prop · GC039 · 1988-12-31 00:00:00 — riskskyldighet för de fastighetsägare som berörs av lagen att utse en av Prop.1988/89:9 delägarna till huvudägare och att anmäla valet av huvudägare till denBilaga 1 inskrivningsmyndighet inom vars område fastigheten är belägen för anteckningdärom i fastighetsboken respektive inskrivningsregistret. Vid övervägande avfrågan om vad som skall hända om anmälningsskyldigheten inte iakttas harkommittén funnit enklast och billigast att föreslå att vid utebliven anmälanvarje delägare skall ansvara som om han var huvudägare. Kommittén föreslårvidare, i fall av utebliven anmälan, att rätten skall utse en av delägarna tillhuvudägare, om detta begärs av delägare eller en myndighet som handlägger ettärende som rör fastigheten i fråga. Genomatt utforma reglerna för förvaltningen av samägda jordbruksfastigheter ienlighet med vad ovan angivits anser kommittén, att de olägenheter som ärförenade med det redan existerande samä.gande\. av jordbruksfastighet bordeminska och i många fall helt elimineras. Frågan om begränsning av samägande av jordbruksfastighet. Kommitténskall pröva frågan om man bör införa ett krav på tillstånd enligtjordförvärvslagen för att förvärv genom arvskifte skall bli giltigt till dendel två eller fiera personer gemensamt tillskiftas en jordbruksfastighet.Orsaken är att man på det sättet kan hindra att dödsbogemenskapen i frågan omen jordbruksfastighet med tillhörande olägenheter ersätts av en samäganderätt,vidhäftad med samma olägenheter som dödsboägandet. Utredningsuppdraget kanockså sägas gälla frågan i vilken utsträckning samhället under åberopande avjordbrukspolitiska, regionalpolitiska och sysselsättningspolitiska skäl skalllägga sig i överlåtelse av jordbruksfastighet till nästa generation. Överlåtelseav jordbruksfastighet till nästa generation kan göras antingen i överlåtarens livstidgenom köp och gåva eller efter övei-låtarens död genom arv och testamente. Detär uppenbart att de olika överlåtelseformerna måste behandlas på samma sättmed avseende på en eventuell prövning enligt jordförvärvslagen. Flerahinder föreligger mot att göra släktförvärv av andel av jordbruksfastighet oberoende av om förvärvet sker genom köp, gåva, arv eller testamente beroendeav prövning enligt jordförvärvslagen. Jämte det intrång detta skulle kunnautgöra i grundläggande äganderättsliga och arvsrättsliga principer är det i detnärmaste omöjligt att hitta lämpliga och rättvisa prövningskriterier, somleder till likformig behandling av likartade fall. Enutgångspunkt för kommitténs överväganden i denna fråga har varit att söka finnaen lösning som tar rimliga hänsyn till såväl samhälleliga som enskildaintressen och som inte orsakar samhället några större kostnader. Den nyaförvaltningsordning som kommittén, enligt vad i det föregående sagts, föreslåri fråga om redan existerande fall av samägda jordbruksfastigheter innebär,enligt kommitténs mening, sådana väsentliga förbättringar av ansvars-,representations- och beslutsfrågorna att problemen med samägande avjordbruksfastighet får anses tillfredsstäl- Prop. 1988/89:9 lande undanröjda!Med hänsyn härtill föreslår kommittén i stället för Bilaga 1förvärvsprövning att den föreslagna förvaltningsordningen tillämpas också pådet samägande av jordbruksfastighet som kan uppkomma genomandelsöverlåtelser eller genom arvskiften. Isyfte att markera samhällsintresset av att en jordbruksfastighet vid arvskifteinte slentrianmässigt skiftas på alla dödsbodelägarna föreslår kommittén ett tilläggtill 23 kap. 3 § första stycket av innebörd att fast egendom som ärtaxerad som jordbruksfastighet såvitt möjligt bör läggas på en lott. Frågan om begränsning av rätten att genom testamente frittförvärva jordbruksfastighet Jordförvärvslagstiftningenär en del i förverkligandet av jordbruks- och skogspolitiken.Jordförvärvslagens effektivitet som medel i jordbruks-och skogspolitiken äremellertid begränsad. Flertalet förvärv av jordbruksfastighet faller utanförprövningssystemet på grund av att lagen inte är tillämplig på dispositioner ilivstiden inom den närmaste familjekretsen och inte heller på förvärv genomarv eller testamente. Allmänt kan sägas att omkring tre fjärdedelar av samtligaförvärv av jordbruksfastighet inte blir föremål för prövning enligt jordförvärvslagen.Av dessa förvärv utgör testamentsförvärven, enligt en av komrhittén verkställdundersökning av förekomsten av testamentariska förordnanden rörandejordbruksfastighet och av innehållet i dessa förordnanden, endast en mycketliten del. Bara en dryg procent av samtliga förvärv i kommitténs undersökninggrundar sig på testamente. Av de testamentariska förordnandena riktades intemindre än till personer som tillhör den nuvarande frikretsen. Däravföljer att en utvidgning av jordförvärvslagens tillämpningsområde till attavse också testamentariska förvärv endast mycket marginellt skulle ökasamhällets möjligheter att påverka ägarförhållandena inom jord- ochskogsbruket. Kommitténstestamentsundersökning har också givit vid handen att kringgåendefall av detmera markerade slag, som kan misstänkas innebära att en person för att undersin livstid kunna genomföra en överlåtelse av jordbruksfastighet väljer attupprätta ett testamente och under sin livstid låter testamentstagaren innehaegendomen som "arrendator", är ytterst fåtaliga. Deras betydelse förjordbruks- och skogspolitiken är i det närmaste försumbar. Kommitténhar alltså kunnat konstatera att ett införlivande av testamentariska förvärvunder jordförvärvslagstiftningen rent allmänt endast mycket marginellt skulleöka samhällets möjligheter att påverka ägarförhållandena inom jord- ochskogsbruket och att testamentsförvärv, som innebär att reglerna för köp ochgåva kringgås, är ytterst ovanliga. Med hänsyn huvudsakligen härtill avstårkommittén från att föreslå att testamentariska förvärv av jordbruksfastighet ijordförvärvslagen skall jämställas med köp, byte och gåva. Frågan om åtgärder mot kringgående av Prop. jordförvärvslagengenom förvärv av dödsboandel. Kommitténhar i denna del av uppdraget endast haft i uppdrag att söka komma till rättamed sådana förfaranden, som innebär att en person som avser att förvärva enjordbruksfastighet först förvärvar en andel i ett dödsbo som inneharjordbruksfastighet och sedan, vid ett följande arvskifte, låter sigtillskiftas fastigheten, vilken han inte kunnat förvärva genom vanligt köp.Detta tillvägagångssätt kan användas utan att samhället med hjälp avjordförvärvslagstiftningen eller dess tillämpning i praxis kan komma till rättadärmed. Kommitténhar inte ansett sig behöva undersöka i \ ilken mån jordförvärvslagen faktisktkringgås i berört avseende. Kommittén har huvudsakligen inriktat arbetet påatt finna en från olika synpunkter lagtekniskt tillfredsställande lösning påproblemet. En utgångspunkt har härvid varit att en delägare i ett dödsbo, somäger jordbruksfastighet, inte heller skall fråntas den honom nutillkommande möjligheten att genom försäljning förfoga över detförmögenhetsvärde, som andelen i dödsboet representerar. Avden valda utgångspunkten följer att det är det andra ledet i det diskuteradeförfarandet, nämligen förvärvet av jordbruksfastigheten genom arvskifte, somskall angripas. Härav följer i sin tur att en lagteknisk lösning kan komma tillstånd genom utfyllnad av jordförvärvslagen på så sätt att arvskiften görs tillföremål för tillståndsprövning. Omen arvinge eller en universell testamentstagare även i fortsättningen skallkunna tillståndsfritt förvärva en jordbruksfastighet från ett dödsbo måste enreglering av innebörd att arvskiften skall förvärvsprövas förses med undantagför sådana personer som blivit delägare genom arv eller testamente. Dearvskiften som skall prövas är endast de, där förvärvaren blivitdödsbodelägare uteslutande genom köp, byte eller gåva av dödsboandel. Kommitténföreslår således att det i I § jordförvärvslagen skall införas en hy punkt,enligt vilken förvärvstillstånd fordras för arvskiften, om förvärvaren blivitdelägare i ett dödsbo uteslutande genom köp, byte eller gåva. Härigenomföreskrivs i fråga om delsan i balken skall införas fyra nya paragrafer, 18 kap. 7I0§§, av nedan angivnalydelse de/satt 20 kap. 3 och 9 §§ samt 23 kap. 3 § skall ha nedan angivna lydelse. Ingåri den dödes egendom fast egendom som är taxerad som jordbruksfastighet och hardödsboet med äganderätt förvärvat denna egendom från den döde, är boet skyldigtatt avveckla fastighetsinnehavet senast under det fjärde kalenderåret efterdet kalenderår dä dödsfallet inträffade. Avvecklingsskyldighetenenligt första stycket skall anses vara fullgjord när lagfart på egendomenbeviljats annan än den döde eller dödsboet. Omdet föreligger särskilda skäl får rätten på ansökan bevilja dödsboet anståndmed avvecklingen . Som villkor för anstånd skall förutomsärskilda skäl gälla, att ansökan gjorts före utgången av den tid som anges iförsta stycket samt att boet är avträtt till förvaltning av boutredningsman. Prop.1988/89:9 Bilaga 2 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. Bilaga2 Beslutar rätten om anstånd, skallunderrättelse om rättens beslut översändas till inskrivningsmyndigheten föranteckning därom i fastighetsboken. Detåligger inskrivningsmyndigheten att kontrollera att ett sådantfastighetsinnehav som avses i 7 § avvecklas inom föreskriven tid. att avveckling inte skett inom föreskriven tid och hardödsboet inte beviljats anstånd med avveckling av fastighetsinnehavet, skall inskrivningsmyndighetenanmäla förhållandet till rätten, som därvid skall förordna att fastigheten skallförsäljas av kronofogdemyndigheten på offentlig auktion. Försäljningenligt 8 § får ske tidigast efter det att rättens beslut omförsäljning har vunnit laga kraft. Rätten skall underrättakronofogdemyndigheten när beslutet om försäljning vunnit laga kraft. Kronofogdemyndighetenfår besluta att försäljning inte skall ske, om det visas att lagfart på fastighetenbeviljats annan än den döde eller dödsboet. Ifråga om försäljningen skall så anses och så förfaras som om fastigheten hadeutmätts för fordran med bästa förmånsrätt däri efter sådana rättigheter sombesvärade fastigheten redan innan dödsboet förvärvade fastigheten och som harförmånsrätt före alla befintliga fordringar. Försäljningfår inte ske till dödsboet. Bestämmelserna i 9 kap. 4 §, 10 kap. 19 § första stycketandra meningen och tredje stycket samt 12 kap. 40 § första stycket andra meningenoch tredje stycket utsök-ningsbalken skall inte tillämpas på försäljningen. Dödsboetsvarar för kostnader som inte kan tas ut enligt 17 kap. 7 § utsökningsbalken. Prop.1988/89:9 Bilaga 2 1bouppteckningen angivas dagen för förrättningen, den dödes fullständiga namn,yrke och hemvist samt dödsdagen, så ock deras namn och hemvist, vilka skolatkallas till förrättningen, med uppgift tillika, Jör underårig om hans födelsedagoch för arvinge om hans skyldskap med den döde. Arvinge skall angivas ändå altdel slår fast alt han är utesluten från del i kvarlåtenskapen. Kan uppgift ivisst hänseende e/lämnas, skall det anmärkas. Avbouppteckningen skall framgå vilka som närvarit vid förrättningen. Därnågonsom skolat kallas ej närvarit, skall vid bouppteckningen fogas bevis att hani tid blivit kallad. I bouppteckningen anges åa%tn för förrättningen, den dödesfullständiga namn, yrke och hemvist samt dödsdagen. /ii'e« namn och hemvist/oVi/ewsom skall ha kallats till förrättningen, skall anges. För underårig skall angesfödelsedatum och för arvinge skall anges hans släktskap med den döde. Arvingeskall anges även om han är utesluten frän del i kvarlåtenskapen. Kan uppgift ivisst hänseende inte lämnas skall det anmärkas. Av bouppteckningen skall framgå vilka som närvarit vidförrättningen. Om någon som skall ha kallals inie närvarit, skall vid bouppteckningenfogas bevis att han blivit kallad. Hardelägarna kommit överens om all någon i vissi avseende skall företräda boet,hör dennes uppdrag, namn och hemvist anges i bouppteckningen.- Det åligger rätten att tillse att bouppteckning, när sådanerfordras, inom laga tid förrättats och ingivits. Finnes det varaJÖrsumrnal ägerrätten vid vite förelägga eller, där bouppteckning ej skett, förordnanågon att föran- Det åligger rätten att tillse att bouppteckning, när sådanerfordras, inom laga tid förrättats och ingivits. Finner rätten all del försummatsfår xaWen vid vite förelägga eller, om bouppteckning inie skett,förordna någon att för- Sådant förordnande utgör ej hinder att varagod man vid förrättningen. Registreringav bouppteckning må ej äga rum, där wid bouppteckningen finnes ej hava såförfarits, som i detta kapitel sägs. Är bouppteckningen bristfällig, ägerrätten med föreläggande av vite utsätta tid inom vilken bristen skall avhjälpas. Den som ärpliktig att lämna uppgift till bouppteckningen må vid vite hållas därtill. Sådant förordnande utgör inte hinder attvara god man vid förrättningen. Registrering av bouppteckning får inte ske. om vidbouppteckningen inie förfarits, som i detta kapitel sägs. Är bouppteckningenbristfällig,/år rätten med föreläggande av vite utsätta tid inom vilkenbristen skall avhjälpas. Den som är skyldig att lämna uppgift till bouppteckningenfår vid vite anmodas därUW. Omfattarenligt bouppteckningen den dödes tillgångar fasi egendom som är laxerad somJordbruksfastighet, skall rätten göra anmälan om dödsfallet tillinskrivningsmyndigheten för anteckning därom i fastighelsboken. Prop.1988/89:9 Bilaga 2 Har vid skifte fastighet delats så, att delägare fått skilda andelar utan att villkor om utbrytning uppställts i den handling som enligt 4 § upprättats över skiftet, innehava dessa delägare fastigheten under samäganderätt. 23 k 3 delägare äger vid skiftet njuta lott i varje slag av egendom; dock hör vad ej lämpligen kan delas eller skiljas såvitt möjligt läggas å en lott. Fordran å delägare skall tillskiftas denne så långt hans lott förslär. Varje dz\äga\e har rätt all vid skiftet ./iJ del i varjeslag av egendom. Egendom som inte är lämplig all delas eller skiljas bor dock imöjligaste mån läggas på en lott. Ingår i den egendom som skall skiftas fasiegendom som är ta.xerad som Jordbruksfastighet bör denna, i förekommande fallhela taxeringsenheten, läggas på en lott. om det är möjligt. Fordran pådelägare skall tillskiftas denne sä långt hans lott förslår. Har vidskifte fastighet delats så, att delägare fått skilda andelar utan att villkorom utbrytning uppställts i den handling som enligt 4 § upprättats överskiftet, innehar dessa delägare fastigheten under samäganderätt. Om i annat fall än i andra stycket anges skiftet innebäratt del av fastighet kommer i särskild ägares hand, är skifiet ogiltigt i dendelen. 5 1988/89. Denna lag träder i kraft den Har ett dödsbo förvärvat fast egendom som ärtaxerad som jordbruksfastighet från den döde före ikraftträdandet, skall dentid inom vilken boet är skyldigt att avveckla sitt fastighetsinnehav räknasfrån ikraftträdandet. Prop.1988/89:Bilaga 2 2.Förslag till Prop. Lag om förvaltning av samägda jordbruksfastigheter i vissafall Bilaga 2 1 § Ägs fast egendom som är taxerad som jordbruksfastighetav tre eller fiera gemensamt skall i fråga om fastighetens förvaltning gälla, i stället för bestämmelserna i 2 5 §§ lagen (1904:48 s.l) om samäganderätt, vad som stadgas i denna lag. Bestämmelserna i 712§§ tillämpas i den mån annat inteavtalats mellan delägarna. Ett avtal vars innehåll avviker från nyssnämnda bestämmelserär giltigt högst från det avtalet ingicks men kan inom samma tidförlängas åt gången. 2 § Delägarna i sådan fastighet som avses i denna lagskall inom sin krets utse en huvudägare med uppgift att ansvara för fastighetens förvaltning och att företräda delägarna i angelägenheter som rör fastigheten enligt vad som närmare stadgas i det följande. 3§ Huvudägaren ansvarar som om han var ensam ägare avfastigheten för fullgörandet av vad som enligt lag eller annan författningåligger en ägare av jordbruksfastighet i fråga om fastighetens skötsel ochförvaltning i övrigt. 4 § Huvudägaren företräder även i övrigt fastighetensägare i angelägen heter som rör fastigheten, om annat inte följer av andra till och med fjärde styckena. Huvudägaren får inte utan fullmakt från övriga delägareöverlåta fastigheten eller annars förfoga över den så att den helt ellerdelvis från-händs ägarna. Utan hinder av vad sagts får huvudägaren docklämna sådana medgivanden vid fastighetsreglering som avses i 5 kap. 18 §första stycket 1 och 2 fastighetsbildningslagen (1970:988). Huvudägaren får inte utan fullmakt från övriga delägarelåta inteckna fastigheten eller taga upp lån mot säkerhet i form av panträtt ifastigheten i andra fall än som avses i 5 § tredje stycket. Huvudägaren får inte heller utan fullmakt från övrigadelägare upplåta nyttjanderätt eller annan rättighet i fastigheten för längre tidän . Utan hinder av vad sagts får huvudägaren dock lämna sådana medgivandenvid förrättning enligt anläggningslagen och ledningsrättslagen som avses i 16 §första stycket anläggningslagen (1973:149) och i 14 § första stycket ledningsrättslagen(1973:1144). 5 § Beslut i sådan fastighetsangelägenhet, som huvudägarenenligt 3 § ensam ansvarar för eller som gäller sådana medgivanden som sägs i 4 § andra stycket andra meningen och fjärde stycket andra meningen, fattas av huvudägaren. I fråga av större ekonomisk vikt skall huvudägaren dock först samråda med övriga delägare. Huvudägaren skall alltid underrätta övriga delägare ombeslut som han fattar enligt denna paragraf Erfordras till följd avbeslut enligt denna paragraf medel och kan såda- Prop. 1988/89:9 na inte itillräcklig mån erhållas genom tillskott från delägarna får rätten Bilaga2 på ansökan av huvudägaren meddela honom tillstånd att taga upp lån motsäkerhet i form av panträtt i fastigheten och låta företa inskrivningsåtgärdbeträffande denna. 6 §Beslut i angelägenhet som rör överlåtelse av fastigheten i dess helhet eller område av denna eller inteckning och pantsättning av fastigheten eller upplåtelse av nyttjanderätt eller annan rättighet i fastigheten än fordrar samtliga delägares samtycke, dock med un dantag för de fall som avses i 4§ andra stycket andra meningen och fjärde stycket andra meningen samt 5 § tredje stycket. Samtligadelägares samtycke fordras också för en åtgärd för fastighetens förvaltningsom är främmande för ändamålet med det gemensamma ägandet eller som annarsuppenbart strider mot delägarnas gemensamma intressen. 7 §Beslut i andra fastighetsangelägenheter än sådana som enligt 5 § fat tas av huvudägaren eller som enligt 6 § fordrar samtliga delägares sam tycke fattas genom omröstning. Omröstningskall ske genom skriftligt förfarande (skriftlig omröstning) eller vid delägarsammanträde. 8 §Skriftlig omröstning skall äga rum när en eller fiera av delägarna vill väcka fråga om förvaltningsåtgärd och skall delägaren därvid bereda övriga delägare tillfälle att skriftligen ange sin mening. Framkommerför åtgärden sådan majoritet, som i 10 § sägs, skall det skriftligabeslutsunderlaget överlämnas till huvudägaren, som har att underrätta samtligadelägare om vad som beslutats samt att vidta de åtgärder som beslutet katiföranleda. 9 §Delägarsammanträde skall hållas om huvudägaren eller delägare som äger minst hälften av fastigheten påfordrar det. Tilldelägarsammanträde skall genom huvudägarens försorg var och en av delägarnakallas genom rekommenderat brev under sin senast kända adress.Kallelsen skall innehålla upplysning om vad som skall behandlas påsammanträdet. Viddelägarsammanträde skall protokoll föras över vad som förekommer. Delägare somuteblivit från sammanträdet skall genom huvudägarens försorg underrättas omvad som beslutats. Ledersammanträdet till beslut om förvaltningsåtgärd har huvudägaren att vidta deåtgärder som beslutet kan föranleda. 10 §Vid omröstning räknas varje delägares röstetal efter hans andel i fastigheten. Sombeslut vid omröstning gäller den meningen som fått det högsta röstetalet. Vid likaröstetal gäller den mening som huvudägaren biträder. Val av huvudägare skalldock avgöras genom lottning, om fiera fått lika röstetal. 11 §Beslut efter omröstning är bindande för samtliga delägare, oavsett om de deltagit i beslutet eller inte. 12 § Kostnad, som föranlettsav beslut enligt denna lag eller eljest gjorts Prop. 1988/89:9 för förvaltningen av fastigheten, skall varje delägare vidkännas i förhål- Bilaga 2 lande till sin andel ifastigheten. 13 § Rättshandling som huvudägaren vidtagit med stöd av 5 §, 8 § andrastycket samt 9 § fjärde stycket är i förhållande till tredje man bindande församtliga delägare. De har lika rätt i förhållande till medkontrahenten ochsvarar solidariskt för vad som utfästs. 14 § Medel som huvudägaren har hand om för fastigheten skall hållasskilda från andra medel. De får inte utmätas för annan skuld än sådan som är hänförligtill förvaltningen av fastigheten. Behållnamedel, som inte behövs för fastighetens förvaltning, skall utbetalas tilldelägarna i förhållande till deras andelar. 15 §Huvudägaren skall för varje kalenderår eller i förekommande fall bokföringsår från årets utgång inför övriga delägare redovisa för den förvaltning han utövat som huvudägare . Redovisningenskall på delägares begäran ske skriftligen. För granskning av redovisningenhar delägare rätt att ta del av räkenskapshandlingarna. 16 § Huvudägaren äger erhålla skälig ersättning för sitt arbete samt förtidsspillan och utlägg. För tidsspillan och utlägg har huvudägaren rätt att få gottgörelseomedelbart. Vid mera omfattande åtgärd har han rätt att erhålla förskott påersättning för arbete. 17 § Den del av ersättningen till huvudägaren, som inte belöper på dennesegen andel, skall ersättas av övriga delägare i förhållande till deras andelar. 18 § Kan huvudägaren och övriga delägare inte komma överens, äger rättenavgöra frågan om ersättning och förskott till huvudägaren. 19 § Huvudägaren svarar för skada som han uppsåtligen eller av vårdslöshetåsamkar annan delägare. Villdelägare väcka talan mot huvudägaren i anledning av dennes åtgärder skalldetta ske efter det att huvudägaren avgivit sådan redogörelse varomstadgas i 15 §. Väcks inte talan inom nämnd tid är rätten till talan försutten. 20 §Val av huvudägare skall anmälas till den inskrivningsmyndighet inom vars område fastigheten är belägen. Sker inte sådan anmälan an svarar varje delägare för vad som enligt 3 § åligger huvudägaren. Ärhuvudägare inte utsedd skall vidare rätten efter anmälan av delägare eller aven myndighet som handlägger ett ärende som rör fastigheten utse en av delägarnatill huvudägare. Rättens förordnande av huvudägare gäller utan hinder av attdet inte vunnit laga kraft. Dennalag träder i kraft den Lag om ändring i lagen (1904:48 s. 1) om samäganderätt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1904:48 s. 1) omsamäganderätt att 19 § skall ha nedan angiven lydelse. Prop.1988/89:9 Bilaga 2 Vad idenna lag finnes stadgat äge ej tillämpning å sådan samfällighet som avses ilagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, eller å sådan allmänning,som avses i lagen (1952:166) om häradsallmänningar eller lagen (1952:167) om allmänningsskogari och ; ej heller vare i något fall lagens föreskriftertillämpliga i fråga om bildande av jaktvårdsområde, bestående av allenast enfastighet, eller av fiskevårdsområde, omfattande allenast en fastighet ellerdet till allenast en fastighet hörande fisket. Beträffandeegendomsgemenskap mellan äkta makar eller delägare i oskift dödsbo eller dem,som ära i bolag samman eller öro redare i samma fartyg eller deltagare i sammagruvrörelse, gälle vad därom särskilt är stadgat. Vad i 15 kap. [16 §] stadgas skall ej ägatillämpning i fråga om försäljning enligt denna lag av samfälld fast egendom,vari omyndig äger del. Bestämmelserna i denna lag skall inie tillämpas på sådan samfällighetsom avses i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, eller på sådanallmänning som avses i lagen (1952:166) om häradsallmänningar eller lagen(1952:167) om allmänningsskogar i och .