prop · GC03100 · 1988-12-31 00:00:00 — medverka till en uppbyggnad av arbetsgivarkompetensenhos myndighe- Prop. 1988/89:100 terna. För att ge SAV bättreförutsättningar att verka för en väl fungerande Bil. 2 personalförsörjning borde också dencentrala arbetsgivarfunktionen samordnas bättre och organisatoriskaförändringar övervägas, främst vad gäller verksamheten inom SAMN. Med anledning häravhar SAMN:s verksamhet och möjligheterna tillorganisatorisk samordning med SAV settsöver genom försorg.Det konkreta utredningsarbetet har i stor utsträckning bedrivits av SAV ochSAMN. I vissa frågor har även () ochStatshälsan medverkat. Sålunda har SAV och SAMN gemensamt sett över innehåll ochuppläggning av systematiska personalresursanalyser med syfte att ge staten somarbetsgivare bättre kunskapom kompetensförsörjningen på olika nivåer ochinom olika sektorer av statsförvaltningen. Det utförda arbetet utgör enligtmin mening en bra utgångspunkt för SAV för att vidareutveckla bl.a. kartläggningar och analyser avpersonalstrukturen i kvalitativa och kvantitativa termer, konsekvensanalyserför att klargöra effekter av förändringsarbetetför sysselsättning och arbetskraftsbehov samt långtidsbedömningar som rör statsförvaltningenspersonalförsörjning och kompetensutvecklingmot bakgrund av bl. a. förändringar i omvärlden. SAMN har vidare i samråd med SAV och AMS utarbetatförslag till gemensamma riktlinjer för statsförvaltningen ifråga om nyanställning av arbetshandikappade.Förslaget innebär bl. a. att myndigheterna bör upprätthålla fortlöpandekontakter med arbetsförmedlingen och inför varje tjänstetillsättning prövafrågan om att anställa en arbetslös arbetshandikappad på tjänsten, även när arbetet är begränsat i tiden. Vidprövningen bör möjligheterna tas till vara att få ekonomiskt stöd från arbetsförmedlingen. Jag anser det varaangeläget att staten även fortsättningsvis strävar efter att varaföregångare när det gäller att bereda de människor sysselsättning som på grund avarbetshandikapp har svårt att få eller behålla ett meningsfullt arbete. Jagavser därför att i annat sammanhang föreslå regeringen att uppdra åt SAV att utfärdaarbetsgivarpolitiska riktlinjer och praktiska råd i huvudsakligöverensstämmelse med förslaget. Centralt stöd vid rehabilitering En beredningsgrupp inom har undermedverkan av SAMN,SAV och Statshälsan sett över behov och inriktning av centrala stödinsatser i frågor omrehabilitering av arbetshandikappade med statlig anställning. Översynen visar attStatshälsan nu genom att utbyggnaden i princip är genomförd bör kunna ta hela ansvaret för.rådgivning till myn- 25 digheterna - ochtill enskilda anställda - i frågor om rehabilitering, utom Prop.1988/89:100 i sådana frågor som är av utpräglat arbetsgivarpolitisk natur ellergäller Bil. 2 arbetsrättslig rådgivning eller avtalstolkning. Detta stämmeröverens med min uppfattning. Statshälsans hälsocentraler kan genom sinkompetens inom de medicinska, tekniska och psykosoci-ala områdena ochmed kännedom om arbetsplatsen och arbetstagarens arbetssituation delta i det yrkesinriktaderehabiliteringsarbetet vid myndigheternaoch deras skyddskommittéer eller motsvarande. Hälsocentralernakan medverka i rehabiliteringsarbetet på olika sätt. Genom direkta insatserinom de medicinska, tekniska eller psykosociala områdena kan arbetsuppgifter,arbetsplats eller arbetsorganisation anpassas till arbetstagarensförutsättningar. Hälsocentralerna kan också biträda med rådgivning ellerutlåtanden när en rehabiliteringsutredning skall göras eller medverka till att arbetsprövning kommertill stånd. Det kan gälla ijtlåtanden inom funktionsområden t.ex.läkarutlåtanden eller information om gällande föreskrifter eller regler omrehabilitering. Hälsocentralerna kan även ge arbetstagaren hjälp medrehabiliteringsinsatser. De kan också vara länken mellan myndigheterna,företagshälsovården och övrigarehabiliteringsresurser som försäkringskassa, arbetsförmedling, den allinännahälso- och sjukvården och . Enligt min mening ärmyndigheter och skyddskommittéer (motsv.) härigenom väl tillgodosedda medkvalificerat stöd i sitt praktiska rehabiliteringsarbete. När det gäller frågor avarbetsgivarpolitisk natur som kan uppkomma under arbetet bör rådgivningen naturligen åvilaSAV. Jag återkommersenare vid min föredragning av anslaget Lönekostnader vid viss omskolning och omplaceringunder trettonde huvudtiteln till vissa frågorom kostnadsfördelning m.m. i samband med rehabilitering av arbetshandikappadeinom statsförvaltningen. Ytterligare en beredningsgrupp inom civildepartementethar under medverkan av SAV och SAMN sett över behovet av centralt stöd till myndigheterna i fråga ompersonalförsörjning med inriktning främst på SAV:s roll vad gällerrekrytering, rörlighet och kompetensfrågor i statsförvaltningen . Översynen strykerunder de behov av vidareutveckling av personalresursanalyser ochomvärldsbevakning, som jag har redogjort för, men den visar också pånödvändigheten av närmare kontakter mellan de olika stabsorganen på central nivå inomstatsförvaltningen. Detta är enligt min mening en viktig utgångspunkt i SAV:s fortsattaarbete inom det personalpolitiskaområdet. Inom varje områdesom olika stabsorgan representerar har personalpoli tiskafrågor sin plats eller finns det personalpolitiska frågor att beakta, vilket är naturligt. Men det betyder också att SAV - förutom att hålla resurseroch kompetens för egen utveckling och för rådgivning och stödin satser till myndighetema inom alla sektorer - måste hanödvändigt orga nisatoriskt utrymme för samarbeteoch samordning med andra centrala 26 Jag tänker här i första hand på AMS, riksrevisionsver- Prop.1988/89:100 ket, statskontoret, statens löne- och pensionsverk, . 2 sonalutveckling, statens arbetsmiljönämnd och Statshälsan. Av vikt för bedömningen av SAV:s uppgifter är också attparterna på den statliga arbetsmarknaden i RÄLS 1988 (bil. 7) enats om attskapa förutsättningar för att statens förnyelsefonder skall kunna permanentas, attsamtidigtutvidga verksamheten till att omfatta beslut om medel för trygghetsåtgärder inkl. omlokalisering och beslut om medelför personalutveckling samt att se över nuvarande trygghetsavtal i riktning motett starkt förenklat system med konkreta lösningar anpassade till varjesituation. Arbetet sker i en partssammansatt arbetsgrupp. Inriktningen är attett nytt system skall kunna träda i kraft . Jag vill idet sammanhanget erinra om att dåvarande chefen för civildepartementeti förra årets budgetproposition (prop. 1987/88:100 bil. 15 s. 45) beträffande stöd till myndighetema i samband med strukturförändringarm.m. anförde bl.a. att SAMN:snuvarande arbete med enskilda omplaceringar bör upphöra och ansvarethärför mer entydigt decentraliseras till myndigheterna, att möjligheterna attutnyttja arbetsmarknadsverkets resurser bör tas tillvara bättre och attnuvarande regler för rekryteringsbegränsningar bör omprövas. SAV har i enlighet med intentionerna i den personalpolitiskapropositionen (prop. 1984/85:219, AU 6, rskr. 48) konsekventframhållit verksamhets- ochpersonalförsörjningsintressena i sin lönepolitik. Men det är enligt min mening nödvändigt att SAV kan arbeta med ett helhetsperspektivpå personalförsörjningsfrågorna. Det är nödvändigt av , effektivitetsskäl men också med tanke på den ökade konkurrens omarbets- kraften som vi har att vänta. Min samlade bedömning på grundval av detutförda beredningsarbetet är att fömtsättningarna nu är goda att bättresamordna och stärka den centralaarbetsgivarfunktionen bl. a. genom att tillföra SAV uppgifter inom det personalpolitiska området som för närvarandeåvilar SAMN. Ändringen bör vara genomförd . SAV blir härigenomen mer "komplett" arbetsgivarmyndighet med bättre möjligheter att vid sidan, av bl. a. pågående utveckling av mer flexibla lönesystem, merdecentraliserad förhandlingsordning, löpande revision av centrala avtal och stöd till myndighetemai deras roll som arbetsgivarpart även merdirekt lämna stöd i frågor om t. ex. rekrytering, omplacering, personalrörlighet, personalutveckling, rehabilitering,jämställdhet mellan kvinnor och män i statsförvaltningen och stöd i samband medomorganisationer och andra stmkturförändringar. Genom en ökadsatsning på analyser av arbetsmarknaden, personal- stmkturenoch personalförsörjningen får SAV också möjlighet att öka 27 framförhållningenoch därigenom skapa bättre fömtsättningar för myndig- Prop. 1988/89:100heterna att föra en adekvat personalpolitik med hänsyn till förändringsar- Bil. 2 betet i statsförvaltningen. Som en konsekvens av den samordning somjag nu har förordat kan SAMN upphöra vid utgången av . Jag återkommersenare till frågan om medel för deföreslagna förändringarna vid min föredragning av anslaget imder trettondehuvudtiteln. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att godkänna de av mig förordade riktlinjernaför samordning av arbetsgivarfunktionen inom statsförvaltningen. 11 Den offentliga lönestatistiken Motbakgmnd av bl.a. förslag reviderade finansplan (prop. 1986/87:150bil.l) tillkallades en särskild utredare , (Fi 1987:27) med uppdrag att efter samråd med arbetsmarknadensparter, och , publicera enallsidig redovisning av utvecklingen avlöner, lönekostnader och anställningsvillkor inom olika delar avarbetsmarknaden samt att lämna förslag till en offentlig lönestatistik. överlämnade utredarenett delbetänkande (SOU 1988:35)"Offentlig lönestatistik. Behov och produktionsformer". I delbetänkandetframlades ett förslag till hurstatistiska centralbyråns kortperiodiska lönestatistik bör utformas ochframställas samt en principskiss för ett breddat och fördjupat samarbete mellanarbetsmarknadens parter och statistiskacentralbyrån i syfte att, med som ansvarig producent, publicera en förbättrad årsvisstatistik gällande löneutveckling och lönestmkturer för olika delar avarbetsniarknäden. Särskilda yttranden över förslagen i betänkandet har avgettsav sakkunniga , , och . Utredarenssammanfattning av betänkandet och en sammanställning av remissvaren lämnas i bilagorna 2.3 och2.4. Min bedömning: ochkonjunkturinstitutet bör av regeringen få ett gemensamt uppdrag att snarastutreda de närmare förutsättningarna för att utforma en kortperiodisk lönestatistik. Utredarens förslag:Överensstämmer huvudsakligen med min bedömning. Utredaren lägger därutöverfram ett konkret förslag till kortperiodisk lönestatistik ifrån vilketutredningsarbetet bör utgå. Vad gäller den årsvisa lönestatistiken har utredaren, i kontakterna medarbetsmarknadens parter mött ett brett intresse för ett förbättratsamarbete, dels parterna emellan, dels med . 1 avvaktanpå att denna ökade samarbetsvilja gerkonkreta resultat, avstår utredaren tills vidare från att i detalj utformaett förslag till en årsvis lönestatistik. Utredaren avser att i ett senare delbetänkande gå igenom grunderna förlönestatistiska jämförelser och dåbehandla olika lönebegrepp, metoder för att beskriva olika lönestatistiskafördelningar etc. Remissinstanserna: Remissutfallet när det gäller denkortperiodiska lönestatistiken är blandat. Bland de remissinstanser som iprincip ställer sig positiva till utredningens förslag märks bl. a.Landsorganisationen i , och statens pris- ochkonkurrensverk. Direkt avvisande till förslaget är ,samtLandstingsförbundet. Ett flertal av remissinstanserna anser att utredningens förslag till kortperiodisk lönestatistik innehåller vissatekniska svagheter och därförbör utredas närmare. och statens pris- och konkurrensverk understrykernödvändigheten av att utvecklingsarbetet inleds. Vad avser denårsvisa lönestatistiken ställer sig flertalet remissinstanser positiva till den principskissutredningen förordar men anser att de inte kanta definitiv ställning förrän ett konkret förslag föreligger. Skälen för minbedömning: En gemensam, allsidig och öppen redovisning avutvecklingen av löner, lönekostnader, lönestruktur och anställningsvillkor ären nödvändig informationskälla för att arbetsmarknaden skall fungerarationellt. Som underlag för konjunkturbedömningar är kortperiodisklönestatistik av vitalt intresse. ställs inte lönestatistiksamman för skilda delar av arbetsmarknaden på ett överskådligt och meningsfullt sätt. Såsom har uttalats vidåtskilliga tillfällen är det av allmäntintresse att så sker. För egen del är jag inte beredd att ta definitiv ställningtill det av utredningen redovisade förslaget. De problem som vissaremissinstanser pekat på måste belysas ytterligare. Detta bör ske -som utredningen också har föreslagit - genom attett utvecklingsarbete för den kortperiodiska lönestatistiken snarastpåbörjas. Riksrevisionsverketanför i sitt remissyttrande att användaransvar för den kortperiodiskalönestatistikens kvalitet bör stärkas. Jagdelar denna uppfattning. Jag avser därför att föreslå regeringen att uppdra åtstatistiska centralbyrån och att gemensamt Prop.1988/89:100 utreda de närmare förutsättningarna för att utforma enkortperiodisk Bil. 2 lönestatistik i huvudsaklig överensstämmelse medutredningens förslag. 1 utvecklingsarbetet bör finansieringsfrågan för denkortperiodiska lönestatistiken beaktas. När det galler denårsvisa lönestatistiken kan jag till att börja med konstatera att utredarens förslag endastär en principskiss, och att utredaren fortsätter att behandla frågan motbakgrund av bl. a. remissutfallet i denna del. Jag ställer mig i princip positiv till den av utredarenföreslagna principskissenmen väntar med att ta definitiv ställning tills dess att ett konkret förslag framlagts. Jag vill i dettasammanhang understryka det angelägnai att arbetet med detta förslag bedrivs skyndsamt. Jag hemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag nu har anfört omden offentliga lönestatistiken. 12 Statsrådsgruppen för datafrågor, m. m. 1budgetpropositionen 1988 (prop. 1986/87:100 bil.2,p.8, FiU 15, rskr. 214) redogjorde min företrädare för de uppgifter somanförtrotts statsrådsgruppen (C 1986:D) fördatafrågor, den därtill knutna referensgruppen för datafrågor samtsamrådsgruppen (C 1986:G) för samhällets säkerhet inom dataområdet(SAMS). Statsrådsgruppenhar sammanträtt ochdiskuterat innehållet i och planeringen av det datapolitiska arbetet iregeringskansliet. Referensgruppen fördatafrågor har haft flera sammanträden . Den har bl. a.behandlat frågor om telekommunikationernas utveckling, om behovet av satsningar påforskning om och utveckling av informationsteknologins användning, om behovetav översyn av stora statliga datasystem samt om behovet av en helhetssyn påutveckling och införande av datasystem. Den senare frågan har behandlats i propositionen om datapolitik förstatsförvaltningen (prop. 1987/88:95, FiU 25, rskr. I samma propositionbehandlades SAMS arbetsuppgifter mot bakgmnd av en precisering av det ansvar och deuppgifter som överstyrelsen för civil beredskap och statskontoret skulle komma att få inomområdet datasäkerhet. 1 propositionen angavs att SAMS skulle få nya direktiv för sin,verksamhet. SAMS kommer särskiltatt ägna sig åt frågor om hot mot betalningsvä sendet, datakommunikation,säkerhetsrisker i decentraliserade system strukturer, säkerhetsansvar samt datakriminalitet. Arbetet skall vara klart 30 Enligt min meningar datasäkerhetsarbetet även Prop.1988/89:100 fortsättningsvis viktigt. SAMSarbete bör leda fram till klart ökade möjlig- Bil. 2 heter attbedöma säkerheten i framtida data- och kommunikationssystem. I samband med attSAMS avslutar sin verksamhet kommer regeringen att ta ställning till hurfortsatt arbete på datasäkerhetsområdet inom bör bedrivasoch organiseras. Genomden samordningsroll på datapolitikens område, med särskilt ansvar för långsiktiga eller övergripandedatafrågor, som jag har ankommer detpå mig att i samråd med andra berörda statsråd initiera utredningar eller andra åtgärder för att få fram underlag tillregeringens beslut. 1 det följande redovisar jäg några områden där arbetenbör initieras. Den svenskainformalionsteknologibranschen har förändrats på flera sätt . visar samhällsutvecklingen på att enfortsatt snabb ökning av informationsteknologianvändningen är att väntaunder . Inte minst berordetta på den breddning användningen fått genom introduktionen av digitalatelekommunikationer samt behovet avdatorer i t. ex. bilar, kontorsutrustning och tillverkningsprocesser.Detta påverkar såväl arbetsmarknaden, den regionala utvecklingen och näringslivets struktur som Sverigesinternationella beroendeförhållanden på olika områden och den offentligasektorn som användare. Det finns motdenna bakgrund ett behov att från olika aspekter studera konsekvensernaav denna utveckling. Ett utvecklingsrådvid statskontoret har fått regeringens uppdrag att till senastden ta fram förslag till FoU-samverkan i fråga om offentliga sektornsanvändning av informationsteknologi. Som framhölls i prop. 1987/88:95 om datapolitik istatsförvaltningen behövs det ytteriigare insatser för att främja en godanvändning av informationsteknologin i detsvenska samhället. Insatserna bör planeras inom ramen för det informationsteknologiskahandlingsprogrammet. Arbetsmiljö- ochhälsoundersökningar har visat att många anställda har ett ensidigt datorstöttarbete som leder till bl.a. monotoni och bristande utvecklingsmöjligheter för den enskilde och till belastningsskador.Statshälsanhar redovisat att statligt anställda med sådana arbetsuppgifter uppvisar en särskilthög sjukfrånvaro. Det är därför angeläget att initiera åtgärder som leder tillnya former a v arbetsorganisation och teknikanvändning. Den ökadeanvändningen av informationsteknologi och kommunika tionssystemöppnar möjligheter att organisera handläggningsarbete och administrativt arbete på nyasätt, t.ex. i geografiskt separataenheter och på stora avstånd. Ett exempel på detta är att nummerupplys ning för riket till stora delar väntas ske från ochGällivare. För framtida organisation av statligt arbete är det intressant att övervä ga nya arbetsformer bl.a. för att stimuleratill decentralisering och till regional utjämning. Principer för och möjlighetertill detta bör närmare studeras. Kopplingar finns till arbetet regionalpolitiska kommit- 31 té (I 1987:02), expertgruppen för forskning om regional utveckling Prop.1988/89:100 (I1979:E)m.fl. Bil.2 Jag hemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag nu har anfört om statsrådsgmppenför datafrågor, m.m. 1 enlighet med önskemål (prop. 1978:121, FiU34, rskr. 339; jfr även prop. 1985/86:100 bil.2 p.9, FiU 13, rskr.183) har regeringen uppdragit åtstatskontoret att efter vissa riktlinjer utarbeta en redovisningöver statsförvaltningens användning av automatisk databehandling (ADB). 1 årets rapport(1989:2) ADB i statsförvaltningen 1989 som publiceras inför dennabudgetproposition presenterar statskontoret en översikt över datoranvändningens utveckling,större användarmyndigheter samt enbeskrivning av utredningsarbetet på ADB-området. Statskontoretssammanfattning av rapporten bör fogas till protokollet i detta ärende som bUaga 2.5. 1 inledningen tillcivildepartementets bilaga (bil. 15) till denna proposition kommer jag att kortfattat redogöra för det datapolitiska arbetetinom statsförvaltningen. Jag föreslår att redovisningen till ifortsättningen begränsas till en liknande framställning i kornmandebudgetpropositioner. Jag hemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av sammanfattningen av statskontorets rapport(1989:2) ADB i statsförvaltningen 1989, att godkänna vad jag har anfört om den fortsattaredovisningen av 14Den offentliga sektorns informationsverksamhet Deninformationsverksamhet som staten, kommunerna och landstingen bedriver är av vital betydelse för medborgarna.Genom information och kunskapsförmedlingkan medborgama göras mer delaktiga i den offentliga verksamheten, ges bättre möjligheter att ta delav samhällets service samt ta till vara sina samhälleliga rättigheter. Informationsteknologins snabba utvecklingpåverkar fömtsättningama för kommunikation i samhället och kommer attställa samhällsinforma tionen inför nya uppgifter. Det är angeläget att den offentliga sektornhar 32 beredskap attmöta de nya kraven och att tekniken blir ett redskap för Prop. 1988/89:100 demokratiska strävanden. Den internainformationen är ett viktigt medel att hos samtliga medarbetare förankramålen för organisationen och därigenom göra verksamheten i vid bemärkelse effektiv. har ettsamordningsansvar för samhällsinformationsfrågorna. De fördes tilldepartementet 1983 bl.a. som en följd av att (NSl) avvecklats. De arbetsuppgifter som fördes till departementet i dettasammanhang omhändertogs åren 1982 1984 av informationsdelegationen. begärde i samband med attdelegationen tillsattes (KU 1980/81:20 s.10) att få en utvärdering av delegationens arbete. önskade på grundval av denna utvärdering taställning till hur samordning m. m.av samhällsinformationen skulle ombesörjas . Informationsdelegationenhar utvärderat sin verksamhet i betänkandet (SOU 1984:68) Samordnadsamhällsinformation. Delegationen ansåg att det fanns behov av ett permanentcentralt samordningsorgan för informationsfrågor och föreslog att ett råd församhällsinformation skulle inrättas undercivildepartementet. Rådet skulle ha formen av en stiftelse med staten och de båda kommunförbunden som huvudmän.Det skulle bl.a. svara församordning, utveckling och rådgivning på området. Delegationensbetänkande har remissbehandlats. Remissinstanserna anser att det finnsarbetsuppgifter som behöver tas om hand centralt av företrädare för stat,landsting och kommuner. Flera remissinstanser, däribland och , ställer sig emellertid tveksammatill förslaget att föra arbetet vidare i en stiftelse. Däremot är manöppen för andra samverkansformer, t.ex. kommitté, delegation eller arbetsgmpp. Frågan har därför varit föremål förfortsatt beredning inom departerhentet. Regeringen harlöpande redovisat samhällsinformationsfrågorna till . Senasthar det skett i prop. 1986/87:91 om aktivt folkstyre i. kommuner och landsting(KU 1987/88:23, rskr 154) och i budgetpropositionen 1988 (prop. 1987/88:100bil. 2, 1988/89: KU 7, rskr. Sedan hösten 1987har i ett särskilt projekt gjort en uppföljning avsamhällsinformationsfrågorna. Arbetet har bedrivits i samråd och närakontakt med bl.a. en rad centrala och regionala statliga myndigheter,kommunförbunden samt med företrädareför utbildning, forskning och professionellt verksamma. Arbetet har bl.a.resulterat i att ett ansvar för informationen till medborgarna har skrivits in iverksförordningen (1987:1100), som sedan i dennadel har gjorts tillämplig på ett stort antal myndigheter under regeringen.Kommunernas ansvar för informationen till medborgarna finns redan inskriven i 3 kap. I § kommunallagen (1977:179, ändrad 1981:165).Vidare har åtgärder vidtagits för attstimulera ett utvecklingsarbete på den statliga sidan. Med anledning avriksdagens uttalande i samband med att vill jag härmed redovisa de åtgärder som regeringen vidtagit eller avser att vidta när det gäller vissasamordningsfrå- Prop. 1988/89:100 gor påsamhällsinformationsområdet. Enligt de riktlinjersom regering och riksdag för länge sedan antagit för samhällsinformationsarbetet (prop.1971:56, FiU 23, rskr. 182) ansvarar varjemyndighet för informationen om sin verksamhet. Informationsåtgärder är "ett medel bland andra att uppnå demål som gäller för vederbörande myndighets verksamhet". Dessa principer bör ligga fast. Ur ettmedborgarperspektiv innebär emellertid detta att informationen i många fall ter sigsvåröverskådlig och splittrad. För att medborgarna skall få tillgång tillsamlad information om rättigheter och skyldigheter och för att göra det lättare för dem att hitta och få delav bl. a. skriftligt material fordras vissa samordningsinsatser. Särskilda åtgärderkommer att vidtas för att förbättra den s. k. basinformationen fråndepartement och myndigheter. En ny upplaga av Samhällsguiden kommer attges ut. har arbete startat för att utveckla Samhällsguiden och likartadepublikationer.