prop · GC0376 · 1988-12-31 00:00:00 — Vid sådana garantiåtaganden presumeras visserligen ell fel somupptäcks ha funnits vid tiden för riskens övergång påköparen. Säljaren kan emellertid undgå ansvar för felet om han gör sannoliktatt avvikelsen inte fanns när risken övergick på köparen. Detär således bara i fråga om funktionsgarantier och garantier med avseende pånågon egenskaps bestånd som stadgandet är avsett att flytta framlidpunkten för felbedömningen. Vid garantier av mer begränsat slag skerfelbedömningen enligt huvudregeln i första stycket med hänsyn lill varansbeskaffenhet vid riskens övergång. Vilkarättsverkningar som följer av en garanti eller liknande utfästelse beror pådess innehåll. Förevarande bestämmelser avser inte att regleragarantiutfästelsernas innebörd. Påföljdervid dröjsmål med varans avlämnande Prop.1988/89:76 Avlämnasinte varan eller avlämnas den för sent och beror del inte på köparen ellernågot förhållande på hans sida, får köparen enligt 23 29 §§ kräva fullgörelseeller häva köpet samt dessutom kräva skadestånd. Han får även hålla innebetalningen enligt 42 §. (Jfr24 § i arbetsgruppens förslag) Dennärmaste motsvarigheten till denna paragraf lag är 21 §. Avparagrafen framgår när dröjsmål med varans avlämnande anses föreligga. Dessutominnehåller paragrafen en uppräkning av de påföljder som köparen kan göragällande på gmnd av dröjsmålet. Somanförts under specialmotiveringen till 6 § hänger begreppet säljarens dröjsmålsamman med begreppet avlämnande. För att ett dröjsmål på säljarens sida skallföreligga krävs först och främst att varan inte avlämnas eller avlämnas försent. Dröjsmål kan således föreligga både då varan avlämnas änöverenskommet och då den aldrig levereras. Om avlämnande däremot sker ärdet definitionsmässigt uteslutet att tala om dröjsmål. Föratt ett dröjsmål på säljarens sida skall föreligga krävs vidare att detförsenade eller uteblivna avlämnandet inte beror på köparen eller någotförhållande på dennes sida. Exempelpå att förseningen med varans avlämnande beror på köparen är att denneunderlåter att hämta varan när avtalet fömtsätter att han gör det eller attköparen underlåter att lämna säljaren de uppgifter som denne behöver för attkunna sända varan till köparen. Som exempel kan även nämnas att köparen enligtavtalet skall skaffa transportlägenhet men att han misslyckas med detta vilketleder till att avlämnandet inte kan ske . Hänvisningentill ett förhållande på köparens sida avser situationer där varans avlämnandeförsenas eller uteblir på gmnd av en omständighet som visserligen inte direktberor på köparens förfarande men som ändå bör hänföras till hans risksfär. Ensådan situation kan uppkomma exempelvis när det enligt avtalet åligger köparenatt skaffa transportlägenhet men säljaren sköter de praktiska arrangemangen påköparens vägnar och misslyckas utan att detta beror på säljarens fel ellerförsummelse. Ett annat exempel är att varans avlämnande försenas på gmnd av attköparen till följd av en olyckshändelse eller annat hinder som drabbat honominte kan ta emot varan i rätt tid. Ett ytterligare exempel är att köparen intefår erforderligt importtillstånd. Iparagrafen anges de påföljder som köparen kan göra gällande på gmnd av dröjsmål med varans avlämnande. Det framgår att köparen får kräva köpets fullgörelse eller häva köpet samt kräva skadestånd enligt de efter följande paragraferna. Dessutom får han hålla inne betalningen enligt 42 §. Syftet med denna uppräkning av påföljderna är informativt. Uppräkning en är inte helt uttömmande i och med att stadgandena om successiv 97 7 1988/89. 'leverans i 44 § ochbefarat avtalsbrott i 61-63§§ inte nämns. 1988/89:76 paragraferutgör dock närmast ell komplement till paragraferna om häv- 23 § ning i 25och 26 §§. Av 43 §, som inte heller ingår i uppräkningen, framgår i sin lur hurbestämmelserna om avtalsbrott skall tillämpas i det fallet att endast en del avleveransen avlämnas. Köparenfår hålla fast vid köpet och kräva fullgörelse. Säljaren är dock inte skyldigatt fullgöra köpet, om det föreligger ett hinder som han inte kan övervinnaeller om fullgörelsen skulle fömtsätta uppoffringar som inte är rimliga medhänsyn till köparens intresse av att säljaren fullgör köpet. Omhindret eller missförhållandet upphör inom rimlig tid, får köparen dock krävaatt säljaren fullgör köpet. Köparenförlorar rätten all kräva att säljaren fullgör köpet, om han väntar orimligtlänge med att framställa kravet. (Jfr25 § i arbetsgruppens förslag) I1905 års lag framgår köparens rätt att kräva fullgörelse av köpet av 21 §.Bestämmelsema i förevarande paragraf om inskränkningarna i rätten all krävafullgörelse saknar motsvarighet lag. I26 § andra meningen lag finns en bestämmelse som i huvudsak svararmot tredje stycket i förevarande paragraf Omdröjsmål inträffar får köparen i regel kräva att säljaren fullgör köpet. Ärfömtsättningarna för hävning också uppfyllda, har köparen rätt att välja mellankrav på fullgörelse och hävning. Av tredje stycket framgår dock att köparenförlorar rätten alt kräva fullgörelse om han väntar orimligt länge med attframställa kravet. Då blir han hänvisad till hävningsrät-ten. Iandra meningen regleras de förhållanden under vilka säljaren undantagsvis inteär skyldig att fullgöra köpet. Även om en sådan befrielsegmnd är för handen,föreligger det enligt 22 § ett avtalsbrott. Befrielsegmnderna har såledesbetydelse endast i fråga om säljarens förpliktelse att fullgöra köpet genom attavlämna varan. Däremot inverkar dessa befrielsegmnder inte på köparens rätt attgöra gällande andra påföljder på gmnd av dröjsmålet, dvs. att häva köpet,kräva skadestånd eller hålla inne betalningen. Dessa påföljder reglerassjälvständigt i 24-29 §§ och i 42 §. Rätten till hävning är helt oberoende avorsaken till avtalsbrottet. Fömtsättningama för befrielse frånskadeståndsskyldighet är strängare än de fömtsättningar som ställs upp iförevarande paragraf för befrielse från skyldigheten att fullgöra köpet"in natura". Omköparen utnyttjar sin rätt att kräva köpets fullgörande men säljaren trotsdetta inte fullgör köpet, inverkar detta så till vida på köparens rätt tillskadestånd alt den tidpunkt vars prisläge läggs till gmnd för skadestånds- ' Ändrad lydelse i propositionsförslaget 98 Beräkningen av skadestånd för prisskillnad Prop. 1988/89:76 behandlas närmare i 68 och 69 §§. Enligtandra meningen är säljaren till en början inte skyldig att fullgöra köpet omdel föreligger ett hinder för fullgörelsen som han inte kan övervinna.Bestämmelsen är tillämplig oavsett om varan finns vid köpslutet eller om denskall tillverkas först därefter. Vad först gäller frågan om vilkaomständigheter som kan utgöra hinder för fullgörelsen, kan alla omständighetersom rent faktiskt hindrar köpets fullgörande vara av betydelse. Orsaken tillhindret har således i och för sig inte någon betydelse. Ett typiskt exempel påett hinder som avses i delta sammanhang är att köpet avser ett unikt föremåloch delta har blivit förstört efter köpslutet eller att det varuparti frånvilket varan enligt avtalet eller annars skulle tas har förstörts. Dåbortfaller säljarens skyldighet all avlämna varan oberoende av vad som ärorsaken till att varan har förstörts; avlämnandet har ju blivit omöjligt. Somexempel på andra omständigheter vilka kan utgöra hinder för varans avlämnandekan nämnas export- och importförbud och förbud att saluhålla varor avifrågavarande slag. Allamotgångar utgör inte hinder för avtalels uppfyllelse. Inträffar det någontingsom inverkar eller kan inverka på säljarens möjligheter att fullgöraköpet, ingår det i säljarens normala förpliktelser på grund av avtalet attförsöka eliminera dessa omständigheter eller dess konsekvenser för avtaletsuppfyllelse. Om det efter köpslutet visar sig att avta/ef inte kan fullgöras pådet sätt som säljaren tänkt sig, måste säljaren försöka utnyttja alternativa möjligheteratt fullgöra avtalet. Så länge prestationssvårigheterna kan övervinnas genomall tillgripa andra alternativ som står till buds för att uppfylla avtalet,föreligger del inte något hinder för fullgörelsen. Omsålunda den leverantör som säljaren tänkt anlita för att anskaffa en varadrabbas av ett hinder som medför att han inte kan leverera varan till säljaren,utgör detta inte något prestationshinder för säljarens del ifall samma vara kanerhållas hos andra leverantörer på marknaden. På motsvarande sätt föreliggerdet inte något hinder för fullgörelse om det vid tiden för avlämnandet visarsig omöjligt att få varan transporterad till köparen på det sätt som säljarenförutsatt, så länge del finns andra möjligheter att genomföra transporten t.ex. genom att använda andra transportmedel eller utnyttja en annan rutt. Densenare delen av förevarande bestämmelse kan dock ibland leda till att säljareninte är skyldig att fullgöra köpet genom all utnyttja alternativ som i principskulle vara tänkbara. Detta är fallet om förhållandet mellan de uppoffringarsom fullgörelsen skulle innebära och det intresse som köparen har av att säljarenfullgör köpet inte framstår som rimligt. Denna fråga behandlas närmare i detföljande. Attköpets fullgörande kan bli mera kostsamt för säljaren än vad han beräknat saknar i regel betydelse. Den allmänna utgångspunkten är att säljaren är skyldig att fullgöra avtalet trots att besväret eller kostnaderna för detta blir större än han har räknat med. Även i detta fall kan dock den senare delen av bestämmelsen leda till all kostnaderna för fullgörelse i vissa fall kan ha betydelse vid bedömningen av säljarens prestalionsskyl- dighet. Vadsom utgör ett hinder för fullgörande måste bedömas i relation till Prop.1988/89:76 säljarens förpliktelse, dvs. med hänsyn till avtalets innehåll. Omdel sätt på 23 § vilket köpet skall fullgöras har specificerats i avtalet isyfte att begränsa säljarens åtagande, kan omständigheter till följd av vilkafullgörelse inte kan ske på detta sätt utgöra ell relevant hinder. Det kan t.ex. vara avtalat att säljaren skall leverera en bestämd slags vara från enbestämd källa, exempelvis en viss skörd av säd från säljarens eget jordbruk. Omdå skörden från detta jordbruk förstörs, föreligger ett hinder för att fullgöraköpet. Däremot skulle motsvarande omständighet inte utgöra ett hinder omsäljarens åtagande vore mera ospecificerat. Föratt de svårigheter som säljaren har drabbats av skall kunna betecknas somhinder måste de alltså vara av kvalificerat slag. Det är inte tillräckligt attfullgörelsen försvåras eller blir mer kostsam än säljaren räknat med. Ävenom det i och för sig kunde anses ingå i själva begreppet hinder att det ärfråga om omständigheter som inte kan övervinnas, har denna förutsättninguttryckligen angetts i lagtexten. Också när det har inträffat omständighetersom hindrar att köpet fullgörs på del sätt som avtalet förutsätter är säljarenskyldig att försöka övervinna hindret. Vilka åtgärder som kan bli aktuella idetta syfte beror bl.a. på avtalets innehåll och omständigheterna i detkonkreta fallet. Attsäljaren är skyldig att försöka övervinna ett prestationshinder innebär inteall han utan stöd i avtalet eller särskild överenskommelse med köparen skulleha rätt att prestera någonting annat än det som har avtalats eller följer avhandelsbruk etc. Omständigheter som hindrar säljaren att fullgöra köpet på delsatt som avtalet förutsätter inverkar med andra ord inte på köparens rätt attgöra gällande påföljder på grund av att säljaren har ändrat sin prestation påett sätt som medför att denna inte är avlalsenlig. I förevarande paragraf tasinte ställning till frågan huruvida säljaren kan vara skyldig att i stället förden avtalsenliga prestationen utföra en ändrad prestation, exempelvis genom attanvända ett annat material för varans tillverkning när del har uppstått etthinder mot att få fram ett sådant material som angetts i avtalet. Bedömningenav detta måste bli beroende bl.a. på tolkningen av säljarens åtagande, dvs. Detnu behandlade prestationshindret kompletteras av en annan bestämmelse somytterligare begränsar säljarens skyldighet att fullgöra köpet. Säljaren ärinte skyldig att fullgöra köpet, om fullgörelsen skulle förutsätta uppoffringarsom inte är rimliga med hänsyn till det intresse köparen har av att säljarenfullgör köpet. Denna bestämmelse har en nära anknytning till principen omsäljarens skyldighet att försöka övervinna prestationshinder. Skyldigheten attfullgöra köpet är inte absolut och ger inte köparen rätt att förutsätta vilkauppoffringar som helst av säljaren. Deuppoffringar som avses i bestämmelsen kan vara av fysisk eller ekonomisk art. Bedömningen av huruvida säljarens skyldighet att fullgöra köpet består trots de svårigheter som har uppkommit skall bygga på en intresseavvägning där man jämför de insatser som köpets fullgörande skulle kräva av säljaren med det intresse som köparen har av att säljaren 100 fullgör köpet.Bestämmelsen tar sikte på fall där avtalsbalansen har rub- Prop. 1988/89:76bals efter köpet till följd av ändrade förhållanden. Även 36 § avtalslagen är23 § tillämplig på köpeavtal och medger en justering av avtalets innehåll bådepå grund av förhållanden som förelåg vid avtalsslutet och på grund avefterföljande omständigheter. I den situation som det här är fråga om utgöremellertid köplagens bestämmelse en precisering av ramen för bedömningen ochnågot utrymme för att vid sidan härav tillämpa 36 § avtalslagen finns därförknappast. Orsakentill att uppfyllelsen har blivit mer betungande för säljaren är i princip ulanbetydelse för intresseavvägningen. Del avgörande är vilket missförhållande somföreligger mellan säljarens prestation och köparens intresse av fullgörelse.Avvägningen måste bli beroende av omständigheterna i del enskilda fallet, bl.a. vilket slags vara avtalet gäller. Vid köp av konjunkturkänsliga varor ellerdär säljaren medvetet har tagit en risk beträffande förhållandenas utvecklingbör t. ex. en tillämpning av bestämmelsen komma i fråga endast i extrema fall. Enallmän förändring i prisnivån skapar i regel inte ett sådant missförhållandesom förutsätts i bestämmelsen. Köparens intresse av köpet förändras då normalti samma utsträckning som förändring sker i den insats som säljaren måste göraför att kunna fullgöra köpet. En inhemsk devalvering berör t. ex. helaimportseklorn och medför således att det intresse, som en köpare av importvarorhar av att köpet fullgörs vid avtal som har ingåtts till ell fast pris föredevalveringen, i allmänhet förstärks i motsvarande mån som devalveringen ökarbördan för säljaren/importören, som blir tvungen att själv betala för varanenligt de nya valutakurserna. Ett missförhållande mellan säljarens prestationoch köparens intresse kan däremot ibland uppstå när köpet gäller en vara somsäljaren skall importera och det sker en oväntad och mycket drastisk ändring iväxelkursen för säljarens kontraktsvaluta, medan köparens behov av varan utanstörre olägenhet kan tillgodoses med en vara vars anskaffande inte berörs av kursändringen. Vidbedömningen av köparens intresse av fullgörelse skall man bl. a. ta hänsyn lillköparens möjligheter att få motsvarande prestation på annat håll; det ärköparens intresse av att säljaren presterar som är av betydelse. Ifall del ärjämförelsevis lätt för köparen att skaffa motsvarande vara på annat sätt tillett pris på samma nivå som det avtalade priset, finns det i allmänhet inte likastor anledning att tvinga säljaren att stå fast vid köpet som när det ärviktigt för köparen att just säljaren fullgör köpet. Exempel på det sistnämndaär att köparen på gmnd av säljarens ställning på marknaden eller på grund avatt säljarens varor har någon unik egenskap inte alls eller endast medbetydande svårigheter kan skaffa en motsvarande produkt på annat håll.Bedömningen kan därför bli varierande bl. a. beroende på huruvida köpet avserett individuellt föremål eller leverans av standardvaror som är allmänttillgängliga på marknaden. Somredan har berörts i det föregående innebär det förhållandet att säljaren blir befriad från skyldighet att fullgöra köpet på gmnd av att fullgörelsen skulle förutsätta uppoffringar som inte är rimliga med hänsyn till köparens intresse av att säljaren fullgör köpet inte nödvändigtvis att 101 säljaren också blirbefriad från skadeståndsskyldighet (se specialmotive- Prop. 1988/89:76 ringen lill 27 §). Befrielsefrån skyldighet att fullgöra köpet gäller i allmänhet bara så länge hindreteller missförhållandet varar. När befrielsegmnden upphör får köparen kräva attsäljaren fullgör köpet. En fömtsättning härför är emellertid attbefrielsegrunden upphör inom en rimlig tid. Har det gått , börsäljaren inte vara skyldig att fullgöra köpet. Vilkentid som i detta sammanhang kan vara rimlig beror bl. a. på den ifrågavarandeprestationen. Vid bedömningen bör också i detta avseende beaktas hur starktintresse köparen har av att säljaren fullgör avtalet. Ju starkare intresset är,desto bör anses rimlig. Det bör framhållas att den rimliga tid somavses i stadgandet kan vara betydligt längre än t. ex. den s.käliga tid somavses i bestämmelserna om exempelvis reklamation. Omköparen efter det att dröjsmål har inträffat på säljarens sida förhåller sigpassiv under en efter omständighetema orimligt , går han miste omrätten att kräva fullgörelse och blir i stället hänvisad tillhäv-ningspåföljden och möjligtvis skadeståndskrav. Denlid som avses i bestämmelsen kan variera betydligt beroende på omständigheternai det konkreta fallet, bl. a. på vad slags vara köpet gäller samt på säljarensbeteende efter det att dröjsmålet har inträffat. Om säljaren har låtit köparenförstå att han avser att fullgöra köpet, kan detta ge köparenbefogad anledning att först vänta på säljarens åtgärder utan att framställanågon uppmaning till fullgörelse. Däremot måste man förutsätta en snabbarereaktion från köparens sida, ifall omständigheterna tyder på att säljaren intekommer att fullgöra köpet utan påminnelse eller uppmaning. Typiskt sett avses iföreliggande stadgande än i 29 §, som gäller den tid inom vilkenköparen måste lämna meddelande om hävning i det fallet att varan har avlämnatsmen detta har skett . Frågarsäljaren om köparen trots dröjsmålet godtar avlämnande inom ellermeddelar säljaren att han kommer att fullgöra köpet inom och svararköparen inte inom skälig tid efter det att han har fått frågan ellermeddelandet, får köparen inte häva köpet om säljaren fullgör det inom den tidsom han har angett. (Jfr26 § i arbetsgruppens förslag) I1905 års lag finns i 26 § en bestämmelse med liknande innehåll som iförevarande paragraf Paragrafengäller den situationen att säljaren, när dröjsmål har inträffat ellerkommer att inträffa, föreslår en ny tid för köpets fullgörande. säljarenfrågar köparen humvida denne trots dröjsmålet godtar att varan avlämnasinom som säljaren anger, skall köparen svara på säljarensfråga inom skälig tid efter det att han fått frågan. Gör han inte det Prop.1988/89:76 får säljaren avlämna varaninom den tid han angett. Som framgår av 25 § lagtexteninnebär detta att köparen inte får häva köpet, om avlämnande sker inom den angivnatiden. Motsvarande gäller om säljaren i stället för en förfrågan meddelarköparen att han kommer att avlämna varan inom Paragrafenkan bli tillämplig också när köparen har förelagt säljaren en tilläggstid (se25 § andra stycket). Om köparen har meddelat säljaren att tilläggsfristen utgården sista mars men säljaren bemöter detta genom att meddela att han kan avlämnavaran eller frågar huruvida köparen kan godta denna längre frist,bör i allmänhet säljarens fråga tillmätas den verkan som framgår av föreliggandeparagraf om inte köparen meddelar säljaren att han motsätter sig säljarensförslag. Om däremot köparen redan i samband med att han förelade en tilläggstidhar gjort klart att avlämnande efter tilläggstiden är uteslutet, har säljareninte längre möjlighet att få fristen förlängd genom en förfrågan eller ettmeddelande, vilket skulle tvinga köparen att svara och framhållaatt han håller fast som han själv förelagt. Under sådanaomständigheter kan säljarens fråga eller meddelande således inte tillmätas denverkan som framgår av bestämmelsen. Ibestämmelsen förutsätts att säljaren i sin förfrågan eller i sitt meddelandehar angett en bestämd tidpunkt eller frist för fullgörelsen. Det är såledesinte tillräckligt att säljaren har lämnat ett opreciserat meddelande om att hantrots dröjsmålet avser alt leverera varan eller på ett ospecificerat sättfrågar köparen om denne ännu vill ta emot varan. Köparenförlorar rätten att häva köpet om han inte reagerar på säljarens fråga ellermeddelande som avses i paragrafen inom en skälig tid och varan avlämnas inomden tid som säljaren har angett. Vad som är en skälig tid beror även i dettasammanhang på omständigheterna i det enskilda fallet samt somsäljaren har angett. I regel kan man kräva en relativt snabb reaktion avköparen i dessa situationer. Köparenfår häva köpet pä grund av säljarens dröjsmål, om avtalsbrottet är av väsentligbetydelse för köparen och säljaren insåg eller borde ha insett detta. Harköparen förelagt säljaren en bestämd tilläggstid för varans avlämnande och ärden inte oskäligt kort, får köparen även häva köpet om varan inte avlämnas inomtilläggstiden. Medantilläggstiden löper får köparen häva köpet endast om säljaren meddelar att haninte kommer att fullgöra köpet . (Jfr27 § i arbetsgruppens förslag) Paragrafengäller köparens rätt att häva köpet på gmnd av säljarens dröjsmål. lag regleras motsvarande fråga i 21 §. Bestämmelser om tilläggstid saknas lag. Enligtförsta stycket får köparen häva köpet om säljarens avtalsbrott är 25 § avväsentlig betydelse för köparen och säljaren insåg eller borde ha insett detta.Bedömningen av dröjsmålets väsentlighet skall alltså ske ur köparens synpunkt.Det avgörande är om leverans vid en fastställd tid har stor betydelse förköparen, medan det inte spelar någon roll om det för säljaren är mer ellermindre betungande att iaktta liden. Det är dock inte köparens subjektivauppfattning som är av betydelse vid bedömningen av om väsentlighetskravet äruppfyllt. Det avgörande är om dröjsmålet objektivt sett kan anses vara avväsentlig betydelse för honom. Vidmånga köp, t. ex. av maskiner som skall användas i köparens rörelse, är tidsfaktorninte alltid så viktig. I andra fall, t. ex. inom handeln med råvaror ochvärdepapper där priset på varan kan variera kraftigt från dag till dag ellertill och med från timme till timme, kan även mycket kortvariga dröjsmål varaav väsentlig betydelse för köparen. Föratt köparen skall ha rätt att häva köpet med hänvisning till säljarens dröjsmålär det inte tillräckligt att avtalsbrottet är av väsentlig betydelse för honom.Det krävs ytterligare en viss subjektiv täckning härför hos säljaren. Denne skallha insett eller bort inse att dröjsmålet var av väsentlig betydelse förköparen. Om sålunda i fråga om leverans av ett visst slags vara ett kortvarigtdröjsmål allmänt sett inte anses vara väsentligt för köparen men det på gmnd avsärskilda förhållanden hos den aktuelle köparen är av stor betydelse altleveranstiden hålls, har denne inte rätt att häva köpet med mindre säljareninsåg vilken betydelse det hade för köparen att köpet fullgjordes i rätt tideller säljaren på gmnd av omständigheterna borde ha insett det. Hävningsrättenär oberoende av om säljaren varit vållande eller inte. Att säljaren hade en ioch för sig fullgod ursäkt för förseningen inverkar alltså inte. Omsäljaren avlämnar varan för sent och den dessutom visar sig vara behäftad med fel,är det ofta skäl att beakta den sammanlagda betydelsen av säljarens avtalsbrottvid bedömningen av om fömtsättningar föreligger för köparen att häva köpet. Enligtandra stycket får köpet även hävas om köparen har förelagt säljaren en bestämdtilläggstid för varans avlämnande som inte är oskäligt kort men avlämnande intesker inom tilläggstiden. Denna regel innebär att hävningsförfarandet uppdelas itvå etapper. I den första utsätter köparen en frist, i den andra häver han pågmnd av att fristen har gått ut utan att avlämnande har skett.