prop · GC0380 · 1988-12-31 00:00:00 — Kompetens för lokalförsörjningsfrågor skall finnas samlat inom statenoch skall vidmakthållas, utvecklas och utnyttjas efTcktivt. Statliga fastighetsförvaltare och lokalhållareskall så långt möjligt samordna sitt agerande på lokala marknader.Byggnadsstyrelsen ges ett samordningsansvar. Statliga lokalhållare skall tillämpa en gemensamstandard för lokaler av generell karaktär. ges ansvar förutarbetandet av gemensam standard. ges ell motsvarandeansvar i fråga om befästningsarbeten m. m. Förslagenom genomförande av samordnad statlig lokalförsörjning sammanfattades enligtföljande: och fortifikalionsförvaltningenbehålls som separata myndigheter. skall ha resurser på central,regional och lokal nivå och i huvudsak nuvarande ansvar och arbetsuppgifter.Fortifikationsförvaltningens resurser, ansvar och arbetsuppgifter skall även ifortsättningen svara mot rollfördelningen i försvarels planerings- ochekonomisystem. Ansvaret för bl.a. den tekniska fastighetsförvaltningenbibehålls av försvarsmyndigheterna. Pågående decenlraliseringsarbete inombyggnadsstyrelsen och fortifikalionsförvaltningen fullföljs. Riktlinjer bör gestill berörda myndigheter som stimulerar utökat samarbete och samordning. Idetta sammanhang kan marginella justeringar av uppgiftsfördelning mellanbyggnadsstyrelsen, fortifikationsförvaltningen och övriga myndigheter inomförsvaret komma att aktualiseras. Verksamheterna inom bör göras mer uppdragsinriktade. Verksamheter avstödkaraktär, egen-regiverksamhet och liknande bör så långt som möjligtbedrivas som separata resultatenheter med kostnadstäckning. Motsvarandeförändring bör genomföras inom berörda försvarsmyndigheter och bör prövas förde affärsverk som inte är organiserade på detta sätt. Forlifikalionsförvallningens verksamheter börfortsättningsvis styras via resullatbudgetar eller motsvarande påintäkt/kostnadsbas på liknande sätt som sker för . Påstatsbudgeten bör endast ett formellt anslag om I . Nuvarandemedelsanvisning till fortifikalionsförvaltningen bör uppdelas påhuvudprogrammen fr.o.m. /91. Ett myckel viktigt led i att få en korrektkostnadsbild för anläggnings- och lokalförsörjningen inom försvaret är alldessa tillgångar så långt som del är praktiskt belastas med kapilaltjänstkost-nader,som sker inom övriga samhällssektorer. Härmed skapas en grund för samordningmellan försvarsmakten och det civila området på alla nivåer och för olikadelar av anläggnings- och lokaiför- sörjningsprocessen.En dylik omläggning av redovisningen inom det Prop. 1988/89:80 militäraförsvaret bör utredas skyndsamt så att det kan genomföras i anslutning lillkommande försvarspolitiska beslut . Förändringarna bör givetvis varaneutrala i förhållande till den militära utgiftsramen. Lokalhållarna, dvs. , aflTärsverkenoch försvarsmyndighelerna, bör ges möjlighet att upphandla byggadmi-nislrationfrån antingen eller fortifikalionsförvaltningen. Dessamyndigheter bör i sin roll som projektledare m. m. stimuleras all köpa tjänsterav varandra. Lokalbrukarna bör ges ökade möjligheter att underkostnadsansvar och, beträfTande de civila myndigheterna under byggnadsstyrelsensövergripande ansvar och tillsyn, och vad gäller försvarsmyndigheterna enligtrollfördelningen i försvarels planerings- och ekonomisystem, välja form ochhuvudmannaskap för verkställighet av drift och löpande underhåll. Dessaförslag är en grund för den forisatta utvecklingen av försvarsmak-lensanläggnings- och lokalförsörjning. Överbefälhavarenhar inom ramen för FU 88 även utrett försvarsmak-lens anläggnings- ochlokalförsörjning. Utredningen har dokumenterats i en särskild delrapport. 1programplanen, ÖB 89 92, redovisas överbefälhavarens förslag till inriktningav försvarsmaktens organisation för försörjning av mark, anläggningar ochlokaler på följande sätt. Utvecklingeninom denna sektor av försvaret måste samordnas med ledningssystemet i övrigt.Överbefälhavaren föreslår därför att ansvaret för anläggnings- och lokalförsöijningsfrågori stor utsträckning decentraliseras, och alt uppgifter delegeras lillförbandschefer på lägre regional och lokal nivå. Detta påverkar dimensioneringenav och organisationen inom fortifikalionsförvaltningen och de centralastaberna. Utgångspunktenför anläggnings- och lokalförsörjningen skall vara verksamheten i kris ochkrig samt beredskapskraven. Därutöver skall en rationell produktion avanläggningar och lokaler genomföras. Grundorganisationenskall utgå från krigsuppgifterna och krigsorganisationen varvid säkerheten iall kunna övergå från grundorganisationen till krigsorganisationen skallsäkerställas. Resurser skall därför finnas inom staberna för krigsplanläggningav byggverksamheten i kris och krig. Därvid är det av största vikt att ansvarsområdet/-uppgifternaär väl definierade, allt i syfte all få en kvalitativ höjning avkrigsplanläggningen inkl. anläggningsplanläggningen. Överbefälhavarenoch försvarsgrenscheferna skall ha en samlad bild av verksamheten och styra deni enlighet med det framtida produklionsledningssyslemet. Kompelensför forskning, utveckling, behovsprövning, projektadministration och förvaltningav anläggningar skall behållas inom försvaret så att försvaret kan tillförasändamålsenliga anläggningar och bibehålla dem i funktionsdugligt skick. och de anläggningar och lokaler som försvaret utnyttjar skall behållas i försvarets ägo. Det samlade ansvaret för fastighetsförvaltning 31 skall ligga hos de fastighetsförvaltandeförbandscheferna. Försvaret skall förses medändamålsenliga lokaler lill lägsta kostnad Prop. 1988/89:80 över tiden. Denkompetens som krävs för anläggningsförsörjningen skall så långt möjligt kunna merutnyttjasinom lokalförsörjningsområdet. Helhetenskall beaktas i försvarsspecifika system där bl.a. anläggningar ingår. Närdet gäller att omsätta de principer för lokalförsörjningens utveckling som harbeskrivits ovan, måste en tidsmässig samordning med övriga förändringar inomförsvaret ske. Forlifikalionsförvallningens utveckling bör därför anpassas tillden tidsplan och de ulvecklingssteg i övrigt som redovisas inom ramen förproduktionsledningssystemet. Detförslag till inriktning som överbefälhavaren har redovisat i programplanen äröversiktligt och jag kan i huvudsak godta förslaget som en ytterligare grundför den fortsatta utvecklingen inom området. Jag förutsätter emellertid attsärskilda framställningar görs till regeringen i de delar där ändringar krävs istatsmakternas hittillsvarande ställningstaganden. Jagavser att återkomma till regeringen med förslag om uppdrag till riksrevisionsverketalt i samråd med överbefälhavaren utarbeta förslag lill ett syslem med kapitaltjänstkostnaderinom försvarets område, överbefälhavarenatt förbereda genomförande av resultatenheter på försvarsmyndigheterna, överbefälhavarenoch fortifikationsförvaltningen att i samverkan utarbeta förslag om formernaför fortifikationsförvaltningens förändrade redovisning på statsbudgeten. Jagvill i detta sammanhang även beröra en annan fråga rörande anläggnings- ochlokalförsörjningen. Förflertalet myndigheter inom huvudprogrammet Gemensamma myndigheter ärlokalförsörjningen så ordnad alt överbefälhavaren planerar den och attinvesteringarna för den finansieras över ett gemensamt anslag inom den militärautgiftsramen. Delta anslag disponeras av fortifikationsförvaltningen. Dockgäller för alt lokalförsörjningen planeras avöverbefälhavaren och alt investeringarna finansieras över ell särskilt anslaginom den militära utgiftsramen. Anslaget disponeras av . Förkustbevakningen svarar för lokalförsörjningen på samma sättsom för civila myndigheter i allmänhet. Enligtmin mening är det önskvärt att lokalförsörjningen för försvarets forskningsanstaltoch sköts på samma sätt som för övriga myndigheter inomhuvudprogrammet. För del bör ordningen ändras /91. För bör ordningen ändras viden lidpunkt som är anpassad till pågående och planerade större investeringar. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle attta del av vad jag har anfört om ledningen inom försvarsmakten. 4.4.5Organisation av försvarsmaktens centrala och högre regionala Prop.1988/89:80 Riksdagenhar fattat beslut om riktlinjer för organisation av försvarsmaktens centralaledning m.m. (prop. 1977/78:63, FöU 9, rskr 174 och prop. 1979/80:100, FöU 19, rskr326). har vidare (prop. 1979/80:135, FöU 15, rskr. 318) godkänt deriktlinjer som föredragande statsrådet förordade för organisation regionala ledning. De två besluten skiljer sig åt vadgäller delaljeringsgrad. 1 det senare beslutet har vad gäller militärområdesslabernasorganisation endast tagit ställning till vikliga ramfrågor som huvuduppgifteroch personalvolymer. Inom dessa ramar har sedan regeringen fastställt organisationeni stort för militärområdesstaberna. Överbefälhavarenhar redovisat förslag lill förändring av organisationen av försvarsmaktenscentrala och högre regionala ledning. De redovisade förslagen framgår avprogramplanen /901991/92 jämte FU88-rapporterna om översyn av centralastaber samt försvarsmaktens operativa ledning Överbefälhavarenframhåller alt ett antal av myndighetens nuvarande funktioner saknar sambandmed uppgifter som ålagts överbefälhavaren. I del redovisade underlaget angesall det finns en stor decenlraliseringspo-tenlial i den totala arbetsvolymen iförsvarsstaben. Överbefälhavarenredovisar vidare att det i den verksamhetsanalys han genomfört påvisats attförsvarsstabens uppdelning i en operalionsledning och en planeringsledning förnärvarande är försvarsstabens största problem. Inomförsvarsgrensstaberna finns enligt överbefälhavaren ett antalverksamheter som helt eller delvis saknar samband med försvarsgrenschefernasprogramansvar eller produktionsstyrning. Enligtöverbefälhavaren förekommer dubbelarbete mellan försvarsstaben ochförsvarsgrensstaberna. Avöverbefälhavarens underlag framgår vidare all överbefälhavaren som namn påperson och myndigheten ger upphov till missförstånd. Överbefälhavarenföreslår mot bakgrund av den ledningsfilosofi som jag har redogjort för i delföregående en ny organisation av ledningen på central och högre regional nivå. Enligtförslaget bör myndigheten överbefälhavaren beslå av chef (överbefälhavaren),försvarsstaben och driftenheter. Det konstateras att överbefälhavarenshuvudsakliga verksamhet återfinns inom de fyra områdena underrättelse- ochsäkerhetstjänst, övergripande operativ ledning, övergripande personalarbetesamt programinriklning. Försvarsstaben bör enligt förslaget varaöverbefälhavarens stab och organiseras för alt i första hand ta fram detanalyserade och bearbetade underiag som behövs inom de fyra områdena. Uppgiftersom inte är av denna karaktär bör enligt överbefälhavaren i princip inte ingåi försvarsstabens verksamhet. Överbefälhavarenföreslår att försvarsstaben skall beslå av försvars stabschef, fyra ledningar (operalionsledning, underrättelse- och säkerhels- ledning, planeringsledning samt personalledning) saml en informationsav- ,., delning och enheter för internt ledningsstöd. 3 1988/89. överbefälhavaren bör enligt förslaget be- Prop. 1988/89:80 slåav försvarets underrättelse- och säkerhelskonlor, militära förvaltningskontoret,sektionen för särskild informationsinhämtning saml övergångsvis också intendenlkårssektionoch fortifikationskårssektion. Del militära förvaltningskontoret avses vara intäktsfinansieral. Eftersomverksamhet decentraliseras eller förs ut från försvarsstaben kommer stabenenligt överbefälhavaren all minska personellt. Överbefälhavarenanger att organisationsstrukturen för försvarsstaben i fred skall bibehållas ihuvudsak oförändrad vid övergång till krigsorganisation. Dennya organisationen för myndigheten överbefälhavaren föreslås fastställas attgälla från . Omorganisationsåtgärder uppges behöva pågå intillden . Överbefälhavarenkonstaterar att försvarsgrenschefernas huvudsakliga verksamhet återfinns inomtre områden nämligen programutformning, produktionsinriktning ochpersonalarbete. Försvarsgrensstaberna bör enligt överbefälhavaren varaorganiserade för all i första hand skapa det analyserade och bearbetadeunderlag som behövs för försvarsgrenschefens beslut inom dessa områden.Uppgifter som inte är av denna karaktär anser överbefälhavaren i princip börlas bort ur försvarsgrensstabernas verksamhet. Enligtöverbefälhavaren bör försvarsgrensslaberna beslå av program-, produktions- ochpersonalledningar samt vissa försvarsgrensspecifika ledningsfunktioner. Enligtöverbefälhavarens redovisning bör myndigheten chefen för armén beslå avförsvarsgrenschefen och en stab om slabschef, tre ledningar (programledning,produktionsledning, personalledning) och driftenheter (informationsavdelning,administrativ avdelning). Enligtredovisningen bör myndigheten chefen för marinen bestå av försvarsgrenschef ochen stab om slabschef fyra ledningar (programledning, systemledning,produktionsledning, personalledning) samt driftenheter (chefsgrupp,stabsorgan). chefen för flygvapnet redovisas en organisation bestående avförsvarsgrenschef, en stab om stabschef, sex ledningar (programledning,studieledning, produktionsledning, personalledning, flygsäkerhetsledning, vädertjänstledning)och en driftenhet (administrativ avdelning) saml av en flygvapeninspektion. Dettotala personalbehovet för försvarsgrensslaberna har inte redovisats. Förförsvarsgrensstabernas "kärna" av verksamhet (programutformning,produktionsinriktning och personalarbele) har beräknats ett personalbehovsammanlagt om ca 100 chefer och handläggare per försvarsgrensstab. Enligtprogramplanen föreslås ny organisation för försvarsgrensstaberna från år 1991.Jag har dock erfarit all det bör vara möjligt att ny organisation för de olikaförsvarsgrensslaberna skall kunna fastställas all gälla vid tidigaretidpunkter. Överbefälhavarenredovisar all organisationen på högre regional nivå påverkas av en övergång tillny miloindelning, delegering av uppgifter från centraltill högre regional nivå inom bl.a. underrällelseområdet samt Prop. 1988/89:80 delegeringav uppgifter från militärbefälhavaren till underställda chefer. Överbefälhavarenanger all den krigsorganiserade milostaben bör i stort ha sammaorganisationsstruktur som fredsstaben. I myndigheten militärbefälhavarenföreslås ingå militärbefälhavaren, milostab och en lill två fördelningscheferjämte kaderstab. Mililärområdesstaben föreslås liksorri i krig utgöras av slabschefjämte operationsseklion, underrättelse- och sä-kerhetsseklion, underhålls- och sjukvårdssektioh,kommunikations- och fältarbetsseklion saml personalsektion. Härutöver föreslåsi fred en administrativ sektion som utgör kader för krigsorganisationens miloslabsba-taljonsaml i fred en planerings- och ekonomienhet som bör lyda under slabschefen. Dennya organisationen för militärområdesstaberna föreslås gälla från den Ijuli1991. 1detta sammanhang vill jag erinra om vad föredragande statsrådet, i . prop.1986/87:99 om ledning av den statliga förvaltningen, anförde om principerna beträflfandeorganisationsbeslut, nämligen följande. Genomall beslut om grundstruktur, liksom förändringar av den, fattas av regeringenoch inte av , förenklas den beslutsprocess i samband med förändringarsom begränsas lill organisationsfrågor. Detta bidrar lill att ökaflexibiliteten i förvaltningen. Jagvill erinra om att beslut med anledning av prop. 1979/80:135 omorganisation av försvarsmaktens högre regionala ledning, m. m. innebar ettprincipiellt ställningstagande i stor överensstämmelse med vad jag här anfört,såvitt gäller försvarets myndigheter. invände inte mot föredragandestatsrådets sammanfattande omdöme att "i fråga om organisationsbeslut börprincipen vara att endast viktigare ramfrågor underställs riksdagensprövning". uttalade dock all den ville bli informerad omregeringens avsikter i fråga om den närmare utformningen av myndigheternasorganisation (FöU 1979/80: 15 och 19, rskr. Sammanfattningsvisbör principen således vara alt regeringen fattar beslut om myndigheternasorganisatoriska grundstruktur och att myndigheterna inom den ramen har enbetydande frihet att själva besluta om ändrad organisation. Utgångspunkten bördock vara att omorganisationerna skall ske inom givna resursramar. Riksdagenhade intet att erinra häremot (KU 29, rskr. av grundstrukturen för ledningen av den centrala och högreregionala nivån, som del således bör ankomma på regeringen all fatta beslut om,vill jag vidare anföra följande. Jaganser all den föreslagna förändringen av organisationen i stort är lämplig. Delföreslagna militära förvaltningskontoret i myndigheten överbefälhavaren avsesvara intäktsfinansieral. Del bör ankomma på regeringen att göra de omföringarmellan berörda anslag som kan vara motiverade härav. fortsatta organisationsarbetet kommer jag att ylleriigare följa upp den av överbefälhavaren aviserade förändringen av hur uppgifterna skall lösas inom underrätlelsefunktionen. Vidare avser jag att ytteriigare över- 35 väga de försvarsgrensspecifikaledningsfunktionerna. När del gäller att i Prop. 1988/89:80 fred organiserafördelningschefer med kaderslaber får jag hänvisa lill vad jag har anfört i delföregående om produktionsledningen. BeträflFande organisationen av ledningeninom militärområdena avvaktar jag överbefälhavarens kommande organisalionsförslagmed anledning av ställningstagande till vad jag har anförtom totalförsvarets geografiska indelning på högre regional nivå. Jagförutsätter vidare att berörda huvudprogrammyndigheter kommer in med särskildaförslag i de delar del behövs för ställningstaganden i det fortsattaorganisationsarbetet. Jag vill slutligen också framhålla att jag avser att ägnafrågan om myndigheternas benämning uppmärksamhet vid den fortsalla beredningen. berederriksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om organisation och högre regionala ledning. Huvuduppgifteni regeringens uppdrag lill överbefälhavaren var att lämnaförslag lill arméns långsikliga utveckling. Uppdraget var en komplettering lill1987 års försvarsbeslut och skulle främst avse utbildningssystemet och fredsorganisationen,eller gmndorganisationen som den numera kallas, saml krigsorganisationen i denutsträckning som behövdes för att kunna lämna förslag lill förändringar igrundorganisationen. Förändringar i grundorganisationen bör vara av långsiktignatur. Arbetet med arméns utveckling har därför av överbefälhavaren samordnatsmed perspektivplanearbelet inför nästa försvarsbeslut. Överbefälhavarenredovisar i sin programplan resultatet av genomförda studier och konstaterarsammanfattningsvis att del inte har gått att finna en arméstruktur inom denekonomiska ramen som svarar upp mot de mål och uppgifter som angetts i 1987 årsförsvarsbeslut. Principerna för försvarets förande behöver enligtöverbefälhavaren ses över. planeringsinriktning för armén som överbefälhavaren föreslår ges statsmakternahandlingsfrihet att i nästa försvarsbeslut besluta om vilken inriktning somskall gälla för arméns fortsatta utveckling saml vilka uppgifter och resursersom skall tilldelas. Överbefälhavarenföreslår att 21 brigader (inkl. Gotlandsbrigaden) och ett däremot avvägt antal stödförband vidmakthålls t.o.m. . Dessa brigader kan enligt överbefälhavaren ges en materiell kvalitet som i huvud sak är godtagbar i krigsmiljön . Vissa brister föreligger dock främst när det gäller mobiliseringsberedskapen och uthål ligheten. Om inte ytterligare resurser tillförs armén i nästa försvarsbeslut måste enligt överbefälhavaren antalet brigader reduceras lill 17. fälhavarensförslag innebär att de äldre infanteribrigaderna (IB 66 M) och Prop. 1988/89:80 ett flertal fristående skyltebataljoner utgår ur organisationen. Materielenfrån de utgående förbanden används för all utrusta kvarvarande förband och föratt förbättra uthålligheten. Deterritoriella förbanden bör enligt överbefälhavaren omstruktureras. Förförsvarsuppgifter m.m. behålls en organisation om ca 165000 man. För skydd motsabotage organiseras s. k. skyddsförband om totalt ca 110000 man. Hemvärnet börbibehållas med dagens organisation. De förslag till omstmkturering av arménsorganisation som överbefälhavaren redovisar innebär en personalstyrka ikrig om ca 670000 man, vilket innebär en reducering jämfört med dagsläget om ca70000 man. Arménslångsiktiga utveckling blir en viktig fråga försvarskommitté. Iavvaktan på kommitténs förslag förordar jag att den av överbefälhavarenföreslagna inriktningen mot 21 brigader och ett mindre antal fristående skyltebataljonerläggs till gmnd för planeringen. Dettainnebär en reducering jämfört med dagsläget med åtta äldre infanteribrigader(IB 66 M) samt ett antal fristående skyttebataljoner. Jag vill erinra om attredan 1987 års försvarsbeslut innebar en avveckling av två av dessa före år1992. Det kan synas som om milt förslag föregriper försvarskommittésarbete och att även frågan om dessa brigaders bibehåflande borde prövas avkommittén. Jag förordar emellertid att beslut i denna fråga fattas nu avföljande skäl. har under den senaste 15 års-perioden irite kunnat moderniseras itillräcklig omfattning. har härutöverrepetitionsutbildningen reducerats. Brigaderna har trots nedgången i den operativaförmågan alltjämt en viss värnkraft. Materielen i brigaderna är emellertid iväsentliga avseenden omodern och sliten. Att modernisera dessa brigader skullekräva avsevärda ekonomiska resurser . Det är enligt min meninginte möjligt att ens med mycket stora ekonomiska tillskott kunna avdela medelför att bibehålla dessa förband. Genom att nu besluta om att låta dessa förbandutgå ur organisationen kan gmnd- och repelilionsutbildningen upphöra fr. o. /90 och resurser omfördelas till andra ändamål. Del innebärvidare att materiel och personal kan tillföras den kvarvarandekrigsorganisationen. Härigenom kan krigsdugligheten och uthålligheten hosdenna ökas. Förhållandetatt IB 66-brigadema försvinner innebär inget ställningstagande till det totalaantalet brigader'. Det är en uppgift för den tillsatta försvarskommitténatt lämna förslag om antalet brigader. Jaghar tidigare (avsnitt 4.4.2) anmält att den planeringsinriktning som överbefälhavarenföreslår för armén innebär att endast hälften av erforderligrepetitionsutbildning genomförs under budgetåren 1989/90 och 1990/91. Riskenökar därmed att krigsdugligheten för våra viktigaste förband minskar på ettoacceptabelt sätt. Ettresurstillskott om 150 milj. kr. för resp. budgetår skulle innebära för arménsdel alt ett återtagande sker av övningstiden för de prioriterade brigaderna,att fler förband övas, att huvuddelen av personalen kallas in till dessa förband, attdel blir möjligt att genomföra övningar i rätt terräng 17 och att vissa viktigafördelningsförband övas. ' Genom dessa åtgärder täcksde allvarligaste bristerna och krigsduglighe- Prop. 1988/89: 80 tenförbättras för de viktigaste förbanden. Jagåterkommer lill detta under anslaget B 1. Överbefälhavarenanmäler i sin programplan att möjligheterna att påbörja en materiell förnyelseav någon större omfattning föreligger först efler . Detta innebärytterligare omplaneringar i förhållande till försvarsbeslut. Fram tillår 1992 kan, av de tidigare inplanerade malerielobjekten, endast ett fåtalbeställas enligt ursprunglig plan som andra materielobjekl måstereduceras eller anskaffas . Enligt överbefälhavaren har det vidare intevarit möjligt att, med nu föreliggande planeringsförutsättningar, planera innya erforderliga beställningar iför utveckling av ny materiel hos svenskindustri . Jagkonstaterar att för arméstridskrafterna innebär planeringen alt . bland deobjekt som kan beställas är den pansarbrylande granalkastar-projeklilen STRIX, slridsfordon90, luflvärnsrobotsystem 90 och spaningsradar till luftvärnet. Vidare påbörjasleveranser enligt tidigare beställningar av bl.a. pansarvärnsrobot 56 ochtruppradio 8000. Planeringeninnebär att arméns materiella beredskap, uthållighet och samlade effektallvarligt minskar. Detta är enligt min mening allvarligt varför jag anser allplaneringen måste prövas inför nästa försvarsbeslut och därför bör behandlas av1988 års försvarskommitté.