mot · GB02U220 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:U220 av m. fl. (m) om biståndet till , m. m. I tre tidigare motioner (1984/85:844, 1985/86:U213 och 1986/87:U235) har påtalats situationen i . I har det i stort sett inte funnits någon kunskap om inbördeskriget och de rådande motsättningarna. Svenska media har okritiskt återgivit den kommunistiska propagandan, vilken även i huvudsak präglat den syn, som förmedlats av den svenska ambassaden i . Den marxistisk-leninistiska regimen har fått allt stöd, medan motståndsrörelsen, UNITA, har utsatts för en nedvärdering. Först då tre svenskar hamnade i fokus för inbördeskriget intresserade sig svenska massmedia för vad som egentligen pågår i . Det var en stor tragedi, att en av svenskarna förolyckades i samband med UNITA:s överfall på en militär transport på väg till . är det av intresse att mot varandra ställa den positiva synen på UNITA :s disciplinerade uppträdande i kontrast mot MPLA-regimens på det sätt som de båda Angolasvenskarna ger uttryck för. Det finns anledning att erinra om bakgrunden till vad som händer i . Innan drog sig tillbaka från sin koloni signerades en överenskommelse mellan de tre nationella befrielserörelserna MPLA, FNLA och UNITA om en gemensam övergångsregering innan fria val skulle hållas . Detta avtal bröts av det marxistiska , som tidigt fick stöd av och . Genom en hänsynslös terror erövrade MPLA makten. FNLA kom att ge upp kampen, medan UNITA, Unionen för totala självständighet, under ledning av sin legendariske president och general, , tog upp striderna mot kommunisterna. Situationen tycktes till en början hopplös; MPLA hade och har tiotusentals kubanska legoknektar till hjälp. Enligt det kubanska generalsekreterare är de (8/1 1988) 40000, vartill kommer ca 17000 kubanska administratörer, några tusen östtyskar, nordkoreaner, ryssar och östeuropéer. Savimbi och UNITA, som ursprungligen tränats i gerillakrigföring i Maos , återgick till samma strategi som mot portugiserna. Det gällde att vinna landsbygden och successivt bygga upp en infrastruktur, som fienden skulle lamslås så mycket som möjligt, både militärt och genom att åstadkomma så mycket skada som möjligt i ekonomiskt hänseende, dvs. inte minst att försöka stoppa olje- och diamantutvinning, två av de viktigaste inkomstkällorna, bl. a. för att betala för de kubanska legoknektarnas tjänster. UNITA kunde inte räkna med mycket stöd utifrån. Några afrikanska sta- 1 1 1987/88. ter, och , som ju hade en med UNITA gemen- Mot. sam fiende i den kommunistiska regimen i , gav dock ett visst stöd. kunde MPLA-regimen räkna med ett massivt stöd från och dess satelliter, inklusive . UNITA lyckades dock bygga upp sin position successivt trots MPLA:s terror, brännmärkt av , och kunde gå till direkt attack mot kommunistregimen. En allt större del av kunde befrias, trots ett kraftigt ökat stöd till MPLA-regimen från och dess satelliters sida. En provisorisk huvudstad har byggts upp i Jamba. Många västerländska journalister och politiker har besökt Jamba och det fria och skildrat sina intryck i press, radio och TV. Den befriade delen omfattar mer än en tredjedel av yta och gerillaoperationer utförs nu av UNITA i alla landets provinser. Savimbi förfogar över en armé som inkl. de halvmilitära förbanden uppgår till mer än 50000 man. pumpade in massor av vapen till ett värde av . Därefter har ännu mer krigsmateriel levererats. I tre offensiver, 1985 och 1986 och 1987, försökte kommunisterna, understödda av starka kubanska förband och med sovjetryska officerare ned på bataljons- och kompaninivå, att krossa UNITA. Vid alla tillfällena misslyckades dock detta. Den senaste offensiven, , leddes av en sovjetrysk general. har och kunnat inregistrera åtskilliga diplomatiska framgångar. mottogs Savimbi närmast triumfatoriskt i av president och den amerikanska ledningen. hade den amerikanska kongressen upphävt den s.k. amendment, som förbjöd direkt stöd till någon av de krigförande sidorna i . Detta resulterade i att kongressen beviljade UNITA vapenhjälp till ett värde av ca 100 milj. kr. , , besökte Savimbi i , hade överläggningar med flera europeiska politiker och mottogs som kronan på verket av premiärminister och den franska nationalförsamlingens talman, . besöktes det fria bl. a. av en fransk parlamentarisk delegation. En höjdpunkt för UNITA var då organisationen kunde hålla sin partikongress i Jamba med deltagande av drygt 2 000 delegater från hela landet samt ett antal utländska observatörer. En infrastruktur har byggts upp i de befriade områdena, omfattande sjukhus, skolor och enklare industrier. Disciplinen hos UNITA:s soldater är omvittnad, helt i enlighet med Savimbis lärosatser från : det gäller att vinna helhjärtat stöd från landsbygdsbefolkningen. Detta har också intygats av de många utlänningar, som vid det här laget har tillfångatagits vid UNITAraider mot gruvor och andra ekonomiska anläggningar. Det gäller inte minst svenskarna. De har behandlats väl, även om de tvingats att marschera långa sträckor tillsammans med gerillaförbanden, innan de skickats ut ur landet. Då striderna 1986, häftigare än några andra på den afrikanska kontinenten, ebbade ut på grund av regntiden, riktade Savimbi vädjanden till Västerlandet att förstå vad som pågick i . Dessa har bl. återgivits i den skotske journalisten stora biografi, . A to , som utkom . Den moraliska sidan är klar, sade Savimbi. UNITA kämpar för ett fritt, oberoende och demokratiskt . Vi slåss mot cubaner och sovjetryssar, som förnekar oss rätten till vår nation. - Ja, UNITA tar emot hjälp från republiken , men det är hyckleri av att påstå, att detta betyder att vi på något sätt gillar Pretoriaregimen. Vi motsätter oss apartheid. Lyckligtvis är det en död ideologi. Den kan inte exporteras. bad inte om vårt tillstånd, när han placerade på . Vi behöver hjälp utifrån, även om den kommer över den namibiska gränsen. Jag vill påminna kommunisterna om att accepterande av krigsmateriel från och under inte betydde ett godtagande av den liberala demokratin för vidkommande. Vi ber om ert (västerländska) politiska och diplomatiska stöd. Vi behöver er för att i FN och andra internationella fora kunna framhärda i att cubaner och sovjetryssar måste lämna och de utlovade fria valen komma till stånd. Underskatta inte betydelsen av ert beslut, ty är . Tro inte, att , , och kommer att stå kvar i västlägret, när de står öga mot öga mot en Sovjetbas i , som inte möter motstånd. De kommer att tvingas till politisk anpassning till på samma sätt som större delen av kom att domineras av nazisterna 1937 utan att ett skott avlossades. Det är därför jag säger, att UNITA är nyckeln till , är nyckeln till , och är nyckeln till västerlandet. Jag är inte ensam om denna bedömning. (Bridgland, s. 475 f). Mot denna bakgrund ter det sig beklämmande, att är den störste biståndsgivaren efter till en kommunistisk regim, som annars inte kan räkna på stöd från några demokratiska västerländska nationer. har t. ex. vägrat ge någon direkt hjälp. Biståndsministern talar om våra fyra biståndspolitiska mål, av vilka ett är demokratisk samhällsutveckling i mottagarlandet. Det MPLA-styrda är raka motsatsen. Genom vårt stöd till kommunistregimen i motverkar vi direkt det demokratiska västerlandets och därmed våra egna intressen. Det är också beklämmande, att svenska företag som och levererar fordon, som direkt används som militära transportfordon i kriget, även om det måhända kan hävdas att de är i god tro och inte skall driva någon egen utrikespolitik utan anpassa sig till den av statsmakterna påbjudna. Regeringen vill öka stödet till det kommunistiska . Mot bakgrund av händelserna ter det sig särskilt motbjudande att stödja en kommunistisk regim. Det finns all anledning att motsätta sig allt stöd till , som inte är direkt humanitärt motiverat. är svårt drabbat av det pågående inbördeskriget. Tusentals angolaner lider nöd och hotas av svält. UNITA har vid upprepade tillfällen uttryckt sin beredvillighet att förhandla om fred och att ingå i en nationell regering i avvaktan på att de fria val, som en gång utlovades, skall komma till stånd. Det borde vara en svensk uppgift att på olika sätt och i skilda sammanhang försöka medverka till en fredlig lösning i det krigshärjade landet. Det finns i detta sammanhang anledning att erinra om det förslag till resö- 3 1* 1987/88. lution, som framlades i den amerikanska senaten av de Mot. samt den republikanske senatorn och presidentkandidaten . De pekade bl. a. på att hela det nu splittrade landet måste få tillgång till livsmedel och elementär sjukvård. betonade de det absurda i att den marxist-leninistiska regimen har bett om internationell hjälp, uppgående till för att få tillräckliga livsmedel, medan den fortsätter att pumpa in miljarder kronor i kriget. Alla angolaner borde ha rätt till föda och sjukvård. Vi instämmer i att det från mänsklig synpunkt är angeläget att ge hjälp åt det drabbade angolanska folket. Den bör dock distribueras genom opolitiska organisationer, t. ex. Röda Korset eller via privata hjälporganisationer över hela . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att i princip inget svenskt bistånd med undantag av direkt humanitärt bistånd skall komma länder till del, vilka är invecklade i krig, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att biståndsavtalen med regimen i skall avslutas möjligt, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att humanitärt bistånd skall komma hela till del, alltså även de av UNITA befriade områdena, genom förmedling av opolitiska organisationer som Röda Korset, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att ansträngningar bör göras från svensk sida att försöka medverka till en fredlig lösning på konflikten i . (m) () () () () () () () () () (m) () () () ()