prop · GC03137 · 1988-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1988/89:137 om vissa regler vid fastighetstaxering Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för den åtgärd och det ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen föreslås vissa ändringar i reglerna för fastighetstaxering införden allmänna fastighetstaxering av småhus som skall äga rum år 1990.Beträffande arbetsperioden för särskild fastighetstaxeringsnämnd föreslås attdenna före det år då allmän fastighetstaxering skall äga rum avslutasden i stället för som . A andrasidan föreslås en föriängning av granskningsperioden för både allmän ochsärskild faslighetstaxeringsnämnd från nuvarande till undertaxeringsåret. Vidareföreslås att ordföranden i fastighetstaxeringsnämnd får utökad befogenhet attfatta beslut ,ensam. Ensambeslut föreslås också kunna få fattas av de avlänsskattemyndigheten förordnade ledamöterna i vissa enklare fall. Dessaledamöter föreslås dessutom få föredra ärenden i nämnden. Slutligenredovisas de åtgärder som vidtagits för att åstadkomma förenklingar i vissa mätreglerav utrymmen i småhus. 1 1988/89. Lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) Härigenomföreskrivs att 12 kap. 3 §, 17 kap. 16 §, 20 kap. 7 och 11 §§, 21 kap. 10 § och28 kap. 2, 5 och 6 §§ fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall ha följandelydelse. Riktvärden för tomtmarkför småhus skall inom varje värdeområde bestämmas för skilda förhållanden fören eller flera av värdefaktorerna storlek, vatten och avlopp,fastighetsrättsliga förhållanden samt, om särskilda skäl föreligger, typ avbebyggelse och speciell belägenhet. Klassindelningen av värdefaktorer skall skeså atl värdet för klassmitten svarar mot värdena i värdeserien. Med de olikavärdefaktorerna förstås: Riktvärden för tomtmarkför småhus skall inom varje värdeområde bestämmas för skilda förhållanden fören eller flera av värdefaktorerna storlek, vatten och avlopp,fastighetsrättsliga förhållanden samt, om särskilda skäl föreligger, typ avbebyggelse och speciell belägenhet. Typav bebyggelse Speciell belägenhet Med storlek avsestomtmarkens areal. Med vatten och avlopp avses i vilken utsträckning och påvad sätt tomtmarken har tillgång till vatten och avlopp. Med fastighetsrättsligaförhållanden avses om tomten utgör självständig fastighet eller inte. Utgörtomtmarken inte självständig fastighet skall hänsyn även tas till möjlighetenatt tomtmarken kan bilda egen faslighet. Med typ av bebyggelse avses omtomtmarken är avsedd att bebyggas med friliggande småhus, kedjehus ellerradhus. Med speciell belägenhet avses tomtmarkens läge inom värdeområdet t.ex.vid strand. Fastighetstaxeringsnämndensordförande skall, utöver vad i denna lag annars anges, huvudsakligen ha tiUuppgift all planera och leda nämndens arbete. Ordföranden skall granskadeklarationer och andra handlingar i den utsträckning som behövs för ennoggrann och tillförlitlig taxering och vid behov föranstalta om utredning iärendena. Ordföranden får själv föredra ärende i nämnden. Ordförandenskall avge yttranden i besvärsmål. Han får för sådant ändamål rådgöra medledamot av fastighetstaxeringsnämnden. Ordföranden får även för ändamåletkalla ledamöterna till sammanträde utan hinder av att nämndens arbete i övrigtär avslutat. ; Ordföranden får anlita skrivbiträde som tillkallas av honom. Omdel inte är påkallat av särskild anledning att ärendet prövas av fullsuttennämnd, är faslig-helstaxeringsnämnd beslutför med ordföranden ensam vid 1. beslutsom ej innefattar pröv ning av ärendet i sak 2. beslut om fördelning av taxeringsvärde enligt 15 § 3. beslut om rättelse av tidigare beslut, som tillföljd av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseende innehåller uppenbaroriktighet 4. beslut om taxering utan avvikelse från allmänfastighetsdeklaration eller annan av ägaren till ledning för taxering avfastigheten lämnad uppgift och taxeringen sker med direkt tillämpning avbehörig myndighets anvisning för taxeringen. förordnad ledamot skall biträda nämndens ordförande iarbetet med deklarationer i den utsträckning som ordföranden bestämmer. Ledamotenfår föredra ärende i nämnden. Omdet inte är påkallat av särskild anledning att ärendet prövas av fullsuttennämnd, är faslighetstaxeringsnämnd beslutför med ordföranden ensam vid 1. beslutsom ej innefattar pröv ning av ärendet i sak 2. beslut om fördelning av taxeringsvärdeenligt 15 § 3. beslut om rättelse av tidigare beslut,som lill följd av skrivfel, räknefel eller annal sådant förbiseende innehålleruppenbar oriktighet 4. beslut om taxering utan avvikelsefrån allmän fastighetsdeklaration eller annan av ägaren till ledning förtaxering av fastigheten lämnad uppgift och taxeringen sker med direkttillämpning av behörig myndighets anvisning för taxeringen 5. beslut om taxering medavvikelse från allmän fastighetsdeklaration eller annan av ägaren till ledningför taxering lämnad uppgift, om taxeringsvärdet till följd av beslutet kommeratt avvika med högst . från det värde som skulle ha beslutats om delämnade uppgifterna hadeföUts. Fastighetstaxeringsnämndär beslutför med av länsskattemyndighet förordnad ledamot ensam vid beslut omtaxering i fall som avses i första stycket 4. Fastighetstaxeringsnämndenskall under taxeringsåret meddela beslut om taxering avfastighet, som ingår i distriktet. Fastighetstaxeringsnämndenskall under taxeringsåret meddela beslut om taxering avfastighet, som ingår i distriktet. 'Senaste lydelse 1985:820. - Senaste lydelse 1985:820. ti /89. 1 saml Nr 137 Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. Nämndemänsom avses i 8 § ut- Nämndemän som avses i 8 § iit-ses för tiden från och medden ses för tiden från och med den det år, då allmänfastighetstaxering det år, då allmän fastighetstaxering äger rum av hyreshus-,industri-, äger mm av hyreshus-, industri-exploaterings- och specialenheter,och specialenheter, till och med till och med det år då den 30 junidet år då sådan taxering sådan taxering sker nästa gång. En sker nästa gång. Ennämndeman nämndeman har dock rätt att avgå har dock rätt att avgå efter tre år.efter tre år. Värderingstekniskledamot i länsrätt förordnas av regeringen förtid som sägs i första stycket.Avgår sådan person , för vilken han har blivit utsedd, fårregeringen förordna annan person för den tid som återstår. 2f Den särskilda fastighetstax- Densärskilda fastighetstax eringsnämnden skall senast den 31 eringsnämnden skall under taxeringsåret meddela juni under taxeringsåret meddela beslut om taxering av fastighet som beslut om taxering av fastighet som ingår i distriktet. ingår i distriktet. skall undertaxeringsåret ompröva beslut när fastighetsägaren avger erinringar eller skälannars föreligger. Den särskilda fastighetstaxeringsnämnden skall dock föredet år. då allmän fastighetstaxering äger rum, göra sådan omprövning senast den15 september under taxeringsåret. Densärskilda fastighetslaxeringsnämndens arbete beträffande fastighetstaxeringenskall vara avslutat under taxeringsåret. Den särskilda fastighetstaxeringsnämndens arbete JÖre det år,dä allmän fastighetstaxering äger rum, skall dock vara avslutat senast den 15september under taxeringsåret. Dennalag träder i kraft den och tillämpas första gången vid särskildfastighetstaxering och allmän fastighetstaxering . Senastelyddse 1988:620. " Senaste lydelse 1981:1119. 5 Senaste lyddse 1985:820. *Senaste lydelse 1985:820. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde S. , ordförande, samt statsråden , , , , , , , G. , ,, , , , , Proposition om vissa regler vid fastighetstaxering Lagstiftningenom fastighetstaxering reformerades genom tillkomsten avfastighetstaxeringslagen (1979:1152), FTL. Bestämmelserna tillämpades förstagången vid allmänna fastighetstaxering, AFT. De har därefter varithuvudsakligen oförändrade fram , då beslutade alt allmänfastighetstaxering skall ske vart annat år så att hyreshus-, industri- ochspecialenheter taxeras , småhusenheter och lantbruksenheter år1992. Allmän fastighetstaxering av resp. fastighetstyp sker därefter i sammaordning . Vissa ändringar års AFT av hyreshus-,industri- och specialenheter vidtogs (prop. 1985/86:160, SkU 44, rskr.284, SFS 1986:258). Vidare ändrades reglerna inför den AFT av småhussom skall ske (prop. 1987/88:164, SkU 41, rskr. 317, SFS 1988:544). Jagfinner nu anledning att återkomma till småhustaxeringen , dels angåendevissa mätregler, som tidigare fömtskickals att det kunde bli aktuellt attåterkomma till, dels angående vissa organisatoriska frågor för den praktiskahanteringen av taxeringen. Jag har i dessa delar haft samråd medskatteförvaltningen. I det följande kommer jag att behandla dessa frågor varför sig. Inledningsvisvilljag nämna något om resultatet av det arbete som inom Byggstandardiseringen,BST, har uppnåtts med att förenkla vissa regler om mätning av utrymmen i bl.a.småhus. Somnärmare framgår av vad som anfördes om bedömningen av ett småhus storlek i prop.1987/88:164 s. 27 ff talar starka skäl för att mätreg-lerna även framdelesanknyter till den standard som BST utarbetat, nämligen svensk standard SS021051. Föredraganden ansåg det emellertid värdefullt om mätreglerna kundeförenklas års småhustax- Jag har under handinhämtat att den tekniska kommitté inom BST Prop. som haft ansvaret fördenna fråga har enat sig om vissa förenklingar. sedvanlig remitteringförväntas detta förslag kunna fastställas som en omarbetad svensk standardSS 021051 av iSverige tekniska nämnd . Jag skall här i relevanta delar kort redogöra för detförslag som kommittén enats om. nämnda propositionen slogs fast att det framför allt var hustyper med s.k.sluttningsvåningar som föranledde de största problemen vid AFT. Detframstår därför som mest angeläget med förenklingar i mätreglerna beträffandedessa. När det gällde snedtaksvåningar konstaterades att det främst var frågaom på vilket sätt man skall mäta som ställde till problem. Detta kan enligt minmening avhjälpas med bättre information till deklaranterna. Avräkningsreglemaför vissa tjocka mellanväggar m.m. ansågs inte komma att förorsaka någrabetydande problem. I de båda sistnämnda avseendena framstår därför behovet avförenkling av standarden såsom litet. Detär således beträffande sluttningsvåningama som det är mest angeläget attförenkla mätreglema. Det är också i denna del som en förändring väntas kunnabli vidtagen av BST. För att åskådliggöra vari förenklingen består börnuvarande regler kort återges. Enligtnuvarande standard avses med boutrymme utrymme för boende, inrättat ovan markhuvudsakligen avsett för vistelse, hygien, viss förvaring, kommunikation m. m.Biutrymme är utrymme i anslutning till bostad, huvudsakligen inrättat försidofunktioner till boende som pannmm, garage, förråd m. m. Medsluttningsvåning avses våning som delvis ligger under mark, men vars golvutefter minst en fönsterförsedd fasad i huvudsak ligger i nivå med eller överomgivande mark. I sluttningsvåning utgörs boutrymmet av de utrymmen somtidigare här benämnts boutrymme, under förutsättning att de är belägna vid denangivna typen av fönsterfa-sad. Även om utrymme för hygien, viss förvaring ochkommunikation inte ligger vid fönsterväggen räknas det som ingående i boutrymmei sluttningsvåning. Engmndregel i standarden är att boutrymme måste ligga ovan mark. Den tekniskakommitté som sett över reglema anser det ligga nära till hands att därför låtaföreskriva vilka delar av dessa våningar som schablonmässigt kan jämställasmed våning helt ovan mark resp. våning helt under mark. Några särregler förmätning i slutlningsvåning skulle därför inte behövas. Kommittén har funnit atten sådan schablonregel bör ha följande sakinnehåll. "Beträffandevåning i småhus, där omgivande mark ligger delvis över och delvis undervåningens golvnivå, skall den del som ligger högst från yttervägg, vidvilken omgivande mark ligger under eller i nivå med golvet, jämställas medvåning helt ovan mark. Resterande delar av våningen jämställs med våning helt undermark. Avståndet mäts från ytterväggens insida och vinkelrätt mot densamma". De konsekvenser somändringen föranleder kan exemplifieras enligt Prop. 1988/89:137 följande. a) Ett mer än vardagsmmvid den öppna fasaden kommer att delas i en främre del som indelas som boutrymmeoch en bakre del som biutrymme. b) Ett badmm som inte ligger vidden öppna fasaden utan från densamma kommer att delas i enfrämre del som är boutrymme oeh en bakre del som är biutrymme. c) Ett vardagsmm, som är 5 meterbrett, ligger vid en fasad, där golvet längs fasaden ligger ovanmarknivån i och under i . Rummet blir då boutrymme där golvetvid fasaden ligger ovan mark och biutrymme längs den fasaddel där golvet liggerunder mark, dvs. boarean blir 30 m och biarean blir 10 m. Detär stora fördelar att vinna om en särlösning kan undvikas i denna del förfastighetstaxeringen. Jag anser det därför positivt om den nu beskrivnaförenklingen kan komma till stånd. Revideringen i standarden föranleder intenågon författningsändring. Den ändring som vidtog i 8 kap. 3 § FTLvåren 1988 (SFS 1988:544), varigenom begreppen bo- och biutrymmesyta infördes ilagtexten, är enligt min mening tillräcklig för att den nya mätstandardenskall komma att tillämpas vid fastighetstaxeringen. Jagkommer att behandla några frågor av huvudsakligen organisatoriskbeskaffenhet som är väsentliga för att AFT skall kunna genomföras påett smidigt sätt. 2.2 Organisatoriska frågor m. m. Detpraktiska handhavandet av den omfångsrika småhustaxeringen berörde jagi ett visst avseende under avsnitt 2.9 i prop. 1987/88:164. Jag framhöll däratt skatteförvaltningen kunnat nedbringa antalet fastig-hetslaxeringsnämnder, FTN,från 2 531 vid AFT till 332 vid AFT av hyreshus. Detreducerade antalet nämnder har bedömts vara i stort sett tillräckligt för attäven småhustaxering skall kunna genomföras. Detta är möjligt bl.a.tack vare stödet av ADB och eU dominerande inslag av tjänstemannagranskning.Den av beslutade befogenheten för länsskallemyndighel att vidsmåhustaxeringen utse en extra nämndledamot, utöver den som myndighetentidigare fått utse vid sidan av ordföranden, stärker möjlighetema att klara avdetta arbete (SFS 1988:544). Föratt i största möjliga utsträckning utnyttja ADB-stödet vid taxeringen fordrasatt fastighetstaxeringsarbetet förenklas och rationaliseras ytterligare. Vissaorganisationsfrågor och tidsfrister måste därvid ses över. De åtgärder somdetta kräver i lagstiftningen skall jag behandla närmare i det följande. Mittförslag: Arbetsperioden för särskild fastighetstaxeringsnämnd avslutas den 15september i stället för före det år då allmänfastighetstaxering skall äga mm. Granskningsperioden för både allmän ochsärskild fastighetstaxeringsnämnd förlängs från till den 15 juniunder taxeringsåret. Skälenfiir mitt förslag: års AFT av hyreshus gjordes en samordning av detidsfrister som gäller för fastighetstaxeringsnämndernas arbete vid de allmännaoch särskilda fastighetstaxeringarna (prop. 1984/85:222, SkU 1985/86:2, rskr.2, SFS 1985:820). Bl.a. förlängdes arbetsperioden vid särskildfastighetstaxering från till taxeringsåret.Det var enbart samordningsaspekter mellan de allmänna och särskilda fastighetslaxeringsnämndernasarbetsperioder som låg till gmnd för beslutet i denna del. Mot bakgmnd av den erfarenhetsom skatteförvaltningen erhållit i samband med den nu genomförda AFTframstår det som angeläget att starten på taxeringsarbetet vid en allmänfastighetstaxering inte utsätts för risken atl bli försenad. Denna risk skulleminska väsentligt om arbetsperioden för den särskilda fastighetstaxeringenåret före det år då allmän fastighetstaxering skall ske avslutas tidigare.Efter den särskilda fastighetstaxeringen ett sådant år är det nämligennödvändigt att företa ett stort antal ADB-bearbetningar attförtryckning av deklarationerna för den följande allmänna fastighetstaxeringenkan ske. Eftersom förtryckningen bör ske året före en AFTär det risk för att tiden blir för knapp för dessa bearbetningar om densärskilda fastighetstaxeringen avslutas först detta år.Jag föreslår därför att arbetsperioden för särskild fastighetstaxeringsnämndavslutas året med allmän fastighetstaxering. Somjag tidigare nämnde synkroniserades tidpunkterna för de allmänna och särskildafastighetstaxeringsnämndernas arbete års AFT. Åtgärden innebar attgranskningsperioden för FTN vid den allmänna fastighetstaxeringen förlängdesmed till taxeringsåret. Förutom samordningsvinsterinnebar förlängningen minskad arbetsbelastning och möjligheter tillkvalitetsförbättring. Eftersom den huvudsakliga granskningen av fastighetsdeklaralionernagörs av ett begränsat antal tjänstemän bör de möjligheter som finns attförlänga granskningsperioden tas till vara. Enligt vad jag inhämtat kan enytterligare förlängning av perioden göras tack vare att hanteringen avfastighetstaxeringen blivit effektivare. Exempelvis kan det arbete som måsteutföras för framställning av underrättelser om FTN:s beslut numera genomföraspå till skillnad mot en månad som var vanligt. Praktiskttaget all registrering sker nu också under den pågående granskningsperiodenoch behöver således inte göras klumpvis i efterhand. Det föreligger därföringet behov av en så som en månad mellan senastedag för FTN:s beslut och senaste dag för lokala skattemyndighetensunderrättelse till ägaren om beslutet . Den tidsbesparing som mansåledes gjort i detta sammanhang bör nu tillföras FTN:s granskningsperiod införden AFT som förestår. Jag föreslår därför att sista dag för FTN:s beslut ändrasfrån till taxeringsåret både i fråga om allmän ochsärskild fastighetstaxering. Vad jag nu anförtföranleder ändringar i 20 kap. 11 § samt 28 kap. 2, 5 och 6 §§ FTL. Mittförslag: Behörigheten för ordförande i fastighetstaxeringsnämnd att fattabeslut ensam utvidgas. Den skall omfatta även beslut om avvikelse fråndeklaration eller lämnad uppgift om taxeringsvärdet till följd av beslutetkommer att avvika med högst . från det värde som skulle ha beslutatsom de lämnade uppgifterna hade följts. Ävende av länsskattemyndighet förordnade ledamöterna ges ökad behörighet. Sådanledamot skall biträda nämndens ordförande i arbetet med deklarationer samt fåräven föredra ärenden i nämnden. Sådan ledamot får vidare fatta beslut ensamvid beslut om taxering utan avvikelse från deklaration eller av ägaren lämnad uppgift,om taxeringen sker med direkt tillämpning av behörig myndighets anvisning förtaxeringen. Skälenför mitt fiirslag: års AFT företogs även viss förändring avbeslutsordningen i FTN. Efter mönster från vad som gäller vid inkomst-ochförmögenhetstaxeringen utvidgades befogenheten för fastighetstaxeringsnämndensordförande att ensam besluta också i de fall då taxering sker utan avvikelsefrån allmän fastighetsdeklaration. Åtgärden motiverades med alt den innebar enslor minskning av taxeringsnämndernas arbetsbörda. De förändringar jagföreslår i detta sammanhang bör också ses mot den bakgrunden. De ca 2,4miljoner småhusenheterna skall nu taxeras av ett färre antal nämnder (enreduktion med ) jämfört med vid AFT. Enligt beräkningar somgjorts är dock antalet beslut som måste fattas endast lägre. Därförfordras ytterligare rationaliseringar beträffande beslutsordningen. Ledningkan också tas från inkomsttaxeringen. Jag tänker här närmast på detförhållandet att vid inkomsttaxeringen får ensambeslut fattas i vissa fall av,fömtom ordföranden, även det av länsskattemyndigheten utseddataxeringsnämndsombudet. Detta gäller vid beslut om taxering på gmndval avförenklad självdeklaration när avvikelse inte sker från deklarationen ellerannan av den skattskyldige lämnad uppgift. Vid inkomsttaxeringen skall dessutomtaxeringsnämndsombudet biträda nämndens ordförande i arbetet med förenkladesjälvdeklarationer och denne får också föredra ärenden i nämnden. Jag anseratt motsvarande befogenhet bör ges de vid fastighetstaxeringen avlänsskattemyndighet utsedda ledamöterna. Vidare får vidinkomsttaxeringen ordföranden ensam fatta beslut som Prop. 1988/89:137 gälleravvikelse från självdeklaration eller annan av den skatlskyldige lill ledningför egen taxering lämnad uppgift, om avvikelsen uppgår till högst 2 500 kr.taxerad inkomst. Även vid fastighetstaxeringen finns behov av att låta införaensambeslut vid smärre avvikelser från avlämnad allmän fastighetsdeklaration.Vid avgörande av vad som kan hänföras till smärre avvikelse bör beaktas att enförändring av fastighets taxeringsvärde motsvaras av en relativt sett mycketmindre bdoppsmässig förändring i skatt. Den avvikelse som ordförande ensam börfå kunna besluta om vid fastighetstaxering kan därför lämpligen bestämmas sammanlagd taxeringsvärdeförändring om . Frågan gäller alltså intede skilda delvärden som tillsammans bildar taxeringsvärdet utan avservärdeförändring per taxeringsenhet. Regeln bör tillämpas med viss restriktivitetexempelvis i de fall där fastighetsinnehavet är uppdelat på ett flertaltaxeringsenheter. Idetta sammanhang villjag erinra om den övergripande förutsättningen i 20 kap. 7§ FTL för att ensambeslut över huvud skall få fattas, nämligen att det inte fårvara påkallat av särskild anledning att ärendet prövas av fullsutten nämnd. Medanledning av vad jag föreslagit om utvidgad befogenhet till ensambeslut börsådan särskild anledning för prövning av fullsutten nämnd i allmänhet inteanses föreligga när del är fråga om atl besluta om taxeringsvärdeändring upp tillett belopp om . Det sistnämnda bör således gälla, fömtom vid beslutenligt den nu föreslagna punkt 5 i första stycket nämnda paragraf, även vidbeslut enligt punkt 4 och enligt det föreslagna andra stycket då av ägarenlämnad uppgift föranleder justering för säregna förhållanden. Jag vill dockåterigen betona att regeln bör tillämpas med viss restriktivitet. Vadjag nu föreslagit föranleder ändringar i 17 kap. 16 § och 20 kap. 7 § FTL. 112 kap. 3 § FTL finns en föreskrift om värdeserie beträffande riktvärde förtomtmark för småhus. Med anledning av att kravet på sådan värdeserie borttagitsi 12 kap. 2 § samma lag (SFS 1988:544) bör också den förstnämnda bestämmelsenslopas. Vidarehar exploateringsenhet upphört som särskilt slag av taxeringsenhet i 4 kap. 5§FTL (SFS 1986:258). Detta föranleder en redaktionell ändring av 21 kap. 10 § FTL. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag tilllag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Förslagetär av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 4 Hemställan Prop. Jaghemställer att regeringen dels föreslår att anta det upprättadelagförslaget, dds bereder tillfälle att ta del av vad jag har anförti övrigt om förenklingav mätreglerna vid fastighetstaxeringen. Ärendet bör behandlas underinnevarande . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad han anfört för den åtgärd och det ändamålsom han har hemställt om. Tryckeri, 1989 11