prop · GC0355 · 1988-12-31 00:00:00 — Bakgrunden ärbestämmelsen i 19 § KL att vad som förvärvats genom gåva inte räknas somskattepliktig inkomst. Någon kollision mellan de båda skatteformerna böremellertid inte uppkomma. Vad som reavinstbeskattas på grund av överlåtelsenär det negativa ingångsvärdet enligt punkt 2 d av anvisningarna till 36 § medandet som eventuellt skulle kunna aktualisera en gåvobeskattning är ett avtalparterna emellan om att mottagaren skall stå det slutliga skuldansvaret. till 36 § punkt 1 De nya reavinstreglerna för andelar i handelsbolag hartagits in i punkt 2 d av anvisningarna. Hänvisningen till punkterna 2 a - 2 char därför ändrats till 2 a -2d. finns inga särskilda regler omreavinstbeskattningen av andelar i handelsbolag. Beskattningen sker enligt aktievinstreglernai 35 § 3 mom. KL. Enligt de föreslagna reglerna behandlas reavinstbeskattningenav handelsbolagsandelar i en särskild anvisningspunkt. Rättsläget är på flera punkter oklart. Lagtexten reglerarinte i detalj hur beskattningen skall gå till vid avyttring av andelar ihandelsbolag. Däremot framgår hur reavinstberäkningen påverkas av resultatet avbolagets verksamhet samt av tillskott till och uttag från bolaget. Anvisningspunkten är disponerad på följande sätt. Förstastycket reglerar hur ingångsvärdet i fortsättningen skall justeras. Andrastycket är tillämpligt på äldre förvärv (i princip förvärv ).Tredje stycket innehåller de korrigeringsregler som behövs för att hindra bl.a.dubbeleffekter när justering först görs för de bokföringsmässiga posterna(enligt andra stycket) och därefter för de skattemässiga posterna (enligtförsta stycket). I fjärde stycket finns den särskilda övergångsregel som gällervid avyttring av reavinstbeskattad egendom. Femte stycket ger den skattskyldigeen möjlighet att gå på huvudregeln i första stycket även bakåt i tiden. Isjätte stycket slutligen anges vad som gäller i fråga om justerat ingångsvärdeför den som förvärvat andelen genom ett benefikt fång. Enligt de nya reglerna i första stycket skallingångsvärdet justeras med sådana skattepliktiga inkomster och avdragsgillaunderskott enligt 4 § SIL som härrör från handelsbolaget. Härmed avsesinkomsten resp, underskottet vid taxeringen till statlig inkomstskatt av denförvärvskälla eller de förvärvs-källor där handelsbolagets verksamhetredovisats, I den mån övergångsvis (innan den nya förvärvskälleregeln i 18 § börjat dllämpas)inte bara Prop. 1988/89:55 verksamhet i handelsbolaget utan också annanverksamhet redovisats i förvärvskällan får den del som belöper påhandelsbolagets verksamhet brytas ut. Ingångsvärdet skall alltså justeras med bl.a. avdragsgillaunderskott. Justering av ingångsvärdet skall ske oavsett om underskottetfaktiskt kunnat utnyttjas vid taxeringen eller inte. I det helt övervägandeantalet fall torde ett avdragsgillt underskott kunna utnyttjas antingen vid denlöpande taxeringen eller som förlustavdrag ett senare år. förekom attett underskott inte kunde utnyttjas kommunalt. Genom den slopade utbotaxeringen- i princip års taxering - kommer det inte längre att vara någonskillnad vid den statliga och kommunala taxeringen. Ett underskott som kanutnyttjas statligt kan utnyttjas även kommunalt. Beträffande juridiska personerslopades den kommunala taxeringen redan vid taxering. Av 4 § SIL framgår att underskott av förvärvskälla får -med iakttagande av bestämmelserna i 22 § SIL och med de begränsningar som angesi 46 § 1 mom. andra - femte styckena KL - dras av från den skattskyldigessammanräknade inkomster av övriga förvärvskällor. I 46 § 1 mom. andra stycketKL räknas vissa fall upp då underskott inte får dras av som allmänt avdrag. Detgäller reaförluster samt underskott av fasdghet eller rörelse i utlandet.Sådana underskott skall inte sänka ingångsvärdet på andelen. Underskott avdetta slag kan utnyttjas mot reavinster resp. inkomst av fastighet ellerrörelse i utlandet . Kvittning sker då inomförvärvskällan och det innebär att vinstårets ökning av det justeradeingångsvärdet begränsas i motsvarande mån. Vidare gäller enligt 46 § 1 mom. tredje stycket KLbegränsningar i rätten att utnyttja underskott i rederi- och luftfartsrörelse.Underskott som omfattas av de nämnda begränsningsreglerna föranleder ingenjustering av ingångsvärdet. Även här finns en möjlighet att utnyttjaunderskottet . Utnyttjas denna möjlighet eller har dispensmedgetts enligt 46 § 1 mom. femte stycket KL skall underskottet reduceraingångsvärdet. När det gäller behandlingen av underskott från utlandethänvisas i 4 § SIL till bestämmelsen i 22 § samma lag. Av 22 § SIL framgår attavdragsförbud gäller för kostnader som är hänförliga till intäkt som på grundav dubbelbeskattningsavtal är undantagen från beskattning i (exemptmetoden).Någon justering av ingångsvärdet skall inte göras för underskott som omfattasav avdragsförbudet i 22 § SIL, Har underskottet fått dras av efter dispensenligt punkt 21 av anvisningarna till 29 § KL skall en justering göras. Av första stycket följer vidare att ingångsvärdet skalljusteras med tillskott till och uttag från bolaget. Om årets vinst(skattepliktiga inkomst) tagits ut i sin helhet blir resultatet avjusteringarna att ingångsvärdet inte påverkas. En insats i form av arbete utgör inte ett tillskott.Värdet av arbetsinsatsen brukar i stället beaktas vid vinstfördelningen enligtbolagsavtalet. Delägarens skattepliktiga inkomst höjs och därmed också hansingångsvärde. Ett uttag behöver inte avse pengar utan kan också avse t.ex.privat användning av handelsbolagets bil. I en sådan situation höjs delägarensingångsvärde för andelen med hela inkomsten av förvärvskällan (inkl. de bilkostnader som återförts hos delägaren) men justerassedan ned med Prop. 1988/89:55 uttaget (det återförda beloppet), I vissa fall är det som betecknats som ett uttag frånbolaget rätteligen att se som en del av vederlaget för den avyttrade andelen (jfrRÅ 1984 Aa 119), För att inte behöva laborera med negativa omkostnadsbeloppföreskrivs att motsvarande skall gälla generellt vid vinstberäkningen om detförekommer ett negativt justerat ingångsvärde. Detta kan få betydelse bl.a. vidtillämpningen av reglerna om interna aktieöverlåtelser i 35 § 3 mom. åttondestycket KL. Tekniken för att bestämma vederlaget medför att det belopp somsäljaren skall ta upp som intäkt inte behöver överensstämma med köparensingångsvärde för andelen. Lagtexten i sista meningen har med vissa ändringarutformats på det sätt lagrådet föreslagit. I andra stycket finns den särskilda övergångsregeln förtidigare förvärvade andelar. Regeln tar i princip sikte på förvärv som gjortsföre bokslut. Tidpunkten förklaras av att det för frågan omrätt taxeringsår är avgörande om räkenskapsåret avslutas före ellerej (3 § KL). Per den aktuella bokslutsdagen - i de flesta fall den 31 december1987 - skall ett justerat ingångsvärde beräknas. Detta värde utgör sedan basenför de justerade ingångsvärden som med tillämpning av bestämmelserna i förstastycket skall beräknas vid 1989 och följande års taxeringar (vid 1989 årstaxering kan det bli aktuellt att beräkna det justerade ingångsvärdet somgällde redan vid taxering, nämligen om bolaget har brutet räkenskapsåroch t.ex. kapitalinkomster har uppburits under tiden september - december1987). Här liksom annars i reavinstsammanhang räknas anskaffningstidpunkten förbenefika förvärv från det senaste onerösa förvärvet. För att beräkna det justerade ingångsvärdet perbokslutsdagen behövs uppgifter om andelens ingångsvärde och ökningen ellerminskningen av delägarnas kapitalbehållning . Det är intenödvändigt att utröna i vad mån förändringen i kapitalbehållningen harföranletts av tillskott, uttag, vinster eller förluster. Av lagtexten framgår att beräkningen skall göras medutgångspunkt i andelens ingångsvärde och förändringen av kapitalbehållningenfram till bokslutsdagen. Delägarnas sammanlagda kapitalbehållning motsvarar vadsom i balansräkningen skall redovisas som eget kapital. Givetvis är det iförsta hand bolagets officiella räkenskaper som kommer att användas.Regelmässigt lär dock vissa ytterligare uppgifter behövas. Det är bl.a, falletom redovisningen är ofullständig i den meningen att det där inte framgår hurstor del av det egna kapitalet som belöper på de olika delägarna. Normalt finnsdet inte anledning att frångå uppgifterna i räkenskaperna. Skattemyndigheternaär dock inte skyldiga att följa dessa uppgifter om det visar sig att deinnehåller felaktigheter (t.ex. om ett lån som delägaren lämnat till bolagetfelaktigt har redovisats som eget kapital i bolaget) eller om god redovisningssedinte har följts (t.ex. om en uppskrivning av en fastighet har gjorts utan atterforderliga nedskrivningar har gjorts ). Vid beräkningen av det justerade ingångsvärdet påbokslutsdagen kan slutresultatet bli negativt. Man bortser då från det negativabeloppet. justeradeingångsvärdet på bokslutsdagen blir i sådana fall noll. naturligtvisinte att ett uttag från bolaget i anslutning till en avyttring av andelenliksom nu kan läggas till vedertaget för andelen (jfr RÅ 1984 Aa Prop.1988/89:55 119). Bestämmelserna i andra stycket innebär att justeringarna avingångsvärdet fram till bokslutsdagen görs på grundval av bokföringen. Därefterföljer de skattemässiga justeringarna enligt bestämmelserna i första stycket.Det är lätt att inse att det behövs regler vid övergången för att undvikamateriellt felaktiga resultat. Regler av detta slag finns i tredje stycket. Tredjestycket tar bl.a. sikte på fall där de civilrättsliga och skattemässigavärderingsreglerna inte överensstämmer. Anta att en varufordran på 100 ärosäker. I balansräkningen tas den upp till 20. Vid beskattningen godtas intedenna nedskrivning och 80 återförs till beskattning. Av tredje stycket/örsö meningenföljer att det är den skattemässiga värderingen (100) som skall slå igenom vidberäkningen av kapitalbehållningen. Ingångsvärdet för andelen skall alltsåjusteras upp med 80 bokslut. Ilagtexten används uttrycket "lager, pågående arbeten samt fordrings-ochskuldposter". Det är frågan om sådana balansposter som avses i punkt 1 avanvisningarna till 41 § KL. I beteckningen "skuldposter" innefattasavsättningar för framtida utgifter (jfr prop. 1980/81:68 s. 219). Däremot innefattasinte t.ex. låneskulder och skatteskulder. Iinkomstslaget kapital - och ibland också i inkomstslaget annan fastighet -skerbeskattningen enligt kontantprincipen. Redovisningen sker emellertid enligt bokföringsmässigagrunder eftersom ett handelsbolag alltid är bokfö-ringsskyldigt. kan det därför uppkomma fall där en viss intäkt eller kostnadpåverkar ingångsvärdet antingen dubbelt eller inte alls. Regeln i andrameningen är avsedd att göra det möjligt att åstadkomma ett materiellt riktigtresultat i de fall där den civilrättsliga och skattemässiga periodiseringenskiljer sig åt. Ettexempel visar hur regeln fungerar. Anta att ett handelsbolag förvaltarfastigheter och tillämpar kontantprincipen vid beskattningen. Bolaget - som harkalenderår som räkenskapsår - uppbär 1 000 avseende förskottför hyror för . Bokföringstekniskt är det fråga om en förutbetaldintäkt. I balansräkningen för redovisas förskottshyran som en skuld.Utan en särregel påverkas inte ingångsvärdet det året (skulden och ökningen avkassan tar ut vartannat). Inte heller påverkas ingångsvärdet (denskattepliktiga intäkten uppkom ). Regeln i andra meningen innebäratt skulden (den förutbetalda intäkten) inte tas med vid beräkning av detjusterade ingångsvärdet på bokslutsdagen. Ingångsvärdet höjs alltså. Enmotsatt situation är också tänkbar. Bolaget uppbär räntorom 3 000 för tiden . 1 000 avser räntor fördecember. I redovisningen har den anteciperade inkomsten (1 000) intäktsförtsår 1987 och redovisas som en tillgång i balansräkningen (upplupen intäkt).Beskattning sker emellertid först år 1988.1 frånvaro av en särskild regelskulle ingångsvärdet höjas både (enligt andra stycket) och (enligt första stycket). Regeln i andra meningen innebär att någon höjning intesker eftersom kapitalbehållningen skall minskas med tillgången (denupplupna räntan). Exemplenhittills har utgått från att bolaget har kalenderår som råken- 31 Har bolaget brutet räkenskapsår blirkorrigeringarna något mer Prop. Anta att bolaget har bokslut per den 31augusti 1987. beskattningen tillämpas kontantprincipen beträffanderäntor vilket medför att samtliga räntor som uppbärs tas.upp tillbeskattning för det I bokslutet finns emellertid bara de räntor med sombelöper Om bolaget redovisat ränteintäkter somännu ej förfallit till betalning (upplupna intäkter) skall dessa reducerakapitalbehållningen. kapitalbehållningen skall sedan läggas de räntor somuppbärs och beskattas september- (jfr kommentaren tillandra stycket). I fjärde stycket finns regler som blir aktuella atttillämpa om handelsbolaget före utgången av avyttrat egendom som skall reavinstbeskattas(fastigheter, aktier m.m.). Ett syfte med reglerna är att förhindra dubbeleffektero.d. Ett annat syfte är att ge handelsbolagsdelägarna en möjlighet att under enövergångsperiod reahsera en värdestegring på egendomen och lägga den bokföringsmässigareavinsten - och inte den skattepliktiga reavinsten - till grund förjusteringen av ingångsvärdet. Typiskt sett är detta förmånligt(anskaffningsutgiften för fastigheter indexuppräknas vid reavinstbeskattningen,vinster på äldre aktier beskattas dll ). Enligt andra stycket gäller att det justeradeingångsvärdet på bokslutsdagen (dvs. normalt bokslut) är beroende avden på delägaren belöpande kapitalbehållningen i bolaget denna dag. Det innebäratt det justerade ingångsvärdet påverkas av de bokföringsmässiga - och inte de skattemässiga- vinsterna och förlusterna fram till bokslutsdagen. Av fjärde stycket följeratt motsvarande i vissa fall gäller även om avyttringen bokföringsmässigtredovisas efter bokslutsdagen. Förutsättningarna är att egendomen anskaffatssenast och att beskattning med anledning av avyttringen skallske senast vid taxering. Kopplingen till det bokföringsmässiga resultatet av avyttringengör att ingångsvärdet påverkas av den avskrivning eller nedskrivning avegendomen som kan ha gjorts i räkenskaperna. Om exempelvis en fastighet säljsår 1989 skulle alltså en bokföringsmässig avskrivning eller nedskrivning i 1988års bokslut öka ingångsvärdet. För att förhindra att detta utnyttjas föreskrivsatt en eventuell avskrivning eller nedskrivning av egendomen efter bokslutsdageninte skall beaktas vid beräkning av det bokföringsmässiga resultatet av avyttringen.Denna särregel påverkar inte den justering av ingångsvärdet enligt förstastycket som skall göras vid de löpande taxeringarna. Ett värdeminskningsavdragvid taxering sänker alltså ingångsvärdet. Av femte stycket följer att den skattskyldige kan väljaatt vid vinstberäkningen avstå från att beakta reglerna i andra - fjärdestyckena av anvisningspunkten och i stället enbart tillämpa huvudregeln iförsta stycket. För detta krävs ett yrkande från den skattskyldiges sida. I lagrådsremissen föreslogs att denna valmöjlighet skulle finnasför andelar som förvärvats före bokslutsdagen. Vid förvärv efter bokslutsdagenskulle däremot bl.a. den särskilda övergångsregeln om reavinstbeskattad egendomi fjärde stycket gälla obligatoriskt. En avyttring med bokföringsmässig förlustunder t.ex. skulle alltså sänka ingångsvärdet trots att detta inteskulle vara fallet om första stycket hade tillämpats. En begränsning avvalmöjligheten till andelsförvärv före bokslutsdagen kan således i vissa i ochför sig udda situationer ge effekter som kan te sig omotiverade. Rättenatt helt gå på Prop. 1988/89:55 bestämmelserna i första stycket bör därförgälla oavsett andelen förvärvats. Sjätte stycket tar sikte på fall där en handelsbolagsandelförvärvats genom arv, testamente, gåva eller bodelning och den tidigare ägarenhar beskattats enligt punkt 5 andra stycket av anvisningarna till 35 §. I ensådan situation blir den nye andelsägarens fortsatta ingångsvärde för andelennoll. Hänvisningen till punkterna 1 - 2 d har ändrats dll 1 - 2 e.Den nuvarande punkten 2 d betecknas i fortsättningen 2 e. Äv ändringen i andra stycket andra meningen framgår att enberäkning av reaförlust vid avyttring av en andel i handelsbolag inte får görasmed tillämpning av övergångsreglerna i andra - fjärde styckena av punkt 2 d avanvisningarna. är reaförluster avdragsgilla i sammautsträckning som reavinster är skattepliktiga. införs en särskild regel förförluster på andelar i handelsbolag. Regeln innebär att sådana förluster barablir avdragsgilla till även om andelen innehafts än . Den nya bestämmelsen anger att avdrag för reaförlust fårgöras endast från sådan reavinst (lotterivinst) som är hänförlig till sammaförvärvskälla. Ändringen skall ses mot bakgrund av den nya lydelsen av 18 § ochinnebär att reaförluster i ett handelsbolag får kvittas bara mot reavinster(och lotteri vinster) i handelsbolag. I punkt I anges att de nya bestämmelserna skall träda ikraft , Punkt 2 tar sikte på de nya förvärvskälle- och sparavdragsreglerna.Reglerna skall tillämpas på beskattningsår som börjar efter den 31 december1988. Enligt punkt 3 skall de nya bestämmelserna i punkterna 1,2 d och 3 av anvisningarna till 36 § tillämpas på avyttringar efter den 18augusti 1988. Det är här fråga om vinstberäkningen och begränsningen av denavdragsgilla delen av en reaförlust på en bolagsandel till oavsettinnehavstiden. Sker avyttringen under uden - den 31 december1988 tillämpas de nya reglerna redan vid taxering. För den nya punkten5 av anvisningarna till 35 § gäller samma övergångsbestämmelser. Det innebäratt de nya reglerna blir tillämpliga på bl.a. vissa fall av gåva av andel ihandelsbolag, inlösen av en sådan andel och upplösning av handelsbolag efterden 18 augusti 1988.1 fråga om arv, testamente och bodelning tillämpas de nyareglerna först efter . 3 1988/89. Av pMrtÄ:/4 framgår att den nya kvittningsregeln förreaförluster gäller fullt Prop. 1988/89:55 ut på avyttringar som sker efter den31 . Avser avyttringen egendom i handelsbolag gäller begränsningeni kvittningsrätten redan fr.o.m, . Uppkommer en förlust vidavyttring av tillgångar i handelsbolag exempelvis fårförlusten alltså dras av bara mot reavinst eller lotterivinst i handelsbolag. Enligt punkt 5 skall den nya lydelsen av punkt 2 avanvisningarna till 39 § tillämpas om vidareöverlåtelsen av skuldebrevet ellerandelen i avkastningsfonden sker efter . I 25 § anges vad den allmänna självdeklarationen skallinnehålla. Den nya uppgiftsskyldigheten avser underlaget för att löpande kunnaberäkna det justerade ingångsvärdet för en delägares andel i handelsbolag. Vadskattemyndigheterna normalt saknar kännedom om är - förutom uppgift omingångsvärdet för andelen - uppgifter om tillskott och uttag. På delägarenbelöpande inkomster och underskott följer av beslut vid den aktuella taxeringen.I samband med övergången till det nya systemet kan den skattskyldige behövalämna vissa ytterligare uppgifter (jfr kommentaren till punkt 2 d avanvisningarna dll 36 § KL). Den nya uppgiftsskyldigheten gäller fr.o.m. 1989års taxering. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att anta förslagen till 1. lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändringi taxeringslagen (1956:623). Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposifion föreslå att anta de förslag somföredraganden har lagt fram. 1988/89:55 Bilaga 1 REAVINSTBESKATTNING AV ANDELAR I HANDELSBOLAG, M.M. 2 BESKATTNINGEN AV DELÄGARE I HANDELSBOLAG 37 2.1 Inledning.............................................. .... 37 2.2 Allmänt om handelsbolag......................... .... 39 2.3 Civilrättsliga regler................................. 40 2.4 Skatteregler......................................... 44 2.4.1 Den löpandeinkomstbeskattningen... .... 44 2.4.2 Reavinstbeskattningen................... .... 45 2.4.3 Taxering och uppbörd.................... .... 45 Tilläggtill promemorian.................................. 46 1 promemorianföreslås vissa ändringar i skattereglerna för delägare i handelsbolag-- Denfrämsta drivkraften bakom den senaste tidens skatteplanering med kommanditbolagoch andra handelsbolag har varit de s.k. dubbla avdragen. Om verksamheten ibolaget går med förlust kan delägarna utnyttja förlusten både vid den löpandetaxeringen och i samband med att andelen avyttras. Avdraget vid den löpandetaxeringen påverkar alltså inte reavinstberäkningen. I promemorian föreslåsatt möjligheten att utnyttja de dubbla avdragen skall tas bort. Iprincip kan problemet med dubbla avdrag lösas genom anfingen begränsningar irätten att dra av underskott löpande eller ändrade reavinstregler. Ipromemorian förordas det andra alternativet. Förslaget innebär att förluster ifortsättningen skall reducera ingångsvärdet för andelen på motsvarande sätt somvinster ökar ingångsvärdet. Med vinster och förluster avses här skatteplikdgaöverskott och avdragsgilla underskott . Medde nya reglerna för vinstberäkningen kan det ibland te sig förmånligt för endelägare att avveckla sitt engagemang i bolaget på annat sätt än genom attsälja sin andel. I promemorian föreslås därför att en överlåtelse av en andelgenom gåva i vissa fall skall utlösa en reavinstbeskattning. Vidare skall enreavinstbeskattning ske om handelsbolaget upplöses eller om andelen i bolagetinlöses. I promemorian föreslås också att rätten till avdrag för reaförlusterpå andelar i handelsbolag skall begränsas fill av förlusten redan frånbörjan och inte som först . Vidare föreslås att verksamhet ihandelsbolag - oavsett om denna avser kapital, tillfällig förvärvsverksamhet, rörelseeller annat - aldrig skall kunna ingå i samma förvärvskälla som verksamhet somden skattskyldige bedriver i egen regi. Vidutformningen av övergångsbestämmelserna har förutsatts att ett meddelande om kommande lagstiftning i enlighet med de i promemorian föreslagna nya reavinstreglerna kan lämnas dll så att desssa regler kan tillämpas på avyttringar m.m. som sker efter 2 Beskattningen av delägare i handelsbolag Etthandelsbolag är en juridisk person som kan förvärva tillgångar och ådra sigskulder. Delägarna i ett handelsbolag är - till skillnad från delägarna i ett aktiebolag- solidariskt ansvariga för bolagets förpliktelser. Det är dock möjligt fördelägarna att begränsa sin ansvarighet till den egna insatsen i bolaget. Etthandelsbolag med begränsat ansvariga delägare kallas kommanditbolag och debegränsat ansvariga delägarna kommanditdelägare. Minst en av delägarna i ettkommanditbolag måste vara obegränsat ansvarig (komplementär). Huvudstadgandetom handelsbolagets skattemässiga behandling finns i 53 §2 mom.kommunalskattelagen (1928:370), KL. Där framgår att bolaget inte är skattesubjekt och att bolagets inkomst i ställetbeskattas hos delägarna. Vid sidan av 53 § 2 mom. KL finns i skatteförfattningarnabara ett fåtal bestämmelser om handelsbolag. Många viktiga frågor äroreglerade. Som exempel kan nämnas att det saknas regler om beskattningskonsekvensernavid bildande och upplösning av handelsbolag och - bortsett från ett specialfall- om inkomstfördelningen mellan delägarna. Vidare är reavinstbeskattningen vidavyttring av andelar i handelsbolag ofullständigt reglerad. Behovet av klarläggande regler för handelsbolagensbeskattning har understrukits i olika sammanhang. Det gjordes bl.a. vidremissbehandlingen av bolagskommittés förslag (SOU 1978:67) till nya civilråttsligaregler för handelsbolag och enkla bolag (prop. 1979/80:143 bilagedelen s. 28 ff.).Flera remissinstanser fäste också uppmärksamheten på att handelsbolag utnyttjasför skatteundandragande åtgärder. Ett förslag till ändrade regler för handelsbolagensbeskattning har lagts fram av företagsskattekommitté (B 1979:13), FSK.I betänkandet (SOU 1986:44) Staketmetöd för beskattning av handelsbolag harkommittén redovisat en modell där handelsbolaget görs till skattesubjekt.Betänkandet har remissbehandlats. Frågan om den framtida beskattningen avhandelsbolagen prövas nu av utredningen (Fi 1985:06) om reformeradföretagsbeskattning, URF.