prop · GC03149 · 1988-12-31 00:00:00 — Någonbestämmelse som med hänsyn till detta skulle begränsa valbarheten ochbehörigheten för uppdraget i förhållande till vad som gäller för övrigakyrkokommunala organ har, som framgår av den allmänna motiveringen dock intefunnits lämplig eller påkallad. 4 §Lokal egendomsnämnd skall handha förvaltning och verkställighet som åligger egendomsnämnd jämlikt lag (1988:183) om förvaltningen av kyrklig jord enligt följande bestämmelser: 1.12 §; om värdebeständig rationalisering, 2.13 § första meningen; om villkor förupplåtelse av jordbmksarrende, 3.18§ första meningen; om dispositionsändring, såvitt gäller löneboställes jordbmk. Deprincipiella skälen beträflfande kompetensreglerna för lokala egendomsnämnderhar redovisats i den allmänna motiveringen. Vidare hänvisas i fråga om deaktuella lagmmmen till specialmotiveringen till nya LFKJ (prop. 1987/88:31 s. Bestämmelseni 1. gäller medgivande till värdebeständig rationalisering och motsvarar vadsom nu gäller för boställsnämnd enligt 57 § FFKJ och för egendomsnämnd enligt12 § nya LFKJ. Bestämmelseni 2. gäller upplåtelse av jordbmksarrende på fastighet som förvaltas avpastorat (jfr 7 § första stycket nya LFKJ) och motsvarar vad som gäller för boställsnämndenligt 15 § äldre LFKJ och egendomsnämnd enligt 13 § nya LFKJ. Bestämmelseni 3. gäller, med vissa undantag, som följer av 16 och 17 §§ nya LFKJ,dispositionsändring som avser löneboställe. Denna uppgift åvilar nu boställsnämndenligt 19 § äldre LFKJ och övertas enligt 18 § nya LFKJ av egendomsnämnden. Medhänsyn till syftet med inrättande av lokala egendomsnämnder har den lokalanämndens kompetens dock begränsats till att omfatta löneboställes jordbmk.Föranleds ändringen av att ett självständigt jordbmk är bärkraftigteller kan ändringen leda till att ett sådant jordbmk inte kan bestå, skallfrågan prövas av egendomsnämnden. 5 §Lokal egendomsnämnd har tillsyn över pastorats förvaltning av lö neboställes och församlingskyrkas fastighets jordbmk. Enligt7 § första stycket nya LFKJ skall pastoraten förvalta löneboställen 19 ochförsamlingskyrkas fastigheter med undantag av tillhörande skog, samt Skr.1988/89:149 prästgårdar. Enligt andra stycket i samma paragraf skallförsamlingen Bilaga 1 förvalta skogen på församlingskyrkans fastigheter.Enligt 20 § nya LFKJ skall egendomsnämnden ha tillsyn över sådan förvaltning avkyrklig jord som pastoraten och församlingarna enligt 7 § första och andrastyckena har hand om. Medhänsyn till syftet med inrättande av lokala egendomsnämnder föreslås att derastillsyn begränsas till att gälla pastorats förvaltning av löneboställes och församlingskyrkasfastighets jordbmk. 6 §Skall kyrklig jord som förvaltas av egendomsnämnden upplåtas för arrende för jordbmk skall den lokala egendomsnämnden föreslå arren devillkoren. Enligt17 § FFJK skall boställsnämnden föreslå arrendevillkor om kyrklig jord somförvaltas av stiftsnämnd skall upplåtas för jordbmksarrende. Motsvarandebestämmelser återfinns av naturliga skäl inte i nya där ersätter stiftsnämnden. I enlighet med vad som föreslagits imotionen och syftet med denna angående bl.a. av bibehållande av lokal kompetensbör lokal egendomsnämnd föreslå arrendevillkor för sådan egendom däregendomsnämnden och inte den lokala nämnden beslutar om avtalsvillkoren. 7 §Lokal egendomsnämnds beslut enligt 4 och 5 §§ får överklagas hos kammarkollegiet av den som förvaltar egendomen. Kammarkollegietfår överlämna ett ärende till regeringens avgörande, om kollegiet anser attsärskilda skäl motiverar det. Kammarkollegiet skall då bifoga eget yttrande iärendet. Kammarkollegietsbeslut i en dit överklagad fråga får inte överklagas. Motivenför att lokal egendoms beslut skall överklagas hos kommerskollegiet harredovisats i den allmänna motiveringen. Medhänsyn till gällande bestämmelser om handläggning av arrendetvister saknasanledning för annan än den som förvaltar egendomen att enligt denna lagöverklaga den lokala egendomsnämndens beslut. Såvitt gäller beslut enligt 6 §saknas anledning att ha särskild besvärsrätt. Dennalag träder i kraft . betänkande skall de föreslagna reglema om lokalaegendomsnämnder kunna träda i kraft , dvs. medatt lagen om förvaltningen av kyrklig jord träder i kraft. Emellertid torde detvara nödvändigt att först inhämta yttrande från kyrkomötet enligt 9.Övergångsbestämmelserna till regeringsformen. Kyrkomötet avhålls inte förrän iaugusti månad. Det torde därför av formella skäl inte vara möjligt förriksdagen att lagstifta om lokala egendomsnämnder förrän tidigast under hösten1989. Lagen torde därmed inte heller kunna träda i kraft förrän vid årsskiftet1989/90. Förteckning över remissinstanserna och Skr. sammanställning av remissyttrandena över '' Efterremiss har yttranden avgetts av: kammarkollegiet, stiftsnämndema i ,, , , , , , , , ,, , församlings- ochpastoratsförbund och . och Samrådsgmppen för arrendatorsföre-ningarna på och kringsydsvenska höglandet har på eget intitiativ avgett yttranden. 2 Remissutfallet i stort Promemoriansförslag har i stort mottagits negativt. Av de 17 yttranden som har kommit in är14 negativa till förslaget om lokala egendomsnämnder. Stiftsnämndeni och har inget attinvända mot förslaget. Stiftsnämndeni tillstyrker förslaget. Förslageti promemorian avstyrks helt eller huvudsakligen av kammarkollegiet, stiftsnämndemai , , , , , , , ochLuleå, , ,och Samrådsgmppen för arrendatorsföreningarna på ochkring sydsvenska höglandet. De åberopar som skäl främst att inrättande avlokala egendomsnämnder motverkar en eflfektiv och lönsam jordbmksdrift.Organisationen av den kyrkliga jorden blir tyngre och mer byråkratiserad. Kravetpå lokala egendomsnämnder har kommit från stift med stora innehav avarrendegårdar. Inom bedömer stiftsnämnden att det beståendeinnehavet kommer att i huvudsak finnas i och därmed vara överblickbartfrån stiftskansliet. Omdet skulle bedömas angeläget att tillmötesgå ett önskemål från andra delar avlandet gör stiftsnämnden i ingen invändning mot det framlagdaförslaget. Stiftsnämndeni har som sitt yttrande överlämnat ett yttrande av boställsnämndsordförandeAnders , som anför: Jagansluter mig i stort till det som i promemorian anföres, att de föreslagna nämndema innebure en möjlighet att utnyttja den sakkunskap 21 ochlokalkännedom som nuvarande boställsnämndsorganisation besitter. Skr.1988/89:149 Ett bibehållande av en arrendatorsrepresentation motsvarande den nuva- Bilaga 2 rande torde också vara ovärderligt, både som sakkunskap och som psykologisktbetydelsefull faktor i nämndens arbete. Detsynes lämpligt att de nya nämndema gåves föreslagen kompetens. Helst sågeundertecknad boställsnämndsordf dock att även uppsikten över prästgårdarna bibehölles. Detvore att önska, att de lokala egendomsnämnderna finge benämnas boställsnämnder mindre otympligt och dessutom inarbetat . Enarden föreslagna lagen icke komme att kunna träda i kraft förrän den 1 januari1990, vore det väl lämpligt, att nuvarande regler angående boställsnämndemafinge tillämpas intill utgången av 1989. Iövrigt tillstyrker jag promemorians förslag. Förbundsstyrelsenvill inledningsvis notera att den föreslagna lagstiftningen är av fakultativnatur, innebärande att varje stiftssamfallighet själv skulle ha att fattabeslut om inrättande av lokala egendomsnämnder. Med hänsyn härtill villförbundet i och för sig inte motsätta sig att det i promemorian upprättadelagförslaget genomföres. Förbundsstyrelsenvill emellertid peka på ett altemativ till det föreslagna frivilligaanordnandet av lokala egendomsnämnder. Samma syfte, nämligen att ge möjlighettill motsvarande lokala inflytande som boställsnämndema har , kan uppnåsinom ramen för den aktuella lagstiftningen. De kommunalrättsliga reglerna omdelegation i församlingslagen enligt kap. 7 § 17 stycke 2 jämfört med 6 § lagenom förvaltning om kyrklig jord, är sålunda tillämpliga jämväl inomegendomsnämndens verksamhet. Det bör dock noteras den begränsning vad gällerden krets till vilken delegation kan ske, nämligen till avdelning av nämnden,bestående av ledamöter eller suppleanter, till ledamot eller suppleant samttill tjänsteman hos stiftssamfälligheten. Utöverdenna ordning för fattande av beslut föreligger givetvis möjlighet att tillskapaberedande organ utan formell beslutanderätt. Vad gäller sådana icke lagregleradeorgan finns inte några begränsningar ifråga om personkretsen. Sådana organ hart. ex. möjlighet att träflfa överenskommelser om exempelvis arrendeavtal förvars giltighet dock fordras egendomsnämndemas godkännande. Medhänvisning till vad ovan anförts har förbundsstyrelsen inte något att erinramot förslagets lagtekniska lösning. Dengmndläggande bestämmelsen för förvaltningen av den kyrkliga jorden finns i 11 § lagen (1988:183) om förvaltningen av kyrklig jord (LFKJ). Där sägs att förvaltningen skall inriktas på att egendomens avkast ningsförmåga tas till vara på ekonomiskt bästa sätt med den inskränkning en att naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen skall beaktas i skälig omfattning. Stmkturrationaliseringen av den kyrkliga jorden är ett viktigt led i arbetet med att uppfylla målet för förvaltningen. ningav förvaltningen av kyrklig jord på två organ, som blir en följd av Skr.1988/89:149 inrättandet av lokala egendomsnämnder, innebär en splittring avansvaret Bilaga 2 och mbbar fömtsättningarna för ett målmedvetet arbete med stmkturrationaliseringen.Uppräkning i 4 § av de arbetsuppgifter, som föreslås läggas på de lokalanämnderna, illustrerar detta. Ett beslut i en lokal egendomsnämnd om t. ex.nybyggnad eller väsentlig ombyggnad av hus på ett löneboställes jordbmk eller omsambmk med en annan kyrklig jordbmksfastighet kan påverka frågan ombibehållande eller försäljning av bostället, en fråga som ankommer på stiftetsegendomsnämnd och som är ett led i stmkturrationaliseringen i dess helhet bl.a.med hänsyn till kompensationspraxis enligt jordförvärvslagen. Förslagetbelyser inte de ekonomiska konsekvenserna. För att de lokala egendomsnämndernaskall kunna fullgöra de föreslagna arbetsuppgiftema måste de liksomegendomsnämnderna ha tillgång till kvalificerad personal för beredning avärendena. Utredaren uttalar (s 16) att nuvarande ordning i fråga om boställsnämndemasverksamhetsområden kan ge vägledning, då stiftsfullmäktige skall besluta om detgeografiska verksamhetsområdet för en lokal egendomsnämnd. Med hänsyn till attantalet boställsdistrikt i stiften varierar mellan två och sju kan det bli enkostsam organisation. Inget tyder på att inrättandet av lokala egendomsnämnderskulle ge ett bättre ekonomiskt resultat än om verksamheten sköts avegendomsnämnderna. Det blir alltså en ytterligare ekonomisk belastning på denkyrkliga jorden med att avkastningen av denna kritiseras som alltfördålig. FöreliggandePM har tillkommit med anledning av riksdagsmotion 1987/88:K 26. I motionenföreslogs att stiftsfullmäktige får möjlighet att under egendomsnämndemainrätta 1 lokala egendomsnämnder bestående av tre ledamöter, som väljs avegendomsnämnden, varvid arrendatorsorganisationen äger rätt att nominera enledamot. Motionärerna hade vidare tänkt sig att beslutanderätten inom denlokala egendomsnämndens kompetensområde vid oenighet inom nämnden skulleåtergå till egendomsnämnden. Deframlagda lagförslagen skiljer sig på väsentliga punkter från motionärernas förslag: detges inga garantier för arrendatorsinflytande i lokal egendomsnämnd ingakompetenskrav anges beträflfande ledamöterna, vilket gör att den eftersträvadelokalkännedomen inte kan garanteras avpartipolitiska hänsyn torde fler än tre ledamöter väljas till nämnderna,vilket gör den föreslagna organisationen tungrodd och kostsam denobligatoriska egendomsnämndens beslutskompetens upphör inom den lokalaegendomsnämndens verksamhetsområde betr. angivna ärendegrupper, vilket motverkaren enhetlig praxis inom stiftet i jordbmks-arrendefrågor. Medhänsyn till ovan uppräknade negativa konsekvenser vill bestämt avstyrka den föreslagna lagstiftningen. Enligtde utredningar, som förevarit med anledning av att lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord skall upphöra , synes sakliga skäl ligga till grund för att avveckla boställsnämndema. Måletmed omorganisationen har inriktats på att förbättra bl a vissa Skr.1988/89:149 förvaltningsdelar. Vad beträflfar boställsnämndema konstateras attgenom Bilaga 2 dess avskaffande förenklas förvaltningen, begränsasmyndighetsantalet, ställs större krav på pastoraten och därmed resultatgivandeengagemang. De bedöms också besitta sakkunskap och lokal kännedom. kan, om de besätts med dugliga ledamöter och personal, få en unikmöjlighet att se stiftet som en helhet och utöva sina åligganden på ettekonomiskt rationellt sätt som inte är möjligt med nuvarande organisation. Det fömtsättesdå, att till nämnden knyts expertis som i samråd med pastoraten kan verka fören enhetlig, ekonomisk och rationell förvaltning, som rätt skött skall kunnaflerdubbla avkastningen. I denna förvaltning kan givetvis ingå ävenförvaltningen av den fasta egendom som är gemensam för stiftet - t. ex.stiftsgårdarna, som säkerligen skulle må väl av en mera professionellförvaltning. Motionensom går emot förslaget måste ha sina anhängare på den kyrkliga arrendesidan.Misstanke därom föreligger, emedan det måste höra till ovanligheterna attmotparten vid en förhandling har med en representant i det beslutande organet.Den enhet det talas om, som skulle förloras om boställsnämndema försvinner, ärväl något överdriven. Även om tillsynsorganet försökt verka för enhetlighet istiftet, så har medel saknats för att fullfölja strävandena. Motionen hänvisar tillboställsnämndemas funktion och föreslår, att arrendatorsföreningen inomverksamhetsområdet skall nominera en ledamot i den lokala egendomsnämnden. Gmndtankeni motionen enligt utskottets mening är, att den lokala nämnden är ettdelegerat organ under egendomsnämnden. Stiftsnämndenemotsätter sig på det bestämdaste införandet av lokala egendomsnämnder. Denuvarande boställsnämndema har en mycket god kännedom om boställenasförhållanden och har därtill överblick över alla löneboställen inom den del avstiftet som utgör deras verksamhetsområde. Dessutom har de ofta god kännedom omandra arrendegårdar inom sitt område än kyrkans löneboställen t ex genom att deäven ofta är auktoriserade synemän. Utan tvivel har alltså boställsnämndema enstörre kompetens än de enskilda pastoraten. Boställsnämndema representerar enallmän kompetens som omfattar såväl kännedom om pastoratens arrendeställen somkunskap i arrende- och jordbmksfrågor. Ändå skall boställsnämndema avskaffasden och härom har uppenbariigen rått stor enighet. Fråganär då om boställsnämndemas kompetens kan förväntas bli överförd till lokalaegendomsnämnder om sådan inrättas. Härtill är stiftsnämnden benägen att svaranej. Ett skäl är, att lokal egendomsnämnd torde komma att bli en jordägarrepresentation,och att arrendatorsrepresenta-tionen i tidigare boställsnämnder ej härigenomkan överföras till lokala egendomsnämnder. Intethindrar enligt stiftsnämndens mening att de nuvarande boställs nämndemas kompetens tas tillvara under en övergångstid eller t. o. m. på utan att lokala egendomsnämnder inrättas. Om stiftsfullmäkti ge ges laglig möjlighet att inrätta lokala egendomsnämnder är det risk för att denna möjlighet okritiskt utnyttjas utan att andra sätt att tillgodogöra 24 sigboställsnämndemas kompetens övervägs, t.ex. via konsultuppdrag åt Skr.1988/89:149 de tidigare boställsnämndsordförandena. Vissabetydelsefulla skillnader finns mellan boställsnämnd och lokal egendomsnämnd.Det framhålles på sid 17 i promemorian att ledamöter och suppleanter i en lokalegendomsnämnd skall väljas och inte tillsättas. Detta följer av att det ärfråga om kommunala nämnder. Inga formella kompetenskrav kan därför uppställasför uppdraget. I och för sig kan detta kanske underlätta rekryteringen men omlokala egendomsnämnder inrättas skulle det vara olyckligt om kravet påsärskild kompetens för uppgiften eftersattes. Eftersom valbarheten således intekan begränsas till att avse tidigare boställsnämndsledamöter eller andrapersoner med särskild kompetens finns ingen garanti för att just boställsnämndsledamöterblir valda till lokala egendomsnämnder. Boställsnämndemasordförande har haft uppdrag som arbetande ordförande. Nämnderna har inte haftnågon anställd arbetskraft till biträde utan ordförandena har varit hänvisadetill att antingen själva utföra allt administrativt arbete eller att leja bortdetta mot egen betalning av arbetet. På motsvarande sätt kan inte de lokala egendomsnämndemaförväntas fungera. Uppdrag som ledamot och ordförande i lokal egendomsnämndmåste bli ett ordinärt förtroendeuppdrag utan verkställande och administrativa uppgifter.Det ligger i uppdragets natur. Dessutom är nog detta en fömtsättning för attlämpliga personer över huvud taget skall vara beredda åta sig sådant uppdrag. Oavsettom lokala egendomsnämnder inrättas eller inte, måste stiftssamfälligheten geresurser såväl personellt som materiellt åt uppgiftersom boställsnämndema tidigare utfört. För stift torde det varanödvändigt, att en särskild tjänst som "jordbruks- och arrendatorssakkunnig"inrättas som förstärkning av egendomsförvaltningen. Tjänsten är lika nödvändigom lokala egendomsnämnder inrättas. Skillnaden blir bara att tjänstens innehålloch arbetssätt blir annorlunda. Mediakttagande av syftet att lokala egendomsnämnder skall tillgodose behovet avlokalkompetens (lokalkännedom?) kan det knappast bli aktuellt att inrätta enenda "lokal" egendomsnämnd med hela stiftet som verksamhetsområde. ISkara stift torde man behöva ha lika många lokala egendomsnämnder som boställsnämnderom den lokala anknytningen skall kunna upprätthållas genom dessa nya nämnder.Som tidigare framhållits tar det för nya nämnder på stiftsplanet att skaflfasig denna lokalkännedom. anföra att det är de nuvarande boställsnämndemas kompetenssom finns anledning ta tillvara när boställsnämndema avskaffas, att detta kanske bättre på annat sätt än genom inrättande av lokala egendomsnämnder och attdet är som denna kompetens kan tillgodovinnas. På längresikt kan man inte räkna med att kunna upprätthålla motsvarande kompetens ilokala egendomsnämnder som man haft i boställsnämndema. Den lokala kännedomenom arrendeställena finns ändå hos pastoraten. Stiftsnämndenavstyrker lagstiftningen att lokala egendomsnämnder skall kunna tillsättas avstiftsfullmäktige. Enav fördelarna med den nya stiftsorganisationen vad beträflfar den del, som nu handläggs avstiftsnämnderna och framöver kommer att omhän- 25 derhas avegendomsnämnderna, är det mera direkta inflytande, som stifts- Skr.1988/89:149 förvaltningen kommer att få vad beträflfar tillsynen av pastoratensjord- Bilaga 2 bmksförvaltning, bl. a. arrendesättningen. Genomborttagande av boställsnämndema har antalet beslutsnivåer minskats, vilketmöjliggör snabbare beslutsgångar. Detta har efterlysts avpersoner, som av olika anledningar behöver komma i kontakt med stiftets jordbmksförvaltning. Inrättandetav lokala egendomsnämnder skulle därför dels få tillföljd en återgång till dentidigare rådande splittrade förvaltningen. Dels få menliga ekonomiska effektergenom: Derena kostnader, som en omfattande verksamhet med lokala nämn der för med sig. Arvoden, resor och administration. Denförhoppningsvis positivt ekonomiska effekt, som närkontakten mellan pastoratens jordbmksförvaltning och stiftets egendomsförvaltning skulle få kommer att äventyras eller spolieras om ytterligare en instans skulle inplaceras i beslutsgången. Dennyligen publicerade utredningen över kyrkans egendomar, visar dessvärre attpastoratens jordbmk inte endast lämnar en dålig avkastning. Kyrkans jordbruklämnar dessutom en sämre avkastning än andra mark-ägarkategoriers jordbmk.Detta i bjärt kontrast till det stiftscentraliserade skogsbmket, som visarsåväl en mycket god avkastning, som en avkastning som är högre än flertaletjämförda markägarkategorier kan visa upp. Detnämns som ett argument till bildande av lokala egendomsnämnder att stiftetsegendomsnämnd skulle bli avlastad arbete, Det troliga resultatet skulle förmodligentvärtom bli en större arbetsbelastning för egendomsnämnd och stiftskansligenom den nämnda ökade administrationen samt de förmodligen mycket omfattandekontakt- och informationsbehov, som skulle uppkomma. arbetsuppgifter kommer att ingå utarbetande av planer förkort- och långsiktig disposition av pastoratens jordbmk och andra boställsfastigheter.Ett upprättande av lokala egendomsnämnder skulle kunna tänkas medföra att dedirekta kontaktema mellan pastorat och stiftsnämnd skulle försvåras och blityngre och omständligare. Härtillkommer erfarenhetsmässigt att uppstå svårigheter för stiftsförvaltningenatt få in uppgifter om de lokala egendomsnämndernas planer och verksamhet. Iargumenteringen för lokala egendomsnämnder nämns bl. a. behovet av utökatlokalt stöd för kyrkans arrendatorer och hyresgäster. Med tanke på den för arrendatoremamycket fördelaktiga lagstiftning, som tillkommit , kan det kanskemed fog ifrågasättas om behovet av ytterligare stöd till arrendatoremaverkligen är särskilt stort. Enligtförslaget skulle de lokala egendomsnämnderna få beslutsfunktioner, sommarkägaren och stiftets egendomsnämnd måste överklaga hoskammarkollegiet om överenskomrnelse inte skulle kunna nås. Detta bäddarknappast för en rationell och ekonomiskt inriktad jordbmksförvaltning. Attdessutom ledamöterna i lokala egendomsnämnderna inte garanterat besitter dekunskaper, som vore önskvärda, skulle också kunna tänkas leda till rentpolitiska/lokalpatriotiskt betingade beslut i de lokala nämnderna. nuvarande boställsnämndema är det utan tvekan så att det är boställsnämndsordförandena,som dragit det tunga lasset i nämndernas arbete. Inom stift planerasatt ett antal av dessa ordföranden även efter 890701 kommer att anlitas som jordbmksexperter.Detta blir troligen aktuellt i flertalet stift, varför mycket av denlokalkännedom och kunskapom kyrkans fastigheter, som dessa ordföranden besitter, kommer Skr.1988/89:149 att tas till vara. Stiftsnämndenvill med de framlagda farhågoma allvarligt ifrågasätta om verkligen lokalaegendomsnämnder bör inrättas. Iproposition (1986/87:13) om förvaltning av kyrklig jord föreslås att boställsnämndemaskall avskaffas och deras uppgifter överföras på egendomsnämnden. Problem med boställsnämndsorganisationenär bl. a. att: Arbetetutföres nära nog på ideell basis vilket begränsar möjligheten att rekryteraverkligt professionell kompetens. Enaffärsmässig bedömning och förhandling med arrendatorema försvåras av att en arrendatorsrepresentantingår i nämnden. Arrendatoms intressen tillvaratas dessutom nu väl både ilagstiftning och arrendenämnderna. Närdet gäller jordbruksförvaltningen på boställena är hela 4 parter inblandadenämligen fömtom arrendatorn, pastorat, boställsnämnd och stiftsnämnd, dettabäddar för oklarheter och missförstånd och försvårar en rationell handläggning. Denekonomiska situationen för jordbmksnäringen är bekymmersam och oklarhetenom framtiden är stor. Avkastningen på arren-dejordbmken är mycket låg eller t.o. m. negativ. En samlad strategi och ett samlat grepp över problemområdetkrävs nu för att förbättra situationen. Till detta krävskvalificerad jordbmksekonomisk kompetens vilken bäst kan tillgodoses påstiftsnivå. Departementschefens motiv för att avveckla boställsnämndema var framföralltatt förenkla förvaltningen genom att begränsa antalet myndigheter som har attbefatta sig med egendomen. Enligtförslag i propositionen skall egendomsnämnden ta över boställsnämndemasuppgifter och detta innebär att flera av de problem som redovisats med nuvarandeorganisation ges en större möjlighet till lösning. Iföreliggande PM föreslås i princip att nuvarande boställsnämnder ersattes med s.k. lokala egendomsnämnder. Inget av de problemområden som har angettslöses därmed utan nya problem tillföres. Dethuvudsakliga syftet med lokala egendomsnämnder säges vara att tillgodosebehovet av lokalkännedom.