prop · GC035 · 1988-12-31 00:00:00 — entavgifter, dispensärsverksamheten) och vilka utmynnar iförslag atf varje landsting själv ska besluta över vad som ska gälla.Utskottet instämmer i att dessa frågeställningar inte är av den karaktären attden behöver regleras i särskild lagstiftning. Det är dock inte helleracceptabelt aft alltför olika praxis utvecklar sig inom olika landsfing. Dettainte minst mot bakgmnd av att målet för hälso- och sjukvården bland annat ärvård på lika villkor för hela befolkningen. vill därförpåtala angelägenheten av att dessa frågeställningar kanaliseras diskussion och eventuellarekommendationer, som landstingen får ta ställning till. I 5 § definieras de smittade. I nu gällande smittskyddslaganges att lagen endast gäller sjukdom i smittsamt skede. Denna begränsningkommenteras i utredningen men återfinnes ej i lagförslaget. En sådanbegränsning är emellertid angelägen bl.a. av rättssäkerhetssynpunkt men ävenmed hänsyn till atf arbetsinsatser eljest blir utförda i onödan. Exempel påsjukdomar aktuella i detta sammanhang är tuberkulos och hepatit B. Förvaltningenanser att lagen endast bör tillämpas på sjukdom i smittsamt skede. Det bör anges mer specifikt hur smittad kan hindras attlämna sjukhuset, t.ex. genom polishandräckning (jfr § 16). Nuvarande ordning atf smittskyddsläkarens beslut kanöverklagas hos miljö- och hälsoskyddsnämnd är smidigare än förslaget attöverklaga hos länsrätt. En ytterligare bearbetning av denna fråga bör ske,bl.a. för att belysa rättssäkerhetsaspekter. Bör kompletteras med regler om att kostnader förprovtagning (t. ex. expressporto) och desinfektionsåtgärder skall täckas av denmyndighet som har ansvar för smittskyddet. LO vill i detta sammanhang understryka de stora behoven avatt allmänhet och pesonal som i sina anställningar kommer i beröring medsmittrisken ges fullständig, korrekt och relevant information och meddelat påett sådant sätt att den kan förstås och tillämpas av alla. Häri innefattas äventillfälligt anställd, deltidsanställd pesonal och anställda vilka på grund avspråksvårigheter har särskilda informationsbehov. LO vill i anslutning fill detta remissvar även peka på detsärskilda problem som ligger i atf LO-medlemmar i sina arbeten kan drabbas av infektioner som orsakas av arbetet. Det kan t.ex. gälla'infektioner som 310 överförs från djur tillmänniska i slakteriarbete eller i annat arbete där Prop. 1988/89:5 kontakter med smittbärande djur förekommer. Enligtde föreskrifter som getts ut av regeringen i förordning (1977:284) omarbetsskadeförsäkring och statligt personskadeskydd (FASP) § 5, har angettsvilka sjukdomar som räknas som arbefsorsakade enligt lagen omarbetsskadeförsäkring. IFASP regleras sålunda atf som arbetsskada anses - sjukdom som har framkallatsgenom smitta och som har ådragits i sysselsättning vid laboratorium där arbetemed smittämnet bedrives - allmänfarliga sjukdomar som anges i smitfskyddskungörelsen (1968:234) och några andra närmareangivna sjukdomar under förutsättning aft sjukdomen i fråga ådragits i arbetevid sjukvårdsinrättning eller i annat arbete som medför kontakt medsmittförande djur eller material. Denna regel är restrikfiv såtillvida atf t.ex. smitta med klampylobakteri- eri arbete i djurstallar inte kan godkännas som arbetsskada. LO vill nämnaklampylobakfersmitta som exempel på sjukdomar som kan drabba arbetstagare,något som uppmärksammas och diagnostiseras i ökande utsträckning. En sådanrestriktivitet är inte förenlig med de intentioner som ligger fill grund förlagen om arbetsskadeförsäkring och denna koppling mellan smittskyddskungörelseoch arbetsskadeförsäkringens tillämpning är något som enligt LOs uppfattningbör rätfas fill i en översyn av lagstiftningen. LOerinrar om det förebyggande syfte som ligger fill grund för lagen omarbetsskadeförsäkring och som rimligen bör vara vägledande även när det gällermänga smittsamma sjukdomar. Detär klarlagt att hepatit non A/non B/non AB kan överföras frän en patient filltandvårdspersonal. Det har även sagts att AIDS eventuellt kan smitta på sammasätt. Det kan ej heller helt uteslutas att dessa båda sjukdomar kan överförasfrån en patient inom tandvården till en annan, även om hittillsvarandeinformafion ej ger vid handen att något sådant skett. Med anledning härav ärtandläkarförbundet starkt krifiskt fill aft det ej åligger patient medkonstaterad hepatit (och även HTLV-Ill-bärare) aft meddela sintandläkare detta. Dennuvarande sekretesslagen omöjliggör ett relevant informationsutbyte mellanolika vårdgivare, vilket är betänkligt ur smittskyddssynpunkt. Den avutredningen föreslagna ändringen av sekretesslagen har en helt annan innebördoch innebär inga förändringar i detta avseende. Lagen mäste i smittskyddetsintresse ändras. Detförvånar att utredningen ej belyst frågan om dokumentafion av enskil da personers vaccinationsstatus. Erfarenheter frän difterifallen 1984 visar aft en stor del av svenska folket saknar kunskap om sitt vaccinations skydd. Frågan har aktualiserats i rådgivande vaccina tionsnämnd utan att konkreta ätgärder vidtagits. som varje medborgare bärmed sig skulle kunna utfärdas, alternativt ett Prop. 1988/89:5 dataregisterknutet fill folkbokföring eller sjukvårdsregister. Vaccina- Bilaga 3tionssfatistik är nödvändig för kunskap om befolkningens immunitetsläge och förplanering. Bilaga 4 1 Förslag till Smittskyddslag Härigenomföreskrivs följande. 1 § Med smittskydd avses idenna lag verksamhet till skydd mot att smittsamma sjukdomar sprids blandmänniskor. 2 § Utöver föreskrifterna idenna lag gäller om smittskydd vad som är föreskrivet i annan författning. 3 §Smittsamma sjukdomar indelas i samhäUsfarliga sjukdomar och övri ga smittsamma sjukdomar. De samhällsfariiga sjukdomarna och vissa av de övriga smittsammasjukdomarna skall anmälas enligt föreskrifterna i denna lag. Sådana sjukdomarbenämns anmälningspUktiga sjukdomar. Desamhällsfariiga sjukdomarna och de övriga smittsamma sjukdomar som skallanmälas anges i en bUaga till denna lag. 4 §Regeringen får föreskriva atf bestämmelserna om samhällsfariiga sjukdomar i denna lag skall tillämpas på en viss smittsam sjukdom som uppträder eller kan uppträda här i landet, om sjukdomen bedöms dels ha hög smittsamhet eller kunna få explosiv utbredning, dels medföra hög dödlighet eller bestående skador bland de smittade. Regeringenfår föreskriva aft en viss smittsam sjukdom som annars inte äranmälningspliktig skall anmälas enligt föreskrifterna i denna lag. 5 §Varje landstingskommun.svarar för att behövliga smittskyddsåtgär der vidtas inom landstingsområdet. Äv 9-11 §§ framgår att kommuner och läkare har vissa smiftskyddsuppgifter. Vadsom sägs i denna lag om landsfingskommuner gäller ocksä kommuner som inteingår i en landstingskommun. 6 §I varje landstingskommun skall det finnas en smittskyddsläkäre, som utses av hälso- och sjukvårdsnämnden. I frågor som inte gäller smitt skyddsläkarens myndighetsutövning skall denne verka under hälso- och sjukvårdsnämnden. 7§ Smiffskyddsläkaren skall, utöver vad som är särskilt föreskrivet i dennalag, I. planera,organisera och leda smittskyddet, 313 2. verka för samordning ochlikformighet av smittskyddet, Prop. 3. verka för att förebyggande åtgärdervidtas, Bilaea 4 4. forfiöpande följasmittskyddsläget i landsfingskommunen, 5. biträda miljö- ochhälsoskyddsnämnderna, läkare och andra som är verksamma inom smittskyddet ideras smitfskyddsarbete, 6. undervisa berörd hälso- ochsjukvårdspersonal samt hälsoskyddspersonal i smittskyddsfrågör, 7. lämna allmänheten råd ochupplysningar i smittskyddsfrågor, samt 8. även i övrigt verka för etteffekfivt smittskydd. 8§ Smittskyddsläkaren skall få upplysningar från och ta del av uppgifter ihandlingar hos miljö- och hälsoskyddsnämnder samt hos läkare och andra som ärverksamma inom hälso- och sjukvården, om han i ett enskilt fall begär det ochbehöver det för att kunna fullgöra sina uppgifter enligt denna lag ochföreskrifter som meddelats med stöd av lagen. 9§ Kommunens miljö- och hälsoskyddsnämnd skall vidta smittskyddsåtgärder motsådana djur, livsmedel, vattentäkter, avloppsvatten, ventilationsanläggningaroch liknande som sprider eller misstänks sprida smittsamma sjukdomar, om intenågon annan eller nämnden själv skall vidta åtgärder enligt särskildaföreskrifter. Nämndenskall informera smiffskyddsläkaren om iakttagelser som kan vara av betydelseför hans verksamhet och samräda med honom inför beslut och andra viktigareätgärder som berör smittskyddet. 10 §Varje läkare skall vara uppmärksam på förekomsten av samhällsfar iiga och andra anmälningspliktiga sjukdomar i sin hälso- och sjukvårdande verksamhet och vidta de åtgärder som skäligen kan krävas. Varjeläkare som har kompetens för uppgiften är skyldig aft undersöka den som haranledning anta att han har smittats av en samhällsfarlig sjukdom samt aftbehandla den som för smitta av en sädan sjukdom. 11 §En läkare som undersöker eller behandlar någon enligt denna lag benämns behandlande läkare. Ombehandlande läkares uppgifter enligt denna lag finns föreskrifter i 10,15-23,25-27,29, 32 och 36 §§. 12§ Smittskyddsläkaren och miljö- och hälsoskyddsnämnderna skall samverka medvarandra och med myndigheter, behandlande läkare och andra som bedriververksamhet av betydelse för smittskyddet. Smittskyddsläkarnaskall samarbeta i smittskyddsfrågör och vid behov utbyta uppgifter som ärnödvändiga för verksamheten. 13§ Den som har anledning anta att han har smittats av en samhällsfarlig sjukdomär skyldig aft utan dröjsmål söka läkare samt atf låta läkaren göra 314 deundersökningar och fa de prov som behövs för atf fastställa om han har Prop. 1988/89:5 smittats av en sådan sjukdom. Han är också skyldig att följa deförhåll- Bilaga 4 ningsregler som läkaren har meddelat honom. 14 § Den som har smitfats av en samhällsfarlig sjukdom ärskyldig aft lämna den behandlande läkaren uppgift om den eller de personer somsmitfan kan ha kommit frän och förts vidare fill samt aft lämna upplysningar iövrigt om varifrån smittan kan ha kommit och vart den kan ha förts vidare. Läkarundersökning, meddelande av förhållningsregler, m.m. 15 § Vidundersökning av den som har anledning anta atf han har smittats av ensamhällsfarlig sjukdom skall den behandlande läkaren ta de prov som behövs föratt fastställa om den undersökte smittats av en sådan sjukdom. Läkaren skallinformera den undersökte om den misstänkta sjukdomens art och smittsamhet. 16 § Den behandlandeläkaren skall meddela den som undersöks för en samhällsfarlig sjukdom deförhållningsregler som behövs i fråga om kontakterna med läkaren, hygien,isolering i hemmet, arbete och skolgång samt livsföring i övrigt för att hindrasmittspridning. Förhållningsreglerna skall tas in i den undersöktespatientjournal. Läkaren skall sä långt det är möjligt se till aftförhållningsreglerna följs. 17 § Om denundersökte begär det, skall smiffskyddsläkaren pröva förhållningsreglerna.Smiffskyddsläkaren får ändra förhållningsreglerna pä det sätt han finner meständamålsenligt. 18 § Om denundersökte har smittats av en samhällsfarlig sjukdom, skall den behandlandeläkaren genom aft fråga den smittade söka fä veta av vad eller vem han kan hablivit smittad och vilka andra som kan ha blivit smittade av samma smittkälla.Han skall också söka få reda på till vem den smittade kan ha fört smittanvidare. 19 § Om den somsmittats av en samhällsfarlig sjukdom byter behandlande läkare, skall denläkare som övertar behandlingsansvaret underrätta den tidigarebehandlande läkaren om detta. Anmälan om samhällsfarlig och annan anmälningspliktigsjukdom 20 § En läkare som i sin verksamhet konstaterar attnågon har smittats av en samhällsfarlig sjukdom skall anmäla detta fill smittskyddsläkaren och statens bakteriologiska laboratorium. Vid fall av samhällsfarlig sjukdom som avses i 1.2 bilagantill denna lag skall anmälan göras även fill miljö- och hälsoskyddsnämnden.Anmälan till nämnden behöver dock inte göras om omständigheterna klart visaraft smittkällan finns utanför landets gränser. 21 § En anmälan som avses i 20 § skall innehållauppgifter om 1. den smittadesnamn, personnummer och adress, 2. den sannolikasmittkällan, 3. de sannolikasmittvägarna, 4. deförhållningsregler som läkaren har meddelat samt de behandlingsåtgärder ochandra åtgärder som han har vidtagit för aft hindra smittsprid- 315 5.andra uppgifter av betydelse för smittskyddet. Omanmälan gäller en sjukdom som avses i 1.3 bilagan till denna lag, skall uppgifter som avsesi första stycket 1 och 2 infe lämnas i anmälan. 22 §En läkare som i sin verksamhet konstaterar aft någon har smittats av en annan anmälningspliktig sjukdom än en samhällsfarlig sjukdom skall anmäla detta till smittskyddsläkaren och statens bakteriologiska laborato rium. Anmälan skall göras även beträffande annan sjukdom som är eller som misstänks vara smittsam, om sjukdomen har fått en anmärkningsvärd utbredning inom ett område eller uppträder i en elakartad form. Vidfall av sjukdom som avses i 2.2 bilagan till denna lag skall anmälan göras äventill miljö- och hälsoskyddsnämnden. 23 § En anmälan enligt 22 § skallinnehålla de uppgifter som behövs för aft kunna följa sjukdomens utbredning.Den skall inte innehålla uppgift om den smittades idenfitet. Pä begäran avsmittskyddsläkaren eller miljö- och hälsoskyddsnämnden är dock den läkare somgjort anmälan skyldig att lämna smiffskyddsläkaren eller nämnden uppgift omidentiteten samt andra uppgifter av betydelse för deras smitfskyddsarbete. 24 § Om smiffskyddsläkaren efteratt ha fått en anmälan enligt 20 eller 22 § finner atf ytterligare åtgärderbehövs för atf hindra smittspridning, skall han se till atf sädana åtgärdervidtas. SärskUdaåtgärder vid vissa faU av befarad smittspridning 25 § Om en behandlande läkare haranledning anta att en patient som för eller misstänks föra smitta av ensamhällsfarlig sjukdom.infe kommer att följa eller inte följer meddeladeförhållningsregler, skall han skyndsamt underrätta smittskyddsläkaren. Dettagäller ocksä då en sådan patient avbryter pågående behandling utan att denbehandlande läkaren är införstådd med det. 26 § Om den behandlande läkaren isitt arbete med smittspårning enligt 18 § finner aft någon har anledning antaatt han smittats av en samhällsfarlig sjukdom och han inte utan dröjsmål låtersig undersökas av läkaren själv eller av en annan läkare, skall den behandlandeläkaren underrätta smittskyddsläkaren om detta. 27 § I en underrättelse enligt 25eller 26 § skall den behandlande läkaren ange den smittades eller misstänktsmittades namn, personnummer och adress samt andra uppgifter som bedöms kunnavara av betydelse för smittskyddsläkarens fortsatta åtgärder. En underrättelseenligt 26 § skall alltid innehålla uppgift om de omständigheter på vilka denbehandlande läkaren grundar sin misstanke om smitta. 28 § Efter att ha fått enunderrättelse enligt 25 eller 26 § skall smittskyddsläkaren vidta de åtgärdersom behövs för att hindra vidare smittspridning respektive för aft få tillstånd läkarundersökning av den som misstänks vara smittad. Innansmittskyddsläkaren tillgriper en tvångsåtgärd bör han söka nä rättelse påfrivillig väg, om det kan ske utan risk för Särskilda underrättelservid infektion av HIV Prop. 29 § Beträffande den som för smitta av infektion av HIV är följande Bilaga 4 personer och myndigheter skyldiga att på begäran av smittskyddsläkaren lämnahonom de uppgifter som han behöver för atf kunna fullgöra sina åliggandenenligt denna lag: 1. myndighetersom genom sin verksamhet får kännedom om uppgifter av betydelse för smittskyddet och 2. personalinom enskild hälso- och sjukvård som i sin yrkesutövning står under tillsyn av . 30 § Om smittskyddsläkaren har fått en underrättelse från en behandlan- de läkare om att en patient som för smitta av infekfion av HIV inte har följt ellermisstänks inte ha följt meddelade förhållningsregler,. skall smittskyddsläkarenunderrätta berörd socialnämnd, polismyndighet och skyddskonsulenf. Därvid skallhan lämna uppgift om vem förhållningsreglerna gäller och innebörden av dessa.Underrättelse behöver inte lämnas om smittskyddsläkaren bedömer att en sädaninte behövs för att fillse att förhållningsreglerna följs. 31 § , polismyndigheten eller skydds-, konsulenten, efter atf ha fått underrättelse enligt 30 §, i sin verksamhet förhållanden som tyder på aft förhållningsreglerna infe följs, skall detta anmälas fill den smittskyddsläkare som har lämnat underrättelsen. Om, denne har överlämnat ärendet till en smittskyddsläkare i en annan lands tingskommun, skall anmälan i stället göras till den smittskyddsläkaren. Närsmiffskyddsläkaren anser att socialnämndens, polismyndighetens ellerskyddskonsulentens medverkan infe längre behövs, skall han meddela myndighetendetta. 32 §Om någon som för smitta av infektion av HIV tas in pä en kriminal- vårdsanstalf eller med tvång på en annan vårdinrättning, skall den läkare som där ansvarar för hälso- och sjukvården underrättas av den behandlan de läkaren om smittan och om de förhållningsregler som gäller för den intagne. Kanden intagne inte tas om hand på ett sådant sätt på anstalten eller inrättningenatt smittspridning kan förhindras, skall den där ansvarige läkaren underrättaden behandlande läkaren om detta. Förelägganden m. m. 33 §Miljö- och hälsoskyddsnämnden får meddela de förelägganden och förbud som behövs i enskilda fall för att hindra spridning av en samhälls farlig sjukdom. Ettföreläggande eller förbud fär förenas med vite. Omnågon inte följer ett föreläggande eller förbud, får miljö- och hälsoskyddsnämndenförordna om rättelse på hans bekostnad. Ett sådant beslut får ocksä meddelasutan föregående föreläggande eller förbud, om nämnden med hänsyn till riskenför smittspridning finner att rättelse bör ske utan dröjsmål. 34 § får låta förstöra husgeråd, möbler ochandra liknande föremål samt låta avliva sällskapsdjur, om det är 317 nödvändigt för att hindraspridning av smitta. Nämnden skall betala skälig Prop. 1988/89:5 ersättning till den som har drabbats av ett beslut om förstöring. 35§ För att kunna fullgöra sina uppgifter enligt denna lag har miljö- ochhälsoskyddsnämnden rätt fill tillträde till områden, lokaler och andra utrymmenvarifrån smitta kan spridas och fär där göra undersökningar och ta prov. Föruttaget prov betalas inte ersättning. 36§ Om någon som har anledning anta att han har smittats av en samhällsfarligsjukdom infe utan dröjsmål söker läkare för undersökning, fårsmittskyddsläkaren besluta att han skall undersökas av en läkare somsmiffskyddsläkaren bestämmer. Vid undersökningen får inte förekomma ingrepp somkan förorsaka annat än obetydligt men. Läkarenskall underrätta smiffskyddsläkaren om resultatet av undersökningen. 37§ Om det av särskilda skäl behövs för aft förhindra befarad smittspridning,fär smittskyddsläkaren besluta att den som har anledning anta att han harsmittats av sjukdom som avses i 1.1 och 1.2 bilagan till denna lag skalltillfälligt tas om hand pä sjukhus. Omhändertagandet skall bestå till dess detklarlagts huruvida denne har smittats, dock , den dag dåomhändertagandet verkställdes medräknad. Denomhändertagne fär hindras atf lämna sjukhusets område eller den del avsjukhuset där han skall vistas. 38 §Länsrätten skall, pä ansökan av smittskyddslåkaren, besluta om tvångsisolering av den som för smitta av en samhällsfarlig sjukdom, om den smittade inte frivilligt medverkar till de åtgärder som behövs för att hindra smittspridning. Ett sådant beslut skall också fattas om det finns grundad anledning anta att den smittade inte följer meddelade förhållnings regler och underlåtenheten innebär en uppenbar risk för smittspridning. Tvångsisoleringskall ske på sjukhus som drivs av en landstingskommun. 39 §Om länsrättens beslut om tvångsisolering inte kan avvaktas utan fara, skall smiffskyddsläkaren meddela ett sådant beslut som avses i 38 § första stycket. Smitfskyddsläkarens beslut skall underställas länsrättens prövning. 40 § Tvångsisolering får pågåunder högst från den dag den smittade pä gmnd av beslutet omisolering togs in pä sjukhus. 41 § Efter ansökan av smittskyddsläkaren får länsrätten besluta att tvångsisoleringen skall fortsättautöver den längsta tiden enligt 40 §. sådantbeslut får avse högst åt gången. En ansökan om fortsatttvångsisolering skall ha kommit in fill länsrätten Prop. 1988/89:5 innantiden för gällande beslut om tvångsisolering har löpt ut. Tvångsisole- Bilaea 4 ringen skall fortgå i avvaktan på att länsrätten beslutar medanledning av ansökan. 42§ Den som är tvångsisolerad skall fas väl om hand. Han skall få det stöd ochden hjälp som behövs och motiveras aft ändra sin inställning och livsföring så,att tvångsisoleringen kan upphöra. 43 § Den som är tvångsisolerad fårhindras atf lämna sjukhusets område eller den del av sjukhuset där han skallvisfas. 44 § Den som är tvångsisoleradfär inte inneha 1. alkoholhaltigadrycker eller andra berusningsmedel, 2. injektionssprutor eller kanylersom kan användas för inspmtning i människokroppen, 3. andra föremål som är särskiltägnade att användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika, eller 4. annan egendom som kan skadahonom eller vara till men för ordningen på sjukhuset. Påträffassädan egendom som avses i första stycket, får den omhändertas. 45 §Om det anses påkallat, fär den tvångsisolerade kroppsvisiteras eller ytligt kroppsbesiktigas, när han kommer fill sjukhuset, för kontroll av aft han inte bär pä sig egendom som avses i 44 §. Detsamma gäller om det under vistelsen på sjukhuset uppkommer misstanke att sädan egendom skall påträffas hos den tvångsisolerade. Överläkarenbeslutar om kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning. Kroppsvisitationoch ytlig kroppsbesiktning får inte göras mer ingående än vad ändamålet medåtgärden kräver. All den hänsyn som omständigheterna medger skall iakttas. Ommöjligt skall ett vittne närvara. 46 § Överläkaren får besluta aftförsändelser till den tvångsisolerade fär undersökas för kontroll av atf deinte innehåller egendom som avses i 44 §. Om en försändelse innehåller sådanegendom, får den omhändertas. 47 § Har alkoholhalfiga dryckereller andra berusningsmedel omhändertagits enligt 44 eller 46 § eller harsådan egendom påträffats där någon är tvångsisolerad utan aft det finns någonkänd ägare till egendomen, skall överläkaren låta förstöra eller försäljaegendomen enligt bestämmelserna om beslagtagen egendom i 2 § I första stycketlagen (1958:205) om förverkande av alkoholhalfiga drycker m.m. Detsamma gälleri fråga om injektionssprutor eller kanyler, som kan användas för insprutning imänniskokroppen, eller i fråga om andra föremål som är särskilt ägnade atfanvändas för missbruk av eller annan befattning med narkotika. Beloppsom har erhållits vid försäljning tillfaller staten. Vistelse utanför sjukhusetvid tvångsisolering Prop. 48 § Den som är tvångsisolerad fär ges fillstånd att vistas Bilaga 4 utanför sjukhusefs område. Tillståndet får förenas med särskilda villkor. Etttillstånd får avse återstoden av den bestämda tiden för tvångsisolering, omdet finns skäl anta att åtgärden är angelägen för aft förbereda afttvångsisoleringen upphör. 49 § Tillstånd atf vistasutanför sjukhusets område meddelas av smitt- , skyddsläkaren eftersamråd med överläkaren. Smiffskyddsläkaren får återkalla tillståndet omförhållandena kräver det. 50 § Om den tvångsisolerade försmitta av infekfion av HIV och är missbrukare av narkotika fär han, om hanmedger det, föras över till en institufion där han kan beredas lämplig värd ochbehandling för missbm-ket. Beslut om överföring fattas av smiffskyddsläkarenefter samråd med överläkaren. Vid vistelsen pä institutionen skall beslutet omtvångsisolering bestå. Bestämmelserna i 43-49 §§ gäller inte under sädanvistelse. 51§ När det inte längre finns skäl för tvångsisolering skall smiffskyddsläkarenomedelbart besluta atf tvångsisoleringen skall upphöra. 52 § Miljö- och hälsoskyddsnämndensbeslut enligt denna lag får ö-verkla-gas hos länsrätten. 53 § Smittskyddsläkarens beslutenligt denna lag får överklagas hos länsrätten om beslutet gäller 1. fillfälligt omhändertagandeenligt 37 §,