prop · GC03116 · 1988-12-31 00:00:00 — Föregen del vill jag framhålla följande. Genom länsstyrelsernas och statensenergiverks redovisningar har det blivit möjligt att få en översiktlig bild avutbyggnadsläget i landet när det gäller mindre kraftverk. Jag vill i dettasammanhang erinra om att det finns ett energipolitiskt intresse av att få tillstånd en viss fortsatt utbyggnad av små vattenkraftverk. Utbyggnad av mindrevattenkraftverk kan vidare i vissa fall medverka till att höja elsäkerheten imer begränsade distributionsområden, s. k. Ö-drift. Förutom dessa intressensom bl. a. har kommit till uttryck i plan för fortsattvattenkraftsutbyggnad talar i varierande grad dammsäkerhetsskäl ochkulturhistoriska skäl för en fortsatt försiktig iståndsättning av anläggningarför små vattenkraftverk. En sådan utbyggnad förutsätts dock ske med stor hänsyntagen till motstående intressen. Jagvill i sammanhanget erinra, om vad dåvarande chefen för bostadsdepartementetanförde i prop. 1985/86: 3 med förslag till lag om hushållning mednaturresurser m.m. (s. 110): "Minikraftverk kan ge avsevärda effekter påmiljön beroende bl.a. på hur anläggningen utformas. pekari sitt yttrande på att minikraftverk i mindre vattendrag i förhållande tillvarje producerad energienhet regelmässigt dels kostar mera, dels medför meraomfattande skador än kraftverk i större vattendrag". Enligt2 kap. 1 § NRL skall mark- och vattenområden användas för det eller de ändamålför vilka områden är mest lämpade med hänsyn till beskaffenhet och läge samtföreliggande behov. Företräde,skall enligt detta lagrum ges sådan användningsom medför en från allmän synpunkt god hushållning. Enligt 1 kap. 2§ skalldenna bestämmelse tillämpas vid prövningen enligt bl. a. VL (jmf 3 kap. 1 §VL). Länsstyrelsernasredovisningar och det underlag som erhållits från statens energiverk ger intebelägg för att utbyggnad av mindre vattenkraftverk generellt sett kan förväntasge upphov till mer påtagliga konflikter gentemot motstående intressen. Jaganser att gällande vattenlagstiftning och naturresurslagstiftning re dan nu ger tillräckliga möjligheter att förhindra utbyggnader som påtagligt skadar motstående intressen. Det bör finnas förutsättningar för en viss fortsatt utbyggnad av minikraften med hänsyn tagen till motståen de intressen. Det torde i första hand gälla kompletterande utbyggnader i anslutning till redan befintliga regleringar. En sådan utbyggnad ligger enligt min uppfattning i linje med de grundläggande hushållningsbestäm melserna i NRL. Jag vill i detta sammanhang också framhålla att ett bättre underlag för ställningstagande till olika vattenkraftsprojekt kommer att finnas tillgängligt i takt med att kommunerna fullföljer arbetet med över siktsplaner enligt PBL. Kommunerna skall därvid, bl.a. mot bakgrund av 20 redovisadeallmänna intressen, göra en närmare bedömning av vilken Prop. 1988/89:116markanvändning som är den mest lämpliga med hänsyn bl.a. till ovan Bflaga 1nämnda hushållningsbestämmelser. Vidare kommer sammanställningen av delänsstyrelseinventeringar som jag behandlade i avsnitt 2.2.2 och 2.2.3 också geett förbättrat underiag när det gäller att bedöma förutsättningarna förutbyggnad av små vattenkraftverk. Enligtvad jag har erfarit har Sveriges Energiföreningars ()tagit kontakt med Älvräddarnas samorganisation och för att närmare klariägga förutsättningarna för fortsattutbyggnad av mindre kraftverk. Statens energiverkbedömer att en utbyggnad motsvarade 175 225 GWh/år av små vattenkraftverk ären möjlig utbyggnadsnivå till mitten av . För egen del vill jag inteta ställning till vilken utbyggnadsnivå som kan vara realistisk till mitten av1990-talet. Jag anser det emellertid sannolikt att det i takt med attytterligare inventeringsmaterial framkommer och de energipolitiska förutsättningarnadelvis förändras bör finnas möjligheter att uppnå minst den utbyggnadsnivå somstatens energiverk har angivit. Det bör ankomma på att följa denfortsatta utbyggnaden och som underlag för den redovisning som avses ske tillriksdagen redovisa ytteriigare underlag beträffande möjlig utbyggnadav små vattenkraftverk samt vilka åtgärder som kan visa sig nödvändiga för attuppnå utbyggnadsmålet. 4 Läget beträffande planen för vattenkraftsutbyggnad Bakgrund:Riksdagen lade fast en plan för vattenkraftsutbyggnad (prop.1983/84:160, BoU 30, rskr. 364 och prop. 1984/85:120, BoU 25, rskr. 364).Planen innehåller projekt m. m. motsvarande /år i syfte att säkerställaen utbyggnad av vattenkraft omfattande /år till mitten av1990-talet. har genom ett särskilt regeringsuppdrag ansvaretför att följa genomförandet av planen för vattenkraftsutbyggnad. 1 Elmarknadsrapport 1988har statens energiverk bedömt förutsättningarna för att nå de energipolitiskamålen beträffande vattenkraftsutbyggnad till mitten av . Förnärvarande har plan för utbyggnad av vattenkraften följandeutseende: Namngivna projekt 2 700 Små vattenkraftverk ca 400 Summa ca 3 500 Mdlanskillnaden mdlan 3,8TWh/år och redovisade /år utgörs Prop. 1988/89: 116 av somriksdagen beslutat undanta från vattenkraftsutbyggnad Bilaga 1 genom attföra älven i sin helhet till 3 kap. 6§ NRL. Förprojekt inom vattenkraftsplan kan följande utbyggnadslägeredovisas: Specificeradeprojekt som är idrifttagna, under byggnad eller som har erhållit tillståndenligt VL uppgår sammanlagt till ca I 100 GWh/år. Verket bedömer att samtligadessa projekt verkligen kommer att genomföras. Projekt som äroklara, som planeras och som är föremål för prövning enligt VLuppgår totalt till ca 1 500 GWh/år. Av den senare kategorin projekt bedömerverket att endast projekt motsvarande ca 250 GWh/år kommer att förverkligas. Avprojekt som planeras eller är föremål för prövning enligt VL utanför riksdagensvattenkraftsplan är nästan alla av sådan natur att de kan komma attrealiseras. Av totalt 320 GWh/år svarar för ca 200 GWh/år.Energiverket bedömer att ca 300 GWh/år kommer att realiseras till mitten av1990-talet. Produktionstillskottentill mitten av genom det pågående arbetet med effektivisering avbefintliga kraftverk bedöms av verket bli i storieksordningen ca 250 GWh/år.Det sannolika tillskottet till vattenkraftsproduktionen till mitten av1990-talet kan'enligt statens energiverk därför förväntas bli av följandestorleksordning. Specificerade projekt 1 350 Inomvattenkraftsplanen blir tillskottet 1 800 GWh/år. För att utbyggnadsmålet GWh/år enligt vattenkraftsplanen skall nås krävs ytterligare 700 GWh/år.Om projekten utanför vattenkraftsplanen genomförs krävs ytteriigare 400 GWh/årför att totalt nå 2 500 GWh/år. Möjligheterna att nå 2 500 GWh/år totalt bedömsmot denna bakgrund mera gynnsamma än i förra årets redovisning, detta främstberoende på att flera specifierade projekt i planen verkar komma till stånd,att flera projekt utanför planen nu identifierats samt att potentialen i formav effektiviseringar av befmtiiga kraftverk bedömts något större . Verketsarbete med vattenkraftsplan /89 kan sammanfattas iföljande punkter. Planerade och oklaraprojekt verket klarlägger utbyggnadsfömtsätt- "rop- 1 9öö/ö9: 116 ningarna med berörda intressenter för 3 projekt om sammanlagt ca 150 Bflaga1 GWh/år. EJundantagna vallenområden års avstämning av elför sörjningsläget i samband med kärnkraftsavvecklingens inledning utreder verket den ekonomiska vattenkraftspotentialen i ej undantagna vattenom råden. Vissa länsstyrelsers samråd med verket inför vissa länsstyrelserssamråd med statens energiverk om vattenkraftsplanens projekt i kommunernasöversiktsplanering till den avser verket kontakta dessalänsstyrelser . Kommunernas översiktsplanering verket avser delta i plan- ochbostadsverkets konferens om vattenkraftsplanens preciserade projektoch deras behandling i kommunernas översiktsplanering. Naturreservat verket avser kontakta de länsstyrelser som lagt interimistiskanaturreservat kring projekt i vattenkraftsplanen eller som förberederdefinitiva naturreservat kring sådana projekt för att diskutera riksintressenainom vattenkraftsplanen. Vattendomstolarna verket avser att i samarbete med domstolsverketkartlägga de olika vattendomstolarnas praxis avseende remissinstanser. Jagkan för egen del i allt väsentligt ställa mig bakom de bedömningar som statensenergiverk har gjort. Jag har i det föregående avsnittet närmare kommenteratmöjligheterna att uppnå gällande utbyggnadsmål för små vattenkraftverk. Verketsöverväganden överensstämmer i huvudsak med de statsrådet gjorde i förravårens energipolitiska proposition. Det fmns därför inget behovav att överväga en förändring av den plan för vattenkraftsutbyggnad somriksdagen lade fast . Jag förutsätter då att verket genomfördet arbete som syftar till att klariägga förutsättningarna för fortsattvattenkraftsutbyggnad som redovisats i elmarknadsrapporten. Detfinns enligt min bedömning anledning att erinra om att den plan som riksdagenhar beslutat har utformats med största möjliga hänsyn tagen till miljön ochmöjligheterna att uppnå en bred politisk förankring. Viktiga utgångspunkter varenligt vad som anfördes i proposition 1983/84:160 om fortsattvattenkraftsutbyggnad (s. 13) de bedömningar som gjorts i den fysiskariksplaneringen. Dessa bedömningar har numera kommit till uttryck i NRL:sbestämmelser för hushållningen med mark och vatten och den fysiska miljön iövrigt. Det är givetvis viktigt att även beakta de omarbetade och förbättradeutbyggnadsprojekt som i vissa fall har utarbetats . 1 beslut(BoU 1983/84:30 s.12-13) betonades att planen bör utformas så att störstamöjliga hänsyn tas till miljöaspekterna och till de lokalasysselsättningsaspekterna. Det är enligt beslut viktigt attutbyggnaderna planeras så att förhållandevis varaktig sysselsättning skapas. Enligtmin uppfattning är dessa uttalanden fortfarande relevanta för genomförandet avvattenkraftsplanen. Jag vill särskilt betona vikten av att de projekt somaktualiseras utformas med stor hänsyn tagen till motstående intressen.Skadorna av ingreppen bör så långt möjligt minimeras och projekten bör modifierasexempelvis genom minimitappningar. 1988/89:116 är detviktigt att berörda kommuner kompenseras för de intrång som Bilaga 1företagen medför. Dessa utgångspunkter vägledande för regeringens prövning avolika projekt. Jag har i detta sammanhang noterat planer på attsamråda med berörda intressenter avseende fömtsättningarna för utbyggnad avvissa vattenkraftsprojekt. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen berederriksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om dammsäkerhet,översvämningar, beredskapsplanering, forskning, små vattenkraftverk och planenför vattenkraftsutbyggnad. Bilaga2 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Anmälan till proposition om vissa dammsäkerhets-ochvattenkraftsfrågor, m. m. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade statsrådetDahl en särskild utredare (hovrättsrådet ) för att utredadammsäkerhetsfrågor samt överväga åtgärder för att minska risken för ocheffekterna av översvämningar. Sedan avlidit förordnades den 19 februari1987 ordföranden i som utredare.- Utredaren hararbetat under namnet dammsäkerhetsutredningen. Utredningenavgav betänkandet (SOU 1987:64) Dammsäkerhet och skydd motöversvämningar. Betänkandet har remissbehandlats inom miljö- och energidepartementet.En sammanfattning av betänkandet och en sammanställning av remissyttrandena harfogats till miljö- och protokoll i detta regeringsärende.Betänkandets lagförslag bör fogas till protokollet som bilaga 2.1. Inomjustitiedepartementet har utarbetats förslag till lagändringar. Förslagenomfattar även en ändring avseende instansordningen i ärenden angåendeskyddsområde och skyddsföreskrifter för yt- och grundvattentäkter. Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande över förslag tilländringar i vattenlagen (1983:291), lagen (1983:292) om införande avvattenlagen (1983:291) samt (1987:10). De förslag somremitterades till lagrådet överensstämmer, bortsett för ikraftträdandetoch redaktionella ändringar som framgår av specialmotiveringen, med de förslagsom jag nu lägger fram. Lagförslagen i lagrådsremissen har därför inte tagitsmed i propositionen. Lagrådethar lämnat de remitterade förslagen utan erinran. Lagrådetsyttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2.2. Detfinns i landet ett stort antal dammar av varierande storlek och ålder. Säkerheten vid dessa anläggningar är i stort mycket god. Tillbuden har varit få. Att dammanläggningar inte är utan risker har 25 emellertid belysts underde perioder med mycket höga vattenflöden som Prop. 1988/89: 116 förekommitinte minst . Läckage och andra svagheter har Bilaga 2 visatsig i några fall. Till och med dammgenombrott har förekommit. Konsekvensernaför liv och egendom blir mycket stora om brister i dammsäkerheten leder tillolyckor. En god dammsäkerhet är dessutom en förutsättning för en stabil energiförsörjning.Det är givetvis angeläget att såväl vunna driftserfarenheter som ökadekunskaper inom hydrologi och teknik tas till vara för att höja säkerheten vidbefintliga och nya anläggningar. För att underlätta och påskynda åtgärder påområdet bör den vattenrättsliga lagstiftningen ändras i några avseenden. Jaganser också att det är angeläget alt översvämningsrisker beaktas vid denkommunala planeringen och vid tillståndsprövningen enligt (1987:10), PBL. Undervåren 1985 tillsatte (),och tillsammans ensärskild kommitté . Denna kommitté skulle ha till uppgiftbl.a. att utarbeta förslag till riktlinjer för bestämning av dimensionerandeflöden vid kraftverks- och regleringsdammar. har haft bl. a. denrapporten som underlag för sina ställningstaganden. I rapporten lämnas förslagtill ändringar i vattenlagen (1983:291), VL, som bedömts nödvändiga avdammsäkerhetsskäl. Utredningens förslag överensstämmer i stort medFlödeskommitténs förslag. Uppförande,ändring och utrivning av dammar och andra vattenanläggningar i vattendrag ochsjöar regleras framför allt i VL, som trädde i kraft den I januari 1984.Övergångsbestämmelserna till lagen regleras i en särskild promulgationslag,lagen (1983:292) om införande av vattenlagen (1983:291), VP. Vissaförfarandefrågor m.m. regleras i vattenrättsförordningen (1983: 788), VF, somockså trädde i kraft . Uppförandeoch utrivning av dammar av någon betydelse kräver tillstånd enligt VL. 1 entillståndsdom skall föreskriva de villkor som skall gälla förett sådant vattenföretag. Villkoren kan gälla exempelvis den tekniskautformningen av anläggningen samt vattenhushållningen vid denna. Motsvarandegäller vid åtgärder som vidtas för att avvattna mark och som prövas vidförrättning enligt VL. Vid tillåtlighetsprövningen beaktas säkerhetsaspekternautan att detta särskilt angetts i lagen. Ansvaretför att tillfredsställande dammsäkerhet upprätthålls åvilar i första handdammägaren i fortsättningen kallad företagaren. Det kan av flera skälförutsättas att en företagare i eget intresse verkligen strävar efter säkerhetvid sin anläggning. Jag anser därför att ändringar bör göras i VL som syftartill att underlätta för företagarna att vidta sådana åtgärder. Men det kangivetvis inte överlåtas till företagarna att ensamma få avgöra frågor omdammsäkerhet. Den offentliga kontrollen och tillsynen enligt VL är av storbetydelse. I konsekvens med denna ståndpunkt anser jag också att ändringar börgöras som syftar till att stärka det allmännas ställning i dammsäkerhetsfrågor. Utredningenhar föreslagit att det skall framgå av VL att ett tillstånd 26 skallomfatta villkor rörande säkerheten vid anlägggningen. Jag delar dennaståndpunkt och återkommer i avsnitt 2.2 med närmare förslag i frågan. VL bygger på attskadereglering i regel skall ske på förhand. Det betyder att ersättning för deskador som ett vattenföretag kan orsaka skall betalas innan företaget påbörjas.Denna princip kan emellertid hindra tillkomsten av särskilda bestämmelser somskulle vara av värde i ett nödläge, exempelvis vid extrema flöden. Utredningenhar föreslagit särskilda regler om uppskjuten skadereglering i vissa fall. Tillden frågan återkommer jag i avsnitt 2.3. Om en företagare utanförhandsprövning avviker från de vattenhushållningsbestämmelser som gäller förvattenföretaget riskerar han att drabbas av straffansvar (21 kap. 1 § förstastycket VL). Utredningen har diskuterat om det behövs särskilda regler sommedger undantag från tillståndsplikten i en nödsituation. Utredningens slutsatsär att det på grund av regler om nöd saknas behov av en ändringi VL. Vissa remissinstanser har emellertid förespråkat en sådan lagändring. Jagdelar den ståndpunkten och jag behandlar frågan närmare i avsnitt 2.4. Huvudprincipeni VL att ett tillstånd gäller bryts bl.a. genom reglerna omomprövning av villkor. Innan omprövning kan ske måste dock haförflutit sedan tillståndet meddelades. Utredningen förslår att en sådanomprövning av villkor skall kunna ske till förmån för dammsäkerheten utanhinder av några tidsbegränsningar. Enligt min mening är den nuvarandeordningen inte tillfredsställande och jag återkommer med närmare förslag iavsnitt 2.5. Ärendenangående vattenskyddsområden avgörs av länsstyrelserna och får överklagas hosregeringen. I dessa ärenden förekommer frågor som kräverregeringsprövning. För att avlasta regeringen bör instansordningen ändras isådana ärenden (se vidare avsnitt 2.6). Dammsäkerhetsutredningenhar understrukit betydelsen av att risken för översvämningar beaktas i plan-och bygglovsärenden men utredningen har inte föreslagit några särskilda regleri frågan. Jag instämmer i utredningens bedömning i sak men anser att fråganbör regleras i PBL. Jag redovisar mitt förslag i avsnitt 2.7. Idetta sammanhang villjag nämna attjag har övervägt om 12 kap. PBL, sompreciserar den statliga kontrollen beträffande riksintressen m.m., börkompletteras med en uttrycklig föreskrift om att risken för översvämning är engrund för att länsstyrelserna skall pröva en kommuns planbeslut. Jag haremellertid dragit den slutsatsen att 12 kap. I § PBL redan nu täcker in riskenför översvämningar. Jag föreslår därför inte någon komplettering avbestämmelsen. Prop.1988/89:116 Bilaga 2 2.2Bestämmelser om säkerhet i tillståndsdomar m. m. Mitt förslag: Ett besluteller en dom som innebär att tillstånd lämnas till ett vattenföretag skallinnehålla bestämmelser om vattenföretagets säkerhet. Utredningensförslag: Överensstämmer i sak med mitt förslag. 1988/89: 116 Remissinstanserna:Alla remissinstanser utom har Bilaga 2 tillstyrkt ellerlämnat utan erinran utredningens förslag att bestämmelser om säkerheten skallmeddelas i samband med ett tillstånd. ifrågasätterförslaget med hänsyn till vattendomstolarnas begränsade möjligheter attgranska säkerheten. Synpunkter på förslagets lagtekniska utformning harlämnats av , , ochkammarkollegiet. och har i detsammanhanget gjort påpekanden om arten av de bestämmelser som kan bli aktuella. Skälenför mitt förslag: Vattendomstolarna granskar ansökningar om tillstånd tillexempelvis dammar från vattenbyggnadsteknisk synpunkt. I samband med atttillstånd lämnas skall domstolen enligt 13 kap. 47 § första stycket I VL idomen ange de bestämmelser avseende den tekniska utformningen som behövs.Också nödvändiga villkor för att tillgodose allmänna och enskilda intressenskall anges enligt första stycket 9 i denna paragraf Motsvarande gäller enligt12 kap. 31 § andra stycket 1 och 7 VL i fråga om tillstånd som meddelas av enförrättningsman. Regleringen i de nämnda paragraferna innebär att prövningen,om det är nödvändigt, skall omfatta de frågor som anges där. Men till följd avprincipen om officialprövning kan också andra frågor bli nödvändiga attbedöma. Somjag anförde i föregående avsnitt beaktar vattendomstolarna vid sin granskningsäkerhetsaspekter, även om det inte finns några särskilda föreskrifter omdetta. Av uttalanden i prop. 1981 /82:130 (s. 128) framgår klart att detförutsätts att tillståndsmyndigheterna vid sin prövning granskar ritningarrörande anläggningens konstruktion och hållfasthet, grundläggning, utskovens avbördningsförmåga,krönhöjd, släntlutning osv. Jagvill först framhålla att den vattenrättsliga prövningen är en betydelsefulldel av den offentliga kontrollen med syfte att ta tillvara säkerhet och andraallmänna intressen. Att avgöranden som innebär tillstånd innehållerbestämmelser avseende vattenföretaget är också en förutsättning för attlänsstyrelsernas tillsynsverksamhet skall kunna bedrivas effektivt. Ocksåföretagarens eget ansvar för skötsel och underhåll och därmed indirekt hansansvar för att god säkerhet upprätthålls fastställs närmare genom sådanabestämmelser. Jag delar därför utredningens uppfattning att frågan omsäkerheten är så betydelsefull att det finns anledning att ta upp den ilagtexten och inte bara i motiven. Utredningenhar anfört att det för att tillgodose säkerheten kan behövas bestämmelser omannat än anläggningens konstruktion. Det kan gälla bestämmelser om att upprättaberedskapsplaner, att utse en dammansvarig eller att föreskriva regelbundnaövningar med personalen. Kritikhar riktats mot arten av de bestämmelser, som nämnts av utredningen. Jag delardenna kritik. Det bör således inte ankomma på tillståndsmyndigheterna attmeddela sådana bestämmelser som omfattas av annan lagstiftning, exempelvisräddningstjänstlagen (1986:1102). Det bör inte heller komma i fråga att, istrid mot reglerna om tillsyn i VL, meddela bestämmelser som innebär intrång ilänsstyrelsernas tillsynsverksamhet. Motbakgrund av vad jag nu har sagt anser jag att säkerhetsaspekterna 28 bör avse den tekniskautformningen av ett företag och således att de första punkterna i ifrågavarandeparagrafer bör kompletteras. Härigenom kommer den granskning som sker isamband med tillståndsprövningen att få stöd i lagtexten. Jag vill tillägga attdet inte är min avsikt att genom denna ändring utvidga omfattningen av dengranskning som förutsattes vid VL:s tillkomst. Av 13 kap. I9§ VL framgåratt en ansökan till skall innehålla visst tekniskt material.Skäl att med anledning av den föreslagna ändringen komplettera dessabestämmelser finns inte. 1988/89:116 Bilaga 2 2.3 Bestämmelser om uppskjuten skadereglering i vissa fall Mitt förslag: Omdet inte är lämpligt att på förhand uppskatta skadorna till följd av särskildavattenhushållningsbestämmelser som är avsedda att tillgodose säkerheten hos ettvattenföretag vid osedvanliga förhållanden, får frågan om ersättning skjutasupp. Anspråk på ersättning för sådana skador skall prövas i den ordning somgäller för oförutsedda skador (15 kap. 17 § VL). Anmälningstiden är minst tvåår från det att skadan uppkom. Utredningens förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt. Utredningen har dock föreslagit en annanlagteknisk lösning. Remissinstanserna:Förslaget har med några undantag lämnats utan erinran eller tillstyrkts avremissinstanserna. godtar principen om uppskjuten skaderegleringmen anser att de skadelidandes rätt inte tillvaratas tillräckligt. Stockholmstingsrätt avstyrker förslaget. Av tingsrättens yttrande framgår att säkerhetenvid befintliga dammar i huvudsak kan höjas endast genom olika byggnadstekniskaåtgärder och att överdäm-ning aldrig kan ha till syfte att öka säkerheten hosden damm där överdäm-ning sker. Vidare framför tingsrätten kritik motutredningens lagtekniska lösning. Skälen för mitt förslag:Som framgått av vad jag har sagt (avsnitt 2.1) skall villkoren för ettvattenföretag i regel fastställas när tillståndet meddelas. Villkoren kanexempelvis gälla ersättningar för skador och intrång. Huvudprincipen i VL äralltså att ersättningar för skador och intrång, som ett vattenföretag bedömsorsaka, skall fastställas och betalas ut innan företaget påbörjas. VLinnehåller två undantag från denna princip ersättning för oförutsedda skadorenligt 15 kap. 17§ VL och ersättning för skador efter särskilt uppskovsbeslutenligt 13 kap. 49§ VL. Ett sätt att till måttligakostnader och med förhållandevis små skadeverkningar förbättra säkerheten vidbefintliga och planerade dammbyggnader är enligt utredningen att meddelasärskilda vattenhushållningsbestämmelser.