mot · GB02A240 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :A240 av m. fl. (s) om lönebidragets framtida utformning I proposition 1987/88:100 bilaga 12 uttalar departementschefen sin avsikt att i fortsättningen verka för att den nuvarande inriktningen av lönebidragen ändras. Ökningen av de högst subventionerade och i praktiken permanenta bidragen till allmännyttiga organisationer bör upphöra, och högre prioritet ges åt placeringar inom sektorer som kan erbjuda reguljär anställning. Ett forskningsprojekt vid samt en försöksverksamhet i två län skall ge underlag för bedömningar av lönebidragets inriktning och framtida utformning. Frågan har diskuterats i , bl. a. i samband med det nuvarande lönebidragets tillkomst 1980. Härvid har från flera håll framhållits att man inte kan bedöma lönebidragets utformning utan att också ta hänsyn till de berörda människorna och till den verksamhet som är beroende av bidraget. Här skall endast beröras förhållandena för museerna. Motsvarande gäller en stor del av föreningslivet, inte minst folkbildningen och idrotten. För länsmuseernas del gäller i nästan samtliga fall att en stor del av det ordinarie arbetet utförs av anställda med lönebidrag. Anledningen är att man vid regionmuseibidragets tillkomst utgick från att lönebidraget var en bestående inrättning, och att en rad nyckelfunktioner vid museerna även i fortsättningen skulle kunna skötas av lönebidragsanställda (870401). Det totala antalet övriga anställda uppgår till 710, varav dock en del är säsongseller tillfälligt anställda. De lönebidragsanställda utgör därför av samtliga anställda vid länsmuseerna, och en ännu större del om man endast räknar den fasta personalen. Detta är en grundförutsättning för museernas verksamhet. En stor del av museets funktioner utförs av lönebidragsanställda, t. ex. verksamheten i reception och telefonväxel, bibliotek och arkiv. Vid flera länsmuseer svarar lönebidragsanställda för driften av fotoavdelningen och andra specialfunktioner. Vanligen svarar de för en huvuddel av föremålsvården och skötseln av magasinen, en stor del av utställningsarbetet, för snickeri och hantverk, administration och vaktmästarsysslor. Även vid de kommunala museerna sköts ofta vissa basfunktioner av lönebidragsanställda. Senast tillgängliga siffror (1985) visar att av personalen vid dessa museer (146 av totalt 949) är lönebidragsanställda. För de statliga museerna rör det sig om (121 av 1 235). som de Iönebidragsanställda svarar för viktiga arbetsinsatser Mot. kan man konstatera att den arbetsmiljö som länsmuseerna erbjuder har A240 visat sig var utomordentligt välgörande för många av innehavarna av dessa tjänster. Att man här får en ny livsuppgift och en ny livskvalitet är något som ofta vitsordas. Uppbyggnaden av länsmuseerna till regionala kulturinstitutioner har varit en av hörnstenarna i den nya kulturpolitiken. Genom lönebidraget har insatserna av statliga regionmuseibidrag och anslag från de lokala huvudmännen kunnat begränsas. En förutsättning för att verksamheten skall kunna bestå är att antalet anställda kan bibehållas på nuvarande nivå och att de nyckelfunktioner som de Iönebidragsanställda uppehåller kan förbli bemannade. Enligt vår mening är det viktigt att alla museer även i fortsättningen bereds tillfälle att anställa personal i nuvarande omfattning. Innan den varslade förändringen genomförs är det därför nödvändigt att man genom särskilda beslut, eller överenskommelser om annan finansiering, säkerställer länsmuseernas möjligheter att vid uppkommande vakanser rekrytera ny personal. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att vid prövningen av lönebidragets framtida utformning beakta vad som anförts. () ()