prop · GC0397 · 1988-12-31 00:00:00 — Kommittén anför inga skäl härför utan konstaterar att regeln kanundvaras (s. 44). Riksbanksfullmäktigehar i och för sig inga invändingar mot att förbudet slopas, men av hänsyn tillmarknadens funktionssätt kan det vara motiverat att lån emitterade på masspappersmarknaderhar en förfalloklausul. Även av administrativt praktiska skäl kan det, somfullmäktige framförde när förslag om slopandet av detta förbud tidigare framlades(se förarbetena till nu gällande lag för FiU 1982/83:16)finnas anledning avstå från eviga län. Kommitténhar redovisat att det inom överstyrelsen för civil beredskap övervägs en ny funktionsindelning varvid funktionen "skatte- och upp bördsväsendet" skulle ersättas med "offentlig finansiering". Påbank- och betalningsväsendets område åligger det enligt 30 § riksbankslagen riksban ken att ansvara för beredskapsplanläggningen. Kommittén framlägger inte nu något förslag som berör uppgifter inom totalförsva ret. Tills vidare skall endast stå lill förfogande för det samråd som åligger i egenskap av ansvarig myndighet. Tanken att till en beredskapsfunktion sammanföra teknisk skatte- och 36 uppbördsadministrationsamt planering och. genomförande av statens Prop. 1988/89:97 upplåningförefaller knappast praktisk. Att måste upp- Bilaga 2 rätthållasin verksamhet under krigsförhållanden står dock klart. Sedan riksgäldskontoretblivit en myndighet under regeringen bör denna uppgift fastläggas genom attregeringen enligt 2 § första stycket förordningen (1977:55) om vissa statligamyndigheters beredskap m.m. bestämmer att "skall upprätlhåUasin verksamhet under krig eller vid krigsfara". Enligt 5§ andra stycketverksförordningen (1987:1100), som enligt förslaget till instmktion skalltillämpas på , skall vidare verksamheten vid kontoret bedrivassä att "därvid ... beaktas de krav som ställs av hänsyn tilltotalförsvaret ...". Sammantaget innebär detta att haratt i sin fredstida verksamhet förbereda sig för de uppgifter som kan mötakontoret i dess verksamhet under krigsförhållanden. Det förefaller dock ej förden skull nödvändigt att kontoret inrangeras i en bestämd beredskapsfunktion.Men självfallet skaU, såsom framhålles, samråd upprätthållas mellanriksgäldskontoret oeh såsom ansvarig myndighet för"Betalningsväsendet". fortsatta arbete med framtida arbetsuppgiftervill fullmäktige understryka angelägenheten av att för- resp. nackdelar nogaövervägs innan förvaltningen av statens finansiella tillgångar förs samman medden statliga upplåningen. Vad det nämligen är fråga om är att i ett och sammainstitut föra samman upplåningen på marknadsvillkor för såväl statens som andramyndigheters räkning som institutet på bästa möjliga sätt skallförränta den statliga fondförmögenheten. Uppenbart är att klara målkonflikterkan uppkomma i en sådan verksamhet eftersom upplåning fömtsätts ske tiU lägstamöjliga kostnad som fondförvaltningen fömtses ske till bästa möjliga förräntning. Enligtförslaget skaU styrelsen, utöver vad som anges i 13§ verksförordningen, endastbesluta om ramar och riktlinjer för upptagande av län och förvaltning avstatens skuld. Enligt riksgäldskommittén följer detta grundprincipen iverksledningspropositionen att beslut i enskilda ärenden inte skall ligga påstyrelsen. Fullmäktigeifrågasätter denna ordning såvitt avser . kommer att finnas ett väsentligt parlamentarisktinflytande. Delta har sin gmnd i att många viktiga beslut som berör Sverigesekonomiska politik kommer att fattas av . Fullmäktige anserdärför att verksledningspropositionens modell inte är helt tillämplig på . Fullmäktigeföreslår att frågor av större vikt eller principieU betydelse skall avgöras av styrelsen. Det ankommer på riksgäldsdirektören att göra denna bedömning. Motyttrandets lydelse reserverade sig och /89:97 och anförde följande: Bilaga 2 "Viavstyrker riksgäldskommitténs förslag att regeringen fritt skall kunna utseordförande i styrelsen. När blir en myndighet under finansdepartementetbör praxis för statliga ämbetsverk följas, nämligen att verkschefen ärordförande i styrelsen." Dennaparagraf förklarades justerad. Somen följd av beslutet att fr.o.m. får regeringensom huvudman överförs de revisionella uppgifter som åliggerriksgäldskontorets revisionsenhet i fråga om riksdagsförvaltningen till revisionsenhetenvid (prop. 1986/87:143, FiU 1988/89:4, rskr 1988/89:30). Samtidigthärmed ändras lagen (1988:46) om revision av riksdagsförvaltningen m. m. Kommitténföreslår att en tjänst i samband med huvudmannaskapsförändringen flyttas frånriksgäldskontorets revisionsenhet till . Vi tillstyrker förslaget. Kommitténuppmärksammar den interna revisionens stora betydelse i ett verk avriksgäldskontorets karaktär och förklarar sin avsikt vara att stärkainternrevisionens ställning genom att förebilden för intern revision i en affärsverkskoncemföljs. Ivår egenskap av externa revisorer för har vi kunnat följainternrevisionens insatser under en följd av år. Mot bakgmnd av våraerfarenheter vill vi fivligt instämma i att det är viktigt att det finns enstark internrevision vid . Organisatorisktär revisionsenheten nu placerad under fullmäktige. Med utgångspunkt iverksförordningen oeh efter förebild av de bestämmelser som gäller föraffärsverk förordar kommittén att enheten ges en placering direkt underriksgäldsdirektören. Det kan emellertid sättas i fråga om den föreslagnaplaceringen i sig kommer att innebära någon förstärkning av internrevisionensställning och oberoende, vilket koihmittén synes anse. Vi noterar isammanhanget att verksamheten vid revisionsenhet enligt den nyariksbankslagen (1988:1385) oförändrat kommer att ligga under riksbanksfuUmäktige.Vi ifrågasätter om inte samma modeU bör gälla för . Utifråndet uttalade syftet att åstadkomma en stark inlem revision anser vi att denföreslagna ordalydelsen i instmktionens 12 § inte är helt invändningsfri.Texten synes bl.a. ge en väl stark betoning på förvaltningsrevi-'sion. Viföreslår följande formulering av 12 §.. Denintema revisionsavdeliiingen skall kontrollera att verksamheten i riksgäldskontoretbedrivs säkert, effektivt, författningsenligt och också i övrigt ändamålsenligtsamt granska intern kontroll och redovisning. Resultatay revisionen skaU redovisas för styrelsen. Föredenha paragraf bör tas in bestämmelser om riksgäldsdirektörens åligganden. Vad slutligen beträffardet framtida arbetsuppgifter Prop. 1988/89:97 noterar vidmed intresse att kommittén i sitt fortsatta arbete ser som en Bilaga 2huvuduppgift att utreda frågor om tillskapande av ett nytt centralt "". Hithörande frågor uppmärksammades av revisorerredan i början av 1970-talet (granskningspromemoria 1973:8). Bådei verksledningspropositionen och i kommitténs förslag betonas vikten avstyrelsens professionalism. Det är därför enligt bankföreningen väsentligt att utöver fyra riksdagsledamöter samt finansdepartementels företrädare ochriksgäldsdirektören i styrelsen skall ingå två personer med särskildsamhällsekonomisk kornpetens som är kunniga i kreditmarknadsfrågor. Kommitténanar svårigheten att finna dessa personer eftersom de anses inte böra vara företrädareför marknadsaktörerna och inte heller bundna till något särskilt intresse påkreditmarknaden. Det finns enligt bankföreningen dock anledning påpeka vadkommittén också refererar (sid. 22) att styrelsens rådgivarroll enligtverksledningspropositionen möjliggör styrelsemedverkan av företrädare för intressegmpperutan att detta innebär besvärande lojalitetskonflikter. anserdet viktigt alt de nämnda två ledamöterna har god kännedom om marknaden och detbör därför, mot bakgrund av nämnda uttalande, inte vara en utgångspunkt attpersoner från del berörda näringslivet diskvalificeras; det är inte heller lämphgtatt styrelsen sammansätts enbart av företrädare för den offentliga sektorn. Riksförbundethar i stort sett inga erinringar mot förslaget om styrelse.Med hänsyn till behovet av avvägning av statsskuldspolitiken mol andra delarav den ekonomiska politiken är det, som kommittén påpekar, angeläget attfinansdepartementet har en representant i styrelsen. instämmerockså i att i styrelsen bör ingå representanter med särskild samhällsekonomiskkompetens och kunskap i kreditmarknadsfrågor, vilka inte bör företräda någotsärskilt intresse på kreditmarknaden. ifrågasätter om inte dennu nämnda representationen i styrelsen bör inskrivas i 7 § i instruktionen förriksgäldskontoret likaväl som kravet att fyra av styrelseledamöterna skall varaparlamentariker. anförde i sitt yttrande över statsskuldpolitiska kom mitténs slutbetänkande är statens upptagande av lån och förvaltningen av statsskulden frågor där avvägning måste ske mellan , och . Detta samråd sker nu i gemensam ma planeringsgmpper på tjänstemannaplanet. Någon formalisering av detta samråd föreslås inte i betänkandet. finner inte heller en formalisering av samrådet erforderlig men förutsätter att fortsatt sam råd sker. Ledningsfrågorutöver formerna för styrelsens sammansättning och arbetssätt hade bort anslåtill det aviserade slulbetänkandet. Behovet av en direktion m.m. synes svårligengå att uppskatta innan den underliggande organisationen . I styrelsenbör ingå ledamöter med särskilda insikter i internationellafinansieringsfrågor. Styrelsens inflytande över enskilda låneoperationer börstärkas. Större garantifrågor bör hänskjutas till styrelsen för beslut. Lösentidför obligationer bör kunna utläsas av obligationsviUkoren. Förbudetmot "eviga lån" bör kunna slopas, dock med föreskrift att statslånalltid skall kunna lösas efter uppsägning. Instruktionenför bör innehålla uttryckliga omröstningsregler. Riksgäldskommitténhar delat upp utredningsarbetet i två delar. Skälet tiU denna uppdelning synesbl. a. vara, att den tid som kommittén haft till sitt förfogande icke varittillräcklig för att slutföra utredningsarbetet i ett sammanhang. Detdelbetänkande detta remissyttrande gäller, avses uteslutande behandla deförändringar som är nödvändiga inför det ändrade huvudmannaskapet, under det atlprincipiella överväganden kommer att redovisas i ett slutbetänkande. Samfundetanser, att det hade varit naluriigare och mer logiskt atl först lösaorganisatoriskt viktiga principfrågor för att därefter redovisa förslag tilldetaljplanering. Motbakgrund av den struktur kommittén valt att ge betänkandet, framstår det sommindre välbetänkt att redan i delbetänkandet ingå på ledningsfrågor utöverformerna för styrelsens sammansättning och arbetssätt. Behovet av endirektion, inrättandet av en ny tjänst som överdirektör och en funktion förstrategisk analys och bedömning synes svårligen gä alt uppskatta innan denunderliggande organisationens utformning och kompetensresurser redovisats. Samfundetövergår härefter till att yttra sig över respektive avsnitt i delbelänkandet. Styrelsenssammansättning och funktion (2. sid. 21) Samfundetdelar kommitténs bedömning, att halva antalet ledamöter bör varaparlamentariker och de skäl som anförts till stöd härför. Det förefaller rimligtatt anta, att dessa ledamöter kommer att rekryteras bland de riksdagsledamötersom genom sitt politiska arbete eUer annorledes har breda och djupgåendekunskaper i ekonomiska och finansiella frågor. Beträffandeordförandeskapet ser samfundet inga tvingande skäl till varför detta skulle innehas av riksgäldsdirektören, och samfundet anser i 40 likhetmed kommitlén det lämpligt atl avvika från huvudregeln i proposi- Prop.1988/89:97 tion 1987/88:99 på den punkten. Samfundetanser, att den ene av de tvä ledamöter som fömtsätts ha samhällsekonomiskkompetens bör ha särskilda insikter i internationella kredit- ochkapitalmarknadsfrågor. Styrelsensuppgifter (2.3.2 sid. 25) Medhänsyn till de snabba förändringar som sker i de finansiella marknaderna måstestyrelsens ramar och riktlinjer för upplåningen bli mycket aUmänl formulerade.De närmare lånevillkoren i respektive operation (såsom löptider, valutor,amorteringar, upplåningsform) synes icke gå att reglera inom ramen för sådanariktlinjer. Detta synes med nödvändighet leda till ett synnerligen långtgåendebeslutsansvar för riksgäldsdirektören jämfört med den nuvarande ordningen.Denna innebär vanligtvis att riksgäldsfullmäktige fattar ett principbeslut förvarje enskild läneoperation innefattande bemyndiganden för läneundertecknandeoch delegering från riksgäldsfullmäktige till riksgäldsdirektören att fattabeslut gällande de närmare lånevillkoren etc. Först härefter och inom ramen förprincipbeslutet fattar riksgäldsdirektören beslut om lånet skall upptagas ellerinte. Denföreslagna beslutsordningen torde innebära, atl verkschefen åläggs ettbeslutsansvar som i ekonomiska termer torde sakna motstycke inomstatsförvaltningen. Enligt samfundets uppfattning bör styrelsens inflytandeöver de enskilda låneoperationerna och formerna för dessa därför stärkas. Somnämnts synes detta vara motiverat med anledning av upplåningsbeslutenssynnerligen stora ekonomiska betydelse, men ävenledes mot bakgrunden av denkompetens som kommer att finnas representerad i kontorets styrelse. Samfundetanser icke, att frågor om utfärdande av statlig kreditgaranti generellt börbeslutas av riksgäldsdireklören. Det förefaller rimligt, all åtminstonegarantifrågor av större ekonomisk eller principiell räckvidd (såsom exempelvisinom energiområdet, där ett enskilt beslut kan avse en långsiktigriskinvestering i miljardklassen), hänskjuts till styrelsen för beslut. (3. sid. 33) Vadsom anförs i delta avsnitt av betänkandet innebär en motivering till varför kontorets organisation kommer alt redovisas i ell slut betänkande. Samfundet anser att samma skäl som anförs i den delen motiverar att även frågan om inrättandet av en funktion för strategisk analys och en direktion behandlas inom ramen för slutbetänkandet. Inrät tandet av en tjänst som överdirektör synes ävenledes lämpligen böra anstå. Tjänsten motsvaras av innehållet i den tjänst som uppbärs av vice riksgäldsdirektören och några egentliga skäl för denna dubblering anförs icke i betänkandet. 4 1988/89. Instruktion förriksgäldskontoret (4. sid. 41) Prop. 1anslutning till 4 § vill samfundet framföra, att den lösentid som enligt JUaga Ipraxis tillämpas, bör kunna utläsas av obligationsvillkoren. Det leder till rättsosäkerhetoch olikformighet i behandlingen av enskilda obligationsinnehavare, dvs. i aktueUasituationer i praktiken privatpersoner, om kännedom om kontorets praxis från tidlill annan skall vara avgörande för om obligationsinnehavaren företer enpreskriberad obligation för inlösen. Det föreligger en uppenbar risk för attendast särskilt initiativrika personer, som förstår att skaffa sig kännedom omkontorets praxis, kommer att kunna tillgodose sina intressen. Samfundetdelar kommitténs uppfattning (s. 44) att det nu gällande förbudet mot"eviga" lån bör kunna slopas. Det förefaUer emellertid nödvändigt attföreskriva att statslån alltid skall vara möjliga att lösa efter uppsägning.Att för tid och evighet binda staten för ett visst låneengagemang förefallericke stå i överensstämmelse med den flexibilitet som bör eftersträvas istatsskuldspolitiken och vilken är en gmndprincip för det föreslagnaanslagssystemet. Somtidigare nämnts (jfr ovan s. 3), vill samfundet i anslutning till 6 § anmärka,att inrättandet av en tjänst som överdirektör bör anstå till dess fråganytterligare analyserats inom ramen för slutbetänkandet. Närdet gäller bestämmelserna om beslutsförhet i 7 §, förefaller det lämpligt attuttryckligen föreskriva att riksgäldsdirektören skall vara närvarande för beslutsförhet. Vidarebör 7 § kompletteras med omröstningsregler. (Jfr dock 18 § Förvaltningslagen). Detframtida arbetsuppgifter (9. sid. 101) Samfundetanser att kommitténs uttalanden gällande sitt fortsatta arbete förefaller haalla fömtsätlningar att leda till förslag som motsvarar de ökade kraven pårationalitet och effektivitet inom statsförvaltningen. 2 Anslagssystem och anslag för /90 Kommitténföreslår att riksgäldskontorels anslagssystem förändras. Tre altemativredovisas till det nuvarande systemet. Kommitlénföreslår att altemativ 1 genomförs. Alternativ 2 och 3 bedömer kommittén svåraatt genomföra på kort sikt. Detföreslagna alternativet (nr 1) innebär framför allt att anslagsstmktu-renrenodlas och förtydligas. Kommittén föreslår också att samtliga anslag utom"systemutveckling m.m." ges i form av förslagsanslag. m. föreslås som reservationsanslag. Statskontorettillstyrker den föreslagna förändringen av anslagssyste- 42 mel.Statskontoret vill dock framhålla olägenheterna med aU systemul- Prop.1988/89:97 veckling/ADB-investeringar ges ett särskilt anslag. Det innebär 2 särbehandlar ADB-frågorna såsom avskilda från verksamhetsfrågorna.Erfarenhetsmässigt får della ofta lätt till följd att ADB-ansvaret avgränsasorganisatoriskt och koncentreras till ADB-funktionen. Insikten om ADB som iförsta hand ell hjälpmedel och stöd i verksamheten går lätt föriorad ellerglöms bort. Tekniken riskerar att styra sakområdet och inte tvärs om som börvara fallet. Kommitténuttalar att ansvaret för ADB-användningen bör ligga hos de verksamhelsansvariga.ADB-avdelningens uppgifter skall, såsom kommittén även uttrycker det, vara attge service på uppdrag av verksamhetsansvariga. Statskonoret delar heltkommitténs uppfattning och anser atf dessa uttalade principer för ADB-ansvaretär så viktiga att de bör komma till uttryck även i systemet föranslagstilldelningen. Statskontoret ser dock inte hur detta skallkunna åstadkommas. Det föreslagna anslagssystemet skapar emellertidförutsättningar för att i ett nästa utvecklingssteg åstadkomma dennaförändring. Det ger nämligen enligt statskontorets bedömning bra möjligheteratt utveckla ett myndighetsanpassat system för verksamhetsplanering/budgeteringoch uppföljning/resultatanalys som utan invecklade konstmktioner kan kopplassamman med anslagsslmkturen. Statskontoret finner det därför angeläget att ettsådant utvecklingsarbete kommer till stånd. Utvecklingsarbetetbör samordnas med och beakta kommitténs överväganden om riksgäldskontoretsframtida verksamhet, organisation m.m. Inriktningen av arbetet bör dock inte begränastill att utveckla ett planerings- och uppföljningssystem som ansluter till detnu föreslagna nya anslagssystemet (alt 1). Arbetet bör också skapa underlag förytterligare en förändring av anslagssyslemet nämligen en övergång till ettanslagssystem av den typ som kommitténs alternativ 2 representerar. I detta stmkturerasanslagen i verksamhetsgrenar efter vad som är myndighetens huvuduppgifter. Detskapar möjligheter att införa målstyrning med åtföljande resultatansvar.Förvaltningskostnadsanslaget och anslaget för systemutveckling m. m. fördelasoch redovisas då pä de olika verksamhetsgrenarna. Därmed kan också problemetmed det separata ADB-anslaget elimineras. Iett system med målstyrning och resultatansvar ställs större krav på myndighetensåväl i fråga om framförhällning, långsiktig planering och uppföljning/utvärderingsom flexibilitet i den löpande verksamheten. Det utgör bärande skäl för attinföra treåriga budgetramar med ramanslag. Utvecklingsarbetet bör därför skeinom ramen för treårsbudgetprocessen. 5Anslagsförslag för /90 Iavvaktan pä kommitténs slutbetäkande bör enligt statskontorets mening ytteriigaremedel endast tillföras för - porton p. g. a. slopadtjänstebrevsrätt - riksdagstryck p. g. a.tillkommande kostnad genom det förändrade huvudmannaskapet 43 -strategisk planering, men att detta tillskoll inledningsvis disponeras Prop.1988/89:97 enligt vad statskontoret föreslagit i avsnitt 3 ovan. 1brist på underiag uttalar sig statskontoret inte i övrigt beträffande Kommitténhar förutskickat att den kommer alt avge sitt slutbetänkande under våren 1989.Betänkandet avses behandla framtida arbetsuppgifter ochorganisation. Statskontoretgör f. n. på uppdrag av kommittén en översyn av riksgäldskontoretsorganisation. Översynen skall ligga tiU gmnd för kommitténs ställningstagande iorganisationsfrågan. Statskontoretsarbete tar sin utgångspunkt i nuvarande organisation. Kommitténsställningstaganden i återstående frågor om "det framtidariksgäldskontoret" kommer att beaktas i arbetet innan det avslutas ochredovisas för kommittén. Översynsarbetetavgränsas tiU att åstadkomma den redovisning av verksamhet och organisationsom erfordras för regeringens ställningstagande som det kommer till uttryck ifrämst instmktionen. Det innebär att ge ett underlag för beslut om myndighetensorganisatoriska gmndstmktur. Att utreda och besluta om myndighetensdetaljorganisation bör ankomma på och bör påbörjas så snart gmndstmkturenhar fastlagts. Ianslutning till att. ny organisation för riksgäldskonloret förbereds bör inomkontoret påbörjas ett arbete med att utveckla det system för verksamhetsplanering,internbudgetering och uppföljning som statskontoret berört ovan. Dettautvecklingsarbete bör ges hög prioritet och inriktas på att ge underlag förbeslut om treåriga budgetramar och ramanslag. Tidsmässigtbör det fortsatta utvecklingsarbetet (inkl. statsmaktemas beslut i tillämpligadelar) vara inriktat på att senast till budgetärsskiftet 1990/91 genomföraett system för verksamhetsplanering, budgetering och uppföljning/resultatanalys. Slutligenbör målet vara att införa treåriga budgetramar och ramanslag from budgetåret1991/92. () instämmer i allt väsentligt i kommitténs för slag. Verket begränsar sig till att kommentera förslagen om anslagssystem för oeh om inlernrevisionens roll och uppgifter samt kommitténs fortsatta arbete med arbetsuppgifter. RRVbiträder förslaget att välja en anslagskonstruktion enligt alternativ 1. naga /Härigenom avskiljs uppgifter som riksgäldskontorei kan påverka frän sädana somkontoret inte kan påverka. Till de senare hör räntor på statsskulden,kostnader för upplåning och låneförvaltning och garantiverksamhet. Sådana förkontoret opåverkbara utgifter bör anvisas under förslagsanslag. RRV anser atten strävan bör vara att anvisa medel för kontorets förvalt-ningsulgifter underett ramanslag, varigenom kontoret får ansvara för sin verksamhet på det sättsom kommer att bli huvudregel för de statliga myndigheterna. Eftersomriksgäldskontorels egna kostnader för uppdragsverksamheten inte är väsentliga irelation till de totala kostnaderna och eftersom verksamheten inte bedrivs ipåtaglig konkurrens, behövs inte någon mera komplicerad form att anvisa medel.Om medel för kontorels förvaltningskostnader anvisas över ramanslag kanövervägas att lägga också uppdragsverksamheten under ett eget ramanslag om1000 kr. eller som en särskild post i en stat under förvaltningsanslaget medett nettobelopp om O kr. Till verksamheten bör knytas en särskild anslagskreditför kaptialför-sörjning inkl. förluslutjämning. Kommitténanser att det kan vara lämpligt att senare pröva alternativ 2. Enligt RRVsmening torde detta alternativ inte vara nödvändigt för atl åstadkomma enförbättrad verksamhetsslyrning. Alternativet är avsevärt sämre än ahernativ 1,eftersom medel för verksamhet skulle anvisas över ettförslagsanslag. Det blir därför svårt för regeringen att begränsa sådanakostnader som skall hålla sig inom. De effekter som kommitténvill uppnå bör kunna fäs genom en förbättrad redovisning. RRV vill i dettasammanhang erinra om att verket 1986 på regeringens uppdrag utredde vissafrågor om redovis- . ning (Ändrade metoder för att redovisakursdifferenser oeh vissa ränteutgifter, RRV dnr 1986:561). RRV föreslogdärvid att kontoret skulle förbättra sin externa redovisning genom att gå övertill en ny redovisningsmodell. Den föreslagna redovisningsmodellen skulle geförbättrade möjligheter all redovisa verksamheten fördelad påverksamhetsgrenar, organisatoriska enheter, aktiviteter m. m. oberoende av anslagssirukturen.Genom en sådan redovisning skulle det vara möjligt att styra och redovisaverksamheten utan atl behöva underindela anlsagen i verksamhetsgrenar etc. RRVkonstaterar med tillfredsställelse att verket i tidigare sammanhang framförda synpunkter angående den externa revisionen av riksgäldskonlo ret tillgodosetts (RRVs yttrande 1986.09.10 över stasskuldspoliliska kom mitténs slutbetänkande, RRV dnr 1986:350).