ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02K424 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:K424 av m. fl. (fp) om förhandsgranskning av våldsvideogram 1987/88 debatt, utredningar, lagstiftning - tre nya videovåldslagar - är det fortfarande möjligt att hyra eller köpa en videokassett med våldsinslag, trots att den förbjudits av filmcensuren. bekräftar också att lagen om videovåld har haft ringa effekt. 1987 lät dåvarande ordföranden för våldsskildringsutredningen göra en undersökning av 140 videogram med våldsinslag. Det visade sig att 60 av dem () skulle ha totalförbjudits av filmcensuren. skulle kunna godkännas för vuxen publik efter omfattande klipp. Nästan två tredjedelar av de granskade filmerna skulle alltså inte ha passerat filmcensuren. förnuftet säger oss att människor, såväl barn som vuxna, kan ta skada av våldsvideofilmer. Många barn och ungdomar får en skev uppfattning om verkligheten. Läkare, psykologer, lärare och barnskötare omvittnar olyckliga verkningar av att barn får se pornografi som präglas av ett djupt kvinnoförakt och vidrigt sadistiskt våld. Detta kan leda till förakt för andra människors känslor, skrämsel, oro och ensamhetskänslor men också till bristande förståelse för hur lätt ett människoliv kan utsläckas. Dessa skador och skaderisker som följer kan enligt vår mening inte längre tolereras av samhället. För liberaler är alltid frihetsinskränkningar svåra. Men dessa måste vägas mot de sociala konsekvenserna friheten har. Yttrandefriheten är en oerhört viktig del av våra grundläggande fri- och rättigheter. Inskränkningen som görs måste därför övervägas mycket noga och ha ett brett stöd. Vi menar att i detta fall finns starka skäl för en inskränkning. finns ett krav på förhandsgranskning av videogram och filmer som är avsedda att visas offentligt. Vi anser att detta krav också skall gälla videogram som är avsedda för privat bruk genom uthyrning och försäljning. Vi föreslår därför en ändring i gällande videovåldslag med en utvidgad förhandsgranskning enligt biografförordningen till filmer och videogram som inte är avsedda för offentlig visning. Granskning och godkännande skall endast avse vad som föreskrivits i videovåldslagen. Enligt vårt förmenande borde inte någon ändring i grundlagen då krävas. 1 1987/88. 1987/88 K424 () () () () Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förhandsgranskning av våldsvideogram.
mot · GB02K427 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:K427 om skyddet för den enskildes integritet skedde den första hjärttransplantationen i vårt land. Den utfördes på i . Detta var naturligtvis en viktig händelse och en stor nyhet. Det var en 18-årig flicka som var den första som fick ett nytt hjärta inopererat i sedan lagen trätt i kraft innevarande år. Såväl flickans som donatorns släktingar har begärt att få vara anonyma. Trots dessa önskningar publicerade en tidning uppgifter och bild på den 18-åriga flickan. Flickan själv blev mycket illa berörd av detta, vilket inte kan vara särskilt bra med tanke på den mycket viktiga operation hon just genomgått. Ansvariga läkare vid sjukhuset var också djupt besvikna på massmedia som på detta sätt utsatte flickan för stora risker i det tillstånd hon då befann sig i. Händelsen har anmälts till pressens opinionsnämnd. Etiska regler finns som pressen borde följa. Hade så skett nu borde inte publiceringen skett. I liknande fall inom andra områden då tidningar dömts till skadestånd har dessa, enligt min mening, varit i förhållande till de troliga intäkter tidningarna räknar med på lösnummerförsäljning bl. a. varit alltför små för att de skall haft önskad effekt. Med anledning härav bör troligen såväl regler som skadeståndsbeloppen ses över. Så som läget är skyddas ej den enskildes integritet tillräckligt och därför måste en ändring komma till stånd. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av översyn av nu gällande etiska regler och skadeståndsbelopp vid kränkande av den enskildes integritet.
mot · GB02K429 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:K429 om översyn av vissa sekretessregler inom Problemet jag aktualiserar har ökat allteftersom skilsmässor där barn finns har ökat. En pappa eller mamma som har umgängesrätt men inte är vårdnadshavare har svårt att få upplysningar från sjukhuset i de fall barnet är intaget för vård. Svårigheter uppstår i de fall där föräldrarna inte kommer överens och inte kommunicerar med varandra. I värsta fall motarbetar modern med vårdnadsrätten fadern eller vice versa. Sjukhusens sekretessregler är stränga och det skall de vara. Men det finns tillfällen - ofta mänskliga tragedier - då sekretessen kanske kunde mjukas upp. Ser vi till barnets bästa borde det finnas en möjlighet även för den förälder med endast umgängesrätt att få upplysningar om hur barnet mår från sjukvården. Jag vill att initierar en utredning om det är möjligt att mjuka upp sekretessreglerna så att båda föräldrarna kan få upplysningar om barnet, när det vårdas å sjukhus. Det kan t ex krävas att den som har umgängesrätt och inte är vårdnadshavare skall styrka sin umgängesrätt. För detta krävs troligtvis lagändring och informationsinsatser. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att sekretessreglerna i sjukvården såvitt avser frånskild förälder med umgängesrätt och som önskar upplysningar om barnet ses över.
mot · GB02K433 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :K433 av m. fl. om underrättelse till förälder om omyndigs brott Enligt 9 kap. 17 § sekretesslagen gäller sekretess som huvudregel i utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Kapitel 9 rör sekretess till skydd för enskilds förhållande av såväl personlig som ekonomisk natur. Här är emellertid att märka att den övergripande regeln för all sekretess är att man inte skall åstadkomma mer sekretess än vad som är oundgängligen nödvändigt för att skydda det intresse som har föranlett bestämmelsen. Av denna anledning finner vi i sekretesslagen två skaderekvisit, ett rakt och ett omvänt. I det förstnämnda finns en presumtion för offentlighet och det är endast om viss skaderisk föreligger som sekretess inträder. Detta uttrycks i lagtexten genomgående som så att en uppgift kan antas medföra viss angiven skada. - Det omvända skaderekvisitet utgår från att sekretess är huvudregeln. Även om det naturligtvis mycket ofta är ganska så självklart att en förundersökningsutredning måste ha ett visst sekretesskydd av hänsyn till den eller dem den gäller innebär konstruktionen med skaderekvisit också att frågan om vem som skall få tillgång till en uppgift måste tillmätas betydelse. Det är t. ex. stor skillnad på att lämna ut uppgifter om misstänkta unga lagöverträdare till pressen och att lämna uppgifterna till deras föräldrar. I det förra fallet kan en uppgift säkert antas medföra skada, i det senare måste presumtionen vara att den inte gör det. Föräldrar är förmyndare för sina barn och måste som sådana ha en absolut rätt att få känna till om deras barn råkat i klammeri med rättvisan. Ifrån sida har vi därför motionerat om en skyldighet för polisen att underrätta föräldrarna när någon som inte fyllt 18 blivit ertappad i något brottsligt förfarande. invänds från vissa håll att detta skulle stå i strid med bestämmelserna i 9 kap. 17 § sekretesslagen. I och för sig delar vi inte denna uppfattning, eftersom vi menar att det aldrig kan på objektiva grunder antas vara till Skada för den unge om hans föräldrar blir upplysta om vad han gjort. Vi menar som vi anfört i en partimotion att det tvärtom bör bli till hjälp för honom. Emellertid finnér vi det otillfredsställande att någon tveksamhet över huvud taget kan uppstå i detta sammanhang. Vi menar därför att det antingen krävs ett tillägg i lagen sorn klart säger ifrån att sekretess aldrig kan Mot. gälla kontra en omyndigs vårdnadshavare eller klara anvisningar i samma K433 Vi föredrar det . Vilketdera alternativet som väljs bör det emellertid ankomma på regeringen att föranstalta om klarlägganden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bestämmelserna i 9 kap. 17 § sekretesslagen. () ()
mot · GB02K434 · 1988-01-20 00:00:00 — 1987/88 :K434 av m. fl. (m, fp, c) om ändring i sekretesslagen Förskolan, eller rättare sagt verksamheten där, har inte från början fallit under begreppet socialvård. För förskolan fanns det därför inte tidigare någon sekretess (se prop. 1979/80:2 Del B s. 322). Genom socialtjänstlagen som trädde i kraft har begreppet socialvård utvidgats till att åtminstone lagtekniskt komma att omfatta även förskoleverksamheten. Detta har medfört att den sekretess som gäller inom socialvården även kommit att gälla för verksamheten i förskolan. Detta var aldrig avsikten (se s. 322 av propositionen). Företrädare för socialvården lägger munkavle på förskollärarna på ett sådant sätt som aldrig varit avsett. Lärarna bibringas den uppfattningen att en så gott som absolut sekretess föreligger om verksamheten i dess helhet. Likväl gäller ju aldrig sekretess för harmlösa uppgifter. Skeendet i förskolan som det kommer till uttryck i den metodik som man tillämpar är ju inte sekretessbelagt, ej heller normala barns beteenden och prestationer. Det läge som tolkningen av sekretesslagen har lett till har medfört en på många håll så gott som fullständig spärr i informationsutbytet mellan förskolan och . Under sådana förhållanden hindras de så angelägna samarbetssträvandena på ett helt oacceptabelt sätt. Största möjliga öppenhet bör råda i informationsutbytet mellan förskolan och . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i sekretesslagen att sekretessen i den elevvårdande verksamheten i förskolan och den obligatoriska skolan kommer att ha samma regler. () () () ()
mot · GB02K502 · 1988-01-15 00:00:00 — Motion till 1987/88 :K502 av m. fl. om behovet av avreglering för småföretagen, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88: Sk323 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående behovet av avreglering i enlighet med vad som i motionen anförts, 2. att hos regeringen begär förslag till regler för redovisning av konsekvenserna av lagförslag i enlighet med vad som i motionen anförts. hamre (m) 1* 1987/88.
mot · GB02K503 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1987/88: K503 om råds- och nämndverksamheten inom statsförvaltningen Inom de olika departementens verksamhet redovisas ett stort antal råd, nämnder och stiftelser. Några exempel från utbildnings- och socialdepartementen: Råd Förvaltnings- och administrations Antalet styrelsemedlemmar varierar mellan 10 och 20 för vart och ett av de olika råden. har därutöver ett stort antal nämndledamöter. Till de olika råden knyts kanslier av skiftande storlek. redovisar en personal på 57,5 personer. Råden har till uppgift att främja viss verksamhet eller verka för vissa syften i enlighet med statsmakternas beslut. I vissa fall tjänar råden som något slags styrinstrument över en mängd fristående organisationer. fördelar t. ex. anslag till ett 70-tal ungdomsorganisationer. Det är viktigt att administration förenklas så långt det är möjligt. Det gäller också rådsverksamhet av här redovisat slag. Förvaltnings- och administrationskostnader för de här uppräknade råden belöper sig till ca 32 milj. kr., en ökning med 8 milj. . Frågor som kan ställas är: Behövs alla dessa råd? Kan instruktioner och rutiner för verksamheten förenklas? tillställde regeringen en revisionsrapport rörande statens handikappråds verksamhet. Denna har ännu inte resulterat i åtgärder. Enligt min mening bör det nu vara tid för en översyn av inom statsförvaltningen förekommande råds- och nämndverksamhet av här exemplifierat slag. 16,138 milj. 3,232 milj. 4,132 milj. 3,754 milj. 3,968 milj. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen framförts om en översyn av råds- och nämndverksamhet inom statsförvaltningen.
mot · GB02K506 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:K506 om borttagande av övre åldersgränserna för vissa uppdrag Alla medborgare som uppnått har rösträtt i allmänna val. En självklar konsekvens av rösträtten borde vara valbarheten. Men så är dess värre inte fallet. Genom olika författningsreglerade åldersgränser begränsas de äldres möjlighet att utses till vissa uppdrag. Till exempel finns det en åldersgräns för nämndemän. De äldre utgör en allt större andel av befolkningen. Det är viktigt att även deras kunskaper och erfarenheter tas till vara. Därför bör ingen utestängas från möjligheten att åta sig ett uppdrag enbart på grund av sin ålder. Duglighet och kunnande bör i stället vara de faktorer som är avgörande när val sker till olika samhällsuppdrag. Mot den här bakgrunden bör samtliga författningsreglerade övre åldersgränser upphöra. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de författningsreglerade åldersgränserna för vissa uppdrag.
mot · GB02K507 · 1988-01-25 00:00:00 — 1987/88 :K507 av m. fl. om viss ändring i förvaltningslagen, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Ju812 hemställs 1. att beslutar om sådan ändring av 20 § förvaltningslagen att det av lagen framgår att myndighet i sina beslut skall ange den eller de föreskrifter som myndigheterna grundar sina avgöranden på: Ett beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende skall innehålla de skäl som har bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Skälen får dock utelämnas helt eller delvis. Ett beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende skall innehålla hänvisning till den eller de författningsbestämmelser som avgörandet grundas på och de skäl i övrigt som har bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Skälen får dock utelämnas helt eller delvis. 2. att begär att regeringen tillsätter en utredning för att göra en översyn av förbudet mot retroaktiv skattelagstiftning. () () () () () () ()
mot · GB02K510 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:K510 av och () om formella anvisningar för utgående expeditioner m. m. har det blivit allt vanligare, att myndigheters utgående expeditioner och tjänsteskrivelser, inklusive examens- och utbildningsbevis, endast undertecknas med en namnteckning jämte namnförtydligande. I vilken egenskap vederbörande befattningshavare undertecknat handlingen anses tydligen numera icke angå allmänheten. Det vittnar dock om en principiell felsyn eller nonchalans från myndighetens sida. För den enskilde har det självfallet ett psykologiskt värde, om hans fullmakt är undertecknad av H.M. Konungen (vilket skedde för inte så länge sedan) eller om hans befordran blott tillkännages på en datalista. Likaså om hans eller hennes examensbevis undertecknats av eller högskolans rektor eller om det efter mödosamt letande visar sig vara undertecknat av en assistent, dvs. med ett namn som inte är allmänt känt. Om mängden av beslut t. ex. kräver, att utfärdandet av handlingen delegeras, bör det dock stå på rektorsämbetets vägnar, enligt uppdrag eller dylikt. Vidare bör undertecknarens kompetens och befattning tydligt anges. Vederbörande skall lätt kunna identifieras. Ett sådant tillvägagångssätt skulle överensstämma med såväl gammal praxis som med internationella förhållanden. Således anges alltid befattningen för såväl undertecknaren som föredraganden vid de lagar och kungörelser, som offentliggöres i . Beslutsfattandets former är ingalunda oväsentliga. Det gäller också den handling, som går till den enskilde. En myndighet kan knappast sända hälsningar av personlig art, något som stundom kan ses - innehållet kan dessutom vara mycket ovänligt i sak. Man kan tala om stilbrott i sammanhanget. gavs dessutom bevis av olika slag särskild tyngd genom att förses med en avgiftsbelagd stämpel. I driftbudgeten vägde säkert intäkterna lätt, men de skulle kunna bidra till expeditionskostnaderna i varje enskilt fall. Det ligger dock främst i den enskildes och inte i myndighetens intresse att få ett bevis utfärdat för t. ex. en examen. En sådan service behöver därför inte vara gratis. Mot bakgrund av det anförda hemställs K510 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående behovet av formella anvisningar för utfärdandet av expeditioner m. m.
mot · GB02K511 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:K511 om ett effektivare förenklingsarbete vad gäller regler av betydelse för näringslivet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Sk450 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av bättre konsekvensanalyser innan beslut fattas samt nödvändigheten av ett effektivare förenklingsarbete.
mot · GB02K513 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:K513 av m. fl. (fp) om åtgärder för ökad rättssäkerhet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:N322 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stabilitet och långsiktighet i lagar och regler, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökad rättssäkerhet. () () de ()
mot · GB02K602 · 1988-01-12 00:00:00 — Motion till 1987/88 :K602 av m. fl. (s) om ersättning m. m. vid förtroendeuppdrag Vid otaliga tillfällen diskuteras i politiska församlingar den snedrekrytering som sker till politiska uppdrag med en kraftig dominans för anställda i offentlig förvaltning. Av debatten framgår att det blir allt svårare för anställda i det privata näringslivet att acceptera sådana uppdrag på grund av arbetssituationen, där såväl arbetsledning som arbetskamrater ofta reagerar negativt på den frånvaro, som den politiske förtroendemannen får på grund av sitt uppdrag. Arbetsförhållandena försämras också ofta för den som accepterat ett politiskt uppdrag. Det rapporteras om mindre möjligheter till utbildning och befordran i arbetet. lönesänkningar kan också bli aktuella för ett politiskt uppdrag vid övergång från skiftarbete till dagtidsarbete. Den ersättning som utgår för politiskt arbete är ofta för låg för att kompensera det inkomstbortfall som blir följden av frånvaro från arbetet. I allt detta ligger en tendens till nedvärdering av det politiska uppdragets betydelse, vilket måste betraktas som ett utomordentligt allvarligt hot mot en levande demokrati. Det politiska uppdraget måste värderas högre. Det har en gång varit de finaste uppdrag man kunde få och den ställningen måste de återfå om vi skall få alla människor att tänka sig ett politiskt uppdrag som en möjlighet. Det är nödvändigt för att politiken skall bli en spegel av den brokiga mångfald vi har i vårt samhälle. Det rättsliga skyddet för politiskt valda måste stärkas så att arbetsgivaren förhindras att diskriminera personer som har politiska förtroendeuppdrag. Det politiska uppdraget får inte användas som förevändning för omplacering, lönesänkning, minskade utbildnings- och befordringsmöjligheter. Ett sådant skydd kan endast åstadkommas genom lagstiftning. Det finns flera brister som bör åtgärdas. Kommunerna har t. ex. möjlighet att betala ersättning för förlorad arbetsförtjänst - men är det enbart 100 av 284 kommuner som använder sig av den möjligheten. Det är viktigt att ingen av ekonomiska eller formella skäl hindras att ta på sig nämnduppdrag eller förtroendeuppdrag i domstolar på grund av försämrade försäkrings- eller semesterförmåner. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det rättsliga skyddet vid politiskt arbete, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ersättning för förtroendeuppdrag. () Axel () () ()
mot · GB02K603 · 1988-01-12 00:00:00 — Motion till 1987/88 :K603 av tredje vice talman m. fl. om avskaffande av den fackliga representationen i kommunala nämnder I de allmänna valen väljs kommunfullmäktigeledamöter och ledamöter i landstingen direkt av folket. Utgången av dessa val avgör sammansättningen av alla de nämnder och styrelser som finns i kommuner och landsting och som är viktiga beredningsorgan, ibland med egen beslutanderätt. I de kommunala organen blir olika grupper i samhället representerade, fackliga liksom andra, genom de politiska partiernas nomineringar. Men alla ledamöter i nämnder och styrelser har det gemensamt att de är utsedda i demokratisk ordning och får ta ansvar och stå till svars inför väljarna som politiker. Det sätt på vilket ledamöterna i kommunernas och landstingens olika organ nu utses är en konsekvent tillämpning av grundläggande principer i en politisk demokrati. beslöt den socialdemokratiska och kommunistiska majoriteten i på förslag av regeringen, att fackliga organisationer fr. o. m. skall ha obligatorisk rätt till tre representanter och tre ersättare för dessa i landstingens och kommunernas nämnder och styrelser med undantag av förvaltningsutskott och kommunstyrelse. 1984/85:200, KU 1985/86:3). Genom det beslut som riksdagsmajoriteten fattade kommer inte längre de kommunala nämnderna att vara en avspegling av den viljeyttring som väljarna avgett genom de allmänna valen. Den demokratiska representationsprincipen bryts av en intresserepresentation. Den nya ordningen är således ett utslag av ett korporativistiskt synsätt. Vissa intressen garanteras representation helt vid sidan av de demokratiska valen. Detta är en ur principiell synpunkt helt oacceptabel ordning. Till dessa grundläggande invändningar mot det nya systemet kan fogas en rad andra. Om man har den - enligt vår mening helt förkastliga uppfattningen att den politiska demokratin skall inskränkas i kommunerna är det omöjligt att finna hållbara skäl för att just de fackliga organisationerna och enbart dessa skall tillförsäkras särskild representation. Det finns i varje kommun en mängd andra intressegrupper som med lika goda skäl skulle kunna kräva representation. Den nya ordningen innebär således ett otillbörligt gynnande av vissa intressen på bekostnad av andra. För kommunerna medför den påtvingade fackliga representationen ökade ekonomiska bördor och utökad byråkrati. Riksdagsmajoritetens beslut får ses som en eftergift åt mäktiga intresse- Mot. grupper i samhället. Det är synnerligen oroande att sådana hänsyn skall få K603 diktera allvarliga ingrepp i den politiska demokratin. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att beslutar att upphäva bestämmelserna i kommunallagen om representation för fackliga organisationer i kommunala nämnder och styrelser. () () () () () ()