prop · GC03150 · 1988-12-31 00:00:00 — Avsaknaden av denna möjlighet förriksgäldskonloret att styra upplåningen på allemanssparkonto utgör därmed elthinder i strävan all effektivisera förvaltningen av statsskulden. Gällanderänta på allemanssparkonto är fastställd i 9§ lagen (1983:890) omallemanssparande till all motsvara det av fastställda diskontot. Sedanlagen antogs har diskontots betydelse vad avser marknadsräntan reducerats.Bankernas upplåningskostnad i är sålunda inte längre knuten lilldiskontot och diskontot har numera inte heller någon central operativ funktioni politik. Dellaförhållande jämte behovet av en effektiv fördelning mellan olika statligaupplåningsformer för att uppnå en rationell förvaltning av statsskulden talarenligt min mening för att räntesatsen för allemanssparkonto i fortsättningenskall bestämmas genom föreskrifter som beslutas av regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer. Därigenom kan räntesättningen bli meraflexibel. De föreskrifter det här gäller kräver inte lagform. 1988/89. När allemanssparandelinfördes ansåg jag all spararen i normalfallet borde erhålla en positivrealavkaslning på sitt sparande (prop. 1983/84:30, S.34). Jag anser atl dennaprincip alltjämt bör gälla som en riktlinje när räntan bestäms. I lagen bördock fastställas en lägsta räntenivå som inte får underskridas. För attnödvändigt handlingsutrymme skall uppnås anser jag alt den lägsta räntenivånbör fastställas till diskontot minus . 1988/89:150 Bilaga 6 1.2 Antalet andelsägare i allemansfonderna Vissafrågor som rörde allemanssparandet och allemanssparandets utformningbehandlades i propositionen om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. (prop.1986/87:60). Där lämnades också en redogörelse för huvuddragen i gällanderegler som jag hänvisar lill. 1propositionen föreslog regeringen efter en framställning från att högsta tillåtna antalet andelsägare i varjefond skulle höjas från 75000 till 100000. biföll regeringens förslag(FiU 9, rskr. 105, SFS 1987:1315). Som huvudskäl för en höjning (föreningenhade föreslagit en höjning till 150000 andelsägare) anfördes från föreningenssida atl antalet allemansfondsparare ökat kraftigt och atl kostnaderna för attstarta nya fonder varit stora som del varit svårt att rekryterakompetenta ledamöter till de olika fondstyrelserna. Föreningenåterkommer i en skrivelse till regeringen i samma fråga. Föreningen anföratt de tidigare framförda argumenten mot en alltför snäv andelsgräns gäller ommöjligt i än högre grad . Föreningen pekar på att ytterligare ett stortantal allemanssparare anslutit sig till allemansfondsparandet. Per den 31 mars1988 fanns t.ex. 1191400 konton i s.k. allmänna allemansfonder, en ökning mednärmare 300000 konton . Föreningen anför vidare atl antaletfonder nu är så stort på marknaden att kravet på mångfald och valmöjligheterför spararna torde vara väl tillgodosett varför maximigränsen vad gällerantalet sparare i varje fond bör slopas helt. Mitt förslag: Gränsen förhögsta tillåtna anlal andelsägare i allemansfond höjs från 100000 lill 150000. Skälenför mitt förslag: Den begränsning av antalet andelsägare i varje fond som infördesvid allemanssparandets tillkomst motiverades av hänsyn till kapitalmarknadensfunktionssätt och med hänvisning tlll andelsägarnas möjligheter atl utöva ettinflytande på fondernas förvaltning. Antaletsparare i allemansfonder har åter nått en sådan omfattning i vissa fonderatt det tak som senast saltes vid 100000 andelsägare närmar sig.I vissa fonder har också taket nåtts och nya fonder har måst startas. Prop.1988/89:150 Vid behandlingen av frågan om höjningen av gränsen i prop.1987/88:60 Bilaga 6 framförde föredraganden all en fördubbling av del dåvarandetaket på 75000 andelsägare framstod som alltför långtgående varför gränsen bestämdestill 100000 delägare. Med hänsyn till den ökning av antalet andelsägare somskett därefter - fanns 1367 600 konton - ärjag emellertidberedd all föreslå alt gränsen höjs ånyo. föreslår att gränsen slopas helt. I samband medden aviserade skattereformen som avses gälla fr. o. m. kommer allemanssparandelall ses över i elt större sammanhang. I avvaktan på en sådan översyn är jaginte beredd all helt slopa en övre gräns. Gränsen bör enligt min meninglämpligen sällas vid 150000 andelsägare per fond. 1enlighet med del anförda har inom upprättats förslag lill lagom ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande. Förslagetbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 6.1. Förslagettill ändring i 11 § faller inom lagrådets område. Förslaget är emellertidsådant att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Jaghemställer alt regeringen föreslår att anta lagförslaget. 2 Allmänna pensionsfondens placeringsbestämmelser Allmännapensionsfonden förvaltas av första tredje fondstyrelsema, fjärde och femtefondstyrelsema (den femte fondstyrelsen som inrättats fr.o.m. den 1 juli 1988har dock inte ännu påbörjat någon verksamhet) samt första femtelöntagarfondstyrelsema. Förvaltningen av fondens medel regleras i lagen(1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden. Fondstyrelsernasplaceringsbestämmelser har ändrats vid ett flertal tillfällen sedan de treförsta fondstyrelserna inrättades , inte sällan efter framställningarfrån fondstyrelserna. Anledningen till dessa ändringar beror bl. a. på detökade anspråk på god riskspridning och hög avkastning som under de senaste årengjort sig alltmer gällande när del gäller förvaltningen av fondens medel. Ävenavregleringen av kapitalmarknaden och tillkomsten av nya finansiella instmmentpå marknaden ställer ökade krav på en anpassning av fondstyrelsemasplaceringsbesläm-melser till de möjligheter som föreligger för marknadensövriga aktörer. 1 della avsnitt lar jagupp några nya och förnyade framställningar från första tredje fondstyrelsernaoch ijärde fondstyrelsen om ändringar i reglementet för allmännapensionsfonden. 1988/89:150 Bilaga 6 2.2 Första tredje fondstyrelsernas rätt att förvärvaaktier i fastighetsbolag skrivelse från första tredje fondstyrelserna som kom in lill finansdepartementetden har fondstyrelserna hemställt om en ändring i reglementetfor allmänna pensionsfonden i syfte att underlätta för aktieförvärv ifastighetsbolag. Skrivelsen bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 6.2. Ändringen avser all kravet på atl fondstyrelserna måste förvärvasamtliga aktier i ell fastighetsbolag slopas så atl fondstyrelserna gesmöjlighet lill delägande i fastighetsbolag men med ett bevarat undvikande avs.k. Fråganom fondstyrelsernas möjlighet alt i placeringssyfle förvärva fastigheter ochaktier i fastighetsbolag behandlades efter en framställning frånfondstyrelserna i propositionen om ändringar i allmänna pensionsfondensreglemente (prop. 1987/88:11). Vid remissbehandlingen av framställningenframförde vissa betänkligheter mot det framförda förslaget. 1propositionen som i allt väsentligt följde linje fastställdessom villkor för fondens innehav av ell fastighetsbolag all bolaget måste varalill ägt av de tre fondstyrelserna. biföll regeringens förslag idenna del (NU 1987/88:10, rskr. Fondstyrelsernaanför nu i sin skrivelse att den införda begränsningen till sin verkan blivitså omfattande att den utöver all upprätthålla en klar distinktion gentemotplaceringslillgången aktier också på ell negativt och förmodligen inteavsett vis påverkar fondens möjlighet all effektivt förvärva och förvaltafastigheter. Riksbankenhar yttrat sig över fondstyrelsernas skrivelse. Mittförslag: Kravet på all fondstyrelserna måste förvärva samtliga aktier i ellfastighetsbolag slopas. Fondstyrelsernasförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Riksbankensyttrande: har under de förulsällningar som fondstyrelserna angett ingen erinran mol förslaget. Skälenför mitt förslag: När möjligheten för fondstyrelserna att förvärva aktier ifastighetsbolag infördes och kravet att förvärvet skulle avsesamtliga aktier i ett bolag uppställdes, var avsikten med detta krav främst attfondstyrelserna skulle tillförsäkras möjligheten att ensamma bestämmainriktningen på elt fastighetsbolags verksamhet. De nackdelar som fondstyrelserna mot bakgrund av vunna erfarenheter pekat på mednuvarande utformning av reglementet anser jag dock ha sådan tyngd Prop.1988/89: 150 all en ändring bör göras i reglementet. Fondstyrelsernahar anfört att en lägre ägarandel i ett fastighetsbolag än mycket väl gårall förena med kraven på Iångsiktighet och ägarenga-gemang. Enligtfondstyrelserna är del inte meningsfullt att precisera en bestämd gräns förstyrelsernas engagemang utan det är bättre atl se till syftet med förvärvet ochfondens faktiska ställning som aktiv ägare. Jag har ingen erinran motfondstyrelsernas bedömning i denna del. Som fondstyrelserna också uttalat börelt förvärv få ske endast i renodlade fastighetsbolag. Jag vill särskiltmarkera all aktieinnehavet skall syfta lill en långsiktig placering ochinnebära elt ägarengagemang. Någon öppning mol portföljinvesleringar kansåledes inte accepteras. Utifrån dessa utgångspunkter får en bedömning avfondens syfte med förvärvet och fondens faktiska ställning som aktiv ägaregöras. Som fondstyrelserna också anfört har såväl regering som riksdagmöjlighet all kontinuerligt utvärdera fondstyrelsernas engagemang. 2.3 Fjärde fondstyrelsens rätt att förvärva aktier i bank-och försäkringsbolag samt utvidgade möjligheter att förvärva utländska aktier 1en skrivelse som kom in lill har fjärdefondstyrelsen hemställt om ändringar i allmänna pensionsfondens reglemente föratt möjliggöra aktieförvärv i bank- och försäkringsbolag saml att fondstyrelsenges en väsentligt utökad möjlighet all placera i utländska aktier och i andelari utländska aktiefonder. Fondstyrelsens skrivelse bör fogas lill protokollet idella ärende som bilaga 6.3. Som skäl för att upphäva förbudet för fondstyrelsenalt förvärva aktier i bank- och försäkringsbolag anför fondstyrelsen attförhållandena på den svenska aktiemarknaden är annorlunda än närfondstyrelsen tillskapades . Med hänvisning lill altvalutareslriktionerna i fråga om utländska portföljinvesteringar slopatsföreslår fondstyrelsen vidare att den för att anpassaplaceringsbeslämmelserna lill vad som gäller för övriga institutionellaplacerare ges en väsentligt utökad möjlighet att placera i såväl utländskaaktier som andelar i utländska aktiefonder. Närfjärde fondstyrelsen tillskapades undantogs i reglementet för fondstyrelsenplaceringar i penningförvaltande institut som försäkringsbolag ochbankaktiebolag. Undanlaget hade samband med all reformens syfte var atl försenäringslivet och då främst industrin med riskvilligt kapilal (prop. 1973:97, s.39). Genomen ändring i allmänna pensionsfondens reglemente i samband med alllöntagarfonderna infördes fick fjärde fondstyrelsen möjlighet atl placera enproceni av de tillgångar som fondstyrelsen förvallar i utländska aktier. Fråganom en utvidgad rätt all förvärva aktier i utländska aktiebolag behandlades iprop. 1987/88:11 efter en framställning från fondstyrelsen. Föredraganden anförde då med hänvisning till att syftet med fjärde fondstyrelsens verksamhet var atlstödja svenskt näringsliv med riskkapital all vad styrelsen anfört lill stödför sin begäran enligt hans mening inte utgjorde tillräckliga skäl för allföreslå en förändring. Fondstyrelsens nuaktuella skrivelse har remissbehandlats. En förteckning över remissinstansernaoch en sammanställning över remissyttrandena bör fogas lill protokollet idetta ärende som bilaga 6.4. 1988/89:150 Bilaga 6 Mittförslag: Förbudet för Ijärde och femte fondstyrelserna atl förvärva aktier ibank- och försäkringsbolag tas bort. Fjärdeoch femte fondstyrelserna ges räll all av de medel som respektive styrelseförvallar placera i utländska aktier och andelar i utländskaaktiefonder. Fjärdefondstyrelsens förslag: Överensstämmer med mitt förslag förutom altfondstyrelsen vill hålla frågan om en begränsning av rätten all förvärvautländska aktier öppen. Remissinstanserna:Den övervägande andelen remissinstanser tillstyrker förslagen eller lämnar demutan erinran; dock med vissa inskränkningar. ställer sig dock helt avvisande till förslagen. Riksbankenanser atl frågan om utländska portföljplaceringar för fondstyrelserna bör bliföremål för ytterligare beredning, men tillstyrker i avvaktan på en samladöversyn av fondreglementel atl ramen för Ijärde fondstyrelsens innehav avutländska aktier vidgas. Bankinspektionen, TCO och LO anser all fondstyrelsensräll att förvärva utländska aktier trots atl en utvidgning bör ske alltjämtbör begränsas genom en uttrycklig ram. Skälenför mitt förslag: Det förbud för fjärde fondstyrelsen ätt förvärva aktier iförsäkringsbolag och bankaktiebolag som funnits sedan fondstyrelsen bildadesår var ursprungligen motivettat av all dess huvudsakliga syfte var atlfrämst förse den svenska industrin med riskvilligt kapilal. syfte gör sigenligt min mening inte lika starkt gällande . Som fondstyrelsen anför isin skrivelse är närnligen förhållandena på den svenska aktiemarknaden numeraaniiorlunda. 'Omsättningen på fondbörsen överstiger per åroch emissionsvolymerna ligger ;Näringslivels tillgång lill riskkapital är därför en helt annan än vidmillen av sjuttiotalet. Om fjärde fondstyrelsen får räll alt förvärva aktier iförsäkringsbolag och bankaktiebolag skulle della som fondstyrelsen framför kunna bidra till eri väl fungerande kapitalmarknad lill gagn för näringslivefsutveckling. Fondstyrelsen får därutöver möjlighet till förutom attlångsiktigt erhålla en bättre avkastning på förvallade medel en ytterligareriskspridning i portföljförvaltningen. De skäl som ursprungligen anfördes förbegräns- ningarnai fjärde fondstyrelsens placeringsregler har inte samma Prop.1988/89:150 bärkraft som när de infördes. Fjärde fondstyrelsen är också såvittär mig Bilaga 6 bekant den enda institutionella placeraren av betydenhet somhar ett sådant förbud. Mot denna bakgmnd anser jag att förbudet bör upphävas. Bankföreningenhar inte något att erinra mot alt den nuvarande begränsningen för fjärdefondstyrelsen alt förvärva aktier i bank- och försäkringsbolag tas bort. Enförutsättning för en sådan ändring måste dock enligt vara altAP-fonden vid utövande av sin rösträtt i ell enskilt bank- ellerförsäkringsaktiebolag skall betraktas som en ägare varför nuvarandebestämmelser i bank- och försäkringslagstiftningama om fondstyrelsernassärbehandling i detta avseende bör ändras. I vart fall bör, med hänsyn till detinflytande som det allmänna redan har i ett bankaktiebolag, AP-fondensreglemente ändras på så sätt att AP-fondens samlade aktieinnehav i ettbankaktiebolag alltjämt inte får uppgå till eller mer av samtliga aktier ibolaget, eller, om aktierna har olika röstvärde, att röstetalet för aktiernainte får uppgå till eller mer av röstetalet för samtliga aktier i bolaget. FörAP-fondens innehav av aktier i aktiebolag gäller att fjärde och femtefondstyrelserna saml löntagarfondstyrelsema tillsammans inte kan förvärva såmånga vid fondbörsen inregistrerade aktier i ett bolag att dessa uppgår till50% eller mer av samtliga aktier i bolaget eller, om aktierna har olikaröstvärde, atl röstetalet för aktierna uppgår till eller mer av röstetaletför samtliga aktier. I9 kap 3§ aktiebolagslagen (1975:1385) regleras fondstyrelsernas deltagande somaktieägare vid bolagsstämma. Samma reglering finns för övrigt somBankföreningen också påtalat i bankaktiebolags- och försäkringsrörelselagstiftningarna. Någotskäl att särreglera fondstyrelsernas aktieinnehav i bank- och försäkringsaktiebolagjämfört med innehav i andra aktiebolag finns enligt min mening inte. Att bankeroch försäkringsbolag i flera avseenden regleras mer ingående än andraaktiebolag ändrar inte denna bild. Samma regler bör därför gälla för fjärde ochfemte fondstyrelsernas aktieinnehav oavsett i vilket slag av bolag som det ärfråga om. Denökade möjligheten för svenska institutionella placerare all sedanvalulareslriklionerna slopats beträffande köp av utländska aktier placeraförvallade medel utomlands bör enligt min mening tas till vara. Rätt utnyttjatinnebär della vidgade möjligheter till eflTektivitet och riskspridning.Särskilt värdefull bör utvidgningen vara för de placerare som på grund av sinstorlek eller sina placeringsbestämmelser är begränsade i möjligheterna attuppträda på den svenska marknaden utan alt riskera atl marknaden påverkas påell inte önskvärt sätt. En vidgad möjlighet att placera medel på de utländskamarknaderna ger också utrymme för ett breddat kunnande om de olika marknadernasfunktionssätt; ett kunnande som det enligt min mening är nödvändigt att ta tillvara i dén alltmer internationaliserade kapitalmarknaden. Motdenna bakgrund anser jag att fjärde fondstyrelsen bör ges utvidgade möjligheter atl placera förvaltade medel i utländska aktier. Fondstyrelsen bör också ges möjlighet att förvärva andelar i utländska aktiefonder. Någonprincipiell skillnad mellan aktier och andelar i sådana fonder finns inteenligt min mening i della sammanhang. Mol bakgrund av dethuvudsyfte som ligger lill grund för fjärde fondstyrelsens verksamhet börfortfarande en övre gräns för utländska placeringar vidhållas. Den bör enligtmin mening lämpligen sättas till av värdet av de medel somstyrelsen förvaltar. Enligt bokslutet för uppgick fjärde fondstyrelsensfondkapital till i det närmaste . Fondkapitalet beräknasenligt 16§ AP-fondens reglemente efler anskaffningskostnaden. Ramen förutländska placeringar skulle alltså motsvara 800 milj. kr. Fondstyrelsen villför egen del hålla frågan om en beloppsbegränsning öppen men pekar på attstyrelsen kommer alt föra en restriktiv och försiktig placeringspolilik. Ävenmed den begränsning som jag föreslår anser jag självfallet alt fondstyrelsensplaceringspolitik skall präglas av försiktighet på detta område. Deändringar beträffande fjärde fondstyrelsen som jag förordat i del föregåendeavses också gälla för femte fondstyrelsen när den startar sin verksamhet. Prop.1988/89:150 Bilaga 6 1enlighet med det anförda har inom upprättals förslag till lagom ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden.Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 6.5. Jaghemställer alt regeringen föreslår all anta lagförslaget. Mittförslag: Mervärdeskatten höjs under en begränsad lid från 19 . Skälenför mitt förslag: Mervärdeskatt tas ut enligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt(omtryckt 1979:304, ändrad senast 1988:1152). Skatten tas ul vid omsättninginom landet av skallepliktiga varor och Ijänsler och dessutom vid import av skattepliktigavaror. Skattenlas ul av beskattningsvärdet. Denna skattesats hartillämpats . 1 beskattningsvärdet inräknas fömtomvederlaget för varan eller tjänsten även mervärdeskatt och annan statlig skatteller avgift. Del innebär alt nu gällande mervärde-skattesats motsvarar ellpålägg på priset före skatt om 23,. Ivissa fall tillämpas dock reduceringsregler som innebär all den effektivaskattesatsen blir lägre. För hotell- och serveringstjänster samt för byggnadsentreprenaderoch omsättning av monleringsfärdiga hus tillämpas en 60-procenlsregel sominnebär att skallen motsvarar 11,eller, uttryckt sompålägg på priset före skatt, 12,. För vissa anläggningsarbeten Prop.1988/89:150 m. m. tillämpas en 20-procenlsregel som innebär att skattenmotsvarar Bilaga 6 3,eller, uttryckt som pålägg på priset före skalt,3,. Medhänvisning till vad som anförts tidigare i denna proposition förordar jag atlskattesatsen höjs från till . Detta innebär att skatten ochskattepålägget på priset före skalt blir följande: Oreducerad skatt 26, 60-procentsregeln 12,14, 20-procentsregeln 4,4, Höjningenav mervärdeskatten från lill skall vara begränsad lill liden den 1 juli1989-den 31 december 1990. Skattskyldighet till mervärdeskall inträder när envara levereras, en tjänst tillhandahålls eller ett uttag görs. Om betalning fören beställd vara eller tjänst tas emot inträder skattskyldighetennär betalningen inflyter. Dessa bestämmelser innebär att några särskildaövergångsregler inför skattesats-ändringarna inte erfordras. Med hänsyn tillatt höjningen av mervärdeskallen endast är tillfällig bör denna regleras i ensärskild lag, lag om tillfällig höjning av mervärdeskatten. Dennu förordade höjningen av skattesatsen innebär alt konsumtionen minskar. Tillföljd härav beräknarjag att intäkterna på statsbudgeten ökar med ca 11miljarder kr. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till lagom tillfällig höjning av mervärdeskatten. Förslagetbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 6.6. Förslagetär av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Yttrandefrån lagrådet behöver därför inte inhämtas. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta lagförslaget. Skattenpå drycker utgår enligt lagen (1977:306) om dryckesskatt (omtryckt 1984:158,ändrad senast 1988:114). Skatten på spritdrycker och vin utgår med engmndavgift och en procenlavgifl, som beräknas på detalj-handelsprisel, exkl.mervärdeskatt. På vin med en alkoholhall av högst 7 volymprocent utgår dockingen procentavgift. Skatten för sådant vin tas ut som en grundavgift per literpå samma sätt som för malt- och läskedrycker. Skatterna på spritdrycker ochstarköl höjdes och på starkvin och lättvin den 1januari 1987. lägreskatt på lättvin vars alkoholhall ej överstiger 7 volymprocent. Samtidigtavskaffades skatten på lättöl. Skatten på läskedrycker har varit oförändradsedan den och på öl . Förnärvarande gäller följande skattesatser. Procentavgiften för spritdrycker är60% och för viner . Grundavgiften är för spritdrycker . för varjevolymprocent alkohol och liter, för starkvin . per liter och förlällvin med en alkoholhalt överstigande 7 volymprocent . Skattenpå vin med en högsta alkoholhalt på 7 volymprocent är totalt . För maltdryckema utgårendast en gmndavgift med visst belopp per liter. Den senaste skattehöjningenhar lett till att skatten på starköl numera är . per liter och på öl2 kr. Lättölet är som tidigare nämnts numera inte beskattat.Skatten på läskedrycker utgår med per liter för kolsyrade drycker ochmed per liter för övriga läskedrycker. Statistiken överalkoholförsäljningen för visar på en fortsall minskadsprildrycksförsäljning. Minskningen var 2,jämfört med underföregående år. Vinförsäljningen ökade däremot med3,. Ökningen för lältvinet var 3,medan starkvinet minskade med 1,2%.Försäljningen av starköl och öl (klass II) ökademed 12,resp. 7,jämfört med . Totalt harförsäljningen av alkoholdrycker ökat med 2,. 1988/89:150 Bilaga 6 Mitt förslag:Skatten på spritdrycker, vin och starköl höjs så att prisei på dessa varorstiger med . Skälen för mitt förslag:Genom alkoholpoliliska beslut slogs fast att skatteinstrumenlel skallanvändas som ett aktivt alkoholpolitiskl instrument. Priserna skall vara högaoch följa den allmänna prisutvecklingen. För atl motverka hamslring ochundvika andra alkoholpolitiska olägenheter är del vidare önskvärt attprisändringama görs relativt ofta. Skatterna på spritdrycker och starköl höjdessenast . Höjningen innebar all spritdryckernas pris anpassadestill konsumentprisutvecklingen för andra varor. Både starkvin och lällvinföljde denna utveckling mer än väl. Någon skallehöjning var därför intenödvändig på vin. Trots att starkölet också följde prisutvecklingen föreslogsmed hänvisning till att starkölet särskilt attraherar ungdomen enskaltehöjning som skulle ge en ca 10%-ig prishöjning. 1987/88:91, SkU 22, rskr. Konsumentprisindex harunder perioden stigit med , Priset påspritdrycker har stigit med , slarkvin , lällvin med och starköl med . Trots en allmänprishöjning på alkoholdryckema släpar alltså priset påspritdrycker och starkvin efler den allmänna konsumentprisutvecklingen. Som framgått av detföregående har försäljningen av alkoholdrycker Prop. 1988/89:150 stigit underår 1988. Detta bör särskilt noteras mot bakgrund av regering- Bilaga 6 ens ochriksdagens tidigare ställningstagande om alkoholkonsumtionens utveckling. Trotsatt alkoholkonsumtionen har sjunkit väsentligt ligger den på en högnivå. Stora ansträngningar måste göras för all WHO-målet om en väsentligsänkning av alkoholkonsumtionen skall kunna uppnås lill .