och vattenfallsrätt iSverige. Detsamma gäller för här befintlig lös egendom som är hänförlig tillhär bedriven förvärvsverksamhet samt för andelar i svenska ekonomiskaföreningar och rederier. I fråga om svenska aktier och andelar i svenskaaktiefonder förutsätts för skattskyldighet att aktierna eller andelarna varitnedlagda i rörelse som bedrivits från fast driftställe i . Arvsbeskattningen sträckersig dock längre än förmögenhetsbeskattningen. Utöver den egendom som nämntsskall arvsskatt också tas ut för nyttjanderätt, rätt till ränta, avkomst ellerannan förmån av fast egendom samt nyttjanderätt, rätt till royalty ochperiodiskt utgående avgift för lös egendom som är hänförlig till här bedrivenförvärvsverksamhet. Dessutom omfattar skattskyldigheten alla svenska aktier ochandelar i svenska aktiefonder. Vid inskränktskattskyldighet gäller särskilda regler om avdragsrätten för skulder. Enligt 13§ 2 mom. AGL får avdrag endast göras för sådana skulder för vilka denskattepliktiga egendomen på grund av inteckning eller eljest särskilt häftar. Skyldigheten att erläggagåvoskatt regleras i 35 § AGL. Enligt denna bestämmelse föreligger oinskränktskattskyldighet om gåvotagaren är svensk medborgare, här i riket bosattutlänning eller svensk juridisk person. För utomlands bosatta utlänningar ochför utländska juridiska personer föreligger inskränkt skattskyldighet församma slags egendom som kan vara föremål för motsvarande arvsskatteskyldighet. 2.1.2 Dubbelbeskattningsavtal Prop. Denvidsträckta skattskyldigheten i och det förhållandet att skilda ländertillämpar olika principer för att fastställa arvs- och gåvoskatteskyldighetenkan leda till dubbelbeskattning. För att undvika detta har ingåttdubbelbeskattningsavtal med ett flertal länder. Förnärvarande finns avtal avseende arvsskatt med , , ,, , , , , ,Republiken , , , och , ,och . Avtalen med , och Nordiriand, Schweizsamt avser även gåvoskatt. Deavtal för undvikande av internationell dubbelbeskattning beträffande arvs- ochi vissa fall gåvobeskattning som ingått bygger på de modellavtal somutarbetats av vissa internationella organisationer. Det modellavtal som nufrämst kommer till användning publicerades av . Detta avtal utgårfrån hemvistet som grund för beskattning. Vid gåva är det givarens hemvist somär det avgörande. Anledningentill att denna lösning valts är att detta överensstämmer med lagstiftningen ide flesta av medlemsländer. För att redan ingångna avtal skall kunnafungera på ett önskvärt sätt och för att underlätta för att kunna ingåytteriigare avtal för undvikande av dubbelbeskattning är en anpassning tilllagstiftningarna i andra medlemsländer nödvändig. Det pågår för närvarandeförhandlingar med ffera stater om ingående av nya avtal. Dessa förhandlingarkan inte slutföras innan slutlig ställning tagits till hur den svenskalagstiftningen skall vara utformad vad gäller beskattningen av arvoch gåva med internationell anknytning. Mittförslag: Vid gåvobeskattningen skall givarens förhållanden och inte gåvotagarens vara avgörande för skattskyldigheten. Arvs-och gåvoskattekommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag (sebetänkandet s. 94). Remissinstanserna:Förslaget har godtagits eller lämnats utan erinran av de få instanser som tagitupp frågan. Enligt kammarkollegiet bör en omläggning av skattskyldighetenförenas med bestämmelser om att givaren skall deklarera och ansvara förskattens betalning i de fall gåvotagaren är bosatt utomlands. Skälenfiir mitt förslag: Det svenska systemet som utgår från att gåvotagarensförhållanden skall vara avgörande för skattskyldighetens omfattning avvikerfrån vad som gäller internationellt. Det avviker också från det sätt på vilketde svenska dubbelbeskattningsavtalen har utformats och från modellavtal.Om ingen förändring i detta hänseende görs blir tillämpningen avdubbelbeskattningsavtalen liksom förhandlingar avseende sådana avtal alltmerkomplicerade . Att låta givarens förhållandenvara avgörande står också i överensstämmelse med att arvsbeskattningensterritoriella omfattning bedöms utifrån arvlåtarens förhållanden. Jag villerinra om att förslaget inte innebär någon förändring i det förhållandet att gåvotagarenär skattskyldig. Jag kan i och för sig delakammarkollegiets uppfattning att effektiviteten i beskattningen skulle öka omgivaren gjordes deklarationsskyldig i de fall gåvotagaren finns utomlands. Enreglering av det slaget måste emellertid förenas med justeringar av andrabestämmelser i sådan omfattning att ingreppet enligt min mening lämpligen börövervägas i samband med den mer genomgripande reformeringen av AGL. Jagföreslår därför inga ändrade bestämmelserom deklarationsskyldigheten i dettasammanhang. Mittförslag: Vid arvs- och gåvobeskattningen skall arvlåtarens respektive givarenshemvist vara avgörande för beskattningens territoriella omfattning. Arvs-och gåvoskattekommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag (sebetänkandet s. 97). Remissinstanserna:Förslaget har tillstyrkts av de få instanser som tagit upp frågan. Skälenför mitt förslag: Enligt den svenska arvs- och gåvoskattelagstiftningen ärmedborgarskapet avgörande för beskattningens territoriella omfattning. Även idetta hänseende avviker den svenska rätten från vad som vanligen gällerutomlands. Lagstiftningen i andra länder bygger normalt på hemvistet, den s.k. domicilprincipen. Ipraktiken slår dock den svenska regleringen inte alltid igenom eftersom våradubbelbeskattningsavtal bygger på domicil- och inte på nationalitetsprincipen.I sammanhanget kan nämnas att den svenska inkomst- och förmögenhetsbeskattningenbaseras på den skattskyldiges hemvist. Nationaliteten saknar där betydelse. I familjelagssakkunnigasslutbetänkande, SOU 1987:18, föreslås en övergång från nationalitetsprincipen tilldomicilprincipen beträffande bl.a. vilken lag som skall vara avgörande för rättentill arv efter utomnordiska medborgare. För nordiska medborgare gäller i dettahänseende redan domicilprincipen. Enövergång till domicilprincipen vid arvs- och gåvobeskattningen innebär såledesen anpassning till vad som i de flesta fall gäller utomlands. Det innebärvidare att den svenska lagstiftningen bringas i överensstämmelse med depraktiska resultat som redan nu oftast uppnås genom dubbelbeskattningsavtalen. Mittförslag innebär alltså att oinskränkt skattskyldighet skall föreligga om arvlåtarenvid sin död eller givaren vid gåvotillfället var bosatt eller stadigvarandevistades i . När det gäller juridiska personer innebär mitt förslag ikonsekvens härmed att oinskränkt skattskyldighet skall föreligga om givaren ären svensk juridisk person. Enövergång till domicilprincipen bör emellertid inte genomföras helt 1 1988/89. med bortseende frånnationaliteten. Jag avser att föreslå en utflyttningsregel av innebörd attsvensk beskattningsrätt kvarstår efter en utflyttning från riket.Även när det gäller den egendom som omfattas av inskränkt skattskyldighet börnationaliteten i vissa fall tillmätas betydelse. Dessa två frågor behandlas ide följande avsnitten. 2.4 Spärregel vid utflyttning från riket Mitt förslag: Förutflyttningsfallen införs en spärregel av innebörd att en svensk medborgare iarvs- och gåvoskattehänseende skall anses bosatt här förutflyttningen samt att motsvarande skall gälla den som är gift med en svenskmedborgare. Arvs-och gåvoskattekommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag (sebetänkandet s. 99- 100). Remissinstanserna:Endast ett fåtal av remissinstanserna har särskilt tagit upp frågan om enutflyttningsregel. I ett fall tillstyrks förslaget utan vidare kommentarer. Desom tagit upp frågan har i allmänhet uttalat förståelse för behovet av enspärregel av detta slag men ändå varit kritiska mot den av kommittén föreslagnautformningen. Några instanser har också ställt sig tveksamma till förslaget attregeln även skall omfatta make till svensk medborgare. Skälenför mitt förslag: Jag delar kommitténs uppfattning att det inte är möjligt attgå över till domicilprincipen utan att införa en spärregel för utflyttningsfall.Det är enligt min uppfattning inte godtagbart att det allmännas skatteanspråkskulle sättas ur spel efter det att den skattskyldige flyttat ut urSverige. Kommitténhar föreslagit en bestämmelse av innebörd att oinskränkt arvs- ochgåvoskatteskyldighet i skall kvarstå för en svensk medborgare intilldess förflutit för utflyttningen. Regeln kan inte motbevisasoch har med bortseende från tidsgränsen samma principiella utformning somde utflyttningsregler som finns i dubbelbeskattningsavtalen avseende arvsskattmed , , och . 1 dessa avtal varierartidsgränsen mellan fem och . Jagär medveten om att ett alternativ är att välja en regel som utformats medinkomstskattelagstiftningens motsvarande bestämmelse som förebild. I detsammanhanget gäller fr.o. taxering i princip att om en svenskmedborgare flyttar härifrån är han likväl oinskränkt skattskyldig i Sverigeunder om han inte visar att han inte längre har väsentlig anknytninghit. Skillnaden mellan de två reglerna är dels tidsgränsen och dels attinkomstskatteregeln är utformad som en presumtionsregel som inte kan motbevisas. Fleraremissinstanser har framfört synpunkten att en utflyttningsregel borde utformasmed inkomstskattelagstiftningens motsvarande regel som förebild. Ett skäl fördetta skulle vara att det är önskvärt att så långt det är möjligt haöverensstämmande regler vid olika beskattningsformer. Jag har i och för sigförståelse för detta argument men konstaterar att det mellan å ena sidan arvs- ochgåvobeskattningen och å andra sidan inkomstbeskattningen finns avgörandeolikheter. Kravet på enhetliga regler måste därför ställas mot frågan huruvidadessa olikheter är sådana att det är sakligt motiverat med en utflyttningsregelvid arvs- och gåvoskattelagstiftningen som avviker från den iinkomstskattelagstiftningen. Enligt min uppfattning är kommitténsargumentering i denna fråga övertygande. Inkomstbeskattningen är årlig och kani stora drag förutses medan arvs- och gåvobeskattningen är av engångskaraktär.Den föreslagna regeln bygger på en princip som redan har kommit till användningi flera dubbelbeskattningsavtal avseende arvsskatt. Vidare kan det görasgällande att en lagstiftning som tillåter motbevisning kan vara svår atttillämpa om de avgörande rekvisiten inte är helt entydiga. Jag föreslår såledesen utflyttningsregel som inte kan motbevisas och som avser . Jagvill i sammanhanget erinra om att den förhållandevis långa tidsfristen börställas i relation till den nu gällande nationalitetsprincipen som innebär attsvensk beskattningsrätt kvarstår så länge den utflyttade är svensk medborgare. Vadhärefter gäller frågan om utflyttningsregeln också skall avse make till svenskmedborgare kan jag konstatera följande. Jag är medveten om att en sådan regelkan uppfattas som stridande mot den grundläggande principen att utländskamedborgare skall vara bosatta eller stadigvarande vistas i för attbeskattning skall ske i . Detta bör dock vägas mot att bestämmelsenifråga innebär att den utländske maken varit bosatt här. I två hänseenden dels genom äktenskap med en svensk medborgare och dels genom tidigarebosättning här skall det alltså finnas anknytning till vilket enligtmin uppfattning väger tyngre än den omständigheten att personen ifråga ärutländsk medborgare. Ävinte minst praktiska skäl är det f. n. inte möjligt att låta makeregeln blitillämplig på på andra samlevnadsformer. 2.5 Egendom som kan göras till föremål för inskränkt skattskyldighet