mot · GB02Sk302 · 1988-01-11 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sk302 av tredje vice talman () om insättning på skogskonto Genom insättning på skogskonto av likvider för försäljning av skog kan inkomsten från en större avverkning ur beskattningssynpunkt fördelas . Inkomsten beskattas när uttag görs. Ett viktigt motiv för denna ordning är att den ger en rättvisare beskattning för skogsbrukaren än om hela inkomsten beskattats försäljningsåret. Större skogsuttag sker normalt med mellanrum. Ett annat - också viktigt - motiv för systemet med skogskonton är att det stimulerar till avverkningar och till väl planerade sådana. I olika avseenden har således skogskontoreglerna positiva effekter. Rätten att avsätta medel på skogskonto är dock begränsad på ett sätt som i hög grad motverkar de syften som angetts ovan och som även i övrigt är svårt att rationellt motivera. Rätten gäller således inte för dödsbodelägare när dödsboet inte längre utgör ett självständigt skatteobjekt, dvs. Därefter läggs således hela likviden för skogsförsäljningar direkt på dödsbodelägarna. Taxeringen sker enligt de regler som gäller för handelsbolag. Till saken hör att om ett barn ärver en skogsgård har han eller hon full rätt att göra avsättning på skogskonto - alldeles oavsett om vederbörande har inkomst av annan verksamhet. Men om två eller flera ärver egendomen och vill fortsätta att driva den gemensamt upphör denna rätt. Det blir allt vanligare att dödsbodelägare behåller skogsfastigheter även efter det att de ovan angivna fyra åren gått ut. Man kan ha olika uppfattningar om detta är en önskvärd utveckling eller ej. En starkt bidragande orsak är de höga taxeringsvärden skogsfastigheter numera åsatts. Ingen av dödsbodelägarna har råd att lösa ut de övriga. Känslomässiga skäl finns också ofta: Man vill gärna ha kvar en andel i den fastighet där man själv eller någon av ens föräldrar vuxit upp. Vilken uppfattning man än har om ägandeformen som sådan, är det redan så att den omfattar många skogsfastigheter. Antalet kommer också med all sannolikhet att öka ytterligare framöver. Det är således ur allmän synpunkt mycket viktigt att även denna ägarkategori stimuleras till att bedriva ett effektivt skogsbruk. De regler som gäller för beskattningen av skogsinkomster har onekligen en negativ effekt härvidlag. Huvudparten av den inkomst skogsförsäljningen ger skattas bort eftersom den och odelat läggs ovanpå den ordinarie inkomsten. Skogsvårdande insatser, t. ex. plantering som regelmässigt sker två eller efter avverkningen, får finansieras ur den ordinarie inkomsten. Skatteeffekten tillsammans med kostnaderna för plantering och andra skogsvårdande åtgärder kan leda till att en i sig olönsam avverkning i slutskedet blir förlustbringande för den enskilde ägaren. Med detta i åtanke är det knappast förvånande om dödsbodelägare inte gör de uttag som de borde göra ur den skog de äger. Gällande regler för avsättning på skogskonto bör därför enligt min mening ändras så att de blir tillämpliga också på enskilda dödsbodelägare av det slag jag här berört. bör således besluta om detta. Det sakberedande utskottet förutsätts utarbeta de lagändringar som härvidlag behövs. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer jag att beslutar om sådan ändring av reglerna för rätt till avsättning på skogskonto att denna rätt tillkommer även dödsbodelägare av det slag som angetts i motionen. 1987/88 Sk302