ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02L718 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:L718 av m. fl. om förbud mot import och försäljning av krigsleksaker Krig är fruktansvärt. Hem, byar städer och hela länder skövlas och ödeläggs. Människoliv förintas eller förstörs. Krigets skador sträcker sig ofta generationer framåt i tiden. Med de mest avancerade förintelsevapnen kanske hela mänskligheten förintas. Därför får inte krig vara någon lek. Krig måste tas på allvar. Mot den bakgrunden måste krigsleksaker kritiseras och fördömas hårt. Av den anledningen är det allvarligt att krigsleksaker för ges till barnen. En stor del av de krigsleksaker som - särskilt under julkommersen översvämmar skyltfönster och varuhus, passiviserar barnen, hämmar deras spontanitet och skaparlust samt befäster reaktionära värderingar och traditionella roller. För att få vinster utnyttjar den kommersiella leksaksindustrin och leksakshandeln barns behov av aktivitet och spänning på ett upprörande och hänsynslöst sätt. Medvetet bygger man vidare på en fördomsfull bild av människan: konflikter löses med aggressivitet och strid. Den starke har rätt att hävda sig på den svages bekostnad. Att människor lemlästas och slaktas är ett förnekande av människans förnuft och känslor. för i alla sammanhang en hård kamp för att mellanfolkliga problem och konflikter skall lösas med fredliga medel, men bågnar leksaksdiskarna under stridsvagnar, stridsflygplan, krigsfartyg och superhjältar. Med hjälp av smart reklam och PR förs den här enfaldigt förenklade och negativa människosynen ut. skapar man behov av krigsleksaker och vidmakthåller efterfrågan. Inte minst Unga Örnar har genom bl. a. kampanjer sökt rikta uppmärksamheten på att barn utnyttjas och indoktrineras på ett allvarligt sätt. Krigsleksaker är visserligen vinstgivande för fabrikanter och försäljare, men de har inget som helst positivt värde för barnen. Vi måste alla reagera mot det utbud av krigsleksaker som förekommer, som vi måste kräva andra pedagogiskt riktiga leksaker, som gör krigsleksakerna överflödiga i barnens behov av aktiviteter och spänning. Vinstintressena är för starka för att föräldrar, organisationer eller samhälle skall nå gehör genom vädjande till importörer, tillverkare eller försäljare av krigsleksaker. Det enda som kan förhindra en fortsatt verksamhet är ett import- och försälj ningsförbud. Primärt är frågan om krigsleksaker en värderings- eller om vi så vill en politisk fråga. har i FN och andra internationella organ arbetat hårt för ned- Mot. 1987/88 rustning. har det skett en kraftig upprustning av barnkamma- L718 ren. Detta är en kvalificerad dubbelmoral. Vi kan inte arbeta för nedrustning och öka inköpen av krigsleksaker. Vill vi ha fred, måste vi även avväpna barnen. som arsenalen av krigsleksaker ökar blir det allt mer av videovåld och dataspel som förhärligar kriget. Det krävs både lagstiftning och upplysning för att komma tillrätta med både krigsleksaker, videovåld och dataspel som förhärligar våldet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbud mot import och försäljning av krigsleksaker. () () () ()
mot · GB02L719 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:L719 av och () om vålds- och krigsleksaker har det funnits ett avtal mellan barnmiljörådet och leksaksbranschen om förbud mot marknadsföring och försäljning av krigsleksaker, dvs. avbilder av vapen, som använts krig. har det startats försäljning av leksaker som alluderar på det s. k. stjärnornas krig. I reklamen kallas dessa plastfigurer för actionleksaker. Leksakerna marknadsförs på många sätt, också genom filmer i kabel-tv. Denna massiva marknadsföring är effektiv. Många barn, också små barn, leker med dessa produkter, som föreställer dödliga vapen som man på lek förgör varandra med. Barnen uppmuntras att leka lekar fyllda av våld och död. De intalas att vapen inte är farliga. Deras verklighetsuppfattning måste ta skada av dessa leksaker. Leksaksbranschen är inte beredd att teckna nytt avtal med barnmiljörådet om att dessa nya våldsleksaker inkluderas i det tidigare avtalet. Branschen vill istället tillsätta en opartisk utredning. Vi anser att bör ge regeringen i uppdrag att tillsätta en utredning om vålds- och krigsleksaker. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en utredning om vålds- och krigsleksaker.
mot · GB02L721 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:L721 av m. fl. om förbud mot könsdiskriminerande reklam kartlägger den könsdiskriminerande reklamens omfattning och utveckling i . I en framställd översikt har det kunnat konstateras en ökning av könsdiskriminerande och kränkande reklam. Det har också konstateras förekomst av våld i reklamen. Trots kvinnokamp, jämställdhetslag, m. m. går utvecklingen mot verklig jämställdhet långsamt. Reklammakarna tar ingen hänsyn till kraven om jämställdhet, utan gör ständigt nya övertramp. Att tro att man kan tala reklambranschen till rätta är förmodligen blåögt. Allt talar för att de kommersiella intressena överväger, medan etiska och humana värderingar får stå tillbaka. Vi upprepar därför vårt motionskrav om att göra en ändring eller ett tillägg i marknadsföringslagen så att könsdiskriminerande reklam förbjuds. Som grund för en definition av könsdiskriminerande reklam kan kriterier användas. Det kan också vara av värde att studera den norska lagstiftningen, som infördes . Enligt den norska marknadsföringslagen kan reklam som: - står i strid med mäns och kvinnors lika värde - ger intryck av nervärdering av det ena könet - på ett kränkande sätt avbildar män och kvinnor angripas och förbjudas med stöd av lagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring eller tillägg i marknadsföringslagen så att könsdiskriminerande reklam förbjuds. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02L722 · 1988-01-26 00:00:00 — av och () om barnsäkra förpackningar Drygt 200 000 barn skadas så svårt att sjukhusbesök eller motsvarande är nödvändigt. Av dem måste ca 15 000 barn läggas in för vård. Olycksfall svarar för nära hälften av den totala dödligheten bland barn i landet. För barn utgör olyckor största enskilda dödsorsaken. Krasst ekonomiskt innebär detta stora, onödiga kostnader för samhället. Rent mänskligt innebär det sorg och livslångt lidande för många. I runda tal sker en tredjedel av skadorna i hemmet, en tredjedel i lekmiljön nära hemmet och en tredjedel utanför hemmiljön, t. ex. på daghemmet. Bland 10-15-åringar sker hälften av alla olyckor i skolan. Den främsta olycksrisken är utformningen av den fysiska miljön - ett samhälle byggt av vuxna för vuxna utan hänsyn till barns begränsningar och behov. Undersökningar har visat att majoriteten av olycksfallen hade kunnat förebyggas på planeringsstadiet med enkla medel utan större kostnad. Den tredjedel av barnolycksfall som sker i hemmet har ofta samband med förgiftning av hushållskemikalier. Från kräver därför att kemikaliernas förpackningar skall vara barnskyddade. Besynnerligt nog är dock maskindiskmedel undantaget från krav. Kravet, som det är utformat, gäller produkter som av kemikalieinspektionen klassats som "starkt frätande", ett exempel kan vara kaustiksoda, frätande, till exempel avkalkningsmedel och propplösare samt hälsoskadliga och måttligt hälsoskadliga lösningsmedel, exempel härvidlag är lacknafta och fotogen. Frätande maskindiskmedel är dock undantaget, trots att det är den hushållskemikalie som orsakar de flesta förgiftningsolyckorna i hemmet. Bakgrunden till detta ganska anmärkningsvärda undantag från sida synes vara branschens bedömning att det är för dyrt att skrota de nuvarande förpackningsmaskinerna. om man har accepterat branschens bedömning är det angeläget med en skärpt uppmärksamhet från sida i frågan. En sådan skärpt bevakning bör resultera i att nyinstallationer av förpackningsmaskiner ger barnsäkra förpackningar även vad gäller maskindiskmedel. I I9R7/SS. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att åtgärder vidtas som leder till att bestämmelser om barnsäkra förpackningar också kommer att gälla maskindiskmedel.
mot · GB02L724 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :L724 av m. fl. (fp) om ändring i lagen om fastighetsmäklare Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Bo424 hemställs 1. att beslutar om ändring i 2 § andra stycket lagen om fastighetsmäklare, s. k. rikskooperativa organisationer, i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade möjligheter att ställa säkerhet vid lån för köp av bostadsrätt. () () () () ()
mot · GB02L725 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :L725 om marknadsföringen av snabbvinssatser Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Sk549 hemställs att hos regeringen begär förslag om förbud mot reklam och marknadsföring av snabbvinssatser.
mot · GB02L726 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:L726 av m. fl. (vpk) om förbud mot krigsleksaker Med hänvisning till vad osm anförts i motion 1987/88:K430 hemställs att hos regeringen begär lagförslag som förbjuder försäljning och marknadsföring av krigsleksaker och leksaker som bygger på våld. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02L728 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:L728 om ansvar för information om livsmedel Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Jo528 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ansvar och insatser avseende information om livsmedlens användningsområde m. m. () () () ()
mot · GB02L729 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:L729 av m. fl. (fp) om förbud mot extrapriser Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:N333 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om enpris-system. () (fp)
mot · GB02L801 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:L801 av och () om upphovsrättsligt skydd för folkmusik Folkmusiken är inte skyddad i den svenska upphovsrättslagstiftningen. finns det en överenskommelse med vissa användare om ett frivilligt årligt bidrag till Svensk folkmusikfond. Detta bidrag uppgår enbart till en bråkdel av ersättningen som skulle utbetalas om folkmusiken hade ett likvärdigt upphovsrättsskydd som annan musik. existerar en modellag utarbetad av () inom för skydd av traditionella kulturformer. Tillkomsten av denna modellag har lett till ny upphovsrättslagstiftning i ett stort antal stater, dock ej i . UNESCOrs modellagstiftning borde kunna appliceras på svenska förhållanden. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin menig ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att den nuvarande lagstiftningen om upphovsrätt bör kompletteras med regler som skyddar traditionell musik. () () 1 1987/88.
mot · GB02L802 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:L802 av m. fl. (fp, c, vpk) om upphovsrättsligt skydd för folkmusik Regeringen har beviljat ett första anslag till planeringen av ett folkmusik- och dansår 1990. Initiativtagare är riksorganisationer på området i samarbete med studieförbund och institutioner. Vi ser med stor tillfredsställelse på att planeringsarbetet nu inletts samt förutsätter att det skall erhålla fortsatt ekonomiskt stöd. Inför folkmusik- och bör en genomgång göras av lagstiftning och bidragsregler på kulturområdet som leder till att dessa anpassas till de speciella villkor som gäller för utövandet av folkmusik och folkdans. I denna motion vill vi uppmärksamma betydelsen av likvärdigt upphovsrättsligt skydd för folkmusik som för annan musik. Folkmusiken är inte skyddad i den svenska upphovsrättslagstiftningen. finns det en överenskommelse med vissa användare om ett frivilligt årligt bidrag till Svensk folkmusikfond. Detta bidrag uppgår enbart till en bråkdel av den ersättning som skulle utbetalas om folkmusiken hade ett likvärdigt upphovsrättsskydd som annan musik. existerar en modellag utarbetad av () inom för skydd av traditionella kulturformer. Tillkomsten av denna modellag har lett till ny upphovsrättslagstiftning i ett flertal länder. Men i har inga åtgärder vidtagits. Vi föreslår därför att regeringen kompletterar den nuvarande svenska lagstiftningen om upphovsrättsskydd med regler som skyddar traditionell musik. Förslaget bör presenteras för och utgå från att anpassa modellagstiftning till svenska förhållanden. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till komplettering av lagen om upphovsrättsskydd. (vpk) ()
mot · GB02L804 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:L804 av och () om en översyn av den upphovsrättsliga lagstiftningen Vårdhemmet-sjukhemmet blir för många äldre en ersättning för det egna hemmet. Även om alla - personal och ev. anhöriga - gör sitt allra bästa för att få detta alternativ att fungera som det tidigare egna hemmet, sätter vårt byråkratiska samhälle en gräns. Ta bara en så självklar sak som att kunna titta på TV. Den är inte lika självklar för alla. På just ålderdomshemsjukhem finns många som av olika orsaker tvingas gå till sängs mycket och därför inte kan följa TV-programmen. Det skulle vara enkelt att spela över TV-programmen på video och sända dem . Tid har många gamla och sjuka gott om. Ett bra sätt att utnyttja tiden och ge den innehåll kunde vara att få ta del av exempelvis TV:s nyhetsprogram, underhållningsprogram, naturprogram. Men tydligen är det så, att enligt upphovsrättslagstiftningen är detta inte tillåtet. Program får ej spelas in utan tillstånd från dem, som har något med programmen att göra. Det kan vara upphovsman, utövande konstnärer, olika producenter etc. I det egna hemmet är det däremot tillåtet att spela in och sedan visa i familjekretsen. Enligt vår mening är det otillfredsställande att samma regler inte skall gälla då man flyttar till en annan boendeform, som ersätter den egna bostaden, men ändå utgör det egna hemmet. Vi aktualiserade denna fråga vid fjolårets (motion 1986/87:L807). avvisade då (LU 1987/88:9) motionskraven med hänsyn till att upphovsrättsutredningen väntades avlämna ett betänkande, vari bl. a. frågor om det s. k. halvenskilda bruket skulle tas upp. Vi kan nu konstatera att något betänkande ännu ej avlämnats och att det väntas komma först . Eftersom frågan om möjlighet att se på TV på vårdhem och dylikt är av synnerligen stor betydelse för dem, som vistas där bör enligt vår mening ytterligare förseningar av ett lösande av denna fråga undvikas. bör därför besluta hos regeringen begära förslag till erforderliga lagändringar. Om upphovsrättsutredningens betänkande måste avvaktas bör denna fråga behandlas med förtur så snart betänkandet föreligger. Mot bakgrund av det anförda hemställs ^ att hos regeringen begär förslag till lagändring i syfte att möjliggöra inspelning av TV-program på ålderdomshem/sjukhem för senare visning.
mot · GB02L901 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:L901 1987/88:L901 ^ om omhändertagande av hittegods /88 Tyvärr händer det mycket ofta att människor förlorar (tappar eller glömmer) personlig egendom, inte sällan av både kär och värdefull karaktär. upptäcks förlusten efter eller också har personen som förlorat egendomen inte möjlighet på grund av resa eller lång bortavaro att efterlysa den förlorade egendomen. gäller att hittegods som lämnats till polisen förvaras . Detta kan i många fall anses vara på grund av t. ex. ovan redovisade orsaker och kan vålla stora besvär och bekymmer. För att underlätta något för dessa personer som förlorat egendom, skulle förvaringstiden kunna förlängas med ytterligare t. ex. upp . Då får den förlorande parten en betydligt större möjlighet att återfinna sin förlorade egendom. Med hänvisning till vad som ovan framförts hemställs att begär att regeringen låter undersöka möjligheterna att förlänga förvaringstiden för hittegods upp . I 1987/88. Nr L90/-904
mot · GB02L902 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:L902 av () om leasinglagstiftningen Från att ha sysselsatt en handfull personer och omsatt försumbara belopp har den svenska leasingindustrin på drygt växt till en storindustri. Den kraftiga expansionen förväntas dessutom fortsätta i takt med att företagen inser att det viktiga inte är att äga produktionsmedlen utan att ha tillgång till dem. En brist på leasingmarknaden som blir alltmer uppenbar är emellertid avsaknaden av lagkodifierade regler som reglerar förhållandet mellan leasingmarknadens aktörer; leasinggivare, leasingtagare och leverantörer. Förhållandet mellan aktörerna kan kortfattat beskrivas på följande sätt: Leasetagaren söker upp eller blir uppsökt av en leverantör som innehar den produkt som leasetagaren vill ha. För att finansiera produkten kopplas ett leasingföretag in. Leasegivaren köper produkten av leverantören och hyr sedan ut den till leasetagaren. Leverantören kopplas därefter bort ur förhållandet. Förhållandet mellan leasetagare och leasegivare regleras genom ett avtal. Detta avtal är oftast ett förtryckt, av leasegivaren upprättat kontrakt vilket, ganska naturligt, tillförsäkrar denne en stark position gentemot leasetagaren. Ofta föreskriver kontrakten att leasetagaren inte har rätt att åberopa de regler som exempelvis köplagen ger för detta fall det skulle visa sig att produkten är behäftad med fel eller brist. Leasetagaren har heller inte särskilt stora möjligheter gentemot leverantören då det inte finns något rättsförhållande mellan leverantören och leasetagaren. Likaså medger inte kontrakten leasetagaren att bryta dem utan att riskera mycket stora skadeståndsanspråk. Skadestånd som värdemässigt ofta överstiger produktens marknadsvärde. Med ovanstående har undertecknad endast belyst några av de otillfredsställande förhållanden som räder pä leasingmarknaden. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer jag att hos regeringen begär en utredning om lagstiftning gällande leasing.
mot · GB02N16 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:N16 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:72 om avyttring av Mot. statens aktier i , m. m. Etableringen av naturgas i skall enligt uttalande ske på kommersiella villkor. Introduktionen har dock skett med betydande stöd från staten. Naturgasen har en given roll i svensk energi- och miljöpolitik. Det är dock angeläget att en neutral och långsiktig avvägning göres mot andra försörjningsalternativ och effektivare energianvändning. Självklart måste också miljöaspekterna noga beaktas. Regeringens förslag till försäljning av statens aktier i innebär ett ytterligare stöd för introduktionen av naturgas på i storleksordningen 250 miljoner. (Förlusttäckning, nedskrivning av aktier och räntefritt lån.) anser det mindre lämpligt att ett kraftbolag får ett helt dominerande inflytande över naturgasen i . Risken är uppenbar att en neutral och långsiktig avvägning inte kommer att göras mot andra försörjningsal ternativ. finns det inom Sydgasområdet en tydlig strategi med en hänsynslös konkurrens gentemot nyetablering av inhemska bränslen. Detta kan kortsiktigt vara företagsekonomiskt riktigt, men resulterar i en liten eller ingen oljeersättning och den succcessiva utvecklingen av vårt energisystem baserad på förnybar inhemsk energi uteblir. Med dagens låga oljepriser är det betydligt lättare för naturgasen att konkurrera med tillkommande användning av inhemska bränslen än befintlig oljeeldning. Detta är en oacceptabel situation för varje parti som vill medverka till att beslut fullföljs. kan inte medverka till att stödja naturgasen med 250 miljoner utan att förutsättningar skapas för att naturgasen i huvudsak kommer att ersätta olja och kol, samt att ökad användning av inhemska bränslen främjas. anser att en bättre lösning för naturgasdistributionen i hade varit om ett regionalt kommunalt bolag hade haft aktiemajoriteten, därmed borde något bättre garantier kunna skapas för en neutral och långsiktig avvägning mellan olika energislag, samt effektivare energianvändning. 1 1987188.3 sami. 1987/88 N16 () () () () () () () () Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att avslår proposition 1987/88:72, 2. att hos regeringen begär ett nytt förslag som även omfattar de åtgärder som krävs för att den fortsatta etableringen av naturgas i allt väsentligt skall innebära en ersättning av olja, kol och el, samt att en ökad användning av inhemska bränslen och effektivare energianvändning skall främjas. gotab 1988 14395 7
mot · GB02Sf202 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf202 av och () om egenföretagares sjukförsäkringsförmåner Sjukförsäkringssystemet skall ge ett grundläggande skydd för den enskilde vid sjukdom. Ett nytt system för beräkning av sjukpenning gäller från för sjukfall som är kortare än och av längre sjukfall. Reformen medför en avsevärd förbättring för framför allt privatanställda arbetare och deltidsanställda. Sjukpenningen ger nu alla en ersättning som motsvarar av arbetsinkomsten upp till 7,5 gånger basbeloppet. Denna beskrivning av det nya systemet för beräkning av sjukpenning återfinns i budgetpropositionen 1987/88:100 Bil. Förhållandet är emellertid inte sådant som det beskrivs i texten, alla ges nu inte en ersättning som motsvarar av arbetsinkomsten. Det finns stora begränsningar i det fulla skyddet vilket leder till en bristande social trygghet för många egenföretagare. När en egenföretagares inkomst överstiger lönen för jämförbar yrkesverksamhet så reduceras sjukförsäkringsförmånerna. Detta sker oavsett rörelsens resultat. Anledningen till denna begränsningsregel är att kapitalinkomster som kan ingå i rörelseresultatet inte skall grunda sjukpenningförmåner. Samma kapitalinkomster utgör dock underlag för beräkning av sjukförsäkringsavgiften. När det gäller låginkomsttagare bland egenföretagarna innebär reglerna ett mycket dåligt socialt skydd. Med undantag då ett företag startas så baseras den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) på rörelseresultatet. För denna grupp av låginkomsttagare bland egenföretagarna ingår i rörelseresultatet kapitalkostnader i form av skuldräntor. Intäkterna från arbete överstiger alltså det redovisade rörelseresultatet i vissa fall i betydande omfattning. Det bör också understrykas att det sällan rör sig om ekonomisk planering för att undvika skatt bland denna grupp av företagare. Sjukpenningen skulle även i dessa fall kunna grundas på arbetsinkomsten om man bortsåg från kapitalkostnaderna, på samma sätt som kapitalinkomsterna dras bort över en viss inkomst. års utredningsarbete har inte funnit någon lösning på dessa orättvisor och brister i det sociala trygghetssystemet. För att få ett rimligt socialt skydd för alla egenföretagare bör regeringen utreda frågan om det inom allmänna försäkringen kan byggas upp en särskild försäkringsform för egenföretagare. I denna bör följande två huvudkomponenter ingå: Grundtrygghet som skall utgöras av ett garantibelopp vid sjukdom lika för alla upp till en viss inkomstnivå. Därutöver bör finnas en frivillig försäkringsdel där premien relateras till utgående förmåner, karenstid m. m. bör uppdra åt regeringen att utreda införande av en sådan försäkring för egenföretagare. Med stöd av vad som ovan sagts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om egenföretagares sjukförsäkringsförmåner. () () 1987/88 Sf202