prop · GC03122 · 1988-12-31 00:00:00 — Där många sjömän av olika nationaliteter behöveranordningar såsom hotell, klubbar och idrottsanläggningar i en särskild hamnbör behöriga myndigheter eller organ i sjömännens hemländer samt i flaggstaterna,samt även berörda internationella sammanslutningar, samråda och samarbeta medbehöriga myndigheter och organ i det land som hamnen är belägen i och medvarandra, i syfte att samordna resurser och undvika onödigt dubbelarbete. 1) Information bör spridas bland sjömän omanordningar som är öppna för allmänheten i anlöpshamnar i synnerhettransporter, välfärd, nöjen och utbildningsanordningar samt gudstjänstlokaler samt också om anordningar som tillhandahålls särskilt åt sjömän. 2) Medlen för att sprida sådan information kan omfatta a) utdelning iland och, under förutsättning av befälhavarens samtycke, ombord på fartyget avbroschyrer på de lämpligaste språken, innehållande information om anordningarsom står till sjömännens förfogande i anlöps-hamnen eller nästa hamn ditfartyget är destinerat; sådana broschyrer bör innehålla en karta över centralastadsdelar och hamnområdet; b) inrättande istörre hamnar av informationskontor, lätt tillängliga för sjömän och bemannadeav personer som har förmåga att tillhandahålla information och rådsom är av nytta för sjömän. Tillräckliga transportmedel till skäliga priser börfinnas tillgängliga vid varje rimlig tidpunkt för att göra det möjligt försjömän att nå stadens centrala delar från lämpliga platser i hamnen. Alla lämpliga åtgärder bör vidtas för att underrättasjömän som kommer till en hamn om a) särskilda faroreller sjukdomar som de kan utsättas för och sätten att undvika dem; b) nödvändighetenför personer som lider av sjukdomar att snabbt komma under behandling samt denärmaste tillgängliga resurserna för sådan behandling; c) de faror somuppstår genom bruk av narkotika och alkohol. Åtgärder bör vidtas för att säkerställa att sjömäni hamn har tillgång till a) poliklinikbehandlingför sjukdom och skada; b) sjukhusvård närså är nödvändigt; c) anordningar förtandvård, särskilt i akuta lägen. Alla lämpliga åtgärder bör vidtas av behörigamyndigheter för att underrätta redare samt sjömän som kommer till en hamn om särskilda lagar och bruk. vars överträdande kan äventyra deras frihet. I hamnområden och på tillfartsvägar bör av behörigamyndigheter anordnas tillräcklig belysning och skyltning samt regelbunden patrullering för ;*ttfr-mia tiiömfinnpn*; äWerhpt 1)För att främja utländska sjömäns säkerhet bör åtgärder vidtas för att Prop.1988/89: 122 underlätta Bilaea 4 a) möjlighet tillkontakt med deras konsulära företrädare; b) effektivtsamarbete mellan konsulära företrädare och lokala eller nationellamyndigheter. 2)Närhelst ensjöman har berövats friheten, av vilket skäl det vara må, inom en medlemsterritorium bör behörig myndighet, om sjömannen begär det, omgående underrättaflaggstaten och den stat som sjömannen är medborgare i. Den behörigamyndigheten bör underrätta sjömannen om hans rätt att ställa ettsådant krav. Den stat som sjömannen är medborgare i bör underrättasjömannens närmaste anförvant. Om en tas i fängsligt förvar, börmedlemmen medge dessa staters konsulära företrädare tillträde tillsjömannen samt därefter regelbundna besök så länge som sjömannen hållsfängslad. 3)En kvarhållensjömans fall bör behandlas utan dröjsmål enligt vedertaget rättsligtförfarande, och flaggstaten samt den stat som sjömannen är medborgare i börhållas underrättade om utvecklingen så snart förändringar inträffar. 1)1 avvaktan på hemresa bör all praktisk hjälp gestill sjömän som är strandsatta i utländska hamnar. 2) 1 händelse av dröjsmål med sjömäns hemresa bör behörigmyndighet försäkra sig om att konsulära eller lokala företrädare förflaggstaten omgående informeras. Medlemmar bör närhelst så krävs vidta åtgärder föratt ge sjömän skydd mot angrepp och andra olagliga handlingar medan fartyg befinner sig inom deras territorialvatten och särskilt i hamninlopp. Väliardsanordningar och välfärdsåtgärder till sjöss 1) Välfärds- och trivselanordningar börtillhandahållas ombord på fartyg till gagn för sjömän. Där så är praktiskt möjligt bör sådana anordningar omfatta a) möjlighet attse på TV och lyssna på radio; b) visning avfilmer eller videofilmer, vilka till antalet bör vara anpassade till resanslängd samt, där så är nödvändigt, kunna bytas ut med rimliga mellanrum; c) idrottsutrustning,inklusive motionsredskap, bordspel, däckspel; d) där sä är möjligt, anordningar för simning; e) ett bibliotek innehållande facklitteratur och andraböcker, vilka till antalet bör vara anpassade till resans längd och kunna bytas ut med rimliga mellanrum; O anordningar för hobbyhantverk. 2) Där så är möjligt och lämpligt, bör inrättande av barerombord övervägas, såvida inte detta strider mot nationella, religiösa ellersociala sedvänjor. Sjömännens yrkesutbildning bör, därså är lämpligt, omfatta undervisning och information rörande förhållanden somberör deras välfärd, inklusive allmänna hälsorisker. 1) Tillgång tilltelefonförbindelser mellan fartyg och land bör medges och avgifterna föranvändning av dessa bör vara av skälig storlek. 2) Varje ansträngning bör göras för att säkerställa att tillställningav post till sjömän är så tillförlitlig och snabb som möjligt. Ansträngningarbör också göras för att undvika att sjömän avkrävs tilläggsporto när post måsteeftersändas beroende på omständigheter utanför deras kontroll. I) Åtgärder bör vidtas för att säkerställa, om annatej följer av tillämpli ga nationella eller internationella lagar och föreskrifter, att sjömän,närhelst det är möjligt och skäligt, skyndsamt beviljas tilltånd att ha make, släktingar och vännerpå besök ombord när fartyget befinner sig i hamn. 2) Möjligheten att tillåtasjömännens makar att medfölja under någon Prop. 1988/89: 122 enstaka sjöresabör övervägas, där detta är praktiskt möjligt och skäligt. Bilaea 4 Maken böri sådana fall vara tillräckligt försäkrad mot olycksfall och sjukdom. Redarnabör ge sjömannen all hjälp med att teckna sådan försäkring. Varjeansträngning bör göras av de ansvariga i hamnen och ombord för att underlätta landgång för sjömännen möjligt efter fartygets ankomst till hamnen. Besparingaroch överföring av lön Föratt hjälpa sjömän att spara och att överföra sina besparingar till sina familjer a) bör ett enkelt, snabbt ochsäkert system införas, administrerat med hjälp av konsuler eller andra behörigamyndigheter, befälhavare, skeppsmäklare eller pålitliga finansinstitut, för attgöra det möjligt för sjömän, i synnerhet dem som är utomlands eller tjänstgörpå ett fartyg som är registrerat i ett annat land än deras eget, atl deponeraeller överföra hela sin lön eller del därav; b)bör ett system inrättas ellerges mera allmän tillämpning för att göra det möjligt för sjömän att, vid dentidpunkt då de mönstrar på eller under resan, bestämma, om de så önskar, att endel av deras löner skall regelbundet överföras till deras familjer; c) bör överföringar enligt b)verkställas i rätt tid och direkt till den person eller de personer somsjömannen har angivit; d) böransträngningar göras för att tillhandahålla oberoende bekräftelse på att sjömännens överföringar enligt b) faktiskt har verkställts till den person eller de personer som har angivits. Convention 164 Prop. 1988/89: 122 CONVENTION CONCERNING HEALTH PROTECTION AND CAREFOR SEAFARERS of the , Having been convened al by the Governing Body of theInternational Labour Office, and having met in its Seventy-fourth Session on 24September 1987, and Noting the provisions of the Examination(Seafarers) Convention, 1946, the Accommodation of Crews Convention (Revised),1949, the Ac-commodation of Crews (Supplementary Provisions) Convention, 1970,the Ships' Medicine Chests Recommendation, 1958, the Advice at SeaRecommendation, 1958, and the Prevention of Accidents (Seafarers) Conventionand Recommendation, 1970, and Noting the terms of the International Convention onStandards of Training, Certification and Watchkeeping for Seafarers, 1978, asregards training in aid in the case of accidents or illnesses that arelikely to occur on board ship, and Noting that for the success of action in the field ofhealth protection and care for seafarers, it is important that closeco-operation be main-tained in their respective fields between theInternational , the andthe , and Noting that the following standards have accordingly beenframed with the cooperation of the and theWorld , and that it is proposed to seek their continuingco-operation in the application of these standards, and Having decided upon the adoption of certain proposals withregard to health protection and care for seafarers, which is the fourthitem on the agenda of the session, and Having determined that these proposals shall take the formof an intemational Convention, adopts this eighth day of October of the yearone thousand nine hundred and eighty-seven the following Convention which maybe cited as the Health Protection and Care (Seafarers) Convention,1987: This Conventionapplies to every seagoing ship whether publicly or privately owned, which isregistered in the territory of any Member for which the Convention is in forceand which is ordinarily engaged in commercial navigation. To the extentit deems practicable, after consultation with the representative organisationsof fishing-vessel owners and fishermen, the competent authority shall apply theprovisions of this Convention to commercial fishing. In the event ofdoubt as to whether or not any ships are to be regarded as engaged incommercial navigation or commercial fishing for the purposeof this Convention, the question shall be determined by the competent authorityafter consultation with the organisations of shipowners, seafarers andfishermen concerned. For the purposeof this Convention the term "seafarer" means any person who isemployed in any capacity on board a seagoing ship to which this Conventionapplies. Artide 2 Prop. Effect shall be given to this Convention by national lawsor regulations. Bilaga 5 collective agreements, works rules, arbitrationawards or court decisions or other means appropriate to national conditions. Each Member shaU by national laws or regulations makeshipowners responsible for ships in proper sanitary and hygienicconditions. Each Member shall ensure that measures providing for heahhprotection and care for seafarers on board ship are adopted which- (a) ensure the application to seafarers of any generalprovisions on occupational health protection and care relevant to the seafaring profession, aswell as of special provisions peculiar to work on board; (b) aim at providing seafarers withhealth protection and care as compara-ble as possible to that which isgenerally available to workers ashore; (c) guarantee seafarers the right tovisit a doctor without delay in ports of call where practicable; (d) ensure that, in accordance with national law andpractice, care and health protection while a seafarer is serving on artides are provided free of charge to seafarers; (e) are not limited to treatment of sick or injuredseafarers but include measures of a preventive character, and devote particular attention to the development of health promotion and health education programmes in order that seafarers themselves may play an part in reducing the incidence of ill-health among their number. ship towhich this Convention applies shall be required to carry a medidne chest. The contents ofthe medicine chest and the equipment carried on board shall beprescribed by the competent authority taking into account such factors as thetype of ship, the number of persons on board and the nature, destination andduration of voyages. In adopting orreviewing the national provisions concerning the contents of the medidne chestand the equipment carried on board, the competent authority shall takeinto account intemational recommendations in this field, such as the mostrecent edition of for Ships and the List ofEssential Drugs published by the , as well asad-vances in knowledge and approved methods of treatment. The medicinechest and its contents as well as the equipment carried on board shallbe properly maintained and inspected at regular intervals, not exceeding 12months, by responsible persons designated by the competent authority, who shallensure that the expiry dates and conditions of storage of all medidnes arechecked. The competentauthority shall ensure that the contents of the medicine chest are listed andlabelled with generic names in addition to any brand names used, expiry datesand conditions of storage, and that they conform to the guide usednationally. Thecompetent authority shall ensure that where a cargo which is dassifieddangerous has not been induded in the most recent edition of the First Aid Guidefor Use in Accidents involving Dangerous Goods published by the "rop.1908/89: 111 . the necessary information onthe nature of Bilaga 5 the substances, the risks involved. the necessarypersonal protective devices. the relevant procedures and specificantidotes is made available to the , seafarers and other interestedpersons. Such specific antidotes and personal protective devices shall be onboard whenever dangerous goods are carried. 7, In cases of urgent necessity and when a medicineprescribed by qualified personnel for a seafarer is not available inthe medicine chest, the shipowner shall take all necessary steps to obtain itas soon as possible. ship towhich this Convention applies shall be required to carry a ship's guideadopted by the competent authority. The medicalguide shall explain how the contents of the medicine chest are to be used andshall be designed to enable persons other than a doctor to care for the sick orinjured on board both with and without advice by radio or satellitecommunication. Inadopting or reviewing the ships guide used nationally, the competentauthority shall take into account intemational recommendations in this field,including the most recent edition of for Shipsand for Use in Accidents involving Dangerous Goods. The competentauthority shall ensure by a prearranged system that advice by radio orsatellite communication to ships at sea, including specialist advice. isavailable at any hour of the day or night. Such medicaladvice, including the onward transmission of mes-sages by radio orsatellite communication between a ship and those ashore giving the advice,shall be available free of charge to all ships irrespective of the territory inwhich they are registered. With a view toensuring that optimum use is made of facilities available for advice byradio or satellite communication- (a) all ships to which this Convention applies which areequipped with radio installations shall carry a complete list of radio stations through whichmedical advice can be obtained; (b) all ships to which this Conventionapplies which are equipped with a system of satellite communication shall carrya complete list of coast earth stations through which advice can beobtained; (c) the lists shall be kept up to dateand in the custody of the person on board responsible for communication duties. Seafarers onboard requesting advice by radio or satellite communication shall beinstructed in the use of the ship's guide and the section ofthe most recent edition of the International Code of Signals published by theIntemational so as to enable them to understand the typeof information needed by the advising doctor as well as the advice received. The competentauthority shall ensure that doctors providing advice in accordance withthis Artide receive appropriate training and are aware of shipboard conditions. All ships to which this Convention applies carrying 100or more seafarers and ordinarily engaged on intemational voyages of more thanthree days' duration shall carry a doctor as a member of the crewresponsible for providing Prop. 1988/89: 122 National laws or regulations shall determine whichother ships shall be required to carry a doctor as a member of thecrew, taking into account, inter alia, such factors as the duration, nature andconditions of the voyage and the number of seafarers on board. All ships towhich this Convention applies and which do not carry a doctor shall carry asmembers of the crew one or more specified persons in charge of care andthe administering of medidnes as part of their regular duties. Persons incharge of care on board who are not doctors shall have satisfactorilycompleted a course approved by the competent authority of theoreti-cal andapplied training in skills. This course shall comprise- (a) for ships of less than 1,600 gross tonnage whichordinarily are capable of reaching quahfied care and facilities within eight hours, elementary training which will enable such persons to take immediate, effec tive action in case of accidents or illnesses likely to occur on board ship andto make use of advice by radio or satellite corrununication; (b) for all other ships, more advanced training,including practical training in the emergency/casualty department of a hospital where practicable and training in life-saving techniques such as intravenous therapy, which will enable the persons concerned to partidpate effectively in co-ordinated schemes for assistance to ships at sea, and to provide the sick or injured with a satisfactory standard of care during the period they are likely to remain on board. Wherever possible, this training shall be provided under the supervision of a physidan with a thorough knowledge and under standing of the problems and circumstances relating to the seafaring profession, including expert knowledge of radio or satellite communication services. The courses referredto in this Artide shall be based on the contents of the most recent edition ofthe Guide for Ships, for Usein Accidents involving Dangerous Goods, the Document for Guidance - AnInternational Training Guide published by the Intemational MaritimeOrganization, and the section of the International Code of Signals aswell as similar national guides. Personsreferred to in paragraph 2 of this Artide and such other seafarers as may be requiredby the competent authority shall undergo refresher courses to enable them tomaintain and increase their knowledge and skills and to keep abreast of newdevelopments, at approximately five-year intervals. All seafarers,during their vocational training, shall receive in-struction on theimmediate action that should be taken on encountering an accident or othermedical emergency on board. In addition tothe person or persons in charge of care on board, a specified crewmember or crew members shall receive elementary training in care toenable him or them to take immediate effective action in case of accidents orillnesses likely to occur on board ship. All ships to which this Convention applies shall provideall possible assistance, where practicable, to other which mayrequest it. Artide 11 Prop. 1988/89: 122 In any ship of 500 or more gross tonnage, carrying15 or more seafarers and Bilaga 5 engaged in a voyage of more than three days' duration, separate hospital accom modation shall be provided. The competent authority may relax this requirement in respect of ships engaged in trade. In any ship ofbetween 200 and 500 gross tonnage and in tugs this Artide shall be appliedwhere reasonable and practicable. This Artidedoes not apply to ships primarily propelled by sail. The hospitalaccommodation shall be suitably situated, so that it is easy of access and sothat the occupants may be comfortably housed and may receive proper attentionin all weathers. The hospital accommodation shall be so designed asto facilitate consulta tion and the giving of first aid. The arrangementof the entrance, berths, Hghting, ventilation, heating and water supply shallbe designed to ensure the comfort and fadlitate the treatment of the occupants. The number ofhospital berths required shall be prescribed by the competent authority. Water closetaccommodation shaU be provided for the exclusive use of the occupants of thehospital accommodation, either as part of the accommodation or in closeproximity thereto. Hospitalaccommodation shall not be used for other than purposes. A standardmedical report form for seafarers shall be adopted by the competent authorityas a model for use by ships' doctors, or persons in charge of medicalcare on board and hospitals or doctors ashore. The form shallbe specially designed to facilitate the exchange of and relatedinformation concerning individual seafarers between ship and shore in cases ofillness or injury. The informationcontained in the report form shall be kept confi-dential and shall beused for no other purpose than to fadlitate the treatment of seafarers. Members forwhich this Convention is in force shall co-operate with one another inpromoting protection of the health of seafarers and care for them onboard ship. Suchco-operation might cover the following matters: (a) developing and co-ordinating searchand rescue efforts and arranging prompt help and evacuation at sea forthe seriously ill or injured on board a ship through such means as periodicship position reporting systems, rescue coordination centres and emergencyhelicopter services, in conformity with the provisions of the IntemationalConvention of Search and Rescue, 1979, and the and IMO Search and developed by theIntemational ; (b) making optimum use of fishingvessels carrying a doctor and stationing ships at sea which can providehospital and rescue facilities; (c) compihng and maintaining an intemational list ofdoctors and care Prop. 1988/89: 122 facilities available world-wideto provide emergency care to seafarers; Bilaea 5 Id) landing seafarers in port for emergency treatment; (e) repatriating seafarers hospitalised abroad as soonas practicable, in accordance with the advice of the doctors responsible for the case, which takes into account the seafarer's wishes and needs; (f) arranging personal assistance for seafarers duringrepatriation, in accordance with the advice of the doctors responsible for the case, which takes into account the seafarer's wishes and needs; (g) endeavouringto set up health centres for seafarers to- (i) conduct research on the health status, medicaltreatment and preventive health care of seafarers; (ii) train and healthservice staff in medicine; (h) collecting and evaluating statistics concerningoccupational accidents, diseases and fatalities to seafarers and integratingand harmonising them with any existing national system of statistics onoccupational accidents, diseases and fatalities covering other categories ofworkers; (i) organising intemational exchanges of technicalinformation, training material and personnel, as well as intemational training courses,seminars and working groups; (/) providing all seafarers with special curativeand preventive health and services in port, or making available to them generalhealth, and Ik) arranging for the repatriation of the bodies or ashes,in accordance with the wishes of the next of kin, of deceased seafarers as soonas practicable. Intemational co-operation in the field of heahhprotection and care for seafarers shall be based on bilateral ormuUilateral agreements or consultations among Members. The formål ratifications of this Convention shall becommunicated to the Director-General of the Intemational Labour Office forregistration. This Conventionshall be binding only upon those Members of the whose ratifications have been registered with Director-General. It shall comeinto force twelve months after the date on which the ratifications of twoMembers have been registered with the Director-General. Thereafter,this Convention shall come into force for any Member twelve months after thedate on which its ratification has been registered.