mot · GB02Jo751 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo751 av m. fl. (m) om miljöpolitiken Att skydda och förbättra miljön är en av vår tids stora uppgifter. Genom tidigare okunnighet och försummelser har viktiga miljö- och naturvärden kommit att hotas i och i andra länder. Framtidsoptimismen var stor . Efter slut skulle teknik och vetenskap utnyttjas i fredens tjänst för att förbättra människors levnadsförhållanden. Automation och elektronik skulle förkorta arbetstiden och avskaffa smutsiga och tunga jobb. Kärnenergin skulle lösa energiproblemen, växtförädling och avancerat växtskydd ta bort världssvälten och medicinens framsteg bota folksjukdomarna. Till en stor del har förhoppningarna uppfyllts. Utvecklingens miljömässiga konsekvenser fanns dock sällan med i denna framtidsplanering. bok var en reaktion mot detta. Boken kom ut i och har haft stor betydelse för den senare utvecklingen. Den var väckarklockan som väckte det moderna miljömedvetandet. Boken pekar på vad som händer vid ett okritiskt användande av vissa miljögifter och hur dessa successivt anrikas i den naturliga näringskedjan, vilket kan få till följd att fortplantningsförmågan slås ut hos högre arter. Mänsklig teknik skapade ett hot mot mänskligt liv. Det tog många års intensiv forskning för att reda ut sambanden, vilket är lätt att glömma med facit i hand. Forskaren som upptäckte DDT:s verkan som ett medel mot insekter och därmed insektsburna sjukdomar fick . vet vi åtskilligt om DDT:s negativa egenskaper och medlet är nu förbjudet i stora delar av världen. Kunskaperna om hur åtgärder på olika områden påverkar miljön är dock fortfarande otillräckliga. Med ökad kunskap blir det lättare att uppträda med större aktsamhet om miljön. Kunskapen blir emellertid aldrig fullständig och forskning om biologiska, kemiska och fysikaliska samband kommer ständigt att förse oss med nytt vetande. Som en reaktion mot de misstag på miljöområdet som begåtts vill en del radikalt förändra produktionssystemet och skapa ett annat samhälle, som inte bygger på avancerad teknik. Det skulle bli ett mycket primitivt samhälle, som också det skulle negativt påverka miljön. Vi tror inte heller att människor i gemen är beredda att återgå till flydda tiders levnadsförhållanden och standard. I stället för att motarbeta den tekniska utvecklingen bör vi använda ny teknik i miljövårdens tjänst. Människan har under århundradenas lopp givit naturen djupa sår, men det är sår som både kan och måste läkas. En avancerad energiframställning medverkar till renare luft. Moderna reningsverk kan ge oss renare vatten. Bilar med tekniskt fullgod reningsutrustning och effektiv rökgasrening vid våra förbränningsanläggningar är en förutsättning för att skogsskadorna effektivt skall kunna bekämpas. Bilen med nollutsläpp, t. ex. vätgasbilen eller en eldriven bil, är säkert möjlig att förverkliga i ett samhälle med en positiv inställning till teknisk utveckling. Tekniska framsteg är nödvändiga för att ge oss en bättre miljö. Det är vi människor som väljer teknikens inriktning. Rent vatten, ren luft och en oförstörd natur bör vara självklara delar i en god mänsklig livsmiljö. Tekniken bör användas för att nå detta mål. De ekonomiska styrmedel som vi föreslår i denna motion skulle verksamt bidraga till utvecklingen av ny miljövänlig teknik. Det skulle nämligen löna sig för företagen att använda miljövänliga produktionsmetoder. Det långsiktiga målet med miljöpolitiken måste självfallet vara att pressa ned miljöskadliga utsläpp till en nivå som ligger under den naturen tål. En grundidé i moderat politik är att betona det personliga ansvaret. Detta får en särskild tyngd i miljöfrågorna. Den nuvarande generationen har ett självklart ansvar inför kommande generationer. Naturen har vi av tidigare generationer fått att förvalta och att utveckla för våra barns räkning. Varje människa bör bidraga till skyddet och vården av naturen genom hänsyn och varsamhet. Naturen skall utnyttjas så att de biologiska systemens produktionsförmåga bibehålls och därigenom den genetiska variationen bevaras. En god miljöpolitik måste vara byggd på kunskap och på de enskilda människornas ansvar för miljön och för varandra. Detta ansvar stimuleas av ett eget ägande. Detta skapar också respekt för det andra äger. Det kollektiva beslutsfattandet riskerar däremot att successivt urholka det personliga ansvaret. Ett folk som äger personligt är ett folk som skyddar och vidareutvecklar de samlade tillgångarna. Vården av naturen, liksom stads- och bostadsmiljön, blir härigenom en uppgift för var och en och för alla. Genom allemansrätten förenas det enskilda ansvaret med allmän tillgänglighet till naturen. Miljöfrågorna rymmer inte bara den dynamiska aspekten - att se till att livet kan fortsätta - utan också historiska aspekter. Kultur- och naturlandskapet har förändrats snabbt sedan slut. De flesta människor upplever förändringarna starkt. Bandet bakåt i tiden försvagas, vilket leder till tilltagande rotlöshet. Vi måste därför i bevara exempel på vårt tidigare kultur- och naturlandskap. Vi har också ett ansvar för att hotade arter ges möjlighet att leva vidare. Livsförutsättningarna för dessa arter måste bibehållas - även om det medför betydande inskränkningar i markanvändningen. Vissa naturtyper hotar att försvinna i övergången från en livsstil till en annan. Ett urval av dessa måste räddas för att kontakten med tidigare generationer skall kunna bevaras. 1* 1987/88. Ett spritt enskilt markägande ger ett varierat landskap. Alla markägare har sin egen uppfattning om hur marken skall vårdas och brukas. Ett stort offentligt markägande minskar däremot det personliga ansvaret för miljön. Marknadsekonomin är överlägsen alla andra system för användning av ett lands samlade tillgångar. Den fria ekonomin har förmåga att anpassa sig till förändrade krav som den enskilda människan har ett stort inflytande. En engagerad miljödebatt, som bygger på ett sakligt underlag, kan på tvinga fram miljöförbättringar. Det är ingen tillfällighet att miljövården nått längst i de demokratiskt styrda marknadsekonomierna. Genom att en miljöpåverkan oftast inte är en kostnad för producenten behövs det emellertid även i en marknadsekonomi regler för de utsläpp som kan tillåtas. har vi i begränsat oss till att sätta gränsvärden. En nackdel med detta är att intresset för kontinuerliga miljörörbättringar minskar. När kraven har uppfyllts avtar intresset för ytterligare miljöförbättringar. För att kunna kontinuerligt förbättra vår miljö krävs att våra företags konkurrenskraft bevaras. Vi kan därför inte av de svenska företagen kräva så hårda gränsvärden att de på grund av detta förlorar konkurrenskraften gentemot andra industriländers företag. Uppnådda produktivitetsökningar kan emellertid användas för miljöförbättrande åtgärder och prioriteras högre än andra önskvärda förbättringar i form av t. ex. arbetstidsförkortning m. m. För att stimulera till ytterligare utsläppsminskningar föreslår vi att nuvarande system kompletteras med miljöavgifter och miljöstimulanser. har endast en gång beslutat om miljövårdsstimulanser enligt våra förslag. Det gällde skatterabatt för de bilar som uppfyllde de skärpta avgaskraven innan dessa blir obligatoriska . Det har blivit en framgång. Nybilsförsäljningen beräknas till bestå av avgasrenade bilar. Utan stimulansen hade knappast någon bil varit det. Skatterabatten på blyfri bensin har också lett till betydande miljövinster. Skogsskövlingar, förorenandet av mark och vatten och ökenutbredningen har ökat till alarmerande proportioner och satt människors livsvillkor i fara. Sjukdomar, som förorsakas av en undermålig miljö, ger anledning till ständig oro. Miljön är också allvarligt hotad av förändringar i atmosfären, ökningen av koldioxidinnehållet och surt regn, nedsmutsningen av hav och sjöar, en oförsiktig användning av ämnen som innebär en risk för människors hälsa och för miljön och utplånandet av växt- och djurarter. Beskrivningen ovan från beskriver några av de globala miljöhot mänskligheten står inför. Den svaga ekonomisk utvecklingen i många har ökat människors krav på jordens resurser och lett till överexploatering av mark och växtlighet för att säkra kortsiktig överlevnad. De tropiska regnskogarna, med sin unika artrikedom, har på många håll Det kan ge klimateffekter långt utanför tropikerna. Enligt beräkningar är skogsskövlingen nu så intensiv att den frigör lika mycket koldioxid som förbränningen av fossila bränslen. Det kan ge högre medeltemperatur på jorden och leda till ökad uttorkning och smältande polarisar. Avskogningen leder till jordflykt, ökenspridning, energibrist och ökad fattigdom. Den leder också till en allvarlig förlust av växt- och djurarter och till en genetisk utarmning. , fyra gånger den svenska åkerarealen, försvinner . De fattiga tvingas att hantera naturresurserna på ett destruktivt sätt, eftersom de inte har något annat val. Jakten på bränsle till den dagliga matlagningen är ett exempel. Moderat biståndspolitik är inriktad på att bryta denna utveckling genom ökade anslag till miljö-, markvårds- och energiprojekt och till enskilda organisationer, vilka har många program för att skydda och återuppbygga naturresurserna. De största miljöproblemen finns i de länder som valt socialismen som utvecklingsmodell och slagit sönder det traditionella ägande som kunde bildat grunden i en ekologiskt balanserad utveckling. Där har jordbruksproduktionen sjunkit. Det har på många håll lett till svält och umbärande. är ett exempel. Moderata samlingspartiet verkar därför bl. a. för en demokratisk utveckling med stark respekt för äganderätten i dessa länder. Ett annat globalt miljöproblem är de stora koldioxidutsläpp som härrör från fossil förbränning. Halten är högre än den var och ökningen fortsätter. Den leder med stor sannolikhet till en höjning av jordytans temperatur, vilket kan få allvarliga följder. Bland de viktigaste konsekvenserna av en sådan temperaturhöjning är verkan på jordens odlingszoner, förändrade nederbördsmönster och ökad avsmältning av polarisarna. Risken är också uppenbar att förutsättningarna för livsmedels- och vattenförsörjningen i många länder dramatiskt kan komma att förändras. I kombination med tillväxten av öknarna och skövlingen av tropiska skogar torde människans gigantiska utsläpp i jordens atmosfär leda till oanade svårigheter för många av jordens folk. I slutet av detta sekel kan problemet med utsläpp av koldioxid mycket väl bli den helt dominerande miljöfrågan. Detta är något som sällan nämns i miljödebatten i , eftersom det inte passar i debatten om kärnkraftens avveckling. Ökad koncentration har uppmätts också av freoner, metan, kväveoxid och sannolikt också koloxid och ozon. Dessa gaser förstärker klimateffeken av koldioxiden. Hotet mot jordens ozonlager genom utsläpp av freoner och haloner tas upp senare i motionen. kan ställa berättigade krav på att få disponera en större del av världens fossila bränslen för att tillgodose en ökande efterfrågan. I-länderna bör kunna åstadkomma en dämpad efterfrågan på sådant bränsle. Mot denna bakgrund är det naturligt att för fram kravet att i-länderna skall bygga ut kärnkraften. Det svenska beslutet om en avveckling långt innan kärnkraftverkens livslängd uppnåtts måste av upplevas som osolidariskt. För att stämma skall höras i det internationella miljösamarbetet är det viktigt att tillhöra en grupp med tillräcklig tyngd. Ett fördjupat samarbete med EG, den gemensamma marknaden, erbjuder en sådan möjlighet. Miljöfrågorna har inom EG fått successivt ökad tyngd och borde i ett nära samarbete med EG kunna erbjuda en hel del på miljöområdet i form av såväl teknik och kunskaper som forskningsresurser. Ett vidgat västeuropeiskt samarbete är troligen också en förutsättning för ett fördjupat samarbete med , som har svåra miljöproblem. För västeuropeiska länder med en ambitiös miljöpolitik kan investeringar i luftvård i det egna landet ge lägre utbyte än motsvarande investeringar i angränsande öststater. Lösningen på dessa problem skulle underlättas av samordnade västeuropeiska insatser i form av tekniköverföring, kreditöverenskommelser m.m. Miljöproblemen i vår omvärld är av en helt annan storleksordning än i . I södra är svavelbelastningen i ett område 50 gånger högre än i de värst utsatta områdena i . bör emellertid även i fortsättningen vara ett föregångsland när det gäller att åtgärda uppkommande miljöproblem. Den socialdemokratiska regeringen saknar en genomtänkt miljöpolitisk syn. Den saknar djupare förståelse för unika miljövärden. Detta visades inte minst då socialdemokraterna försökte få möjlighet att förprospektera de outbyggda huvudälvarna. Detta avvisades av . Det har alltså inte varit socialdemokraterna främmande att offra dessa orörda älvar för att tillfälligt kunna stimulera sysselsättningen. En bidragande orsak är också att den socialdemokratiska energipolitiken inte har någon målsättning. Detta påverkar regeringens vacklande hållning i olika miljöpolitiska frågor. Den socialdemokratiska miljöpolitiken har i hög grad gått ut på att kommunalisera och institutionalisera miljövården. Socialdemokraternas förkärlek för att bygga upp stora enheter har medverkat till att den enskilde i allt mindre utsträckning känner något personligt ansvar för miljön. Socialdemokraterna har underskattat de ekonomiska styrmedlens möjligheter att förbättra miljön. De anser uppenbart att regleringar ger ett större intryck av politisk handlingskraft än ekonomiska styrmedel inom marknadsekonomins ram. Den socialdemokratiska miljöpolitikens misslyckande är mest uppenbart när det gäller mark- och naturvården. Genom att socialdemokraterna avstått från att utnyttja de fördelar som det enskilda ägandet ger har mark och annan natur skötts sämre och till högre kostnader än vad som varit möjligt och angeläget. Genom att så stora områden avsatts för vad som hävdats vara unika naturvårdsändamål har respekten för det verkligt exceptionella gått förlorad. Vägar och kraftverksbyggen har tillåtits gå före hänsynen till de naturvärden som en gång motiverade att nationalparker skyddades. Socialdemokraternas politiska handlande har till stor del styrts av vilka frågor som råkat komma upp i den allmänna politiska debatten. resurser satsas på frågor som är av relativt sett mindre vikt medan större miljöproblem, som ägnas mindre massmediai uppmärksamhet, glöms bort. Kännetecknande är att de tagit kortsiktiga beslut, vars effekter inte är kända. har jordbrukarna drabbats av miljörestriktioner, som ej varit miljön till gagn men som försämrat jordbrukarnas ekonomi. Det senaste är förbudet mot användning av stråförkortningsmedel i svenskodlad brödsäd. Den socialdemokratiska miljöpolitiken grundar sig alltför ofta på bristfälligt kunskapsunderlag. Detta har äventyrat viktiga miljövärden. Regeringens godkännande av ersättningen till bönderna för att lägga ca 100 000 ha i träda ledde t. ex. sannolikt till den hittills största ökningen av kväveläckaget till omgivande vatten. Socialdemokraterna har också genomdrivit en mängd höjda skatter på bilområdet. Accisen, bensin- och vägtrafikskatterna har höjts . Avdragsmöjligheter för arbetsresor har försämrats, liksom reglerna för leasingbilar. Detta riskerar att få till följd att allt färre får råd att köpa ny bil med avancerad avgasrening. i ett internationellt perspektiv har föryngringen av den svenska bilparken halkat efter övriga . Detta är allvarligt från miljösynpunkt, eftersom minskningen av utsläppen därigenom bromsas upp. Miljölagar och ekonomiska styrmedel Miljöpolitiken bedrivs i huvudsak med hjälp av regleringar. I lagar, förordningar och beslut i enskilda ärenden anger staten vad som är acceptabelt från miljösynpunkt. I miljöskyddslagen anges i detta syfte krav på förprövning av miljöpåverkande industriell verksamhet. Vid denna förprövning ges en koncession, dvs. ett gränsvärde bestäms för tillåtna utsläpp. Tillstånd lämnas av eller i vissa fall av länsstyrelse. Dessa tillstånd reglerar bl. a. hur stor miljöpåverkan får vara för att verksamheten skall få bedrivas, krav på att verksamheten lokaliseras på bästa plats, att utsläppen skall minskas efter vad som är miljömässigt motiverat, tekniskt möjligt och ekonomiskt genomförbart. Vid tillståndsgivningen skall även viss hänsyn tas till vilken konkurrens företagen utsätts för och vilka miljökrav som ställs i andra länder. Tillståndsgivningen är tidsbegränsad men kan omprövas före utsatt tidpunkt om de tekniska förutsättningarna har förändrats. Den som överskrider föreskrifterna i koncessionen drabbas av en miljöskyddsavgift, en typ av sanktionsavgift, om överträdelsen har medfört ekonomiska fördelar för den som utövar den miljöfarliga verksamheten. Vid grova miljöbrott kan böter eller fängelse utdömas. Sanktionsavgiften har utdömts endast i ett fåtal fall. De krav den svenska miljöskyddslagen ställt på företagen har lett till betydande minskningar i utsläppen av föroreningar, vilket framgår av tabellen. Reduktioner i årliga föroreningsutsläpp (totalt och från industrin) Andel industriella utsläpp av totala 1985 (%) 1 Ökning av utsläppen Likväl är det hittillsvarande koncessionssystemet otillräckligt i flera hänseenden. Det gäller dels frågan om sanktionen vid överträdelser, dels den otillräckliga stimulansen att nå längre i miljöskydd än vad koncessionsvillkoren anger. Det har dessutom visat sig svårt att kontrollera efterlevnaden av det nuvarande systemet. För att främja efterlevnaden av miljöskyddslagen förordar vi att sanktionsavgifter utgår vid alla överträdelser av koncessionsvillkoren, oavsett om överträdelsen medfört ekonomiska fördelar för företaget. De skall sättas så högt att de får en kraftig effekt. Grova brott skall som leda till böter eller fängelse. Den nu föreslagna förändringen kan öppna möjligheter för en snabbare skärpning av koncessionsvillkoren. De enstaka överträdelser som skärpta koncessionskrav kan leda till drabbas av den sanktionsavgift som med det av oss skisserade systemet blir enklare att utdöma. Enligt vår mening måste den ensidiga regleringsinriktning som miljöpolitiken haft brytas till förmån för en ökad användning av ekonomiska styrmedel. Sådana styrmedel syftar till att på nyttigheter som betraktas som fria åsätta det pris som de rätteligen har. Om man på detta sätt sätter pris på miljön kan en snabbare utveckling i miljövänlig riktning främjas, jämfört med ett ensidigt utnyttjande av regleringar och koncessioner. Utformningen av de ekonomiska styrmedlen kan skifta. Miljöavgifter kan t. ex. utnyttjas mot utsläpp av miljöskadliga ämnen i vatten och luft. Företag och enskilda stimuleras genom dessa avgifter att minska utsläppen. kan samma stimulans med fördel erhållas med skatterabatter. Båda systemen kan förenas med koncessionsvillkor om maximalt tillåtna utsläpp. Regeringens frisläpp av de allmänna investeringsfonderna utanför stöd området för miljöinvesteringar innehåller drag av skatterabatt. Förutsättningen för frisläpp var dock inte klar för företagen när medlen avsattes, varför någon rationell miljövårdsplanering inte kunnat utföras. Vi förordar i annat sammanhang ett allmänt frisläppande av företagens investeringsfonder. Det innebär att fonderna öppnas också för miljöinvesteringar som bedöms angelägna. En sådan ordning undviker den ryckighet som drabbat miljöinvesteringar med investeringsfondsmedel. En mängd beslut av stat, kommun och enskilda kommer vid genomförandet att leda till påverkan på miljön. Det är viktigt att denna påverkan får en allsidig belysning innan besluten fattas. En sådan belysning sker när det gäller särskilt miljöfarlig verksamhet. Då bedöms verksamheten i länsstyrelse eller . Det finns starka skäl att komplettera nu gällande lagstiftning med ett krav att inför beslut som bedöms kunna ge miljökonsekvenser utförligt redovisa dessa. accepterade denna tankegång vid ändringen av väglagen . Miljökonsekvensbedömningar kan på ett värdefullt sätt komplettera det beslutsunderlag som vanligtvis presenteras. Omfattningen bör stå i rimligt förhållande till det beslutet avser. Bedömningen bör kunna diskuteras offentligt. Miljömedvetenheten under gångna tider var inte alltid stor. Malmbrytning, grustag och avfallsdepositioner av skilda slag ägde rum utan att miljövårdande insatser vidtogs. Några krav på sådana ställdes inte heller av den tidens statsmakter eller myndigheter. Historiska miljöförsummelser kan inte lämnas oåtgärdade, trots att de som åsamkat skadorna för länge sedan kan ha lagt ned den tidigare verksamheten. Det är en ofrånkomlig uppgift för det allmänna att finansiera de miljövårdsåtgärder som dagens miljömedvetande kräver i dessa sammanhang. Till grund för en riktig miljöpolitik måste ligga kunskap. För att varje människa skall kunna ta sitt ansvar krävs en bättre utbildning i naturvetenskapliga ämnen redan i den obligatoriska skolan. Inte minst viktigt är det att förbättra klasslärarnas kunskaper i dessa ämnen. Även i gymnasieskolan måste en ökad vikt läggas vid de naturvetenskapliga ämnena - främst biologi och kemi. Relativt sett viktigast är att den tekniska linjen får större utrymme för dessa ämnen. Dessutom bör elever vid tekniska högskolor stimuleras till ett ökat miljöengagemang genom ett ökat utbud av kurser i miljöfrågor. Att vi behöver ytterligare kunskap om vad som sker vid miljöpåverkan är otvetydigt. Forsknings- och försöksbehoven är närmast outsinliga. Några exempel kan nämnas: Vid vilka nivåer av näringsämnena kväve och fosfor i haven risken för syrebrist och biologiska skador uppstår, är inte känt. Konsekvenserna av och orsakerna till ozonhålet äver är inte fullständigt kända. Koldioxidutsläppens långsiktiga påverkan är ofullständigt känd. Enligt vår mening bör statliga forskningsmedel för dessa ändamål i första hand kanaliseras vid (). Vår kunskap om orsaker och verkningar i miljöfrågor blir aldrig fullständig. Trots detta får vi inte tveka att vidta åtgärder mot det vi uppfattar som vitala miljöproblem. Ett institut för fri och oberoende miljöanalys borde skapas. Dokumenterade eller befarade miljöproblem tenderar att bedömas på olika sätt beroende på vilket intresse som representeras i bedömningen. Detta kan leda till att vissa problem överdrivs medan andra underskattas. Ett minimikrav måste vara att risker och hot mäts med samma måttstock. För att detta skall kunna ske krävs att oberoende sakkunskap utnyttjas som beslutsunderlag för åtgärder. Besluten måste grundas på en helhetssyn där långsiktiga konsekvensbedömningar får spela betydande roll. Därmed undanröjs risker för felsatsningar, resursslöseri och ineffektivitet. Ett fristående institut med målsättningen att sammanställa och väga befintlig kunskap och göra riskanalyser borde kunna tillföra nationell och internationell miljövård värdefull information. bör uppdra åt regeringen att närmare utreda formerna för detta institut. Vår natur och vårt landskap är resultatet av generationers mänskliga påverkan. Även måste människan få påverka naturen. Vissa landskapstyper och naturområden kommer dock att försvinna om inte restriktioner för markanvändningen införs. Sådana restriktioner kan enligt vår mening undantagsvis vara befogade. Staten skall då ersätta markägarna för eventuella förluster som kan uppstå på grund av inskränkningarna. Även specifikt hotade växt- och djurarter måste kunna skyddas genom restriktioner i markanvändningen. Förstörd natur hör till det som är mycket svårt att åtgärda, i större skala blir det av ekonomiska skäl omöjligt. Nationalparker skall omfatta områden där naturen i huvudsak får utvecklas fritt. Marken bör ägas av staten. Naturen i nationalparker skall normalt inte behöva någon skötsel. Nationalparker skall därför i princip inte ha några driftskostnader utom för viss övervakning. Ett par sydsvenska nationalparker utgörs emellertid av kulturparker av skilda slag, vilka kräver särskild vård. Skyddet skall enligt vår mening vara mycket starkt. Svenska nationalparker bör kunna tjäna som internationella referensområden.