prop · GC0368 · 1988-12-31 00:00:00 — produktion,djurmiljö, djurhållning och djursjukdomar å ena sidan och de slutliga livsmedlens hygien, säkerhet och kvalitet å andra sidan behöver observeras bättre. Den senaste tidens debatt om antibiotikaanvändningen till livsmedelsproducerande djur eller effekterna av radioaktivt nedfall efter en kärnkraftverksolycka visar tydligt på detta. ---- Detbehöver framhållas att livsmedelskontroll i vid bemärkelse ävenomfattar åtgärder i hela kedjan "från gröda till föda" och attlänsvete rinärens handläggning av ärenden rörande, t. ex. antibiotikakontroll, sal monella hos livsmedelsproducerande djur etc. ytterst syftar till att förhind ra att de slutliga livsmedlen menligt påverkas. 1.19 Länsstyrelseni : Gmnduppfattningen att samhälletstillsyn skall vara densamma oberoende av var livsmedlen är producerade,hanterade eller saluförda är i princip riktig. Det kan dock finnas tillfällen,där avsteg från denna princip kan vara motiverat, t. ex. i små anläggningar dären fullständig kontrollapparat skulle bli orimligt kostsam, men där i gengäldandra konsument- och samhällsfördelar kan vinnas. Exempel härpå kan varaslopandet av kravet på sanitetsslaktsav-delningar vid de minsta slakterierna. 1.22 Länsstyrelseni : I den reservation till livsmedelskon trollutredningens betänkande som avgivits av ledamöterna son och Wiiburg samt i de särskilda yttranden av vissa av experterna som dessa åberopat framförs långtgående kritik av såväl principiell som prak tisk natur mot ett stort antal av de av utredningsmajoriteten framförda forslagen. Reservanterna påtalar även åtskilliga brister i det utredningsun derlag på vilket majoriteten baserar sina förslag. Länsstyrelsenfinner för sin del att de av utredningsmajoriteten framförda förslagen intebör genomföras med mindre än att vad som anföres i reservationen beaktas. 1.23 i länansluter sig till synpunkterna i den reservation beträffande utredningen somavgivits av ledamötema , och ----------------------- 1.24 i vill i sammanhangetbetona vikten av att det finns tillräckliga resurser och tillräcklig kompetensför kontroll av både storskalig och småskalig livsmedelshantering.Länsstyrelsen vill också framhålla att även den småskaliga produktionen i dagkan vara väl så tekniskt och kemiskt komplicerad varför båda typerna avlivsmedelsproduktion kan uppvisa likartade problem och risker från hygieniskoch teknisk synpunkt. 1.25 iVästmanlands län delar utredningens uppfattning om målsättningen med kontrollen. Utredningenhar--- angett flera faktorer som gör att kontrollen Prop. ansluter sig till de bedömningar ut- Bilaga 3redningen gjort. 1.31Eslövs kommun: De förändringar av livsmedelskontrollen som föreslagits innebären förstärkning och effektivisering av livsmedelstillsynen. Utredningenhar inte övervägt någon ändring av tillsynen av volym och vikt påfärdigförpackade livsmedel. Urkonsumtionssynpunkl är en korrekt vikt väl så viktig som en riktigsammansättning av livsmedel. Av vad som framkommit från olika håll är enfelaktig vikt oftast till konsumentens nackdel vanligt förekommande. Enlösning är att kontrollen av vikt och volym utförs i samband med övriggranskning av märkningsbestämmelserna inom livsmedelstillsyrien. 1.35Gävle kommun: Mot bakgmnd av cancerkommitténs betänkande SOU 1984:67 i vilketman uppskattat att ca 10000 cancerfall kan betingas av kostfaktorer,måste kostvanornas betydelse för hälsa och välbefinnande komma till uttryck isåväl kontrollarbete som information inom livsmedelsområdet. Detta har intetillräckligt belysts i utredningen. 1.47Örebro kommun: Sambandet hälsa kost bör betonas ytterli gare och behovet av information lill konsumenterna understrykas. Den kemiska livsmedelskontrollen bör ekonomiskt kunna inrymmas i den of fentliga livsmedelskontrollen så att man i projektform kan utföra likartade kemiska undersökningar av livsmedel i hela landet. Den kemiska kontrol len behövs också för att öka kontrollen av redligheten i handeln och skydda konsumenterna. 1.50Glesbygdsdelegationen: Utgångspunkten i betänkandet att det finns ett gemensamtintresse från konsumenter och producenter att kvalitetskraven tillgodoses ärriktig. Hög kvalitet kan stärka marknadspositionen för inhemska livsmedel ochför svenskt jordbruk. Delegationen anser emellertid att utredningen bättreborde uppmärksammat den trend som kan skönjas mot att kvalitén framhållsi bemärkelsen lokalt producerat, lokalt profilerat, småskaligt och"varsamt" förädlat, minimum av tillsatser etc. Det är angeläget attden framtida livsmedelskontrollen utformas med detta som en utgångspunkt. 1.53Kooperativa förbundet: Vi instämmer i de inriktningar som utredningenuttalar för att livsmedelshanteringen i landet bör bli föremål för en likartadoffentlig tillsyn och alt redlighetskontrollen bör effektiviseras. Föratt erhålla en nyanserad syn på den offentliga livsmedelskontrollens omfattningoch inriktning är det enligt KF:s uppfattning nödvändigt alt se detta i ettperspektiv som innefattar kontroll- och styrsystem i hela livsmedelskedjan.Utredningen ger ingen sådan helhetsbild. Eftersomkonsumenternas uppfattning om livsmedlens kvalitet alltmer berör förhållandenai råvamledet hade det varit av värde om utredningen mera ingående även hadebelyst kontrollen i primärproduktionen. Vi anser också att utredningen borde habehandlat kontrollfrågorna kring ett så viktigt livsmedel som dricksvatten. KFanser vidare alt utredningen ger ofullständiga beskrivningar kring den nuvarande offentliga livsmedelskontrollen och hur den uppfyller ålåg- , Delsammagäller motiven kring förändringar och hur den Prop. 1988/89:68 nyaorganisationen skall utformas och fungera. Med vissa undantag ger Bilaga 3således utredningen, enligt vår mening, inte en övertygande argumentering föratt de föreslagna förändringarna leder till ett effektivare uppfyllande avmålen. Undersenare tid har regeringen initierat utredningar som kan få betydelse för livsmedelskontrollensutformning. Således har jordbruksnämnden fått uppdraget att utreda frågan omkvalitetsbetalning för jordbmks-prisreglerade produkter. skallutreda och föreslå förändringar beträffande bestämmelserna för märkning av livsmedel.Vidare har en utredning tillsatts som skall undersöka konkurrensförhållandenoch prisbildning inom livsmedelsindustrin och livsmedelshandeln, varvid ävenkommer att beröras hur livsmedelskvaliteten påverkas av industrins och handelnsstmktur. Motbakgmnd av detta och med hänsyn till att livsmedelskontrollutredningen enligtKF:s uppfattning inte kunnat presentera övertygande argument för de föreslagnaförändringarna föreslår vi att regeringen överväger att avvakta ovanståendeutredningars resultat innan slutlig ställning tas till den offentligalivsmedelskontrollens utformning. 1.55 Landstingsförbundet:Landstingen har enligt hälso- och sjukvårds lagen ett allmänt hälsopolitiskt ansvar för befolkningen som också inbegri per livsmedelsfrågorna. Ansvaret i denna del består i första hand i en skyldighet för landstingen att i planeringen och utvecklingen av hälso- och sjukvården samverka med bl. a. livsmedelsverket, länsstyrelserna och de kommunala miljö- och hälsoskyddsnämnderna. Dessa myndigheter har tillsynsansvaret enligt livsmedelslagstiflningen medan den statliga tillsy nen över hälso- och sjukvården i allt väsentligt utövas av . Det får anses oklart var ansvaret för att vidta erforderliga åtgärder ligger när den nämnda planeringssamverkan inte leder till avsedda hälsopoliti- ska resultat. Enligt styrelsens mening är det angeläget att ansvarsfrågoma på detta område klargörs ytterligare innan beslut fattas med anledning av livsmedelskontrollutredningens förslag. Utredningenframhåller att dess förslag inte innehåller någon förändring av balansen ochsamspelet mellan kommunerna och statsförvaltningen. innebärutredningsförslaget exempelvis "att länsstyrelserna skall få en mera aktivroll inom livsmedelskontrollen" och att livsmedelsverket bör"meddela föreskrifter som i högre grad än styrlivsmedelstillsynen". Citaten antyder att statliga organ skall ökanormgiv-ningen gentemot kommunerna. En sådan utveckling rimmar illa med rådandeavregleringssträvanden. Enligt landstingsförbundets mening bör utredningensförslag i denna del övervägas ytterligare med inriktning mot ökad samverkanmellan stat och kommun också på livsmedelskontrollens område. 1.56 : Inget talar för att liysmedelstill- synen,frånsett förslagen om egentillsynen och köttkontrollen, skulle bli effektivaregenom de av utredningen föreslagna förändringarna. Denpresenterade skissen för verksamhetens organisation är inte relaterad till ettsystem med offentligt kontrollerad egentillsyn och är dessutom bristfälligtunderbyggd. Oklara formuleringar maskerar den verkligaar-bets-/ansvarsfördelningen. Det bäddar för besvärande kompetenskonflikter. Betänkandet kan, enligtLRF:s mening, i föreliggande skick inte läggas Prop. 1988/89:68 till gmndför förändringar i livsmedelstillsynen. Det bör överarbetas av en Bilaga 3expertgmpp, som är väl insatt i livsmedelshanteringens problem. Först därefterbör man ta ställning till om och i så fall vilka ändringar som bör vidtas. ---- problem i livsmedelshanteringen beror säkerligen på att såvällivsmedelslagen som de särskilda föreskrifter som baseras på lagen inte hållit jämna steg med utvecklingen inom livsmedelshanteringen. Så dana problem måste rättas till genom anpassning av bestämmelserna, inte genom ändrad organisation av tillsynsverksamheten. EnligtLRF:s mening har utredningen inte definierat vilka pro-. blemsom verkligen finns i hanteringen och för livsmedelskontrollen. Det hade varitangeläget att , med mer än ett decenniums erfarenhet av arbete under den nyalivsmedelslagen, få en redovisning och analys av hur efterlevnaden avbestämmelserna har varit. Problembildenär--- inte definierad. De förslag till åtgärder för att lösaförekommande problem bygger uppenbarligen mer på tro än på vetan de. Förslaget blir också mycket svävande. Tillintrycket av en föga stringent rapport bidrar också att slutsatser och förslag i många fall står i dålig överensstämmelse med de förhållanden som redovisas.--- är mycket positivt inställt tillden inriktning på livsmedelskontrollen som anges i betänkandet. Självfalletmåste det ankomma på de lokala tillsynsorganen att ta hela ansvaret förlivsmedelskontrollen inom den egna kommunens gränser. Förbundet instämmer äveni att kontrollen "bör organiseras och genomföras så att den blir likartadoch neutral i förhållande till livsmedlens ursprung och i förhållande till denmarknad livsmedlen är avsedda för". Utredningen anser dessutom att kontrolleni ökad utsträckning bör inriktas mot kontroll av vilken sammansättninglivsmedlen har och hur denna sammansättning redovisas för konsumentema iinnehållsdeklarationer och annan märkning. Utredningensåsikt här överensstämmer väl med förbundets egen, men förbundet vill fasta departementets uppmärksamhet på bristen på torier som kan utföra en fullständig undersökning av livsmedlens sam mansättning samt innehåll av kemiska och andra tillsatser. ---- redannu vill MHTF betona det angelägna i att livsmedelskpn- trolleni största möjliga utsträckning inriktas mot de följder för hälsan ochvälbefinnandet som felaktiga kostvanor medför. Som gmnd för en sådanprioritering är det nödvändigt att en genomgripande riskvärdering görs, därakuta matförgiftningar ställs i relation till olika cancerformer och andraallvarliga sjukdomar som orsakas av vår föda. Itilläggsdirektiv (Dir. 1985:25) erhöll utredningen i uppdrag att utreda fråganom att sätta in samhällsåtgärder redan hos dem som tillverkar eller importerarförpackningar resp. husgeråd för att därigenom förhindra att främmande ämnentillfbrs livsmedel. Utredningen har, genom attstrikt hålla sig inom dessa ramar, undvikit att behandla även övriga möjligheter och tillfällen då ett livsmedel kan förorenas av sådana främmande ämnen som medför kemiska hälsorisker. Transporter av dricksvatten i ledningar av olika material liksom renheten o hos kemikalier som användsför vattenrening är exempel på möjliga källor Prop. 1988/89:68 till förorening av dricksvatten. åsikt borde hela frågan om när främmande ämnen tillförs livsmedel habehandlats av utredningen. 1.61 anser sammanfattningsvis att livsmedelsverketsresurser och befogenheter bör förstärkas i jämförelse med utredningens förslag,att kompetens och enhetlighet i livsmedelskontrollen i hela landet bör betonasstarkare än vad utredningen gör.------------------------------------- 1.62 Sverigeslivsmedelshandlareforbund: Utredningen berör kontrollen vad gällersammansättningen av charkprodukter. Enligt vår mening bör denna kontroll heltkunna hänföras till tillverkningsledet och vi kan inte se att det skulle behövavara nödvändigt att genomföra en sammansättningskontroll i butikerna. (Naturiigtvis undantaget de fåtal fall där butikerna själva svarar förtillverkningsfunktionen.) Iövrigt anser vi, att kontrollen i butiksledet i första hand bör omfattahygienisk standard, kyltemperaturer och hållbarhetstider. Sammansättningskontrollerbör rimligtvis enklast och mest effektivt kunna ske i anslutningtillproduktionen. 1.64Svenska kommunförbundet: Särskilt redlighetskontrollen bör blieffektivare anser utredarna. Likaså föreslås att all livsmedelshantering ilandet bör bli föremål för en likartad offentlig livsmedelstillsyn. Styrelsenställer sig i princip bakom en sådan målsättning, men vill ändå framhålla att man måste ta hänsyn till att kommunerna har olika möjlighe ter alt uppnå detta mål, beroende på att fömtsättningama varierar, såväl geografiskt som befolkningsmässigt och ekonomiskt. 1.66 : Ettabsolut villkor för att ett utvidgat ansvar skall kunna läggas på miljö- ochhälsoskyddsnämnderna är att regler och bedömningar tillämpas lika över helalandet. Om så inte blir fallet, skulle konkurrensvillkoren mellan företag iolika kommuner kunna bli helt olika, något som inte är acceptabelt.Grossistförbundet anser att ansvaret för en enhetlig tillämpning bör åvilalivsmedelsverket. 1.68 Sverigeslivsmedelsindustriforbund vill inledningsvis framhålla att organisationen att den offentliga livsmedelskontrollen har och äveni fortsättningen skall ha som mål att dels skydda konsumenterna mot skadligaeller på annat sätt från hälsosynpunkt otjänliga livsmedel, dels främjaredligheten i handeln med livsmedel. SLIM vill redan här slå fast, attlivsmedelsindustrins egen kontrollverksamhet syftar betydligt längre än denoffentliga kontrollen, nämligen att dessutom säkerställa den av företagendefinierade kvaliteten för olika produkter. Videlar också utredningens uppfattning att samhällets livsmedelskon troll bör organiseras och genomföras så att den blir likartad och neutral oavsett var livsmedlen är tillverkade. Den offentliga livsmedelstillsynen skall vara konkurrensneutral. 1.69 anser del angeläget attbetona att prioriteringarna när det gäller kontrollens inriktning, sker utifrånde verkliga hälsoriskerna. Som framgick av direktiven skulle utredningen ocksåbeakta kostvanornas helhetsmässiga betydelse för hälsa och välbefinnande.Riskerna för kortsiktiga hälsorisker i vårt land måste med utgångspunktfrån tillgänglig statistik över matförgiftningar och mag/tarm- Prop. 1988/89:68 åkommor på grund av otjänliga livsmedel, betecknas som försumbara i Bilaga 3 jämförelse med den ohälsa som felaktiga kostvanor betingar. Det är mot den bakgmnden angeläget att information om kostens betydelse för hälsa och välbefinnande kommer till starkare uttryck i livsmedelskontrollen, än vad utredningen föreslagit. Det är enligt förbundets mening angeläget att i fråga om inriktning på resurser för tillsynsverksamhet lägga en helhetssyn som gagnar hälsa och välbefinnande i dess vidaste bemärkelse. Utredningenanser vidare det angeläget att den storskaliga livsmedelshanteringen blirföremål för en effektiv kontroll, med hänsyn till de vittgående konsekvensersom brister i hygien och redlighet i en sådan anläggning kan få. SKTFdelar utredningens uppfattning i denna del men kan inte anse att bristerna i livsmedelskontrollen är av den omfattning som redovisats i RRV:s granskning av den offentliga livsmedelskontrollen. Sådana brister borde i så fall kunna avläsas i fråga om inträffade fall av matförgiftningar eller livsmedelsbuma epidemier. Dessbättre måste sådana företeelser an ses höra till undantagen i svensk livsmedelshantering. Däremot delar förbundet uppfattningen att livsmedelskontrollen i större utsträckning måste bygga på riskvärderingar och att framför allt redbarheten i handeln måste ägnas större uppmärksamhet . Somtidigare påpekats organiserar majoriteten av de miljö- ochhälsoskyddsinspektörer som i fältarbetet utgör gmnden för den offentligalivsmedelskontrollen. Förbundet delar utredningens uppfattning när det gällerkompetens och resurser i varje del av kontrollorganisationen. Enligt vadförbundet erfarit är dock utvecklingen inom den statliga kontrollorganisationenden motsatta, vilket innebär att såväl livsmedelsverk som länsstyrelserutarmats genom indragning av konsulenttjänster och övriga tjänster med miljö-och hälsoskyddskompetens och erfarenheter från det lokala tillsynsarbetet ikommuner. Det är därför angeläget att dessa organ förses med denna kompetens. 1.72Husmodersförbundet och Samhälle: Vi delar helt utred ningens mening att speciellt redlighetskontrollen bör förstärkas. 2.1 Organisationen av den allmänna offentligalivsmedelskontrollen 2.1.2Socialstyrelsen: Utvecklingen mot stordrift, avancerad teknik, tillverkningoch beredning inom livsmedelshanteringen kräver en översyn av nuvarandekontrollorganisation. Framför allt viktigt måste vara att utveckla samarbetetmellan livsmedelsverket, länsstyrelser och miljö- och hälsoskyddsnämnder. Socialstyrelsenanser- att livsmedelsverket också fortsättningsvis börha det övergripande ansvaret för livsmedelskontrollen. Vid den översyn avlivsmedelsverkets organisation och resurser som föreslås måste just verketsmöjligheter till att vara ett rådgivande, utbildande och samverkande organ, iförsta hand för att tillgodose det kommunala tillsynsorganets behov, klargöras. Skrifterna"Vår Föda" och "Livstecknet" utgör viktiga informa- 88 Dessa bör bibehållas som Prop.1988/89:68 livsmedelsverket ges resurser för utveckling av sin samverkan meddet Bilaga 3 kommunala tillsynsorganet. skall erbjuda råd,anvisningar och utbildning men också vid behov teknisk-hygienisk hjälp tillmiljö- och hälsoskyddsnämndema. Kommunernasbehov av livsmedelstekniska och hygieniska kunskaper för del rutinmässiga tillsynsarbetet bör fortsättningsvis liksom nu kunna tillgodoses av det kommunala tillsynsorganet, miljö- och hälsoskydds nämnden. Befintliga resurser måste tillvaratagas och utvecklas. Socialsty relsen anser i likhet med utredningen att livsmedelskontrollen och tillgång en till livsmedelskunnig personal kan samordnas mellan flera kommuner. ---- Genom en sådan samordning ges också möjligheterna till ä jour hållande av kunskaper och samstämmig hantering av kontrollen. Härutöverfinns ett behov av expertis för nämndernas tillsynsverksamhet i speciellafall. Det kan exempelvis röra sig om för orten unika objekt med kompliceradtillverkningsprocess. Pålänsplanet finns behov av livsmedelshygienisk expertis för att biträdalänsstyrelsen i dess roll som tillsynsmyndighet, i samband med överprövning avbeslut fattade av miljö- och hälsoskyddsnämnden samt för stödtill miljö- och hälsoskyddsnämnderna i deras tillsyn. Utredningen harföreslagit att länsstyrelserna tilldelas ett antal tjänster somlivsmedelstekniker. tillstyrker detta förslag. viUstyrelsen framhålla att de möjligheter som finns att till dessa tjänsterrekrytera expertis med ingående branschkännedom från olika områden bör tastillvara. Härigenom kan det bli möjligt att de olika regionalt verksammalivsmedelsteknikerna kompletterar varandra på sådant sätt att miljö- ochhälsoskyddsnämnden får tillgång till expertis med ingående branschkännedom frånflera olika områden. 2.1.4 : Detförefaller---- lämpligt att alla frågor rörande livsmedelskontroll hållssamman i livsmedelsverket, så att enhetlighet i livsmedelskontrollen uppnåsmed lika regler i hela landet för en viss typ av livsmedel. 2.1.5 Statens pris- och kartellnämnd:--------------- ifrågasätter utredningensförslag att miljö- och hälsoskyddsnämnderna får det totala ansvaret för denallmänna offentliga livsmedelskontrollen inom den egna kommunen. Om så blirfallet finns det risk för att det uppkommer ändå större skillnader än förnärvarande i de konkurrensfömtsättningar som gäller beträffande tillämpningenav livsmedelslagstiftningen i olika kommuner. Särskilt kan detta komma attgälla för tekniskt komplicerade processindustrier och för storföretag inomlivsmedelsbranschen som har tillverkning av livsmedel för hela landet. SPKförespråkar således att man i stort bibehåller den nuvarande ansvarsfördelningenmellan SLV och miljö- och hälsoskyddsnämnderna. Nämnden finner det dock möjligtatt vissa modifieringar kan göras i "§38-listan". Eventuellförstärkning av livsmedelsteknisk expertis bör enligt nämnden knytas till SLVoch inte till vissa länsstyrelser som utredningen föreslagit. Utredningensförslag har baserats på nuvarande företagsstruktur. Om SLV förstärks med sådanexpertis ges större möjlighet lill specialisering och till ett flexibeltutnyttjande av resursema totalt sett inom landet. Därmed får förelagen verka iett så konkurrensneutralt klimat som möjligt. Inledningsvishar SPK efterlyst en helhetssyn och genomgång av frågorna kring livsmedlenskvalitet inom hela livsmedelskedjan. ningens förslagbeträffande länsveterinärernas utökade samordningsupp- Prop. 19.88/89:68 gifter ser nämnden som ett steg i riktning mot en sådan helhetssyn. 2.1.6Konsumentverket: Enligt mening finns det många fördelar med endecentraliserad kontroll. Miljö- och hälsoskyddsnämnderna har nära tilllillsynsobjekten. Många frågeställningar och problem blir därför lättare attdiskutera och lösa. Det är viktigt att vid livsmedelskontrollen ta till varaden erfarenhet och kännedom om lokala förhållanden som nämnderna har. Erfarenhetenvisar emellertid att många miljö- och hälsoskyddsnämnder har bristanderesurser. Framför allt har många kommuner svårigheter att i tillräckliggrad'kontrollera redligheten i livsmedelshanteringen. Problemet blir specielltpåtagligt i de fall små kommuner har tillsynsansvaret för stora ochkomplicerade anläggningar, där kontrollen fömtsätter livsmedelslek-niskspecialkunskap. Deförslag utredningen lämnar för att i någon mån avhjälpa bristen på resurser hosmiljö- och hälsoskyddsnämnderna anser vara otillräckliga.Enligt verkets åsikt finns det skäl att överväga lösningar som inte förutsätterlika resurskrävande insatser av miljö- och hälsoskyddsnämnderna. Ettalternativ är att livsmedelsverket får ansvaret för stora tekniskt avanceradelivsmedelsanläggningar med rikstäckande marknad. Medtanke på livsmedelsverkets utökade kontrollansvar bör tjänsterna somlivsmedelstekniker knytas till livsmedelsverket. Genom alt de engageras itillsynen av de stora anläggningarna skapas fömtsättningar för att kontrollensker efter för hela landet enhetliga principer. Tjänsterna kan dock placeras pålänsstyrelserna utifrån regionala behov av produktionsteknisk sakkunskap.Konsumentverket har goda erfarenheter av en likartad anställningsformbeträffande hemkonsulenter. Detär enligt verkets åsikt angeläget att livsmedelsverket har tillräckligaresurser att fömtom att meddela föreskrifter för kontrollverksamheten ocksåkunna ge service och råd och ta ansvar för fortbildningen till kommuner ochlänsstyrelser. 1 sitt övergripande ansvar för livsmedelskontrollen börlivsmedelsverket ha som utgångspunkt att tillgodose både kortsiktiga ochlångsiktiga hälsoaspekler.