prop · GC0376 · 1988-12-31 00:00:00 — En regel om attannan förlust endast ersätts om säljaren varit vårdslös (grovt vårdslös) börallvarligt övervägas. I så fall blir jämkningsregeln i 74 § 2 st överflödig. Eftersomvi nu jämför förslaget till ny köplag med de skadståndsbestäm-meiser som brukarförekomma i standardavtal, vill vi passa på att uttala att vi tillstyrker attförluster vid täckningstransaklioner skall ersättas av den kontraktsbrylandeparten. 1 kommentaren till NLM framförs åsikten att sådana prisskillnader ärindirekta skador och normalt inte ersättningsgilla (Deullar-Nordslröm, NLM 80,1981 s 252), och samma uppfattning lär ha vunnit gehör åtminstone i någonskiljedom. Det framstår emellertid som märkligt att utesluta ersättning förprisskillnad vid ett täckningsköp, vare sig del är fråga om dröjsmål eller fel,om man godtar att en köpare får avhjälpa fel på säljarens bekostnad.Gränsen mellan sådan självhjälp och ett täckningsköp kan ju vara mycket flytande,och den framförda tolkningen av NLM i standardkommentaren bäddar för rätts-föriuster.Ett ändamål med uteslutandet av indirekta skador från skadeslåndsskyldighetentorde vara att indirekta skador är svårberäknade. Detta ändamål är visserligenrelevant vid täckningsköp eftersom dessa inte nödvändigtvis gäller heltjämförbara varor, men ändamålet är också relevant vid självhjälp, vilket dockinte hindrat att jämförbar självhjälp är ersättningsgill. De gjordapåpekandena torde visa att det norska förslaget lill en disposilivlegaldefinition av vad som är indirekta skador kan tjäna ett visst syfte. Samfundetvill framhålla att gränsdragningen i första meningen inte är självklar.Situationen att köparen har ansökt om förordnande av god man, är liksituationen all köparen har själv ansökt om konkurs eller att köparenoffentligt ha meddelat att han inställt betalningarna. Uttrycket"tillträtt köpet" kan tolkas så att konkursboet ådragit sig allaköparens förpliktelser enligt köpeavtalet, således inte bara alt betala prisetutan även andra förpliktelser, l.ex. att inte sälja godset vidare. Samfundetmenar alt detta inte alla gånger vore en rimlig reglering. Det vore värdefulltmed ett förtydligande av hur uttrycket "tillträtt köpel" skalltolkas. Enligtden här föreslagna regeln skall säljaren, även om det är han som häver köp pågrund av köparens kontraktsbrott, betala ränta (hur stor sägs inte) från den dagdå han tog emot betalning, dock tidigast från tidpunkten för avlämnandet.Regeln har sin förebild i art. 84 (1) (som emellertid inte hartillägget "tidigast från tidpunkten för avlämnandet"). Denföreslagna regeln avviker från den nu gällande i 2 § 2 st räntelagen (sommotiverades utförligt i SOU 1974:28). I DsJu 1983:16 s. 24 f föreslogs enändring av regeln i räntelagen, men efter remisskritik som bl.a. gick ut påatt frågan borde övervägas närmare i samband med köplagsliftningen - logs deninte upp i propositionen (prop. 1983/84:138 s. 8 O- Man efterlyser enmotivering när nu regeln föreslås på nytt. Samfundetanser att det saknas anledning att begränsa skyldigheten att betala ränta tilltidigast från tidpunkten för avlämnandet, dvs. utesluta ränta på förskott. Imotiven anges (s. 354) att om köpet hävs av köparen, ränta på förskottsbeloppenkan ersättas som en skadeståndspost. Om della är rikligt, torde ränta på ävenandra betalningar kunna ersättas som en skadeståndspost. Samfundet kan inte senågot skäl att skilja på de olika typerna av betalning. Uppdelningen får förövrigt den betydelsen att ersättningen för förskottsränta kan jämkas enligtförslagets 74 §, eftersom ersättningen är skadestånd. Någon sådan regel omjämkning finns f n. inte i fråga om skyldigheten att betala ränta. Samfundetanser inte denna skillnad motiverad. Omsäljaren häver, har köparen enligt förslaget inte någon möjlighet tillersättning för ränta på förskottet. Däremot skall köparen ge ut avkastning ochannat utbyte som han har fått samt betala skälig ersättning, om han har haftväsentlig nytta av varan. Samfundet menar all detta kan leda till en obalans. Samfundetvill vidare sätta i fråga om det är så alldeles självklart all ränta påförskottsbelopp kan ersättas som en skadeslåndspost. Förhållandet mellan räntaoch skadestånd är, som samfundet antytt under 63 §, inte alldeles oomtvistat.Det kan noteras att i anvisningar till 20 §upphandlingsförordningen anges att myndighet bör avtala om rätt till ränta på räntefrittförskott vid leveransförsening. Ett skäl till att en sådan avtalsbestämmelsebör tas in kan vara att det inte är alldeles klart att ersättning för ränta påförskottsbelopp kan utgå som skadestånd. Iparagrafens andra stycke föreskrivs att säljaren, om betalning skall återgå lill följd av att köpet hävts, skall betala avkaslningsränta på beloppet. En nyhet i förhållande till gällande räll är att ränta skall utgå även i detfallet att köparen har gjort sig skyldig lill kontraktsbrottel, vilket organisationer na anser vara principiellt riktigt. Vi vill här påpeka att den bestämmelse i 172 räntelagen (2 §) somreglerar avkastningsräntan vid återgång av betalning Prop. 1988/89: 76endast upptar fallet då avtal hävts till följd av betalningsmottagarens Bilaga 3 kontraktsbrott och att någon ändring härvidlag inte heller föreslås ibetänkandet "Ny räntelag" (SOU 1985:11). En ändring i nämnda lagrummåste göras så alt överensstämmelse uppnås med köplagen. Formuleringenav regeln om köparens förlust av rätten alt häva köpet när han inte kanåterställa godset, jämte undantagen från regeln, är hämtad från FN-konvenlionen.Sakligt torde förslaget överensstämma med gällande svensk rätt, utom attenligt punkt 3 köparen kan häva köpet också när varan helt eller delvis harsålts vidare i vanlig ordning innan han märkte eller borde ha märkt del fel pågrund av vilket han ville häva köpet eller kräva omleverans. Den nuvarandesvenska regeln har diskuterats åtskilligt i anslutning lill rättspraxis (se l.ex.Almén § 57 vid p. 73 ff, SOU s. 339). En motivering för den föreslagna regelnsynes ha varit på sin plats. Enligtförslaget får köparen häva köpel även om varan skadats eller förstörts avvåda. Detta innebär att säljaren, då hävningsgrund föreligger, står faran förvådahändelser även när varan befinner sig hos köparen. Denna princip gäller visseriigenenligt nuvarande köplag men kan av flera skäl ifrågasättas. Den som har något isin vård bör normalt stå faran. Dessutom är det mera sannolikt att köparensförsäkring täcker skadan. Organisationerna hemställer därför att det ytteriigareövervägs om det inte vore lämpligt med en övergång till principen att säljarenstår faran endast för händelser som är en följd av fel i godset. Denna regelgäller för övrigt redan i amerikansk och fransk rätt. Förslagetbehandlar inte del fall att återleverans inte är praktiskt möjlig ellerinnefattar en oacceptabel värdeförstörelse, l.ex. på grund av inbyggnad.Enligt motiven sid 355 tycks arbetsgmppen mena att denna situation skulle fallain under andra styckets första punkt eftersom återleverans hindras av varansegen beskaffenhet. Det skulle innebära att köparen både fär häva köpet ochbehålla det köpta. En sådan tolkning är knappast lämplig. Den angivnasituationen bör uttryckligen behandlas. Liksomenligt nuvarande regler föreslås skadeståndet i och för sig omfatta hela det s. k. positiva kontraktsintresset. Den som utsätts för avtalsbrottet skall med andra ord komma ekonomiskt i samma läge som om riktig fullgörelse skett. I 71 § i lagförslaget anges de skadeslåndsposler som kan komma i fråga, nämligen utgiftsersättning, prisskillnad, förlorad vinst och annan förlust. En särskild regel om beräkningen av ersättning för prisskill nad har tagits in i 72-73 §§. Man skiljer, liksom , mellan de fall då en s.k. täckningstransaktion gjorts (72 §) respektive inte gjorts (73 §). 1 det förstnämnda fallet framgår prisskillnaden av en jämförelse mellan del avtalade priset och priset för täckningstransaklionen, medan i det senare 173 falletberäkningen måste göras abstrakt och en jämförelse ske mellan det Prop.1988/89:76 avtalade priset och det "gängse pris" som gäller vid tidenför hävningen av Bilaga 3 köpet. Här föreligger en skillnad jämfört med nugällande rätt i vad avser själva tidpunkten för prisjämförelsen. Enligtförslaget är det inte tidpunkten för kontraktsbrottet utan tidpunkten för hävningensom skall läggas till grund. Delta ger i och för sig den hävningsberättigade enmöjlighet att spekulera i prisutvecklingen men med hänsyn lill lagförslagelsregler om nedsättning av skadeståndet då den skadelidande parten underlåtit attvidta åtgärder för att begränsa skadan kan organisationerna godta dentidsbestämning för prisjämförelsen som föreslås gälla enligt 73 §. Medhänsyn till den vikliga utgångspunkten att det dispositiva regelsystemet sålångt möjligt skall motsvara den risk- och ansvarsfördelning som normalt gällerpå marknaden bör lagförslaget enligt organisationerna innehålla regler somstarkt begränsar köparens möjlighet att i händelse av fel i varan få ersättningför annan förlust än utgiflsersättning och prisskillnad. De standardavtal somförekommer på marknaden innehåller här genomgående ansvarsfriskrivningar tillförmån för säljaren och dessa har också principiellt godtagits av HD i avgörandetNJA 1979 s. 483. I nämnda rättsfall behandlar HD utförligt anledningen till ochbehovet av en sådan riskbegränsning för säljaren. Det är nämligen betydligtlättare för köparen att bedöma de ekonomiska konsekvenserna som kan inträffa ihans organisation om varan i ett eller annat hänseende skulle vara behäftadmed fel och inte kunna användas eller eventuellt förorsaka s.k. följdskador. Eftersom sådan typ av skada kan inträffa även när ansvar intekan göras gällande mot säljaren undgår inte köparen att stå denna risk ochåtminstone med avseende på vissa typer av skada kan han gardera sig genomförsäkring. Organisationernaanser därför att lagförslaget redan i "portalparagrafen" 71 § börmarkera alt annat skadestånd än utgiflsersättning och ersättning förprisskillnad endast skall utgå i den mån så anses skäligt med hänsyn till denskadeståndsskyldiges möjligheter all fömtse och hindra skadans uppkomst samt lillomständigheterna i övrigt. Jämkningsregeln i 74 § andra stycket kan kvarstå medföreslagen lydelse. Dettaär huvudstadgandet om beräkning av skadestånd. Det är tillämpligt på bådesäljares och köpares kontraktsbrott. Ingen hänsyn tas lill de olikheter mellanskadeståndet vid säljarens dröjsmål och köparens dröjsmål som framträder bl.a. i nuvarande rättspraxis. Formuleringen ger bl. a. intrycket att denskadelidande regelbundet kan få ersättning för "förlorad vinst"utöver ersättning för prisskillnad, och man måste gå lill motiven (s. 358) för attfå besked om att så inte är fallet. Motiveninnehåller ett antal uttalanden som tydligen är avsedda att vara vägledande för rättstillämpningen, men de behandlar i svävande ordalag mycket kontroversiella frågor. Det sägs exempelvis (s. 359) om skadestånd när säljaren häver köpet: "Även om köpet avser en vara för vilken det finns en marknad, kan en säljare som hävt köpet eller som drabbats av avbeställning i vissa fall ha rätt lill ersättning för utebliven vinst. Ensådan ersättning kan /Waw (kursiverat här) komma i fråga, om avsättningsmöj ligheterna för varor av det aktuella slaget är begränsade och säljaren därför gått miste om ell köp genom all den köpare lill vilken varan sålts i andra 174 hand även annars hadeingått avtal med säljaren om köp av en motsvarande vara. I detta fall utgörden uteblivna vinsten en mera indirekt följd av köparens avtalsbrott." Delhär kursiverade ordet "ibland" hänför sig till det fundamentalaproblemet. Skall säljaren regelbundet ha rätt till sådant skadestånd, ellerskall han styrka att han gått miste om en försäljning? Prop.1988/89:76 Bilaga 3 Skadeslåndsberäkningregleras i 7174§§. Liksom skall hela del s. k. positivakontraktsintresset ersättas. Endast mindre skillnader mot gällande rättföreligger i förslaget. Den lagreglering som förslaget innebär är förmånligareför köparen än vad som vanligen gäller enligt standardavtal på marknaden. Idessa avtal är i regel köparens ersättning begränsad till utgiflsersättning ochprisskillnad vid läckningsköp. Enligt lagförslaget skall ingå också förloradvinst och annan förlust i skadestånds-posterna. Med hänsyn lill möjligheternaatt avtala bort ersättningar av nu angiven typ synes förslaget godtagbart från LRF:ssynpunkt sett. Samfundethänvisar till punkt 10. i "Allmänna synpunkter" (avsnitt 4). Ifråga om den nu föreslagna texten vill samfundet anföra följande. Kärnani regeln finns formulerad i motiven (s. 357): Den skadelidande parten skallgenom ersättningen ekonomiskt ställas i samma läge som om motparten fullgjortavtalet på rätt sätt. Samfundet anser att denna beskrivning bör återges ilagtexten, möjligtvis kompletterad med den uppräkning som återfinns iförslaget. Ordet"utgifter" bör bytas ut mot "kostnader". Samfundet villvidare sälla i fråga om inte formuleringen av stadgandet kan leda tillmissuppfattningen att en part i vissa fall kan ha räll till "dubbelersättning" genom att han har rätt till ersättning för både prisskillnadoch förlorad vinst. Dennabestämmelse rör skadestånd beräknat på grundval av läckningsköp resp.täckningsförsäljning. Den föreslagna principen torde i huvudsak överensstämmamed gällande rätt. En mycket diskuterad fråga är, om köparen genom att krävafullgörande och, när ändå inte leverans sker, senare häva köpet kan fåersättning för en prisstegring som ägt rum efter det att godset skulle halevererats. Enligt gällande rätt anses han ha en sådan rätt, med vissreservation för att enligt norsk (och kanske dansk) rätt köparen anses varaskyldig att häva köpet och företa täckningsköp när säljaren vägraralt leverera. Det norska förslaget innehåller en regel (i 72 § 2 st) sommotsvarar denna uppfattning. Jag har inte lyckats förslå vad motiven innehåller(s. 363) om de övriga förslagens konsekvenser i motsvarande situation, bl.a.därför att det talas om alt enligt 73 § priset vid tiden för varans"avlämnande" skall läggas till grund. Men 73 § innehåller ingenhänvisning lill tiden för "avlämnande" ulan lill tiden för"mottagandet". 73 § Prop.1988/89:76 u II Bilaga 3 Dennabestämmelse om abstrakt skadeslåndsberäkning är en översättning av art. 76 i FN-konventionen.Den avviker från nu gällande rätt, som låter tiden då godset skulle haavlämnats vara avgörande för den abstrakta skadeståndsberäkningen (25 §köplagen), men överensstämmer beträffande huvudregeln med SOU, genom att tidenför hävningen läggs till grund (vilket i princip medför samma resultat som omköparen hade gjort ell täckningsköp, resp. säljaren en täckningsförsäljning, iomedelbar anslutning till hävningen). I anslutning till haremellertid ett tillägg gjorts, enligt vilket om hävning sker först efter detatt godset har mottagits, priset vid liden för mottagandet skall läggas tillgrund. Som skäl för denna regel anges endast att den skall hindra att köparenkan spekulera på motpartens bekostnad genom alt dröja med hävningen omprisutvecklingen är sådan att ersättningen därmed skulle öka (se s. 364).Regeln i infördes på ett sent stadium (under plenarsessionenvid , som en kompromiss mellan olika framförda förslag, se OfficialRecords s. 222 O- Värdet av att för vissa fall anknyta till mottagandet måsteanses vara mer än tvivelaktigt. Skyddet mot spekulation ligger, allmänt sett, iatt köparen måste häva "inom skälig tid" (31 §, 41 § 2 st.). Denföreslagna regeln hindrar inte köparen från spekulationsmöjligheten om han fårreda på att godset har avlämnats alltför sent innan han mottagit det. Med tankesärskilt på de fall där part först någon lid efter mottagandet upptäckerfelaktighet och alltså först då kan häva köpet betecknar Schlechtriem (EinheitlichesUN-Kaufrecht s. 92) regeln som svår att rättfärdiga. Han pekar dock påmöjligheten att styrka en konkret täckningstransaktion som ett remedium mot della. (Jfr också Enderlein m.fl., , anm. 2 till art. )Det synes tvivelaktigt om det finns tillräckliga skäl för att följakonventionen på denna punkt. Härföreskrivs en möjlighet till nedsättning av ersättningen. Förslagetöverensstämmer i stort sett med SOU, men del saknas en begränsning till"normalförlusten". Det norska förslaget har däremot en sådan regel.Man ville gärna ha en förklaring lill olikheten. Samfundetanser alt formuleringen, att den skadelidande parten skall vidta skäligaåtgärder för att begränsa sin skada, är mindre lämplig. Det finns ingenanledning att göra en underlåtenhet att begränsa en skada till lagbrott.Avsikten med första stycket är att säga att för det fall den skadelidandeparlen inte vidtar skäliga åtgärder för att begränsa sin skada, skadeståndetsätts ned i motsvarande mån. Reglernaom vård av varan (76 82 §§) då säljaren sänt godset till annan ortöverensstämmer i sak med gällande räll. Detta förutsätter all del finns 176 någon på bestämmelseortensom för säljarens räkning utan oskäligt stora Prop. 1988/89: 76 kostnaderkan ta hand om varan (78 §). Regleringen om vårdplikten god- Bilaga 3 tas.Det bör dock i motiven redogöras för vad som avses med "valts medomsorg" i 78 §. Paragrafenskiljer sig från gällande lag genom att häri inte anges att säljarensvårdplikt, när godset sänts till annan ort, fömtsätter att det finns någon sompå bestämmelseorten kan ta hand om godset för säljarens räkning och att det kanske ulan väsentlig kostnad eller olägenhet. Imotiven sägs (s. 371) all delta inte torde inneböra någon saklig ändringeftersom förutsättningarna för vårdpliklen knappast torde vara uppfyllda om detinte finns någon på bestämmelseorten som på säljarens vägnar utan väsentligolägenhet och kostnad kan ta hand om varan. Organisationernaifrågasätter om detta påstående underbyggs av lagtextens utformning ochförordar att förutsättningen för vårdpliktens inträde klart utsägs i lagen.Härvid bör också beaktas att förutsättningarna för säljarens vårdplikt i nuaktuella situationer och köparens vårdplikt enligt 77 § andra stycket börbeskrivas på enahanda sätt. Föratt den vårdpliktige skall undgå ansvar för godset krävs att förvararen"valts med omsorg". Då kriteriet har stor betydelse måste klaramotivuttalanden finnas för att belysa vilket mått av aktsamhet som här krävs. Organisationernaanser också att det bör finnas en bestämmelse som anger att den andra avtalspartenskall underrättas om att godset har överlämnats till tredje man. Ilagtexten talas om "försvarliga utgifter". Ordet försvarlig kan bl.a.betyda stor, ansenlig, betydande och har även andra synonymer. Vad som tordeavses här är all utgifterna skall vara försvarbara, dvs. befogade, motiverade. Ellord, som bättre än "försvarliga" otvetydigt säger vad som avses börväljas, t. ex. "befogade". I 81 § är ordets användning i sammanhanget"på annat sätt som är försvarligt" klarare till sin innebörd. Formuleringeni tredje stycket bör skärpas så att underrättelse till motpar ten skall ske "" före försäljningen. Det finns enligtverkets mening inte skäl att frångå vad som gäller enligt 34 § i köplagen (och föreslogs i l976årsköplagsförslag,SOU 1976:66, 34 §). 12 1988/89. 1988/89: 76 Denföreslagna bestämmelsen utgör i stort sett en översättning av art. 88 Bilaga 3 (1)och (2) . Den viktigaste olikheten mot gällande rätt är att somgrund för rätlen att sälja gods som skall tas om hand för vård nämns även attmotparten dröjer oskäligt länge med att betala priset. Delta kan inte gärnatolkas annorlunda än att rätt att sälja godset uppstår även vid köparensdröjsmål med betalning, under förutsättning att köparen vägrar attta emot godset (vilket är ell vanligt fall). Man frågar vilken funktion regelnantas fylla vid sidan av säljarens rätt att vid köparens dröjsmål medbetalningen häva köpet och sälja godset på nytt. Kan säljaren genom tillämpningav denna regel undgå principerna för beräkning av skadestånd? Organisationernaförordar att lagtexten, liksom de danska och norska lagtexterna, uttryckligenanger att den vårdpliktige parten såvitt möjligt skall underrätta motparten omsin avsikt all förfoga över varan på sätt paragrafen möjliggör. Denfördelning av risken för befordran av meddelanden mellan mottagaren ochavsändaren som skall gälla enligt beskrivningen på s. 378 förefaller ägnad atthos gemene man skapa osäkerhet om vad som gäller i det särskilda fallet. Dethade varit enklare för den praktiskt verksamme, om en enhetlig princip fått gällagenomgående. Lagradsremissens lagförslag Prop- 1988/89:76 Bilaga 4 1 Förslag till 1 § Denna lag gäller köp av lös egendom. Lagengäller i tillämpliga delar även byte av lös egendom. Lagen gäller inteöverlåtelse av tomträtt 2 §Lagen gäller beställning av en vara som skall tillverkas endast om beställaren inte skall tillhandahålla en väsentlig del av materialet. Lagen gäller inte avtal om uppförande av byggnad eller annan fast anläggning på mark eller i vatten. Lagengäller inte avtal som innebär all den som skall leverera en vara även skallulföra arbete eller någon annan tjänst, om tjänsten utgör den övervägande delenav hans förpliktelse. 3§ Lagens bestämmelser tillämpas inte i den mån annat följer av avtalet, avpraxis som har utbildats mellan parterna eller av handelsbruk eller annansedvänja som måste anses bindande för parterna. 4§ Lagen gäller inte i fall då konsumentköplagen (1900:000) är tillämplig. 5§ Lagen gäller inte i fall då lagen (1987:822) om internationella köp ärtillämplig. 6§ skall hållas tillgänglig för avhämtning där säljaren vid köpet hade sitt affarsställe eller, om han saknade affarsställe som hade samband med köpet, sitt hemvist. Visste parterna vid köpet att varan eller det parti ur vilket den skall las fanns på en annan plats, skall varan hållas tillgänglig för avhämtning på denna plats. äravlämnad när köparen hartagit hand om den. 7 § Skall varan transporteras till köparen inom en och samma ort eller '"äga inom ett område där säljaren vanligen ombesörjer transporten av liknande varor,sker avlämnandet när varan överlämnas till köparen. Om varan i annat fall skalltransporteras till köparen och annat inte följer av en leveransklausul eller avavtalet i övrigt, sker avlämnandet när varan överlämnas till den transportörsom har åtagit sig transporten från avsändningsorten. Orn säljaren själv utförtransporten, sker avlämnandet först när varan överlämnas till köparen. Harvaran sålts "fritt", "levererad" eller "frittlevererad" med angivande av en viss ort, anses den inte avlämnad förränden har kommit fram till denna ort. 8 §Skall säljaren ordna transporten av varan, skall han ingå avtal om transporten till bestämmelseorten med lämpligt transportmedel och på sedvanliga villkor för en sådan transport. 9 §Skall varan inte avlämnas efter anfordran eller utan uppskov och föijer liden för avlämnandet inte heller annars av avtalet, skall varan avlämnas inom skälig tid från köpet. Skallvaran avlämnas inom en viss tidrymd och framgår del inte av omständigheternaatt det ankommer på köparen att bestämma tidpunkten för avlämnandet, skalldenna bestämmas av säljaren. Omsäljaren vid hämtningsköp skall bestämma tidpunkten för avlämnandet, skall hani tid underrätta köparen om när varan finns tillgänglig för avhämtning. Rättatt hålla inne varan 10§ Har säljaren inte gett kredit eller anstånd med betalningen, är han inteskyldig att lämna ut varan eller, genom överlåtelse av dokument eller på annatsätt, frånhända sig förfoganderätten över den förrän betalning sker. Skallsäljaren sända varan från den ort där den skall avlämnas, får han inte med stödav första stycket underlåta alt avsända den. Han får dock hindra all varaneller dokument avseende varan lämnas ut till köparen innan betalning sker. 11 §Säljaren svarar för sådana kostnader tor varan som uppkommer före avlämnandet och som inte beror på all avlämnandet har försenats till följd av något förhållande på köparens sida. Risken för varan Vad risken innebär 12 §Bär köparen risken för varan, är han skyldig alt betala varan även om den har förstörts, kommit bort, försämrats eller minskat genom en händelsesom inte beror på säljaren. Riskens övergång Prop. 1988/89: 76