mot · GB02Ub503 · 1988-01-11 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub503 av och () om har en huvudlinje i den svenska högskolepolitiken varit en målmedveten utbyggnad av den högre utbildningen i olika delar av landet. Det råder inget tvivel om att de nya högskolorna har bidragit till att vitalisera sina regioner. Ett kreativt samspel mellan näringsliv och högre utbildning är en viktig förutsättning för en balanserad regional utveckling. som detta slås fast är det nödvändigt att också erkänna hur värdefullt det är för att också ha stora vetenskapliga miljöer. Ser man ut över världen är det mycket lätt att notera att en oerhört betydande del av det intellektuella skapandet sker i områden där det finns starka koncentrationer av vetenskapliga och kreativa institutioner. som helhet har nytta av att det också i vårt land finns sådana forsknings- och utvecklingstäta områden. En stor koncentration av sådan nydanande kapacitet finns i en båge som spänner mellan och . Nationalekonomen har i boken . Storstadens framtid (1985) visat hur storstadens skapande miljöer kan bidra till en vitalare nationell utveckling. Den satsning på att utveckla sådana miljöer som i ett statiskt perspektiv kan te sig regionalpolitisk! orättfärdig kan i själva verket i ett dynamiskt perspektiv göra en långt större nytta för hela landets utveckling än en långt driven utspridning av resurserna. Enligt borde planeringen inriktas på att skapa en elektronisk triangel norr om och en bio-kemi-triangel på . Ett mera begränsat men väl så eggande projekt vore enligt vår mening att söka utveckla området kring till ett sammanhängande och väl integrerat vetenskapligt campus. Här finns tre av landets främsta forskningsinrättningar: , tekniska högskolan och . Därutöver finns inom eller nära området en lång rad viktiga organ för forskning och högre utbildning: forskningsråden, forskningsrådsnämnden, , samt och , , Stiftelsen , , , , , m. fl. Det borde mot denna bakgrund finnas goda förutsättningar att binda samman och integrera den rika forskningsmiljön kring och därmed realisera de möjligheter till stordriftsfördelar och tvärvetenskaplig befruktning som redan finns latenta inom området. Ett konkret förslag som skulle kunna gagna en sådan utveckling är den skiss till en forskarby i Albano-området som har presenterats av tre arkitekturprofessorer (vid KTH:s arkitektursektion). Ett annat projekt som undersökts av går ut på att upprätta ett för och gemensamt fysik- och matematikcentrum inom Kräftrike-Albano-området eller . Svårigheterna att realisera ett sammanhängade är självfallet betydande. Många olika vetenskapliga institutioner är inblandade, minst två kommuner samt ett stort antal olika markägare; enbart i Albano-området finns t. ex. fastigheter tillhörande SJ, , , och Tekniska Röntgencentralen. Möjligheterna att få till stånd en samlad utveckling genom spontant samarbete bland berörda organ är därmed begränsade. Med tanke på statens övergripande ansvar för forskningen kan knappast heller eller förutsättas ha ett tillräckligt intresse för att på egen hand bli den drivande kraften bakom ett sådant projekt. Mot denna bakgrund vore ett initiativ från motiverat. Något mera kategoriskt ställningstagande är självfallet inte möjligt innan ett bättre underlag föreligger, men ett sådant är inte heller nödvändigt. Det vore tillräckligt om utifrån iakttagelsen att det runt finns en stor ansamling av inrättningar för huvudsakligen statligt finansierad forskningsverksamhet hos regeringen anhöll om en utredning av vilka samordningsfördelar som stod att vinna genom en bättre integration inom området. Med anledning av det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om en utredning av förutsättningarna för en bättre integration och samordning av de många inrättningar för forskning, högre utbildning och utvecklingsarbete som finns lokaliserade runt i och . () () 1987/88 Ub503