mot · GB02So496 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :So496 av och () om sjuksköterskornas situation Det är med fog man kan tala om kris för sjukvården . Det är inte längre ovanligt att man stänger vårdavdelningar på grund av brist på personal också . Detta leder i sin tur till växande vårdköer. Det finns flera tendenser som ter sig starkt oroande med tanke på framtida ansvarstagande för hälso- och sjukvården. Vi vill i det här sammanhanget särskilt rikta uppmärksamheten mot sjuksköterskornas situation, eftersom denna yrkesgrupps kunnighet och kompetens är av helt avgörande betydelse för vårdens kvalitet och för vårdarbetets effektivitet. Vi ställer höga krav på våra sjuksköterskor och vi förväntar oss att de skall ställa upp, villigt och lojalt, också i pressade situationer. Att vi fortfarande har sjuksköterskor som uppfyller våra högt ställda krav är ingen garanti för att det kommer att förbli så också . Den tekniska utvecklingen på sjukvårdsområdet går mycket snabbt och det gäller praktiskt taget inom samtliga specialiteter. Det ställer stora krav på vårdpersonalens förmåga att lära sig ny teknik och att anpassa sig till nya arbetssituationer. Det leder givetvis också till ökade krav på såväl grundutbildning som fortbildning. I ett långsiktigt perspektiv är det synnerligen viktigt att slå vakt om sjuksköterskornas kompetens och yrkesskicklighet om vården skall kunna utvecklas på önskvärt sett både kvalitetsmässigt och ekonomiskt. Det måste vara statsmaktens övergripande ansvar att så sker. Det som ger anledning till oro är att så många sjuksköterskor lämnar yrket och söker sig till andra utkomstmöjligheter. övergick t. ex. 1 225 sjuksköterskor till annan verksamhet, vilket är en ökning . Det uppstår alltså många vakanser, som skulle behöva fyllas med nyutbildade sjuksköterskor. Tyvärr är det emellertid så att vårdlinjerna är betydligt mindre eftersökta än de var bara . var situationen särskilt bekymmersam. Antalet elever som då sökt till sjuksköterskeutbildning var ca 1 000 färre än året innan. hade läget ljusnat något i varje fall på en del platser. Det som händer när efterfrågan är låg till en utbildning är att intagningspoängen sjunker och allt fler andrahands- och tredjehandssökande kommer in. Vi är helt på det klara med att ett högt betyg i teoretiska ämnen inte är avgörande för om en elev blir en bra sjuksköterska eller inte. Självfallet är det andra mänskliga egenskaper, som inte kan mätas i betyg som betyder mer. Det går emellertid inte att bortse från det faktum att en blivande sjuksköterska måste ha viss förmåga att kunna tillgodogöra sig också teoretisk utbildning. Eftersom det är ett lågt intresse för utbildning på hela vårdområdet, sjukvården och äldreomsorgen, finns det risk för att trycket på de yrkesverksamma kommer att öka ytterligare. Sjuksköterskeyrket är av tradition ett kvinnoyrke. Det har dessvärre alltid varit så att kvinnors vårdarbete har varit undervärderat, givit låg lön och dåliga arbetsvillkor. Trots detta har man utgått från att kvinnor också i fortsättningen skall prioritera vårdyrken. Den utveckling vi har sett pekar emellertid åt ett annat håll. Vi tror inte att vi kommer att kunna klara vårduppgifterna inom sjukvård och äldreomsorg om inte de anställda och i första hand sjuksköterskorna, tillerkänns högre lön. Naturligtvis är också andra faktorer än lönen avgörande för ett yrkes attraktivitet. Arbetsmiljö, tekniska hjälpmedel och arbetstider har en avgörande betydelse. Landstingen och kommunerna måste få stor frihet när det gäller att finna vägar för en större tillfredsställelse i arbetet. Sålunda bör det också göras möjligt att göra försök med kortare arbetstid. Det är vår uppfattning att man måste se med stort allvar på utvecklingen inom vårdområdet och inte minst vad gäller sjuksköterskorna. Det finns, som vi också har framfört, anledning att nu göra en probleminventering för att sedan ett åtgärdsprogram skall kunna utarbetas. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att en probleminventering görs och att därefter ett åtgärdsprogram utarbetas vad gäller vårdområdet och där särskilt sjuksköterskornas situation beaktas. () () 1987/88 So496