mot · GB02Sk450 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sk450 ofri skattelättnader för små och medelstora företag Marknadsekonomin är grunden för vår välfärd. Genom denna skapas ett effektivt och decentraliserat system för beslutsfattande. De många små och medelstora företagen är viktiga i detta sammanhang. Genom dessa många företag skapas garanti för en fri konkurrens. Regelsystem och av beslutade lagar måste utformas så att småföretagandet stimuleras och underlättas. Rättssäkerheten och klarheten måste vara bärande vid lagstiftningen. Det är viktigt att företagsklimatet är positivt och framåtsyftande. Den osäkerhet som rått och fortfarande råder beträffande nya lagar, skatter och pålagor verkar hämmande på företagsvilja och initiativförmåga. Det påverkar också många negativt vad gäller intresset att fortsätta sin företagsverksamhet. Näringspolitiken måste därför bygga på stabilitet och förtroende mellan beslutsfattare och näringslivet. I budgetpropositionen anger industriministern att småföretagen är en central del av näringspolitiken och vidare en gynnsam utveckling av småföretagen är också av stor betydelse för den regionala balansen. Det är utifrån dessa konstateranden från regeringens sida anmärkningsvärt att regeringens politik på näringslivsområdet saknar konkreta förslag till förbättringar när det gäller situationen och näringslivsklimatet för dessa företag. Den socialdemokratiska näringspolitiken har i första hand varit inriktad på de stora företagen. Industriministern anger i budgetpropositionen att avreglerings- och förenklingsfrågorna är av utomordenligt stor betydelse för att främja och förnya näringslivet. Han hänvisar sedan till det samordnade ansvaret inom departementet som den s. k. normgruppen har för dessa frågor. Även civilministern hänvisar till normgruppens betydelse när det gäller att driva på och förmedla erfarenheter av reglerings- och förenklingsarbetet vad gäller regler som har betydelse för näringslivet. Jag anser, trots vad regeringen anför, att arbete med förenklingar och avregleringar måste drivas med högre ambition och bredare målsättning än vad som är fallet. Konsekvenserna av nya lagar för företagen måste vara förutsebara. Generalklausuler och svårtolkade regler rimmar illa med rättssäkerhetskravet. Det är viktigt att innan nya lagförslag föreläggs , skall utredas och beaktas de administrativa och kostnadsmässiga konsekvenserna för såväl företagen som för samhället. Väl underbyggda, konsekvensanalyser skall ha gjorts. Även de normer och anvisningar som utfärdas av olika myndigheter måste innan de börjar gälla föregås av omfattande och ingående konsekvensanalyser. Normerna måste vara klart förutsebara och, om inte denna analys är gjord, bör en fristående statlig myndighet, t. ex. , ha rätt och skyldighet att stoppa eller anvisningen. Den ansvariga myndigheten måste också åläggas ett betydligt större informationsansvar gentemot näringslivet. Förenklingsarbetet måste även vidgas till att omfatta arbetsmarknadsfrågor som direkt påverkar företagen. Som exempel kan nämnas behovet av ökad möjlighet till provanställning och större frihet att efter överenskommelse med de anställda på lämpligt sätt förlägga arbetstiden. Vad som här angetts beträffande konsekvensanalyser och ett effektivare förenklingsarbete bör ge regeringen till känna. Underlätta nyföretagande och generationsskiften Nyföretagande, möjligheter för enskilda att kunna förvärva företag och rimliga regler vid generationsskiften är nödvändiga för förnyelsen av näringslivet. I har vi i princip fri etableringsrätt. Detta innebär inte att nyföretagarkonton är problemfritt. Svårigheter uppstår ofta vid finansieringen av det nya företaget. Mot denna bakgrund finns det anledning att överväga inrättandet av särskilda nyföretagarkonton som möjliggör skattefritt sparande. Frågan om inrättande av nyföretagarkonton bör utredas. Generationsskiftena liksom andra enskilda personers företagsförvärv försvåras, bl. a. genom skattesystemets utformning. Juridiska personer kan t. ex. komma i ett relativt sett fördelaktigare läge. Här krävs en översyn av skattereglerna i syfte att motverka koncentrationen inom näringslivet. I samband med småföretagarpropositionen infördes den s. k. Den innebär att kapital som nedlagts i rörelse eller jordbruk i princip värderas till av företagets substansvärde. gällande regel vid s. k. successiva gåvor skapar problem för många. Enligt nuvarande bestämmelser gäller 30-procentsregeln endast om gåvan avser hela företaget. Lättnadsregeln gäller således inte om en företagare gradvis önskar överlåta ansvaret och endast ge bort en del av företaget, vilket är naturligt vid många generationsskiften. Ett sådant förfarande kan bl. a. ur verksamhetssynpunkt vara lämpligt för många företag. Jag anser därför att regierna för gåvan skall ändras. Vad som har angetts om nyföretagarkonton, problem vid generationsväxlingar och ändrade skatteregler vid successiv gåva bör ges regeringen till känna. Angeläget att slopa skatten på arbetande kapital Den framtida utvecklingen och sysselsättningen inom flera kommuner och orter är helt beroende av de mindre och medelstora företagens möjligheter att utvecklas och leva vidare. Det är därför helt nödvändigt att näringspolitiken utformas i positiv riktning vad gäller dessa företag och att de problem som är kännetecknande för familjeföretagen kan lösas på ett riktigt sätt. Tyvärr blir familjeföretagen färre. Många köps upp medan andra tvingas lägga ned sin verksamhet och nyföretagandet är långt ifrån tillräcklig. Beskattningen av det i företagen arbetande kapitalet utgör ett problem. Det är inte rimligt att enskilda företagare skall beskattas för maskiner, inventarier och tillgångar som skapar sysselsättning. De nuvarande reglerna har framtvingat många onödiga företagsförsäljningar och hämmat investeringsviljan. Denna för familjeföretagen negativa utveckling kommer att fortsätta om inte skattereglerna skyndsamt ändras. bör ge regeringen i uppdrag att skyndsamt lägga fram förslag om slopande av skatten på det i företagen arbetande kapitalet. För de s. k. fåmansföretagen och deras ägare finns en rad särbestämmelser. Dessa syftar till att uppnå skattemässig rättvisa gentemot andra företagsformer. Företagarna upplever den nu gällande fåmansbolagslagstiftningen som diskriminerande. Det gäller särskilt reglerna om bilförmån, lön till make, traktamentersättningar, de speciella s. k. stoppregler vid överlåtelse av egendom mellan företaget och ägarna som i vissa fall medför beskattning hos såväl företag och företagare, uppgiftsplikten m.m. Det gäller vidare handelsbolagen på vilka vissa av reglerna inte alls passar in. Denna lagstiftning är nu mogen för en revidering. En likvärdig behandling av fåmansföretagen med andra grupper är därvid ett grundkrav. Målet för en sådan revidering bör vidare vara att skapa mer nyanserade regler som inte försvårar kommersiellt motiverade förfaranden. Frågor som berör fåmansföretagen behandlas av företagsskattekommitté. Det är angeläget att för fåmansbolagen konkreta och positiva ändringsförslag presenteras och genomförs. gäller att samtliga lagstadgade arbetsgivaravgifter tas ut på all utbetald lön i pengar samt naturaförmåner i form av kost, bostad eller bil. För inkomst av rörelse eller jordbruksfastighet utgår egenavgifter i ställer för arbetsgivaravgifter. Egenavgifterna beräknas på den vid taxeringen fastställda nettoinkomsten av rörelse och jordbruk. Vid beräkningen av nettoinkomsten skall man från nettointäkten göra avdrag för det belopp som avsatts för att täcka de egenavgifter som kommer att debiteras på skattsedeln för slutgiltig skatt. Beloppet man får sätta av får maximalt vara av nettointäkterna. Särskilda förhållanden gäller för egenföretagare. Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst föreskrivs nämligen att inkomst av arbete för egen räkning inte skall beräknas högre än som motsvarar skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning. En stor del av arbetsgivaravgifterna och egenavgifterna är i verkligheten löneskatt. Detta gäller inte enbart den allmänna löneskatten utan även i t. ex. avgifterna till barnomsorg och utbildning. Dessa avgifter, som inte går att hänföra till pension eller annan försäkring, bör avskaffas. bör hos regeringen begära utredning och förslag som syftar till en sådan förändring vad gäller arbetsgivaravgifterna, att dessa enbart relateras till tryggandet av pensioner och andra socialförsäkringsförmåner. Släpp investeringsfonderna fria! har man från näringslivets sida krävt att investeringsfonderna skall släppas fria. Det finns all anledning att , så fort som möjligt, få till stånd ytterligare investeringar som ger positiva, produktionshöjande effekter. Inte minst finansministerns bedömningar av bytesbalansunderskott visar att har för liten produktionskapacitet. Den nuvarande ordningen är orättvis. Många företag anser sig felaktigt och godtyckligt behandlade. De stora företagen ges - genom särbeslut förmåner som de mindre och medelstora företagen inte får. De svenska företagen upplever en hårdnande internationell konkurrens, och de ökade kostnaderna måste mötas med ökad produktivitet. Den tekniska och ekonomiska livslängden när det gäller produktionsutrustning minskar i vissa fall, och förslitningen av material går fortare i samband med ett högt kapacitetsutnyttjande. Många duktiga företagare inom det i regionalt sammanhang övriga landet vill nyinvestera. Den nuvarande ordningen är också orättvis när det gäller kopplingen av rätten att utnyttja fondmedlen enbart till miljöinvesteringar. som inte får utnyttja investeringsfonderna har redan gjort viktiga miljöinvesteringar. Dessa straffas nu eftersom de inte får använda medlen för andra, för dem viktiga, investeringar. Vad ovan angetts beträffande frisläppande av investeringsfonderna bör ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av bättre konsekvensanalyser innan beslut fattas samt nödvändigheten av ett effektivare förenklingsarbete,1] 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande nyföretagarkonton. problem vid generationsväxlingar och behovet av ändrade skatteregler vid successiv gåva. 2. att hos regeringen begär skyndsamt förslag om slopande av skatten på det i företagen arbetande kapitalet, 3. att som sin mening ger regeringen till känna nödvändigheten av att nya regler beträffande fåmansföretagen kommer till stånd i enlighet med vad i motionen anförts, [att som sin mening ger regeringen till känna att arbetsgivaravgiften enbart skall vara relaterad till tryggandet av pensioner och övriga socialförsäkringsförmåner i enlighet med vad i motionen anförts,2] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om frisläppande av investeringsfonderna.1] 1 1987/88: K511 : 1987/88:Sf323 1987/88:Fi221