prop · GC034 · 1988-12-31 00:00:00 — tillarbetsenhetskonferensen och ha rätt att deltaga i dess beslut vad gäller frågorom planering och uppföljning av arbetsenhetens verksamhet. - ställning somsamrådsorgan i fråga om undervisningens planering, uppläggning och genomförandebör stärkas. I förordningar och kommentarmaterial bör framhållas samtligalärares skyldighet att kontinuerligt engagera eleverna i detta arbete. Det böravse även den dagliga verksamheten och inte bara den översiktliga läsårs- ellerterminsplaneringen. bör också vara ett fomm för den utvärdering avgenomförd verksamhet som eleverna och lärarna fillsammans bör svara för. - Formerna för information ochkontakt mellan skolan och föräldrarna och mellan lärarna och föräldrarna om deenskilda elevemas skolsituation bör avgöras gemensamt av berörda föräldrar ochlärare. Principerna för denna information och kontakt samt formerna församrådet bör också redovisas i den lokala arbetsplanen. - Länsskolnämnderna bör mer än nui sin tillsynsfunktion och i sin rådgivning följa och uppmärksammautvecklingen av elevernas och föräldramas möjligheter till inflytande ochmedbestämmande. Särskilt bör därvid uppmärksammas elevmedverkan i planering,genomförande och utvärdering av undervisningen, försöksverksamhet med s. k.självförvaltning och med kooperativ verksamhet samt utvecklingen av skolans föreningsHv,av kontaktema mellan hem och skola och av föräldrarnas medverkan som resurs ochstöd både för egna barn och för arbetet i klasser och undervisningsgrupper. - SÖ och länsskolnämnderna börtill all skolpersonal såväl som till skolpolitiker ge en breddad och fördjupadinformation om bestämmelserna om skolans demokratiutvecklande verksamhet och ommofiven och intentio-nema bakom dessa bestämmelser. Den bör bl.a. innehållaupplysningar om pågående utvecklingsprojekt både i och i andra länder. - Skolstyrelserna ochutbildningsnämnderna bör ta inifiativ till och genomföra regelbundet återkommandeutbildning av elev- och föräldraföreträdare i skolans informations- ochsamrådsorgan. - Vid studiedagar för skolanspersonal bör elevorganisation eller andra grupper av elever ha möjlighet attsjälva anordna egen utbildning eller egna studier, vilka också bör kunnapåräkna finansiellt stöd t. ex. för föreläsar-arvoden etc. - Förordnande av särskildakontaktlärare för elevernas organisationer kan underlätta elevernas reellamöjligheter att få inflytande och medansvar. - I bestämmelserna om lokaltutvecklingsarbete bör uttryckligen anges att bidragen får användas även tillsådant utvecklingsarbete som har fill syfte att främja och förstärka elevernasinflytande och medbestämmande. Sådant utvecklingsarbete bör kunna initieras ochutföras av eleverna själva. Vid fördelningen av dessa medel bör skolstyrelsernaoch rektorerna se till att medel för sådant utvecklingsarbete avsätts ochkommer till avsedd - För att ett representativtelevinflytande skall kunna fungera på ett gott Prop. 1988/89:4 sätt måste elevrepresentanter i olika organ få möjligheter och tid att delge övrigaelever innehållet i mottagen information och att diskutera de ärenden somskall behandlas vid kommande samråds- eller beslutstillfälle. Tid härför kanenklast erhållas om en fast posifion i veckoschemat frigörs för sådanverksamhet. En sådan fast återkommande tid kan underiätta planeringen också avandra konferenser, t. ex. sådana vari lärare och annan personal deltar. - Elever, som är engagerade iklassråd, klasskonferens eller skyddsarbete bör i viss omfattning kunna fåledigt från lektionsbunden undervisning och ha rätt till viss extraundervisning som ersättning för förlorade lektioner. - Vid skolor, som bedriverutvecklingsprojekt med s. k. självförvaltning, bör skolstyrelsen få rätt atttill rektor delegera vissa särskilt angivna beslut av verkställighetskaraktärunder villkor att rektor beslutar först efter fullgjort samråd och att i frågor,som skolstyrelsen bestämmer, enighet har uppnåtts med företrädare för eleveroch personal. Enfortgående decentralisering och en breddning av ansvaret för skolans styrningoch verksamhet fordrar tillsammans med minskad reglering och ökad grad av målstyrningatt garantier skapas för att därigenom inte rättstryggheten för elever ochföräldrar äventyras. Möjligheterna för enskilda att pröva om gällande mål ochriktlinjer följs måste, som jag ser det, förbättras. Fråganom en förstärkning av rättstryggheten för, främst elever och föräldrar böremellertid enligt min mening beredas i särskild ordning på grund av desskomplexa karaktär. Ett alternativ, som nämnts i beredningsunderlaget, kan varaatt inrätta en skolans ansvarsnämnd med sammansättning och uppgifter liknandevad som gäller för den ansvarsnämnd som finns på hälso- och sjukvårdens område.Ett annat alternativ kan vara att inrätta en funktion som elevombudsman eller skolombudsman,eller en barn- och elevombudsman. Ändra alternativ kan självklart finnas. Statsrådet anföravsnitt 2.9.2 efter samråd med utbildningsministern 2.9.2Ökat elevinflytande i gymnasieskolan och inom vuxenutbildningen Mittförslag: i gymnasieskolan och den för vuxenutbildningenföreskrivna konferensen skall ges rätt att besluta i frågor av stor betydelseför eleverna resp. de studerande. Skolkonferenseni gymnasieskolan skall i fortsättningen bestå av tio ledamöter. Hälften avdessa skall vara elevföreträdare och den övriga delen bestå av rektor, treföreträdare för lärarna och en för övrig skolpersonal. Rektor skall varaordförande och ha utslagsröst. För ledamöterna skall utses suppleanter vilkainkallas vid förfall för ordinarie ledamot. Elevföreträdarna utses av envalförsamling bestående av två ombud för varje klass. Konferensen skallsammanträda minst på kallelse av rektor eller efter begäranfrån någon av de där representerade grupperna. Motsvarande skall i principgälla för vuxenutbildningen. Igymnasieskolan skall klassrådet sammanträda minst per termin.Beslut skall protokollföras och följas upp på närmast följande sammanträde. För varjestudieväg i en gymnasieskola skall utses två företrädare för eleverna meduppgift att medverka i skolans skyddsverksamhet. Bland dem utses tvårepresentanter som med närvaro- och yttranderätt skall ingå i skolans skyddskommitté.De skall även ha rätt att till beslut i protokoll anteckna kortfattad avvikandemening. Jag förutsätter att pågående översyn av arbetsmiljölagen kommer attleda fill att elevernas ställning i skolans skyddskommitté skrivs in i arbetsmiljölagen.Motsvarande skall i princip gälla för vuxenutbildningen. Skälen för mitt förslag:Utöver vad jag allmänt anfört om behovet av en förstärkning av elevernasinflytande och medansvar och utöver de förslag och synpunkter som jag framförtav relevans även för gymnasieskolan och den kommunala och statliga utbildningenför vuxna, vill jag för dessa utbildningars del särskilt framhålla följande. Nästan alla ungdomargenomgår nu någon form av gymnasieutbildning efter . Under dennautbildning eller efter den når de rösträttsåldern och får därmedmöjlighet att påverka den politik som utformas i , landstingen ochkommunerna. De kan också inväljas i förtroendevalda politiska organ och kommersom anställda att kunna utöva ett icke obetydligt inflytande på sinaarbetsplatser och förhållandena där. Av kravet på medinflytandeföljer enligt min mening som något av det allra väsentligaste att elever ochskolpersonal betraktar skolverksamheten som en för dem alla gemensamangelägenhet och som ett gemensamt ansvar. Ett sådant betraktelsesätt leder isin tur till att eleverna och skolpersonalen servarandra mera som samverkande gmpper än som mot- Prop. 1988/89:4 parter ochtill att de finner det mera naturligt att samarbeta och gemensamt finnalösningar på olika problem än att var och en strida för olika särintressen. Lärarnaoch övrig skolpersonal har numera fått ett betydande inflytande och medbestämmande,medan eleverna endast fått möjligheter till information och samråd.Personalens medbestämmande har dessutom tämligen utförligt reglerats i avtaloch författningar. Avskäl, som jag anfört, anser jag tiden nu mogen att ge eleverna på gymnasieskolanoch de studerande inom vuxenutbildningen möjligheter till reelltmedbestämmande, medinflytande och medansvar. De måste nu själva få praktiseraett ordnat, kollektivt beslutsfattande och inte bara låsa därom i läroböckerna.Jag är övertygad om att detta kommer att utveckla verksamheten och ökaelevernas motivation för studierna. Utbildningsministernvill här erinra om att han i årets budgetproposition (prop. 1987/88: 100, bil.10) framhöll att gymnasieeleverna bör kunna ta ett större ansvar för sinastudier och,sin arbetsmiljö än grundskoleeleverna och att därav bör följa attde bör få ett större medbestämmande. Vad han då principiellt anförde har fåttytterligare tyngd och accentuering genom de analyser av nuvarande förhållandenpå sakområdet som redovisats i styrningsberedningens betänkande. Enligtmin mening bör därför i gymnasieskolan och inom vuxenutbildningen införas enrätt för eleverna att formellt få delta i vissa beslut vari samråd nu skallförekomma enligt gymnasieförordningen och vuxenutbildningsförordningen. Dennarätt bör utövas i skolkonferensen som därför bör bibehållas. Beslutskompetensenhämtas från de befogenheter som rektor eljest nu ensam har. Skolkonferensenskall besluta i frågor av stor betydelse för eleverna. Till frågor av dettaslag skall normalt bland andra följande frågor räknas: avgivande avbudgetförslag för den enskilda skolan, fasdäggande av principer föranvändningen av tilldelade medel, för läsårsdata, för schemaläggning, förelevers ledighet och för ordningsregler samt för utvärderng av . skolansverksamhet, vidare riktlinjer för studiebesök och praktik samt förfriluftsverksamhetens innehåll och utformning, bokinköp till , lokaldisponering,ändringar och reparationer av lokaler, inköp av inventarier ochundervisningsmateriel inklusive läromedel samt åtgärder för ökad jämställdhetmellan könen och trivselfrämjande åtgärder. Beslutsrätten skall ej gälla frågorrörande enskilda personer. Igymnasieförordningen bör införas en bestämmelse av innebörd att skolstyrelsenfår delegera till skolkonferensen att besluta om principer i frågor av den artjag nu har nämnt. Motsvarande reglering bör göras i vuxenutbildningsförordningen. Somen motivering till att formerna för ett ökat elevinflytande åtminstone för entid behöver regleras på här föreslagna sätt vill jag framhålla angelägenhetenav att intentionerna i detta avseende nu får reellt genomslag. När så harskett, kan regleringen åter minska. Säsomutbildningsministern också erinrade om i årets budgetproposition pågår inom gymnasieskolan på sina håll försöks- och utvecklingsprojekt i 45 syfteatt öka elevinflytandet. Det sker inom ramen för riksdagsbeslutet med anledningav prop. 1983/84:116 om gymnasieskola i utveckling. Dennautvecklingsverksamhet måste enligt min mening nu avsevärt intensifieras. Därför erfordras särskilda insatser utöver den förstärkning av elevernas möjligheter till formellt inflytande i beslutsprocesserna som jag har föreslagit. ' Som en av flera sådanainsatser bör SÖ ges i uppdrag dels att fördjupa informationen om ochintentionerna med det förstärkta elevinflytandet, dels att stimulera tillfortsatt försöks- och utvecklingsverksamhet i nya former samt dels att ge exempelpå utbildningsinsatser. Informationen bör rikta sig till alla förskolverksamheten ansvariga och i skolan verksamma. Den bör innehållaupplysningar om pågående försöks- och utvecklingsprojekt i och i andraländer på detta område. Vadjag i övrigt anfört under avsnitt 2.9.1 skall i tillämpliga delar gälla ocksågymnasieskolan. Det gäller t. ex. medel för lokalt utvecklingsarbete, en effekfivaretillsyn och utbildning och fortbildning på detta område. Det gäller vidare tidoch möjligheter för eleverna att informera och att samråda med varandra samt enförbättrad rättstrygghet för eleverna. 2.10 En bättre utvärdering Mittförslag: Informationen om skolväsendet och utvärderingen av skolverksamhetenskall förbättras på skolsystemets alla nivåer. Pånationell nivå skall SÖ svara för denna informafion och utvärdering. Påregional nivå skall länsskolnämnderna dels medverka i den nationellautvärderingen bl.a. genom regelbundna bedömningar av situationen iskolväsendet, dels ge kommunerna råd och stöd för den kommunala och lokalautvärderingen. Påkommunal nivå skall skolstyrelsen kontinuerligt låta utvärdera skolverksamhetenbl.a. med utgångspunkt i de kommunala skolplanerna. Påvarje skola skall skolpersonalen och eleverna fortlöpande utvärderaverksamheten. I utvärderingen av verksamhet kan även föräldrarmedverka. En utredning ominformationens och utvärderingens framtida utformning bör genomföras. Skälen för mitt förslag:Övergången till en mer utpräglad målstyrning fömtsätter att såväl de politisktansvariga på olika nivåer som skolans personal får tillgäng till fördjupadinformation både om skolverksamhetens mål och om dess resultat. Den förutsätterockså att uppföljningen och utvärderingen av skolverksamheten avsevärtförbättras på alla nivåer. Ett villkor för att skolverksamheten i ett meramålstyrt än regelstyrt system skall bli effektivare och leda till en bättremåluppfyllelse är vidare att de verksamhetsansvariga på alla nivåer kontinueriigtefterfrågar och bedömer resultateni förhållande till uppsatta mål samt därefter vidtar åtgärder för Prop.1988/89:4 att förbättra verksamheten. Vadsom nu sagts är enligt min mening av utomordentligt stor betydelse för denförändring av skolans styrning som jag i det föregående föreslagit. Enförbättrad utvärdering underlättar för politiker och verksamhetsansvariga påvarje nivå i skolsystemet att ta ett mera självständigt ansvar för skolansutveckling. Därigenom kan målstyrningen också lättare förenas med en vidaregåendedecentralisering. Deökade kraven på information gäller dels information om de nationellt givnamålen och riktlinjerna riktad till de för den kommunala skolpolitiken ochskolverksamheten ansvariga, dels information om skolverksamhetens tillstånd,behov och resultat riktad till de politiskt ansvariga på både nationell ochkommunal nivå. Deökade kraven på utvärdering gäller såväl undervisningens resultat i relationtill uppsatta mål och riktlinjer som hela den genomförandeprocess, varigenommålen och intentionerna skall förverkligas. De skolpolitiskt ansvariga måste fåreda på hur deras intentioner förverkligas och i vilken grad de mål som de angettverkligen uppnås om de effektivt skall kunna styra skolans utveckling i av demönskad riktning. Kraven på utvärderingen kan självklart variera alltefterbehoven därav hos de för skolverksamheten ansvariga på olika nivåer. På allanivåer torde särskilt den mer kvalitativt betonade utvärderingen behövaförbättras. Enbetydande svårighet när det gäller information om och utvärdering av skolverksamhetenutgör den omständigheten att antalet aktörer och arenor för behandling avfrågor om skolans mål genom decentraliseringen blivit stort och att målen tillföljd av kompromisser inte sällan blivit vaga. Härigenom kan osäkerhet uppståom målens rätta innebörd hos dem som skall förverkliga målen. Detta kan i sintur leda till att målen kan uppfattas på många olika sätt och att målstyrningendärför inte fungerar så väl som den borde. Ettsätt att motverka denna risk är att mål och riktlinjer görs mera precisa. Enrisk med en alltför långt gående sådan precisering är dock att målen därigenomlätt kan övergå till att bli regler. Denna risk för en oavsikfiig styrningfinns naturligtvis också i utvärderingsprocessen. Mål som medvetet är utformadeför att ge utrymme för olika handlingsalternativ kan i utvärderingen komma attpreciseras så att handlingsfriheten i praktiken uppfattas som begränsad. Detsagda hindrar inte, att man bör eftersträva en ökad klarhet i formuleringarnavid framtida läroplansöversyner och att relationerna mellan mål och huvudmomentdärvid bör tydliggöras bättre än . Denförändring av skolans styming som jag fidigare föreslagit förutsätter också attde lokala arbetsplanerna och de föreslagna kommunala skolplanerna formulerasså att de kan bli effektiva styrinstmment för den dagliga verksamheten.Läroplanernas värderingar måste därvidlag utgöra föreskriven gmnd. Villkorenför skolans undervisning och övriga verksamhet förändras ständigt bl. a. genom ändringar i elevrekryteringen och i lärarkåren, genom kunskapsutvecklingen och genom förändrade krav på och förutsättningar 47 Delokala arbetsplanerna måste anpassas till dessa Prop. 1988/89:4förändringar. Detsamma gäller naturligtvis kommunala skolplaner ochhandlingsprogram. Sådana anpassningar förutsätter att viktiga data omskolverksamheten insamlas och bearbetas. Utvärderingkan göras på många olika sätt och med olika ambitionsnivå och kan bygga på dataav olika slag. Även om ambitionen alltid skall vara att underlaget för enutvärdering är så objektivt och så kvalitativt bra som möjligt, måste i ettfortlöpande utvärderingsarbete olika uppgifter av varierande slag ochvarierande kvalitet användas. Mångaav de processer, som det pedagogiska arbetet består av, är svåra att beskrivaoch resultaten kan vara svåra att mäta. Säkerheten i de slutsatser som drasblir därför mycket beroende av vilka värderingar som utvärderingen gmndas på.Det är väsentligt att dessa värderingar klart anges. Utvärderingar kan mycketväl ha olika form och rapporteras på olika sätt. Härigenom bryts olikaperspektiv mot varandra. Minsyn på kopplingen mellan planering, genomförande och utvärdering bygger påtankegången att dessa tre uppgifter utgör en helhet. Utvärderingen är gmndenför planeringen som i sin tur är fömtsättningen för genomförandet. Resonemangethar sin tillämpning framför allt på verksamhetsnivån. Utvärdering är här enintegrerad del av skolans arbete och en förutsättning för att dess kvalitetskall bli god. Utvärderingav verksamheten behövs på alla nivåer i skolsystemet. Den behöver såväl varaintern, dvs. göras av de som är verksamma inom skolan och dess organ på olikanivåer, som extern, dvs. göras av personer och institutioner utanför skolan. Skolrnyndigheter,kommuner och de anställda har alla ett ansvar för att utvärdering kommer tillstånd och utgör gmnd för prioritering av insatser och åtgärder, men också t.ex. forskare och högskolor har ett ansvar för utvärdering av skolan. Metoderoch arbetssätt bör vara så enkla som möjligt. Utvärdering är inte något somenbart vetenskapligt utbildade experter kan utföra. Det är emellertid viktigtatt de som har att besluta om verksamheten är medvetna om den risk som ligger iatt de har till uppgift att utvärdera den. Utvärderingen kan annars kommaatt överbetona sådant som är posifivt och negligera sådant som verkar negativt. Utvärderingoch uppföljning av den lokala arbetsplanen och av förekommande skolenhets- ocharbetsenhetsplaner är grundläggande fömtsättningar för att skolan skall kunnautvecklas. Denna utvärdering åvilar närmast skolans personal. I den bör äveneleverna delta. Eleverna bör också själva få göra utvärderingar ochuppföljningar. Detta kan ske inom ramen för undervisningen genom t. ex.rapportskrivning och utställningar, där elevemas värderingar och uppfattningarav verksamheten får komma fill uttryck. Ävenföräldrar och intresseorganisationer bör ges möjlighet att delta i utvärderingen. Inget hindrar att en organisation eller en grupp av intresse rade ges sådana möjligheter inom ramen för det lokala utvecklingsarbetet. Intresset för skolans verksamhet kan stärkas om man på nivå ställer resurser till förfogande för utvärderingar genomförda av olika in tressenter. Dekommunala skolplaner, som jag i det föregående föreslagit, bör Prop. 1988/89:4 delvisbygga på utvärderingar utförda inom rektorsområden och skolenheter. Resultatetav dessa utvärderingar bör fillsammans med en kommun-övergripande utvärderingspridas till och-diskuteras i kommunala organ och i föräldrasammanslutningar.Därigenom kan intresset för skolfrågor lättare hållas levande och besluten idem vila på säkrare grund. Vadjag här har anfört har lett till slutsatsen att informationen om skolväsendetoch utvärderingen av skolverksamheten måste avsevärt förbättras påskolsystemets alla nivåer om den av mig förordade övergången fill en merutpräglad målstyrning skall bli framgångsrik. Somförut nämnts pågår inom SÖ ett arbete med att utveckla innehåll i och formerför en nationell utvärdering av skola och vuxenutbildning. Detta är enligt minmening en naturlig arbetsuppgift för SÖ. Den allmänna inriktningen av en sådanutvärdering bör dock självklart avgöras av och regeringen. Att SÖtilldelas ett ansvar för utvärderingen hindrar inte att också vetenskapligainstitutioner eller andra organ kan komma ifråga för särskildautvärderingsuppdrag initierade av eller regeringen. SÖanlitar för övrigt i betydande omfattning expertis från bl. a.vetenskapliga institutioner för olika utvärderingsuppdrag. Som jag ocksåframhållit fidigare är det angeläget att utvärderingskompetensen hos SÖförstärks. Som ett led i denna förstärkning och för att få en bredare vetenskapligförankring bör enligt min mening SÖ knyta en referensgrupp eller rådgivargmppav vetenskaplig expertkaraktär till det särskilda nafionellautvärderingsprogram, som SÖ efter principbeslut äv och regeringen förnärvarande utvecklar. Gmppens uppgift bör vara att biträda vid utformningen avprogrammet, vid värderingen av de data som insamlas för utvärderingen samt vidbedömningen av vilka delar av programmet som bör ägnas särskild uppmärksamhet. Länsskolnämndernahar genom sin relativa närhet till skolorna en stor betydelse för dennationella utvärderingen. Nämndemas kunskap om och bedömning av situationen iskolväsendet utgör en viktig del av underlaget för den nationellautvärderingen. Deras utvärderingskompetens och utvärderingsresultat börsjälvfallet också stå till kommunernas förfogande. Omvänt måste också länsskolnämndernaoch SÖ kunna få tillgång till data och andra uppgifter från skolor och kommuneroch till utvärderingar som gjorts på lokal nivå. Somförut framhållits bör nämnderna regelbundet redovisa sina bedömningar avsituationen i skolväsendet. Genom sådana redovisningar kan en kvalitafivt god gmnderhållas för tolkningar av andra typer av data om skolväsendet. Föratt effekfivisera målstyrningen på lokal nivå bör skolstyrelser och lokala organ kontinuerligt följa upp verksamheten och underlätta för skol personalen, eleverna och lärarna att på ändamålsenligt sätt utvärdera den. En viktig utgångspunkt för denna utvärdering är de skolplaner som jag fömt har föreslagit. SÖ och länsskolnämnderna bör bistå genom att ut veckla bättre metoder av både kvantitafivt och kvalitativt slag och ställa resultatet av detta utvecklingsarbete till kommunernas förfogande. 4 1988/89. Detär viktigt att de resultat som erhålls genom SÖ:s och länsskolnämn- Prop.1988/89:4 dernas uppföljnings- och utvärderingsarbete blir mer allmänttillgängliga och mer utnyttjade än vad som är fallet. SÖ och nämnderna bördärför regelbundet publicera sammanställningar av de resultat som de centrala ochregionala uppföljningarna och utvärderingarna gett. Länsskolnämnderna ochskolstyrelserna bör i sin tur medverka till att dessa sammanställningar spridstill skolledarna och lärarna och att rapportresultaten vinner beaktande. SÖ ochlänsskolnämnderna bör också svara för att viktiga iakttagelser och erfarenheterfrån uppföljnings- och utvärderingsarbetet sprids även till en bredareallmänhet. Övergångentill en mer utpräglad målstyrning aktualiserar ett antal specifika problemkring förändringen av skolans styming, vilka under en övergångstid behöversärskilt studeras. Det gäller frågor om hur informationen om skolans mål ochriktlinjer skall byggas upp och om hur informationen om skolans verksamhetbättre skall kunna spridas och nyttiggöras. Medutvecklingen av informationsteknologin skapas nya möjligheter att få tillgångtill data om skolan och att länka olika data och utvärderingar till varandra.En utredning bör därför göras om behovet och utformningen av ett bättreinformationssystem avseende skolan och vuxenutbildningen.