prop · GC0376 · 1988-12-31 00:00:00 — Bestämmelsen har sin motsvarighet ifråga om avtalsbrott av säljaren i 44 § första stycket. I1905 års lag finns en motsvarighet till förevarande bestämmelse i 29 §. Bestämmelsengäller säljarens rätt att på grund av ett betalningsdröjsmål som har inträffatbeträffande en post häva köpet beträffande en senare post. Utgångspunkten äratt köpet får hävas även i fråga om en senare post. Undantag görs dock för detfall att del saknas anledning alt anta att dröjsmål med betalningen som gerrätt till hävning kommer att upprepas. I jämförelse med motsvarande bestämmelseom säljarens avtalsbrott (44 §) är den föreliggande bestämmelsen någotsträngare mot köparen i del att presumtionen för hävningsrätt är den omvända.Även i förhållande till vad som annars gäller vid befarat avtalsbrott (62 §) ärförutsättningarna för hävning strängare mot köparen. Somexempel på fall där hävning enligt bestämmelsen inte bör komma i fråga kannämnas att det inträffade dröjsmålet uppenbarligen har berott på ett misstagfrån köparens sida, ett tillfälligt betalningshinder eller någon annan liknandeorsak som inte har samband med köparens betalningsförmåga och som inte hellerannars ger anledning att befara dröjsmål i fortsättningen. Hänvisningen tilldröjsmål som ger rätt till hävning innebär att det skall saknas anledning attförvänta ett sådant dröjsmål med betalningen av kommande post eller poster somutgör ett väsentligt avtalsbrott. Hävningbeträffande senare poster kan komma i fråga oberoende av huruvida säljarenhäver köpet i fråga om den post vars betalning redan har försenats. Hävning pågrund av det redan inträffade dröjsmålet kan vara utesluten t. ex. därför attvaran redan har kommit i köparens besittning (jfr 54 § fjärde stycket). Dettahindrar dock inte säljaren att häva köpet beträffande kommande poster. Hävningenligt andra stycket torde ofta komma att omfatta alla de återstående posterna.Detta är dock i princip inte nödvändigt, utan hävning kan även komma i frågabeträffande bara någon eller några av de senare posterna. De förutsättningarsom anges i andra stycket måste nämligen föreligga beträffande varje post somhävningen avser. Bestämmelseni andra stycket innehåller inte någon uttrycklig reglering av frågan inomvilken tid säljaren måste utöva sin hävningsrätt. huruvida hävningsrättenkan förloras genom passivitet får bedömas ut- Prop. 1988/89:76 ifrån allmänna principer. Säljarenhar rätt till ersättning för den skada han lider genom köparens dröjsmål medbetalningen, om inte köparen visar att dröjsmålet beror på lag, avbrott i denallmänna samfärdseln eller betalningsförmedlingen eller annat liknande hindersom köparen inte skäligen kunde förväntas ha räknat med vid köpet och varsföljder han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Säljarenhar också rätt till ersättning för den skada han lider genom att köparen intemedverkar till köpet enligt 50 § 1 eller inte i rätt tid hämtar eller tar emotvaran i fall då det framgår av avtalet eller omständigheterna att säljaren harett särskilt intresse av att bli av med det som han har sålt. Rätt tillersättning i dessa fall föreligger dock inte, om köparen visar att det harfunnits ett hinder av det slag som anges i 27 § första eller andra stycket föratt medverka till köpet eller för att hämta eller ta emot varan. Enligtandra stycket ersätts inte sådan indirekt förlust som avses i 67 § andrastycket. Säljarenhar alltid rätt till ersättning, om avtalsbrottet eller förlusten beror påförsummelse på köparens sida. (Jfr63 § i arbetsgruppens förslag). Paragrafengäller köparens skadeståndsskyldighet på grund av köparens betalningsdröjsmåloch bristande medverkan. Paragrafens första stycke har lag sinnärmaste motsvarighet i 30 §. Andra fjärde styckena saknar motsvarighet i denlagen. Bestämmelsengäller köparens skadeståndsskyldighet på grund av dröjsmål med betalningen.Utgångspunkten är att köparens betalningsdröjsmål medför skyldighet för honomatt ersätta säljarens skada. Även om det föreligger ett dröjsmål, kan köparendock under vissa förutsättningar vara befriad från skadeståndsansvar. Befrielsefrån skadeståndsskyldighet på grund av dröjsmål med betalningen förutsätteratt dröjsmålet beror på ett betalningshinder av kvalificerat slag, som köpareninte skäligen kunde förväntas ha räknat med vid köpslutet och vars följder haninte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. I lagtexten nämnsnågra exempel på sådana hinder som kan utgöra befrielsegrund. Det talas om attdröjsmålet beror på lag, avbrott i den allmänna samfärdseln ellerbetalningsförmedlingen eller annat liknande hinder. Exemplenär huvudsakligen desamma som i 7 § andra stycket lagen (1936:81) om skuldebrev.Där talas om dröjsmål som beror på lagbud, avbrott i den allmänna samfärdselneller liknande oöverstigligt hinder som gäldenären inte borde ha tagit iberäkning vid skuldebrevets utfärdande. ' Ändrad lydelse i propositionsförslaget. Skuldebrevslagens krav påatt hindret skall vara "oöverstigligt" motsvaras Prop. 1988/89:76i förevarande bestämmelse av kravet på att köparen inte skäligen kunde ha 57 § undvikit eller övervunnit följderna av hindret. Iförevarande bestämmelse talas om "annat liknande hinder". Däremotnämns inte såsom i 27 § att hindret skall ligga utanför köparens kontroll.Ett sådant krav gäller emellertid även i förevarande sammanhang. Det framgårav de exempel som nämns i lagtexten samt av ordet "liknande".Formuleringen i förevarande bestämmelse är emellertid mer tänkt alt betonaparallelliteten med den förutnämnda bestämmelsen i skuldebrevslagen än medreglerna i 27 § om säljarens dröjsmål. Dessa gäller en förpliktelse av en heltannan typ. De exempel som ingår i förevarande bestämmelse utvisar attmöjligheterna till befrielse från skadeståndsskyldighet på grund av köparensbetalningsdröjsmål är mera begränsade än motsvarande befrielsegmnder vidsäljarens dröjsmål. Föreliggerett hinder av avsett slag kan det likväl inte åberopas som befrielsegmnd, omköparen skäligen kunde förväntas ha räknat med det vid köpet. Förutsebarasvårigheter bör beaktas vid avtalets utformning, t. ex. genom att köparenförbehåller sig alternativa betalningssätt eller betalningsvägar (jfr vad somanförts i specialmotiveringen till 27 §). Omsvårigheten inte kunde fömtses då avtalet ingicks men förebetalningstidpunkten, måste köparen inrätta sig efter vad som kan antas hända.Ett hinder kan således inte heller åberopas som befrielsegrund, om köparenskäligen kunde ha undvikit eller övervunnit dess följder. Om t. ex. ett avbrotti betalningsförmedlingen har blivit fömtse-bart efter köpslutet men föreförfallodagen och dess följder kunde ha undvikits genom att betalningen hadeerlagts någon dag tidigare, kan detta innebära att köparen inte får åberopahindret till befrielse från skadeståndsskyldighel. förutsätter att betalning sker mot att eller efter det att varan haravlämnats, kan man dock inte kräva att köparen för att undvikabetalningshindret skall erlägga betalningen redan innan han har fått varan.Däremot kan det även då vara möjligt för köparen att erlägga betalningen på ettannat sätt än genom bank eller post exempelvis kontant och på det sättetundvika det hinder som förutses inträffa. Huruvida man skäligen kan begärakontantbetalning i en sådan situation får bli beroende på bl.a. var säljarenbor och hur stort belopp det är fråga om. Beror ett betalningshinder påvalutalagsliftningen i köparens land, kan det vara rimligt att kräva attköparen försöker övervinna det genom att utnyttja möjligheter att få licenseller dispens. Bristandebetalningsförmåga kan inte utgöra en sådan befrielsegmnd som avses iföreliggande stycke. Enligt48 § andra stycket omfattar, köparens skyldighet att betala priset ävenskyldighet att i enlighet med avtalet acceptera växel, ställa remburs ellerbankgaranti eller vidta någon annan åtgärd som behövs för att möjliggörabetalning. Ett hinder som medför att köparen inte kan vidta en sådanåtgärd måste vara av samma kvalificerade slag som har nämnts ovan för allköparen skall befrias från skadeståndsskyldighet. Bestämmelsengäller såväl när köpet har hävts som när så inte har skett. Ettspecialfall där säljarens rätt till skadestånd blir aktuell är att köparenProp. 1988/89:76 avbesläller varan. Som framgår av 52 § andra stycket innebärdetta att 57 § säljaren i vissa fall inte får hålla fast vid köpet genom attkräva ut köpesumman. I stället får han kräva skadestånd av köparen. I fråga omberäkningen av skadeståndet hänvisas till 67 70 §§. I den förevarande bestämmelsenfinns det vissa grunder som köparen kan åberopa för att undgåskadeståndsskyldighet, nämligen de angivna hindren mot fullgörandet avbetalningsförpliktelsen. Orsaken till att köparen avbeställer en vara liggervanligtvis inte i alt det föreligger ett sådant betalningshinder. Men om dettanågon gång skulle vara fallet, bör frågan om skadestånd skall utgå bedömasenligt den förevarande bestämmelsen. Undantagsvis kan det således tänkas att enköpare som avbeställer en vara kan bli befriad från skadeståndsskyldighetenligt förevarande bestämmelse. Säljaren har dock rätt till ersättning förvarans vård enligt bestämmelserna i 75 §. Omköparen inte medverkar till köpet enligt 50 § 1 eller inte i rätt tid hämtareller tar emot en vara som säljaren har ett särskilt intresse av att bli avmed, har säljaren rätt till skadestånd enligt motsvarande grunder som i 27 §första eller andra stycket. Genom hänvisningen till 27 § första stycketfömtsätter befrielse från skadeståndsskyldighet att köparens bristandemedverkan till köpet eller underlåtenhet att hämta eller ta emot varan beror påett hinder utanför hans kontroll som han inte skäligen kunde förväntas haräknat med vid köpet och vars följder han inte heller skäligen kunde haundvikit eller övervunnit. Genom hänvisningen till 27 § andra stycket harköparen också ett visst ansvar för dröjsmål som beror på tredje man. Bestämmelsensvarar mot 27 § tredje stycket. Den skadeståndsskyldighet som följer avkontrollansvaret enligt andra stycket omfattar inte indirekt förlust. För attsäljaren skall ha rätt till sådan ersättning fordras försummelse enligt vad somstadgas i fjärde stycket. När det däremot gäller köparens skadeståndsskyldighetenligt första stycket finns ingen motsvarande begränsning. Vidbetalningsdröjsmål har alltså säljaren samma ansvar för direkt som förindirekt förlust. Bestämmelsensvarar mot 27 § fjärde stycket. Beror avtalsbrottet eller förlusten påförsummelse från köparens sida, är detta en tillräcklig fömtsättning för attköparen skall bli skadeståndsskyldig. Att försummelse inte är en nödvändigfömtsättning för skadeståndsskyldighet framgår av första och andra styckena. flesta fall torde köparen vara skadeståndsansvarig enligt första eller andra stycket. Ansvaret enligt första stycket avser såväl direkt som indi rekt förlust. Ansvaret enligt andra stycket avser däremot inte indirekt förlust. Detta framgår av tredje stycket. Bestämmelsen i Qärde stycket får därför betydelse främst som den regel på vilken skadeståndsansvar för 172 indirekt förlust kangmndas i fall där köparens avtalsbrott är sådant som Prop. 1988/89:76 avses i andra stycket. Säljarenhar i princip bevisbördan för alt försummelse föreligger. Hindrasköparen att fullgöra köpet i rätt tid, skall han lämna säljaren meddelande omhindret och dess inverkan på möjligheterna till fullgörelse. Om säljaren intefår ett sådant meddelande inom skälig tid efter det att köparen har fått ellerborde ha fått kännedom om hindret, har säljaren rätt till ersättning för denskada som kunde ha undvikits om han hade fått meddelandet i lid. (Jfr63 § tredje stycket i arbetsgruppens förslag) Bestämmelsensaknar motsvarighet lag. Omköparen hindras att helt eller delvis fullgöra köpet i rätt lid, skall hanlämna säljaren ett meddelande om hindret. Detta gäller vid hinder förbetalningen liksom vid hinder vilka innebär att köparen inte kan medverka tillköpet enligt 50 §. Meddelandet skall innehålla uppgift om hindret och dessinverkan på möjligheterna till fullgörelse och tillställas säljaren inomskälig lid efter det att köparen fått eller borde ha fått kännedom om hindret.Får säljaren inte ett sådant meddelande har han rätt till ersättning för denskada som kunde ha undvikits om han hade fått meddelandet . Paragrafenmotsvarar bestämmelsen i 28 §, och det kan i fråga om dess närmare innebördhänvisas dit. Tillskillnad från vad som gäller enligt 57 § andra stycket är det inte enförutsättning för skadeståndsskyldighet enligt förevarande paragraf attsäljaren har ett särskilt intresse av att bli av med det som han har sålt. Meddelandeom hävning och skadestånd Säljarenfår inte häva köpet på grund av köparens dröjsmål med att betala eller med atthämta eller ta emot varan, om han inte innan fullgörelse har skett meddelarköparen att han häver. Omköparen har lämnat medverkan enligt 50 § 1 men detta har skett , fårsäljaren inte häva köpet eller kräva skadestånd på grund av dröjsmålet, om haninte inom skälig tid efter det att fick kännedom om att medverkan har lämnatsmeddelar köparen att han häver eller vill kräva skadestånd. Om säljaren häverköpet, behöver han dock inte lämna särskilt meddelande om att han vill krävaskadestånd. (Jfr61 § i arbetsgruppens förslag). Paragrafengäller säljarens skyldighet att lämna köparen meddelande om all han häver köpeteller, i fall som avses i andra stycket, om krav på skadestånd. I1905 års lag är den närmaste motsvarigheten till förevarande paragraf Bestämmelsengäller hävning av köpet på gmnd av köparens dröjsmål 60 § med betalningen ellermed att hämta eller ta emot varan. I dessa fall måste säljaren, om han villutöva sin rätt att häva köpet, göra detta innan köparen fullgör denifrågavarande förpliktelsen. Har betalning väl skett eller har köparen hämtateller tagit emot varan, låt vara , får säljaren inte längre häva köpetpå gmnd av avtalsbrottet. Den avgörande tidpunkten är då köparens prestationhar ägt rum. Inte ens om säljaren först senare har fått kännedom omfullgörelsen får han häva köpet efter det att köparen har fullgjort sin förpliktelse. Bestämmelseninnebär att säljaren förlorar hävningsrätten. Däremot kan han vara berättigadtill skadestånd på gmnd av dröjsmålet. Dessabestämmelser gäller det fallet att köparen har medverkat till köpet enligt 50 §1 men detta har skett . Bestämmelsema motsvarar till sitt innehåll 29 §som rör säljarens dröjsmål. Sålänge köparen inte fullgör sin skyldighet att medverka har säljaren rätten atthava köpet och kräva skadestånd i behåll. Om säljaren efter det att medverkanhar lämnats vill utöva sin hävningsrätt eller kräva skadestånd därför attköparen inte har medverkat till köpet , skall han göra detta inom skäligtid efter del alt han fick kännedom om att medverkan har lämnats. Om säljarenhäver köpet behöver han dock inte lämna något särskilt meddelande om att hanvill kräva skadestånd. Skallköparen specificera varans form, mått eller andra egenskaper och underlåter hanatt göra det vid avtalad tid eller inom skälig tid efter det han har fåttbegäran om detta från säljaren, får säljaren göra specifikationen iöverenstämmelse med vad som kan antas vara i köparens intresse. Detta hindrarinte säljaren från att göra gällande andra påföljder. Säljarenskall underrätta köparen om den specifikation han gör och förelägga köparen enskälig tid inom vilken denne kan ändra specifikationen. Ändrar köparen intespecifikationen inom den tid som har förelagts honom, blir säljarensspecifikation bindande. (Jfr64 § i arbetsgmppens förslag). I1905 års lag finns inte någon motsvarighet till förevarande paragraf Paragrafenbehandlar det särskilda fallet att köparen skall specificera varans form, måtteller andra egenskaper men inte gör det . Under vissa fömtsättningar kansäljaren i så fall göra specifikationen i köparens ställe. Enfömtsättning för att första stycket skall bli tillämpligt är att köparen enligt avtalet eller annars, t. ex. handelsbmk, skall göra den ifrågavarande 174 Avtaletkan t. ex. avse tillverkning eller leverans av sä- Prop. 1988/89:76 songvarorbeträffande vilka köparen kan bedöma sina närmare önskemål i 60 § fråga omfärg, form osv. först efter köpslutet. Ett annat exempel är att avtalet avsertillverkning av varor vilkas tekniska detaljer köparen inte kan slå fast i detskede då avtalet ingås på grund av att de är beroende av önskemål från hansegna kunder. Däremot kan en säljare som skall tillverka en vara och som märkerall han saknar vissa specifikationer som behövs för att han skall kunnafullfölja tillverkningen inte ulan vidare åberopa bestämmelsen för att självgöra de närmare bestämningarna av varans egenskaper. Omköparen underlåter att göra specifikationen vid den överenskomna tidpunkteneller inom en skälig tid efter del att han har mottagit en begäran frånsäljaren, får säljaren själv företa specifikationen. Denna måste docköverensstämma med vad som kan antas vara i köparens intresse. Hur varan skallvara närmare beskaffad för att överensstämma med köparens intresse kan t. ex.framgå av tidigare beställningar eller av att säljaren känner till de ändamålför vilka varan skall användas. Bestämmelseni första meningen ger säljaren rätt att göra specifikationen men denförpliktar honom inte att göra den. Om säljaren föredrar att häva avtalet pågmnd av köparens underlåtenhet att specificera, kan han göra detta omfömtsättningama för hävning föreligger (jfr 50 § 1 och 55 §). Även om hanväljer att själv göra specifikationen, har han kvar sina övriga rättigheter, t.ex. rätten till skadestånd (57 § andra stycket). Omsäljaren med stöd av första stycket gör en specifikation skall han enligt andrastycket underrätta köparen om den och förelägga köparen en skälig lid inomvilken denne kan ändra specifikationen. Ifall köparen har fått en sådan underrättelseoch inte ändrar specifikationen inom utsatt tid, blir säljarens specifikationbindande. Attspecifikationen blir bindande innebär bl.a. att varan skall anses avlalsenligom den överenstämmer med den av säljaren gjorde specifikationen. Köparen kaninte heller bli fri från avtalet genom att hävda att avtalets fullgörande, dvs.säljarens leveransskyldighet och hans egen betalningsskyldighet, har varitberoende av att köparen faktiskt lämnat den specifikation som avtaletfömtsätter. Bestämmelserna ger därför säljaren en möjlighet att hålla fast vidköpet också i de fall då köparens underlåtenhet att lämna specifikation berorpå en önskan att köpet inte fullföljs. Omköparen ändrar specifikationen inom förelagd tid blir säljarens specifikationinte bindande för honom. Skulle säljaren likväl avlämna en vara som hartillverkats enligt hans egen specifikation är varan inte avlalsenlig. Köparenkan då ha rätt att göra gällande felpåföljder. Ifallköparen avbeställer varan och säljaren enligt 52 § andra stycket inte får hållafast vid köpet utan måste nöja sig med skadestånd, sätts bestämmelsema iförevarande paragraf åt sidan. Då blir säljaren även enligt 70 § skyldig attvidta skäliga åtgärder för att begränsa sin skada. Den skyldigheten inträder närsäljaren får veta om avbeställningen. 61 § Bestämmelsernai 61 och 62 §§ reglerar vilka befogenheter en part i köpeavtal har om det kanbefaras att motparten kommer att göra sig skyldig till ett avtalsbrott. Det rörsig alltså om situationer där något avtalsbrott från motpartens sida ännu intehar inträffat men kan förväntas komma att inträffa. I den rättsvetenskapligalitteraturen används termen anteciperat avtalsbrott för att beskriva en sådansituation. I förevarande lag används uttrycket befarat avtalsbrott.Bestämmelserna om befarat avtalsbrott är tillämpliga på samtliga de typer avavtalsbrott som regleras i lagen, oberoende av från vilken parts sida som ettavtalsbrott är att vänta. Ianslutning till dessa bestämmelser om befarat avtalsbrott finns i 63 § vissabestämmelser om följderna av att en part har försatts i konkurs ochkonkursboets rätt till inträde i konkursgäldenärens avtal. Visardet sig efter köpet att en parts handlingssätt eller ekonomiska förhållanden ärsådana, att det finns starka skäl att anta att han inte kommer att uppfylla enväsentlig del av sina förpliktelser, får motparten för sin del inställafullgörelsen och hålla inne sin prestation. Harsäljaren redan avsänt varan och visar det sig att sådana förhållanden somavses i första stycket föreligger på köparens sida, får säljaren hindra attvaran lämnas ut till köparen. Detta gäller även om köparen har tagit emottransportdokument avseende varan. Densom inställer fullgörelsen eller hindrar alt varan lämnas ut skall genastmeddela motparten detta. Om han inte gör det, har motparten rätt tillersättning för den skada som han lider genom att ett sådant meddelande intehar lämnats . Densom har inställt sin fullgörelse eller hindrat att varan lämnas ut skallfortsätta fullgörelsen, om motparten ställer godtagbar säkerhet för sinfullgörelse. (jfr65 § i arbetsgruppens förslag) I1905 års lag finns liknande regler av mera begränsad räckvidd i 39 §. Förevarandeparagraf innehåller regler om stoppningsrätt, dvs. en parts rätt att avbrytaåtgärder för att fullgöra köpeavtalet och hålla inne den egna prestationen närett avtalsbrott från motpartens sida kan befaras. Atten part har rätt att ställa in fullgörelsen av sina skyldigheter innebär försäljarens del att han inte behöver avlämna varan och för köparens del att haninte behöver betala. Stoppningsrätten medger emellertid också attförberedelserna för fullgörelsen får avbrytas. Säljaren kan t. ex. avbrytatillverkningen av varan, och köparen behöver inte vidta de förberedandeåtgärder som kan behövas för att betalning skall kunna ske. Vidkontantköp skyddas säljaren redan av reglerna i 10 §, enligt vilka han vid sådant köp inte är skyldig alt lämna ut varan eller genom överlåtel se av dokument eller på annat sätt frånhända sig förfoganderätten över den förrän köparen betalar priset. Den rätten har säljaren oberoende av orsa ken till att betalningen dröjer. Säljaren är naturligtvis oförhindrad att även 176 vid kontantköp åberopabestämmelserna i förevarande paragraf som ger Prop. 1988/89:76 honom rättatt, om han enligt avtalet är skyldig att skicka varan till annan 61 § ort,underlåta att sända den. Påmotsvarande sätt skyddas köparen redan genom reglerna i 49 §, som föreskriveratt köparen inte är skyldig att betala förrän varan hålls tillgänglig förhonom eller ställs till hans förfogande i enlighet med avtalet. Stoppningsrättenenligt föreliggande paragraf är underkastad vissa kvalificerade förutsättningar.Dessa innebär alt det måste föreligga starka skäl att befara ett avtalsbrottfrån motpartens sida. Utgångspunkteni första stycket är att del bara är sådana förhållanden som visar sig efteravtalsslutet som får betydelse för rätten att ställa in fullgörelsen. En partkan således inte åberopa bestämmelsen i första stycket till stöd för attställa in en fullgörelse under hänvisning till förhållanden på motpartens sidakända för honom redan när köpeavtalet träffades. Det är i och för sig intenödvändigt att del skall ha inträffat en förändring i motpartens förhållandenefter avtalsslutet, men det skall vara fråga om förhållanden som har visat sigförst efter den tidpunkten. Påköparens sida är del närmast fråga om omständigheter som rör köparensekonomiska förhållanden som kan ge säljaren anledning att göra bruk avstoppningsrätten. Att köparens betalningsförmåga visar sig vara svag eller althan i något avseende har handlat så alt hans betalningsvilja kan ifrågasättasär sådana omständigheter som kan ge säljaren starka skäl att anta att köpareninte kommer att fullgöra sin del av avtalet. Om köparen försätts i konkurseller är föremål för ackordsförfarande finns det starka skäl att ifrågasätta omköparen kan fullgöra sina förpliktelser. 1 sådana fall är det helt klart attsäljaren har stoppningsrätt. Att köparen har ställt in sina betalningar ellerpå annat sätt förklarat sig vara insolvenl utgör också som regel tillräckliggrund för säljaren att hålla inne sin prestation.