prop · GC0355 · 1988-12-31 00:00:00 — Det inträffade bör leda till att reavinstbeskattningenkorrigeras. I sista hand bör detta kunna ske resningsvägen. 2.1.4 Reaförluster på yngre andelar Mitt förslag: Reaförluster på andelar i handelsbolag skall vara avdragsgillatill även om andelen innehafts än . Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: godtar förslageteller lämnar det utan erinran. Kammarrätten i anser att enundantagsregel som syftar till full avdragsrätt för andelsägare som drivit enseriös verksamhet bör införas. Från näringslivets sida framhåller man attförslaget innebär att symmetrin i lagstiftningen bryts. De skäl som anförts tillstöd för förslaget anses inte tillräckligt starka (se bil. 2 avsnitt 5). Skälen för mitt förslag: Man skiljer vidreavinstbeskattningen mellan handelsbolagsandelar som innehafts mindre än tvåår (yngre andelar) resp. (äldre andelar). För yngre andelarbeskattas av reavinsten och för äldre andelar . Förluster äravdragsgilla till resp. , Motsvarande gäller för aktier. Närkommanditbolag och andra handelsbolag används i skatteplaneringssyfteutnyttjas de flexibla civilrättsliga reglerna. Innehavstiderna är ofta mycketkorta. är syftet med förvärvet av andelar enbart att "köpa"ett avdrag. Affären kan också genomföras av den anledningen att förvärvaren harett intresse av att kvitta bort en reavinst genom att "byta"inkomstslag. Ett sätt att göra detta - och göra en direkt vinst - äratt till lågt pris förvärva en andel i ett handelsbolag som innehållerobeskattade vinstmedel, skatta av vinstmedlen och sedan sälja andelen till"fullt" pris men med en (skattemässig) reaförlust. Särskildamöjligheter uppkommer när avdrag för reaförluster på yngre andelarkombineras vinstbeskattning på äldre andelar. Även om det är oklart ivilken utsträckning de olika konstruktionerna kan accepteras skattemässigtfinns det goda skäl att begränsa avdragsrätten för förluster på yngre andelartill den nivå som gäller för äldre andelar, dvs. till , Jag anser attpromemorieförslaget bör genomföras och detta trots att vinster och förlusterdärmed behandlas olika. Delägarskapi handelsbolag av mer traditionellt slag är typiskt sett av långsiktigkaraktär. Med hänsyn till detta och till att en allmän omprövning avreavinstbeskattningen m.m. sker i de pågående skatteutredningarna anser jag attnågot undantag från regeln att avdragsrätten begränsas till inte börgöras. Mitt förslag: De nya bestämmelserna träder i kraft den 1januari 1989, Med vissa undantag skall de tillämpas på äganderättsövergångarsom skett efter , Särskildaövergångsregler gäller för beräkningen av det justerade ingångsvärdet för redanförvärvade andelar. Utgångspunkt för beräkningen skall vara andelensursprungliga ingångsvärde och ökningen eller minskningen av den skattskyldigeskapitalbehållning i bolaget fram till utgången av det räkenskapsår som avslutasnärmast före . Vidare gäller att justeringen av ingångsvärdetvid avyttring av fastigheter, aktier m.m, fram till utgången av skallgrundas på det bokföringsmässiga resultatet av avyttringen. Den skattskyldigehar dock möjlighet att även bakåt i tiden tillämpa den föreslagnavinstberäkningen i första stycket av punkten 2 d av anvisningarna till 36 §(huvudregeln). Vid beräkning av reaförlust skall huvudregeln användas. Promemorieförslaget: Överensstämmer med mitt med undantagför övergångsreglerna för tidigare förvärvade andelar. Remissinstanserna: Näringslivets skattedelegation ochandra företrädare för Prop. 1988/89:55 näringslivet framhåller att reglerna förberäkningen av justerat ingångsvärde har retroaktiva effekter. Ett krav somframförs är att inga negativa justerade ingångsvärden skall kunna förekomma vidövergången till det nya systemet. Både från näringslivshåll ochskatteförvaltningen pekas på de praktiska svårigheterna att justeraingångsvärden i de fall de skattskyldigas deklarationer och räkenskapsmaterialinte finns bevarade (se bil. 2 avsnitt 6). Skälen för mitt förslag: Mitt förslag innebär attflertalet av de ändrade reavinstreglerna kommer att tillämpas redan fr.o.m. den19 , dvs. dagen efter det att fick regeringens meddelandeom den planerade lagstiftningen. Anledningen till att reglerna bör tillämpasäven beträffande tid före ikraftträdandet är önskemålet att så snart sommöjligt begränsa den omotiverade skattelättnad som dagens regler innebär. Samtidigtär det angeläget att förhindra att tiden fram till dess lagstiftningen träder ikraft kan utnyttjas för skatteflyktsbetonade åtgärder. I promemorian föreslås inte några särskildaövergångsregler. En försäljning skulle därför kunnaträffas av väsentligt hårdare beskattning än om försäljningen i stället hadegjorts före . Sådana effekter är tillåtna enligtregeringsformen (se avsnitt 2.1.1), I flera tidigare fall har emellertidsärskilda regler införts för att mildra övergångseffekterna beträffande egendomsom innehafts vid övergångstillfället. Ett självständigt skäl för särskildaövergångsregler i detta fall är att möjligheterna att justera ingångsvärdet påäldre handelsbolagsandelar begränsas av att deklarationer ochräkenskapsmaterial som kan utgöra underlag för justeringen bevaras endast underen . När det gäller svårigheterna att bestämma det justeradeingångsvärdet för äldre andelar vill jag framhålla att det i dagens systemuppkommer liknande problem med att fastställa det avdragsgilla omkostnadsbeloppet.Möjligheten att klarlägga förändringar i kapitalbehållningen och i vad måndessa förändringar föranletts av vinster, förluster, tillskott eller uttag är ipraktiken ofta begränsade. Till svårigheterna bidrar också att det förekommeratt bolaget inte redovisar hur det egna kapitalet fördelar sig på delägarna.Promemorian bygger på förutsättningen att en tillämpning motsvarande den somsker borde vara möjlig även i fråga om de föreslagna reglerna. Vad jag nu har anfört talar för att det från administrativsynpunkt i och för sig bör vara möjligt att genomföra promemorieförslaget.Utredningsproblemen kan dock väntas bli betydande. Jag anser därför att detbör prövas om särskilda regler kan utformas som övergångsvis ger bättre granskningsmöjligheter, har tagit fasta på att fysiska personers självdekla- radoner bevaras och föreslagit en schablonregel som innebär att förhållanden som ligger längre tillbaka i tiden i princip inte skall behöva utredas. Om en sådan regel införs anser jag att man bör utgå från en ännu senare tidpunkt. Jag tänker mig en övergångslösning där utgångspunkten är andelens ingångsvärde och ökningen eller minskningen i den på andelen belöpande kapitalbehållningen fram till en särskild stickdag. Vinstberäk ningen skulle med en sådan modell baseras på förhållandena en bokslutsdag 21 som ligger så nära i tiden som möjligt. En sådan lösningbör ge administrativa Prop. 1988/89:55 fördelar framför ett förslag baserat påde synpunkter som framförts av skatteförvaltningen. Jag föreslår därför attutgångspunkten för beräkningen av det justerade ingångsvärdet skall varaförhållandena vid utgången av det räkenskapsår som avslutas närmast före den 1mars 1988 (i det följande kallat bokslutsdagen). Har bolaget kalenderår somräkenskapsår blir alltså . Utnyttjandet av en stickdag innebär i princip attskattepliktiga inkomster och avdragsgilla underskott för tiden fram till dennadag inte behöver kartläggas. I stället kan man gå på den på andelen belöpandekapitalbehållningen vid förvärvstillfället. Har behållningen ökat fram tillstickdagen läggs ökningen till det ursprungliga ingångsvärdet medan enminskning dras ifrån. För tiden därefter bör gälla att ingångsvärdet skalljusteras enligt huvudregeln på grundval av det skattemässiga utfallet avbolagets verksamhet. Det innebär att det i samband med övergången blirnödvändigt att utföra sådana korrigeringar som diskuterades i samband medövervägandena av frågan om vinstberäkningen skulle kopplas till redovisningeneller beskattningen (jfr avsnitt 2.1.2). Den föreslagna övergångsregeln innebär att det justeradeingångsvärdet på bokslutsdagen blir negativt om andelsägarens kapitalbehållningunder innehavstiden minskat med mer än det ursprungliga ingångsvärdet. Jag hartidigare utvecklat varför det från materiell synpunkt är konsekvent attsystemet skall kunna innehålla negativa justerade ingångsvärden (avsnitt 2,1,2),Även om inga principiella invändningar kan resas mot den föreslagna lösningenkan det ändå för många skattskyldiga vara svårt att acceptera att gå in i ettsystem med ett negativt justerat ingångsvärde som föranletts av t,ex. förlusterlångt tillbaka i tiden. Jag vill därför ta ett ytterligare steg och föreslå attdet justerade ingångsvärdet på bokslutsdagen aldrig skall kunna vara negativt.Från administrativ synpunkt ger detta den fördelen att justerade ingångsvärdensom inte är positiva inte behöver beräknas exakt. Principen att ingångsvärdet för tiden efter bokslutsdagenskall justeras på grundval av det skattemässiga utfallet av bolagets verksamhetinnebär t.ex, att en icke skattepliktig reavinst inte höjer ingångsvärdet. Frånnäringslivet har man kritiserat detta och pekat bl,a, på effekternaövergångsvis. Jag anser det rimligt att delägarna fårmöjlighet att räkna in de skattefria reavinsterna i det justeradeingångsvärdet. Detta kan ske genom att det bokföringsmässiga resultatet avförsäljningar av reavinstegendom (fastigheter, aktier m.m.) får beaktas. Dennasärregel bör gälla t.o.m. utgången av . I förhållande till promemorieförslaget innebär mittförslag i många fall att effekterna övergångsvis lindras. Det gäller särskilt om handelsbolaget har sålt fastigheter eller aktier utan att delägarna träffas av beskattning av hela den bokföringsmässiga vinsten, I något fall kan reglerna emellertid slå åt motsatt håll. En fastighet kan t.ex. av olika skäl ha skrivits ned under anskaffningsvärdet. Eftersom nedskrivningen inte är avdragsgill skulle delägareni just den situationen ha fördel av att även bakåt i tiden få utgåfrån de skattemässiga överskotten och underskotten och inte från de bokförings mässiga vinsterna och förlusterna. Jag föreslår därför att delägaren på 22 yrkande skall få tillämpa huvudregeln även på tid förebokslutsdagen. Utnyttjar han den möjligheten bör han inte dessutom ha rätt atttillämpa särregeln om avyttring av reavinstbeskattad egendom. Det äremellertid inte tillräckligt att stanna vid detta. Jämfört medpromemorieförslaget ger de föreslagna övergångsreglerna ett avsevärtgynnsammare justerat ingångsvärde för många skattskyldiga än en konsekventtillämpning av huvudregeln. Detta är ju också ett av skälen tillövergångsregleringen. En risk finns emellertid att övergångsreglerna skullekunna utnyttjas för att framkalla reaföriuster. Ett sådant handlingsutrymme fårnaturligtvis inte tillskapas. Övergångsreglerna bör därför kompletteras med enbestämmelse som innebär att det justerade ingångsvärdet vid beräkning avreaförlust får bestämmas endast med tillämpning av huvudregeln. Desärskilda bestämmelserna för beräkning av det justerade ingångsvärdet somföreslås är i och för sig av övergångskaraktär. De kommer emellertid att fåbetydelse eftersom det justerade ingångsvärdets storiek vidövergången inte skall prövas förrän andelen avyttrats. Med hänsyn härtillföreslår jag att bestämmelserna tas in efter huvudregeln i punkt 2 d avanvisningarna till 36 § KL. Regeln om beräkning av det justerade ingångsvärdetvid reaförluster bör av samma skäl tas in i punkt 3 av anvisningarna till sammaparagraf. De nya reavinstreglerna bör som nämnts i princip tillämpasfr.o.m, . Reglerna om reavinstbeskattning vid vissa andrabenefika äganderättsövergångar än gåva bör tillämpas fr.o.m. den 1 januari1989. 2.1.6 Uppgiftsskyldigheten, m.m. Mittförslag: En uppgiftsskyldighet införs för delägare i handelsbolag.Uppgiftsskyldigheten innebär att delägaren i sin självdeklaration skallredovisa förändringar i det justerade ingångsvärdet i förhållande tillredovisningen i närmast föregående års deklaration. Promemorieförslaget: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Förslaget har överlag tillstyrkts ellerlämnats utan erinran (se bil.2 avsnitt 7). Skälen för mitt förslag: Med ändrade regler förvinstberäkningen för andelar i handelsbolag är det naturligt att ta uppkontrollfrågorna. Det gäller närmare bestämt hur uppgiftslämnandet skall ordnasoch om och på vad sätt taxeringsmyndigheterna skallkunna följa förändringar i andelens justerade ingångsvärde. I promemorian diskuteras att låta taxeringsnämndernaårligen besluta om det justerade ingångsvärdets storlek. Frågan att låtataxeringsnämnden fatta beslut som saknar betydelse för att bestämma åretstaxerade inkomst tas upp i skatteförenklingskommitténs slutbetänkande (SOU1988:21-22). I promemorian föreslås att den löpande kontrollen av detjusterade ingångsvärdet bör lösas på annat sätt i avvaktan på den fortsattaberedningen av nämnda betänkande. Jag delar den bedömningen. Förslaget om en löpande uppgiftsskyldighet innebär att denskattskyldige med tillämpning av övergångsreglerna skall lämna uppgifter ideklarationen för beräkning av det justerade ingångsvärde som belöper på hansandel. Detta värde skall sedan vara utgångspunkten för beräkning av det närmastföljande årets justerade ingångsvärde osv. Det kan finnas anledning för vissaskattskyldiga att därutöver lämna uppgifter för tillämpning av huvudregelnavseende tid före övergången. I det härsammanhanget vill jag ta upp én processuell fråga som också har samband med skatteförenklingskommitténsförslag. På grund av reglerna om beskattningsårets slutenhet kan problem uppstånär nya omständigheter som borde påverka vinstberäkningen vid försäljning av enhandelsbolagsandel tillkommer (jfr slutet av avsnitt2,1.3), Från skatteförvaltningens sida har man pekat på detta. Ett exempel ären skattskyldig som genom extraordinära besvär får en tidigare taxering ändradpå grund av att viss handelsbolagsinkomst (som påverkat hans justeradeingångsvärde) ansetts vara inte skattepliktig. Om taxeringen därandelsförsäljningen redovisats vunnit laga kraft synes i normalfallet intenågon korrigering av vinstbeskattningen kunna ske. En motsvarande situation kanuppkomma till den skattskyldiges nackdel. Han har emellertid möjlighet att fårättelse genom besvär i särskild ordning enligt 100 § taxeringslagen(1956:623), TL, eller genom resning. En möjlighet att underiätta konsekvensändringar av detslag som diskuterats skulle, som skatteförvaltningen anfört, vara attutvidga tillämpningen av 105 § TL, De rättelsemöjligheter som finns ärbegränsade. Det synes emellertid i första hand vara det allmänna som löper riskför rättsförluster. Frågan om utökade möjligheter att ändra taxeringsbeslut tasupp i skatteförenklingskommitténs betänkande. Jag utgår från att ettgenomförande av kommitténs förslag löser de nu aktualiserade problemen. Ensärreglering bör därför inte ske . Den nya uppgiftsskyldigheten, som bör tas in i 25 §TL, börtillämpas första gången vid taxering. 2.2 Förvärvskälleregeln, m.m. Mittförslag: Verksamhet i handelsbolag skall inte kunna ingå i samma förvärvskällasom verksamhet som den skattskyldige driver i egen regi. Vidare skall sparavdraginte komma i fråga för kapitalintäkter som redovisas i handelsbolag. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: tillstyrker iprincip förslaget. Från näringslivets sida är man kritisk mot att privatverksamhet (i kapital, tillfällig förvärvsverksamhet m.m.) inte får ingå isamma förvärvskälla som handelsbolagsverksamhet. Några remissinstanser harockså framfört att någon begränsning i möjligheten att utnyttja sparavdragetinte bör göras (se bil, 2 avsnitt 8), Skälen förmitt förslag: Ändringen tar sikte på den löpande inkomstbeskattningen. Enligtpraxis gäller åtminstone i vissa fall att verksamhet i ett handelsbolag fördelägarens del inte kan ingå i samma förvärvskälla som verksamhet som drivs avhonom direkt. Denna princip bör gälla generellt. Det skattemässiga resultatetav handelsbolagets verksamhet kommer alltså i deklarationen att redovisas försig. En sådan särredovisning gör det lättare att löpande justera ingångsvärdet.En annan effekt är att underskott av fysiska personers verksamhet ihandelsbolag generellt kommer att återföras vid beräkning av underlag förtilläggsbelopp. Syftet med sparavdraget har främst varit att förenkladeklarations- och taxeringförfarandet för personer med relativt okompliceradeinkomstförhållanden, framför allt vanliga löntagare. Det finns mot dennabakgrund inget skäl att sparavdraget skall kunna utnyttjas i fråga omkapitalintäkter som redovisas i handelsbolag. Den nya förvärvskälleregeln bör tas in i 18 § KL ochtillämpas på beskattningsår som börjar efter , 3 Avdragsrätt för räntekompensation Mittförslag: Har en förvärvare av en obligation eller ett annat skuldebrev i sintur sålt skuldebrevet tillsammans med rätten till räntan innan denna förfallittill betalning skall kompensation för upplupen men inte förfallen ränta som harerlagts vid förvärvet vara avdragsgill för det beskattningsår under vilketbetalningen för skuldebrevet erhålls. Samma regel skall gälla i fråga om andelari avkastningsfonder och separat förvärvad rätt till ränta. Skälen förmitt förslag: En av de åtgärder som vidtogs som ett led iregeringens arbete med att komma till rätta med olika typer av skatteplaneringtog sikte på avdragsrätten för räntekompensation som betalas i samband medförvärv av obligationer och andra skuldebrev samt andelar i avkastningsfonder.I syfte att förhindra att sådana förvärv används för att skjuta uppbeskattningen infördes en regel om att avdrag för räntekompensation medgesförst för det beskattningsår under vilket den ränta som kompensationen avserförfaller till betalning (prop, 1987/88:62, SkU 15, SFS 1987:1203), Från dennahuvudregel ges ett undantag för det fall att den som betalat räntekompensationi sin tur överlåter skuldebrevet eller andelen i avkastningsfonden. I sådanafall medges avdrag för räntekompensationen redan det beskattningsår dåöverlåtelsen sker. Genom att den nyssnämnda undantagsregeln knyteravdragstidpunkten till överlåtelsen kan de nuvarande bestämmelserna utnyttjaspå ett sätt som enligt min mening inte kan godtas. Jag tänker på det fallet atten person före ett årsskifte köper och säljer t.ex. obligationer menavtalar att det vederlag som avser försäljningen skall betalas först . På så sätt kommer avdraget för räntekompensationen året innanräntan beskattas. Detta har självfallet inte varit avsikten. Bestämmelserna bördärför ändras så att en förutsättning för avdragsrätt redan underöverlåtelseåret blir att Prop. 1988/89:55 vederlaget också betalas underdet året. Enligt min mening bör det krävas att hela vederlaget har betalatsunder överlåtelseåret för att avdragsrätten skall inträda då. Ett utnyttjande av den nu redovisade bristen i förrahöstens åtgärder mot skatteplanering med obligationer kan - vid oförändraderegler - förväntas få kraftigt tilltagande omfattning ju närmare vikommer. Det är därför angeläget att de nya reglerna om avdragsrätt förräntekompensation kan göras tillämpliga . Jag föreslår attreglerna skall tillämpas om överlåtelse har skett efter dagen för förslagetsavlämnande till . Förslaget är av sådan beskaffenhet att lagrådets hörandeskulle sakna betydelse. I enlighet med vad jag nu anfört har inomfinansdepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändringi taxeringslagen (1956:623). I det följande kommenteras de författningsändringar somgäller handelsbolagsbeskattningen. I fråga om ändringen i punkt 2 avanvisningarna till 39 § KL hänvisas till avsnitt 3. Den nya förvärvskälleregeln har tagits in i andra stycket.En redaktionell bearbetning har gjorts i förhållande till förslaget ilagrådsremissen. Den nya regeln innebär ingen begränsning i möjligheten attkvitta inkomster från olika handelsbolag utöver vad som gäller enligt nuvarandeförvärvskälleregler. Avsikten är enbart att separera inkomst från handelsbolagfrån annan inkomst. Om den skattskyldige beskattas dels för en egen rörelse ochegna reavinster och dels för handelsbolagets rörelse och handelsbolagetsreavinster blir det alltså totalt fyra förvärvskällor. I övrigt gäller devanliga reglerna i 18 §. Det innebär t.ex. att en delägare i ett handelsbolagmed två rörelsegrenar skall beskattas i en förvärvskälla om det mellan de bådaverksamhetsgrenarna finns ett sådant inre sammanhang som avses i punkt 3 avanvisningarna till 18 § och i annat fall i skilda förvärvskällor. Den nya förvärvskälleregeln får betydelse bl.a, närhandelsbolaget har gjort en reaförlust (jfr kommentaren till punkt 4 avanvisningarna till 36 §). 39 § 3 mom, Prop. Fysisk person som haft intäkt av kapital är berättigad tillextra avdrag (sparavdrag) med högst . Avdraget får inte leda tillunderskott i förvärvskällan. Det tillägg som gjorts innebär att sparavdrag intekan komma i fråga för kapital som redovisas i handelsbolag. till 35 § punkt 5 Av första stycket framgår att en delägare som har fått sinandel inlöst- t.ex. i samband med utträde ur bolaget - skall anses ha avyttratandelen. I första stycket slås också fast att en upplösning av bolaget skattemässigtskall behandlas som en avyttring. Det gäller oberoende av orsaken till attbolaget upplösts. En reavinstbeskattning av delägarna kan bli aktuell t.ex. ombolaget upplöses på grund av att bolagsavtalet slutits för bestämd tid ochverksamheten inte fortsätter därefter eller på grund av att antalet bolagsmängått ned till en och bolaget likviderats. Skall skifte ske anses bolagetupplöst i och med skiftet. Vid konkurs som avslutas utan överskott är bolagetupplöst när konkursen avslutats. Har likvidator förordnats knyts tidpunkten förupplösningen till slutredovisningen. Övergår andelen till ny ägare på annat sätt än genom köp,byte eller därmed jämförligt fång skall i vissa fall beskattning ske som omandelen avyttrats. Detta framgår av andra stycket. Reavinstbeskattningaktualiseras bara om det justerade ingångsvärdet för andelen är negativt.Beskattning skall ske såväl vid gåva av andelen som då andelen övergår tillannan genom arv, testamente eller bodelning. Det är ägaren till andelen (iförekommande fall dödsboet) som skall inkomstbeskattas. Om dödsboet vid dentidpunkten beskattas enligt handelsbolagsreglerna är det delägarna i dödsboetsom träffas av reavinstbeskattningen. Reavinstbeskattning skall ske vid taxeringen för detbeskattningsår då andelen övergår till ny ägare. Vid gåva och bodelning betyderdet att tidpunkten för själva gåvan och bodelningen är avgörande förskattskyldighetens inträde. Att ett dödsbo i och med dödsfallet betraktas somägare till den avlidnes egendom innebär inte att redan dödsfallet skall utlösareavinstbeskattningen. Den avgörande tidpunkten för beskattningen vid arv ochtestamente är i stället då skifte sker eller - i fråga om enmansdödsbo - dåbouppteckningen efter den döde blir registrerad. Som nämntsär det en förutsättning för reavinstbeskattning vid benefika fång att det justerade ingångsvärdet för andelen är negativt. Detta negativa belopp räknas som vederlag vid reavinstberäkningen. Att en givare beskattas som vid en avyttring innebär inte att gåvotagaren skall anses ha förvärvat andelen genom ett oneröst fång. Eftersom givaren beskattas för det negativa justerade ingångsvärdet blir det fortsatta ingångsvärdet för gåvotagaren noll (jfr punkt 2 d sista stycket av anvisningarna till 36 §). Gåvotagaren övertar givarens anskaffningstidpunkt. Motsvarande gäller vid arv, testamente och bodelning. Det kanförekomma överlåtelser av andelar som saknar värde. Även om Prop.1988/89:55 någon ersättning inte utgår är det i sådana fall inte fråga om någongåva eftersom överlåtelsen inte innebär någon förmögenhetsöverföring. Det harinte ansetts erforderligt att särskilt ange att den som förvärvat en sådanandel skall anses ha gjort det genom ett oneröst fång. Vid remissbehandlingen har frågan uppkommit om en överiåtdseav en andel i ett bolag där skulderna överstiger tillgångarna kan leda tillsåväl reavinstbeskattning som gåvobeskattning av överlåtaren.