prop · GC03152 · 1988-12-31 00:00:00 — oförändrade.Rättsligt sett kommer aktieboken alltså inte att ingå i avslämningsregistret.I teknisk bemärkelse kan emeflertid en långtgående samordning ske mellanakliekonlona och aktieboken, t. ex. när det gäfler uppgifter om aktieägarna(jfr princippropositionen s. 20). Arbetsgruppen har vidareföreslagit all en s. k. skuldbok skall ingå i ett avstämningsregister förskuldförbindelser. Avsikten med skuldboken är atl tillgodose emittentens behovav insyn i avslämningsregistret. I sak delar jag arbetsgmppens uppfattning ominsynsbehovet (se även princippropositionen s. 45). Insynsbehovel kanemellertid lika väl tillgodoses utan särskilda lagregler om skuldbok. Jagföreslår därför alt den nya lagstiftningen i stället för bestämmelser omskuldbok skall innehålla regler som ger en eminent av skuldförbindelser rättatt ta del av vissa uppgifter bl.a. på kontona i ett avstämningsregister (se 9kap. 9 och 10 §§ aktiekontolagen). Som närmare utvecklats iavsnitt 2.11 i princippropositionen skall i del kontobaserade systemet enplacerare kunna registrera sitt innehav av aktier och skuldförbindelser m. m.antingen i eget namn eller via en auktoriserad förvaltare som i sitt namnregistrerar placerarens innehav (s.k. förvaltarregistrering). Det innebär attmöjligheten till förvaltarregistrering jämfört med nu gällande ordning vidgasfrån att avse endast aktier lill att omfatta även skuldförbindelser och därmedjämställda rättigheter. Iprincippropositionen (s. 47) har erinrats om önskvärdheten alt bättre kunnafölja del utländska inflytandet i börsbolagen. Enligt vad jag erfarit avserchefen för industridepartementet all senare lägga fram förslag som innebär all detutländska aktieägandet i börsbolagen skall redovisas inom ramen för delkontobaserade systemet. Mittförslag: Reglerna om del kontobaserade systemet samlas i en särskildaktiekontolag. I aktiebolagslagen och andra lagar görs i huvudsak endast deföljdändringar som föranleds av aktiekontolagen. Skälenför mitt förslag: Enligt min mening blir den nya lagstiftningen mestöverskådlig och lättillgänglig om i princip afla regler om det kontobaseradesystemet samlas i en gemensam lag, som lämpligen kan kallas aktiekontolag. 2.3 Vilkafinansiella instrument skall det nya systemet omfatta? Mittförslag: Del kontobaserade systemet skall, fömtom aktier, obligatoriskt omfattaföljande rättigheter i ell avslämningsbolag: företrädesrätt atl della i ennyemission eller fondemission av aktier, rätt som vid en nyemissionföreligger när en aklie har tecknats men tilldelning av aktien ännu inte harägt mm, och rätt på gmnd av enaktieteckning som har skett enligt viflkoren vid en emission av skuldebrevförenade med optionsrätt till nyteckning. Underfömtsättning all emitlenten begär det skall del kontobaserade systemet vidareomfatta: ensidiga skuldförbindelseravsedda för allmän omsättning, företrädesrätt att delta i enemission av sådana skuldförbindelser som enligt gällande rätt representeras avkonvertibla skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt tillnyteckning, konverteringsrätt lill aktierespektive optionsrätt till nyteckning av aktie som följer med sådanaskuldförbindelser som enligt gällande rätt representeras av konvertiblaskuldebrev respektive skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning, och aktieägares rätt gentemot den som för hans räkningförvarar aktier i ett utländskt bolag. Skälenför mitt förslag: Som har utvecklats närmare i avsnitt 4.1 iprincippropositionen bör det kontobaserade systemet omfatta främst sådanarättigheter vars civilrättsliga status nu är lagreglerad. I anslutning tilldella villjag för egen del tillägga följande. De civilrättsligaverkningar som enligt gällande rätt är knutna lill innehavet av elt löpandeskuldebrev kommer i del nya systemet i stället alt knytas lill registrering iavslämningsregistret. Del är därför enligt min mening lämpligt all detkontobaserade systemet i första hand får omfatta sådana rättigheter som i dagrepresenteras av värdepapper med de civilrättsliga egenskaper som utmärker elllöpande skuldebrev. Hit hör bl. a. aktier och vissa i aktiebolagslagenreglerade rättigheter som kan sägas vara i förstadiet till att utgöra fulltutbildade aktierätter. Hit hör vidare ensidiga skuldförbindelser avsedda förallmän omsättning samt vissa i aktiebolagslagen reglerade rättigheter som haranknytning tifl konvertibla skuldebrev eller till skuldebrev förenade medoptionsrätt till nyteckning. 1princippropositionen (s. 23) framhålls att det i fråga om depåbevis och andrarättigheter som inte är lagreglerade krävs ytterligare utredning innanregistrering kan ske i det kontobaserade systemet. Underberedningen av förevarande lagstiftningsärende har ytterligare undersökningargjorts av förekomsten och innebörden av depåbevisen . Som närmare utvecklas iavsnitt 2.6. i princippropositionen är ell depåbevis ell värdepapper somrepresenterar den räll som en aktieägare har gentemot den bank(depåbanken) som för hans räkning förvarar aktier i ell utländskt bolag,Bakgmnden lill förekomsten av depåbevis var främst krav från attutländska aktiebrev, för att stå utanför handeln med den då gällande s. k.swilchrätten, skulle deponeras i svensk bank. Även bortsett frånvalutarällsliga aspekter har emellertid depåbeviset visat sig vara ell smidigtinstmment för hanteringen i av utländska aktier. Depåbevisen, somförekommer sedan början av 1980-lalet och som hanteras avvärdepapperscentralen, har enligt sin lydelse de värdepappers-rättsligaegenskaper som enligt aktiebolagslagen tillkommer ell akliebrev. I detpraktiska rätislivet torde man också allmänt betrakta depåbeviset såsom ettdokument ulmstat med sådana egenskaper. Enligt min mening finnsdet gmndad anledning att anta alt depåbeviset har i huvudsak sammavärdepappersrätlsliga egenskaper som ett aktiebrev. Med hänsyn till della ochdå depåbevisen hanteras av värdepapperscentralen föreslår jag altden rätt som representeras av ett depåbevis får omfattas av delkontobaserade systemet. Utredningsunderlag saknasför alt låta det nya systemet redan från början omfatta ytterligare rättigheterän dem som jag nu har angett. Denna ståndpunkt har också godtagits avremissinstanserna vid hearingen och i yttrandena lill . Ienlighet med remissinstansernas önskemål kan del däremot länkas attaktiekontolagen längre fram utvidgas lill att omfatta även sådana andrarättigheter. Jag går därefter över tillfrågan i vad mån del nya systemet bör vara obligatoriskt tillämpligt.Värdepapperscentralens nuvarande hantering avser framför allt aktier iavslämningsbolag. För alt del nya systemet skafl medföra avgöranderationaliseringsvinster bör därför aktier i avslämningsbolag obligatorisktomfatlas av systemet. Detsamma bör gälla de ovan angivna rättigheterna som är iförstadiet till alt utgöra aktier. När det däremot gäller övriga kategorier av rättighetergör inte de nu angivna skälen för en obligatorisk tillämpning sig gällande påsamma sätt. I fråga om dessa kategorier bör den nya lagstiftningen blitillämplig endast om emitlenten begär det. 2.4 Rättsverkan av en registrering Mitt förslag; Derättsverkningar som är knutna lill innehavet av elt aktiebreveller ell löpande skuldebrev skall i del nya systemet i stället att knytas liliregistreringen på elt konto i avslämningsregistret. mitt förslag: Somframgår av föregående avsnitt är del nya systemet främst avsett att omfattarättigheter som representeras av dokument med sådanavärdepappersrätlsliga egenskaper som utmärker ett löpande skuldebrev. All rättsverkningar knytstill registreringen innebär framför allt följande. Den som är antecknad påett aktiekonto som ägare lill en aktie blir behörig att med de begränsningarsom kan framgå av kontot förfoga över aktien. Motsvarande gäller då det ärfråga om en skuldförbindelse. Skydd mot en överlåtaresborgenärer och mol den tidigare ägaren efler ell godtrosförvärv inträder genomregistrering av förvärvet. Denna.rättsverkan inträder redan genom allfijrvärvet antecknas i den dagliga joumalen (som utgör ell slags dagbok),under fömtsättning att anteckning därefter även sker på ell konto. Närdet gäller allmänna synpunkter på insyn och sekretess hänvisas tifl avsnitt4.10 i princippropositionen. Jfr även angående skuldbok avsnitt 2.1 i detföregående. 2.6 Rätten till ersättning Mittförslag: Om lill följd av reglema om godtrosförvärv ell förvärv kommer attgälla mot den tidigare ägaren, har denne rätt till ersättning avvärdepapperscentralen för sin skada till följd av förvärvet. Omnågon tillfogas skada lill följd av oriklig efler missvisande/ uppgift i ettavstämningsregister eller i annat fall genom fel i samband med uppläggningeller förande av ell sådant register, har värdepapperscentralen ett s.k.konlrollansvar. Del innebär alt den skadelidande har rätt till ersättning avvärdepapperscenlralen, om del inte visas att felaktigheten beror på enomständighet utanför värdepapperscentralens och de kontoförande institutenskontroll vars följder de inte skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Densom tillfogas skada genom att värdepapperscenlralen har omprövat ett felaktigtbeslul eller genom all ell kontoförande institut har rättat ell felaktigtbeslut är berättigad till ersättning av värdepapperscenlralen, om han inteborde ha insett att fel förekommit. Ersättningtill den skadelidande kan efler skälighet sättas ned eller helt falla bort, omvållande på den skadelidandes sida har medverkat lill skadan. Omett konloförande institut eller annat förelag genom vållande har medverkat skada, har värdepapperscenlralen rätt alt från företagel kräva tillbakautbetald ersättning i den mån del är skäligt med hänsyn lill skadans orsak ochomständigheterna i övrigt. Remissinstanserna:De flesta av dessa har vid hearingen i huvudsak anslutit sig lill milt förslag. Skälenför mitt förslag: Prop. Genomatt ett kontobaserat system införs kommer den enskildes faktiska situation vidaklie- och obligationshanleringen all väsentligt ändras. Rättighetshavarenblir på ell särskilt sätt beroende av alt dalasystemet fungerar riktigt. Pågmnd av reglema om företrädesrätt och godtrosförvärv vid registrering kan hanutan egen förskyllan gå miste om äganderätt eller panträtt till en aklie, elleren rådighetsinskränkning till hans förmån kan upphöra att gälla. Eftersom hansräll är anknuten till innehavet av en handling saknar han möjlighetatt effektivi skydda sig mol sådana händelser exempelvis genom riskfriförvaring av ett aktiebrev. Registre-ringsåtgärdema blir helt avgörande förhans rättsställning. Genom alt ell beslut av ett konloförande institut omprövaseller rättas kan vidare fömtsättningarna för en transaktion gå om intet. Detkan också hända att en placerare lider ekonomiska förluster genom ett teknisktfel vid registrering, t. ex. genom all en anmälan inte blir registrerad elleratl han till följd av oriktig information gör en olycklig affär, eller genomell dataintrång. Manipulationer med systemet kan medföra atl ränior ellerutdelningar betalas lill orätt person. All systemet t.ex. på gmnd avströmavbrott tillfälligt upphör all fungera medför betydande risker förrättsförluster för placerarna. Flertaletmissöden av dessa slag kan visserligen inträffa också med den nuvarandeordningen. Men då beror de vanligen på oaktsamhet av någon som aktieägarenuppdragit åt all hantera värdepapper på hans vägnar. I sådana fall kan hankräva ersättning enligt allmänna regler om skadestånd i uppdragsförhållanden.Detta kan man inte på samma sätt räkna med vid ell kontobaserat syslem. Här kandet uppslå tekniska fel ulan atl någon skuld kan konstaleras på något håll.Över huvud tagel kan del vara svårt för enskilda placerare utan insikt isystemet att överblicka rättslägel och förstå innebörden av olika åtgärder frånvärdepapperscentralens och kontoförande institutens sida. Avhänsyn tifl den enskildes rättstrygghet bör aktiekontolagen innehålla regler omatt varje rättighetshavare som berörs av en registrering skall underrättas omdenna samt regler om omprövning och rättelse av beslul som konloförandeinstitut har fatlat. Man kan emellertid inte räkna med att dessa reglerundanröjer alla risker för ekonomiska förluster, när systemet inte fungerar pårätt sätt. Arbetsgmppenhar med tanke härpå föreslagit regler om ett rent strikt skadeståndsansvar, oberoende av vållande, för värdepapperscenlralen vid skador av det aktuella slaget. Ansvaret skall avse rättsförluster för enskild genom godtrosförvärv och vidare förlust lill följd av tekniskt fel i register vid användning av automatisk dalabehandling eller i anordning ansluten till registret samt föriusl till följd av fel vid handläggning av registrerings ärende eller vid uppläggning eller förande av register utan samband med sådan handläggning. Elt ansvar oberoende av vållande föreslås också när någon tillfogas föriusl till följd av värdepapperscentralens omprövning av 79 beslul som kontoförandeinstitut har fattat eller rättelse av felaktiga regi- Prop. 1988/89:152slreringsbeslut, dock inte om den skadelidande borde ha insett rätta förhållandet. För konloförande institut skall däremot ansvaret bero av att vållandeförekommit på institutets sida. Skadeståndsskyldigheten skall kunna jämkasefter skälighet vid medvållande på den skadelidandes sida. Det stränga ansvaretför värdepapperscenlralen skall dock inte gälla i fråga om förvaharregistreradaklie eller obligation. Flertaletav de remissinstanser som har yttrat sig över arbetsgmppens förslag har delatuppfattningen om all värdepapperscentralen bör ha elt strikt ansvar av detangivna slaget. På vissa håll föreslås t. o. m. en ännu strängareskadeståndsskyldighel, genom att aktieägare skulle få ersättning avvärdepapperscentralen också vid obehöriga intrång i datasystemet helt utanförvärdepapperscentralens område eller atl värdepapperscentralen skulle bärarisken även när del inte i efterhand skulle gå atl utröna om en transaktionvarit korrekt eller ej. Vidare förordas en medvållanderegel som är förmånligareför placeraren än enligt arbetsgruppens förslag; full ersättning skulle utgånär inte felet uppenbarligen berodde på denne. Enligtmin mening utgör det en avgörande fömtsättning för all ell kontobaserat systemskall godtas alt den enskilde får fullgoda garantier för att hållas skadeslösvid förluster som uppkommer lill följd av systemet, också i sådana fall därskadan inte kan föras tillbaka på oaktsamhet av någon funktionär. De reglerarbetsgmppen föreslagit är i stort sett ägnade att tillgodose derättssäkerhetssynpunkter jag anser väsentliga i sammanhanget. De stämmer ocksåväl med tankegångar som redan förekommer i lagstiftningen. Såvitt gällerersättning till den som på grund av godtrosförvärv i förening med registreringgår miste om sin rätt finns förebilder i 18 kap. 4§ jordabalken och 370 §sjölagen (1891:35 s. 1), och när det gäller förlust på gmnd av rältelsebeslutinnehåller 371 § sjölagen och 5 kap. 2 § lagen (1984:649) om företagshypotekmotsvarande regler. Vidare kan erinras om att regler om strikt ansvar viddalaverksamhet redan gäller på ett viktigt område, nämligen vid oriktigauppgifter om registrerad i personregister; den regisleransvarige skall enligt23 § datalagen (1973:289) i detta fafl ersätta uppkommen skada, för övrigt ävenav ideell natur. En motivering har varit atl den som bedriver en verksamhetförbunden med felrisker, beroende på missöden som inte kan läggas någon lilllast som vållande, är närmare atl bära uppkommen skada än den enskilde somdrabbas (1972:46 s. 92) ett resonemang som har intresse också i de nuaktuella fallen. En viss skärpning av ansvaret i 23 § dalalagen gäller från ochmed (se SFS 1987:990). Skärpningen innebär att ansvaret ävenomfattar missvisande uppgifter om registrerad och alltså gäller även näruppgift saknats eller varit ofullständig. Slutligen bör framhållas det striktaansvaret mot enskilda personer vid dalafel i inskrivningsregister, vilketsynes vila på liknande synpunkter (se 9 § lagen, 1973:98, ominskrivningsregister och NJA II1973 s. 666 f). den enskilde en räll alt oberoende av vållande kräva skadestånd på grund av dalafel i del kontobaserade systemet framstår på delta vis inte som något principiellt mera långtgående steg. Såvitt angår ersättning i anledning av godtrosförvärv och rältelsebeslut finns som sagt förebilder i 80 gällanderätt, och omprövning av beslut som fallats av kontoförande Prop.1988/89:152 institut bör naturligen följa samma regler som rättelse. 1 alladessa avseenden finns alltså goda skäl atl i väsentliga avseenden följaarbetsgruppens förslag. Jagdelar alltså uppfattningen atl regler om ett ansvar oberoende av vållande börgenomföras på området och att detta ansvar i första hand bör vila påvärdepapperscenlralen, som har ensamrätt till registreringen. Del kan nämnasatt motsvarande regislerförande institut i och svarar strikt förfel vid registrering av rättigheter. Mankan emellertid diskutera hur skadeståndsansvaret i övrigt bör utformas idetalj, bl.a. vilka skador det skall omfatta och om några andra av de berörda företagenockså bör bära ell skärpt ansvar. Viktiga frågor är här också hur riskernalämpligen bör fördelas och hur man i största utsträckning skall undvika sådanakomplikationer som regresskrav mellan olika medverkande företag. Dennärmare utformningen av en generell ansvarsregel Somframgått avser skadeslåndsskyldigheten för värdepapperscenlralen enligtarbetsgruppens förslag skada genom vissa tekniska fel och handläggningsfel,varvid enligt motiven driftsavbrott beroende på l.ex. fel i den allmänna elförsörjningeneller liknande omständighet inte skulle räknas som tekniskt fel. Bland deansvarsgrundande orsakerna förekommer inte heller felaktigheter ochfunktionsstörningar i del kontobaserade systemet av andra anledningar somaktualiseras just på grund av övergången lill della system. Bl.a. kan nämnasobehöriga manipulationer med datasystemet, något som man även med en effektivsäkerhetskontroll måste ta med i beräkningen. De hänsyn till den enskilde somanförts som argument för en ansvarsskärpning gör sig gällande också vid sådanaskadefall. Del kan vidare vara svårt atl konstatera om en brist iregistreringen beror på sådana undantagna risker eller faller under denföreslagna ansvarsregeln. Både av rättssäkerhetsskäl och för atl förenklareglerna är del angeläget atl den enskilde garanteras ersättning vid brister isystemets funktion oavsett vilka orsakerna egentligen är. Fråganblir då hur en sådan mera generell ansvarsregel bör utformas. Enligt min meningbör en avgörande synpunkt vara om orsaken lill en brist ligger inomvärdepapperscentralens kontroll. Härmed bör i princip jämställas den kontrollsom kan utövas av de kontoförande instituten, vilka ingår som integrerade delarav del föreslagna systemet. 1 många situationer ar del omöjligt all hålla isärbrister i kontrollen på den ena och den andra sidan, och den skadelidande skallrimligen inte behöva klargöra var felet egentligen uppkommit. 1 andra fall,där upphovet lill en felaktighet eller en driftsslörning ligger utanför vad somvärdepapperscentralen och instituten kan påverka, skulle man med fog kunnainvända all ett ansvar oberoende av vållande skulle sträcka sig längre än vadsom är rimligt. Man kan inte begära alt värdepapperscentralen eller instituteni fråga skall garantera mol händelser av della slag. Enparallell av intresse är här den regel om säljarens ansvar mol köparen 6 1988/89. för dröjsmål som upplagilsi prop. 1988/89:76 om ny köplag. 1988/89:152 skall enligt 27 § iden lagen ha rätt till ersättning för den skada han lider genom säljarensdröjsmål, om inte säljaren visar att dröjsmålet beror på étl hinder utanförhans kontroll som han inte skäligen kunde förväntas ha räknat med vid köpel öchvars följder han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Enskadeståndsregel med denna utformning har ansetts lämplig bl. a. just med tankepå den tekniska utvecklingen. På det nu aktuella området finns visserligeningen anledning alt la upp den ansvarsgrund som har särskild kontraktsrältsligkaraktär, nämligen all den ansvarige skäligen kunde förväntas ha räknat medhindret vid avtalels ingående. Däremot bör värdepapperscentralen svara förskador vars orsaker visserligen ligger utanför dess kontroll men vilkaföretagel skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. ett merakortvarigt avbrott förekommit i den allmänna elförsörjningen är del rimligt altförelaget skall ha reservkraft för all hindra omedelbara funktionsstörningar.På samma sätt får man bedöma händelser av denna karaktär vilka visserligenvärdepapperscentralen inte kunnat göra något ål men som legal inom del konloförandeinstitutets kontroll. Utredning rörande dessa förhållanden torde ulan störresvårigheter kunna åstcidkommas med hjälp av bl.a. de journaler som skall förasav instituten. Ansvaretbör alltså omfatta föriuster för den enskilde som beror på oriktig ellermissvisande uppgift i avstämningsregister eller felaktigheter i förande elleruppläggning av registret, såvida inte värdepapperscenlralen visar atl feletberor på orsaker utanför värdepapperscentralens eller de kontoförandeinstitutens kontroll vilkas följder de inte skäligen kunde ha undvikit ellerövervunnit. Delföreslagna systemet innebär atl ett flertal förelag utom värdepapperscenlralenockså kontoförande institut, emillenter, programmerare, konsulter m.fl. samverkar med sikte på hanteringen av aktier och obligationer. Frågan uppkommerdå vilka av dessa som skall bära det skärpta ansvaret mol den enskilde ochvilka som slutligen skall svara för uppkomna skador. Enutgångspunkt måste då bli alt de förhållanden som grundar skade ståndsskyldighel - i allmänhet orikligheler av olika slag vid registreringen typiskt sett framträder hos värdepapperscentralen. Man får räkna med all i normala fall det är felaktigheter i avstämningsregislren som medför all ägare och panthavare går miste om sin rätt, och på samma.vis kan missvisande uppgifter i den information avstämningsregislren ger leda till förluslbringande transaktioner av olika slag för den enskilde. Visserligen kan upphovet till ell fel ofta ligga i misstag eller missförstånd på annalhåll, närmast inom del kontoförande institutet, varifrån ell registreringsfel genom telelinjer vidarebefordrats till värdepapperscenlralen för maskinell behandling. Men måste det bli svårt för den enskilde all konstatera vad som förekommit i olika skeden av förfarandet. Från hans synpunkt framstår del avgjort som enklast och naturligast all vända sig 82 motvärdepapperscenlralen med eventuella ersättningskrav. Också andra Prop.1988/89:152 skäl talar för att i varje fall primärt lägga ansvaret där.Värdepapperscentralen kommer åtminstone typiskt sett att ha långt bättreresurser för atl tillgodose ersättningskrav på den gmnd att systemet intefungerat rikligt. Del bör alltså vara värdepapperscentralen som i första handskall ersätta uppkomna förluster enligt den skärpta ansvarsregel som föreslås.Undantag från denna princip bör göras endast för särskilda fall där ell sådantansvar skulle slå i strid med allmänna skadeslåndsrättsliga principer ellerannars te sig föga rimligt. Jag återkommer härtill i det följande. Meratvivelaktigt kan del synas om även andra som medverkat lill skadan bör ha sammastränga ansvar. Närmast kommer här i fråga kontoförande institut. Ofta kan somsagt felaktigheten återföras lill en åtgärd från institutets sida. Man kundelänka sig atl även denna kategori har ell konlrollansvar av den typ som nyssangetts, solidariskt med värdepapperscenlralen. Den skadelidande skuflealternativt kunna vända sig mol del institut han anlitat eller molvärdepapperscenlralen med sina ersättningskrav, och sedan fick föriustenslutligen fördelas genom återkrav mellan de ansvariga. Moten sådan lösning kan emellertid invändas all den i inte ringa grad skullekomplicera ersättningssystemet. I all synnerhet gäller detta om en fördelningskulle ske efter skälighet mellan de ansvariga. Den osäkerhet en sådan regelmedför skulle kunna ge upphov lill åtskilliga tvister mellan de berördaparterna.