mot · GB02T346 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T346 av m. fl. om behovet av bättre vägar i Arbete och boende kräver vägar Sorn huvudstadsregion har haft goda rikskommunikationer inom de flesta trafikslag. tätortskärnan begränsades till samt och räckte riksvägarnas kapacitet dels därför att kärnan inte var så stor, dels därför att trafiken var så mycket mindre än . har emellertid vuxit. Befolkningsökningen var ca 30 000 personer. Tillväxten består huvudsakligen av flyktinginvandring och födelseöverskott. Nettoinflyttningen från övriga landet var 1987, 2 300 personer och ungefär lika stor 1986. Arbetsplatstillväxten har emellertid koncentrerats till de centrala delarna, nämligen , och , som har fyra gånger så många arbetsplatser som länet i övrigt. Eftersom kommunikationerna i länet är uppbyggda som ekrarna i ett hjul innebär detta att kommunikationssystemet belastas hårt, särskilt . Kringfartsleder och tvärleder saknas i stor utsträckning vilket förvärrar problemen. Vi har gått nya tillväxtcentra i regionen, vilket ökat behovet av kommunikationer särskilt av tvärleder. Jetflygets utflyttning till liksom satsningar på industri och annan etablering i Södertörnskommunerna accentuerar behovet av goda förbindelser. Vad som inte är så allmänt bekant är att utgör såväl mål som passage för många varudistribuerande företag t. ex. utefter hela . Trafiksituationen i är nu mycket besvärlig och medför så stora negativa miljömässiga och ekonomiska konsekvenser för samhället, näringslivet och den enskilde att det krävs krafttag för att åstadkomma en positiv förändring. Ökad bostadsefterfrågan Mot. I Stockholmsrområdet har efterfrågan på bostäder ökat alltmer, bl. beroende på utglesningen i boendet, det stora antalet enpersonershushåll. Den s. k. ungdomspuckeln, dvs. alla de ungdomar födda som söker arbete och bostad, innebär ett tryck på bostadsmarknaden. Ungdomarna har vuxit upp i och betraktar detta som sin hembygd och vill bo där. Även inflyttning och invandring leder till ökad efterfrågan på bostäder. Detta har då föranlett regeringen att införa byggstopp för kontors- och industrifastigheter till förmån för bostadsbyggande. Kommunerna försöker ambitiöst att tillmötesgå denna ökade efterfrågan. Emellertid hindras samma kommuner att samplanera arbetsplatser och bostadsområden på grund av byggstoppet, ofta ledande till sämre kommersiell och samhällelig service. Byggstoppet hindrar också företag att flytta från dyra och trånga lokaler i centrum och ut i regionen. Företag med god lönsamhet kan inte bygga ut sin kapacitet och byråkratin frodas. Redan nu är byggkvoten intecknad 19881990 och en lång rad angelägna objekt inryms inte i kvoten. Det går heller inte att bygga nya bostadsområden om inte vägsystemen dimensioneras därefter, dvs. efter den ökning av trafiken som blir följden och om inte hinder i trafikflödet löses upp. bör avskaffa möjligheten för regeringen att med användande av lagen (1971:1204) om byggtillstånd tillgripa regleringar i byggstoppet. Vad som behövs för att regionen trafikmässigt skall fungera är inte hindrande åtgärder, såsom områdesavgifter vilket diskuteras. I stället skall knutar lösas upp och gränsen för regionens arbets- och boendemarknad vidgas att omfatta hela . Det allt större behovet av vägåtgärder återspeglas verkligen inte i tilldelningen av väganslag till länet. Utbyggnads- och underhållstakten av vägar för godsdistribution, serviceverksamhet av skilda slag och annan arbetspendling än till centrum har alltmer sackat efter. skall nu fungera både som sammansatt arbetsmarknad med kunskapsbaserad industri och som en god boende- och rekreationsmiljö för 1,5 miljoner svenskar. Utvecklingen i regionen är vital för landets försörjning av resurser inom data, bioteknik, elektronik, energiprocesser m. m. Regionen är en av självklara mötesplatser för internationellt kunskapsutbyte. Anslagen för vägbyggande och underhåll av läns- och riksvägar har till varit alltför lågt . Pengarna har helt enkelt inte räckt till ens för det akuta behovet av förbättringar och än mindre för nybyggnation. har en ungefär 20-procentig andel av landets befolkning. Andelen av trafikarbetet är ännu större och andelen trafikolyckor - den s. k. olyckskvoten - dess värre den allra största. Att bygga bort de flaskhalsar som orsakar stopp i trafikflödet hör till de angelägnaste åtgärderna ur miljösynpunkt. En icke avgasrenad personbil släpper vid tomgång ut betydande mängder avgaser medan samma bil i jämn fart släpper ut avgaser. En bil försedd med katalytisk avgasrening och i järn fart släpper dock endast ut skadliga ämnen. Bussar och lastbilar behöver också vägar. Vägar som inte innebär ett ständigt bromsande och tomgångskörning. De dieseldrivna fordonen har ännu inte ålagts någon avgasrening, vilket innebär att en ökad kollektivtrafik med dieseldrivna bussar i värsta fall kan ge förvärrade miljöproblem särskilt i innerstaden. Det är väsentligt att trafiken förbi så litet som möjligt berör eller påverkar innerstaden. Som trafiksystemet nu ser ut belastas citykärnan hårt, stora miljöproblem uppstår och resenärernas arbetsresor blir långa och tröttsamma. Det behövs därför både kringfartsleder för att skona och tvärleder för att få en bättre fungerande arbetsmarknad inom regionen. Om nya leder anläggs för att förbättra miljö och trafiksäkerhet i anslutning till ett äldre vägnät är det väsentligt att detta sker så att inte nya miljöproblem uppstår. Av det skälet bör tunnel genom kommun vara ett alternativ vid förverkligandet av en eventuell Arlandaled. I den finns stora behov av moderna tvärförbindelser till Europavägnätet från snart sagt samtliga kommuncentra. Åleden och Glömstaleden i , Haningeleden i , där för övrigt rikstrafiken från och går mitt i samhälle, i , i och samt Eriksbergsleden med bro över järnvägen i skulle knyta dessa expanderande kommuner närmare och landet i övrigt. För del är en ny infartsled och en förbättrad - nu i uruselt skick - viktiga förutsättningar för kommunens framtid. I en så stor industristad som är den lokala arbetspendlingen i stor utsträckning hänvisad till riksvägarna, varför en ny Saltsjöbro är viktig för att förbättra för arbetsliv och miljö. I är en kommun med 23 000 invånare beroende av en enda dålig 6 m-väg. En olycka på vägen kan stoppa all trafik, givetvis även utryckningsfordon. Mellan och har inträffat mer än 50 svåra olyckor. Kommunen kan helt enkelt inte bygga de bostäder man planerat om inte vägen förbättras. I den norra länsdelen har Norrtäljeområdet utomordentligt dålig standard på vägarna. Väg 77 till med dess tunga trafik är ett sådant exempel. Sträckan SöderhallRösa måste utföras som planerat så att Norrtäljeområdet och den norra skärgården får en restidsförkortning och bättre trafiksäkerhet. Satsningen på måste fullföljas med en trafikplats på , sträckan ÅlkistanInverness. tillhör landets mest belastade vägavsnitt. a. mot och vidare uppmot förs mycken tung trafik på , vars trafik går genom den känsliga Mot. i , vår äldsta tegelkyrka , T346 skakar sönder litet . är ett riksmål och både väg 263 och andra vägförbindelser till och från flygplatsen måste förbättras. En spårförbindelse till som en länk av stambanan skulle innebära dels en avlastning på vägarna dels att såväl södra delarna av länet som angränsande län och landet i sin helhet snabbt och till rimligt pris kan nå flygplatsen. obalans ligger inte så mycket i en arbetsplatsanhopning norr om city som ofta påstås, som i en koncentraton till citydelarna, Denna citydel har mer än fyra gånger så många arbetsplatser som länet i övrigt, vilket självklart leder till en, särskilt i rusningstid, hög belastning på kommunikationerna. Om de planer för väg- och kollektivtrafikutbyggnad som finns för fullföljdes borde trafiken kunna fungera klart bättre. Utbyggnaden släpar emellertid efter oerhört, och som sagt, beroende på de alltför låga anslagen. En nödvändig omvandling från urbanstruktur med en arbetskärna och ett antal sovstäder till ett tätortslandskap med bättre balans mellan arbete och boende är beroende av ändamålsenliga väg- och spårförbindelser. Förbindelserna mellan kommunerna i norr och söder måste därför bli bättre och harmonisera med planerna att skydda boende- och naturområden. Tillväxten i är något positivt och betyder ett internationellt uppsving såväl för näringsliv- och affärsliv som för kulturliv. De kunskapsintensiva nya företag, som växer upp i är ofta extremt beroende av goda kommunikationer såväl inom landet, inom regionen som från och ut i världen. Man är beroende av kontakter för forskning och utveckling inom egen verksamhet, för impulser till förnyelse, för teknikspridning till och från etc. Alla länkar till andra länders likartade företag inom leder till utveckling och mångfald. Det är således inte begränsningar som behövs i utan en bättre fungerande region och en vidgad region för boende och arbete. Genom Mälarbana och Svealandsbana med snabba tågförbindelser genom mot bl. och genom tågförbindelse från mot och vidgas gränserna för . Kommunikationer är förutsättningen för en väl fungerande marknad. De beräkningar av samhällsnytta och avkastning av olika vägobjekt som nu gör saknar ett par viktiga komponenter. Företagens tidsvinster resp. tidskostnader måste vägas in. Dessutom måste vid prioriteringsordning och medelstilldelning över landet den samhällsnytta och höga avkastning som vägobjekt i redan nu beräknas ge, ge ett bättre utslag vid fördelningen av medel mellan länen. 1987/88 T346 () () () (m) () () () () () () () () Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs 1. att hos regeringen begär en utredning för att åstadkomma en komplettering av avkastningsberäkningar vid investeringar så att företagens tidsvinster och tidskostnader vägs in, 2. att hos regeringen begär att fördelningssystemet beträffande väganslagen ses över, varvid beräknad avkastning per objekt i högre grad skall vara styrande för ordningen över landet, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att slän skall tilldelas sin rättmätiga andel av väganslagen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att miljöskonande kringfartsleder bör prioriteras, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att möjligheterna till privat finansiering bör tas till vara som ett sätt att tidigarelägga angelägna projekt, [att upphäver lagen (1981:1204) om byggnadstillstånd m. 1 1987/88:A617