mot · GB02So271 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :So271 av m. fl. om utvärdering av rättighetslagstiftningens effekter Inom vård och omsorger har tillkommit ny lagstiftning socialtjänstlagen, hälso- och sjukvårdslagen och omsorgslagen - som alla har karaktären av ramlagar. Intentioner och mål anges i lagarna och resp. huvudman - kommuner och landsting - har att inom lagarnas ramar fylla dessa med innehåll. Detta kan och skall variera med hänsyn till skillnaderna i de faktiska förutsättningarna i de olika kommunerna och till skillnaderna i politiska prioriteringar. I socialtjänstlagen och omsorgslagen finns även en rätt för de berörda enskilda att överklaga beslut fattade i kommuner och landsting genom besvär till förvaltningsdomstolar. erfarenheter av den nya lagstiftningen har vissa effekter uppkommit som gör det angeläget enligt vår mening att principiellt utvärdera rättighetslagstiftningen. Rätten att överklaga besluten medför att domstolar övertar beslutanderätt om vård och omsorg från demokratiskt tillsatta politiska organ. Detta får till följd att politiska prioriteringar ändras av domstolar. Som exempel kan nämnas att effekterna av länsrätts- och kammarrättsdomar enligt omsorgslagen i många landsting inneburit att anslag i budgeten 1987 kraftigt överskridits och att budgetramar väsentligt måst ökas. Detta har skett trots att en utgångspunkt för den nya omsorgslagen enligt förarbetena varit att reformerna skulle medföra förbättringar för psykiskt utvecklingsstörda som samhällets totala kostnader inte skulle få öka till följd av reformen. Vi ifrågasätter inte de psykiskt utvecklingsstördas berättigade behov av bättre stöd och omsorger. Vi vill dock uppmärksamma det principiellt tveksamma i att domstolarna genom dessa effekter inskränker spelrummet för den politiska demokratin och den kommunala självstyrelsen. Av domstolar påtvingade budgetökningar inom ett område - hur angeläget detta än är - påverkar naturligtvis huvudmännens övriga ansvarsområden. I förlängningen kan detta väcka den principiella frågan om väljarnas reella möjligheter att utkräva ansvar av de folkvalda. Den andra principiella effekten av lagarna gäller de berörda enskilda. Enligt lagarnas intentioner skall de lokala politiska organen utifrån behoven av vård och omsorg hos medborgarna, göra prioriteringar och i takt med tillgången på resurser tillgodose behoven. Möjligheten att överklaga dessa organs beslut gör att domstolar kan gå in och ändra på den angelägenhetsord ning som det politiska organet uppställt eftersom besvär som bifalls enligt domstolarna skall verkställas . Den som överklagar kan alltså passera de köer som uppstår när det är sådan knapphet på resurser att även angelägna behov måste tillgodoses successivt. En sådan ordning måste avsevärt försvåra planeringen hos social- och omsorgsförvaltningar som försöker prioritera behoven vid en stegvis uppbyggnad. En tänkbar men tveksam utveckling kan bli att juridiska ombud skapar sig en marknad på att överklaga beslut enligt socialtjänst- och omsorgslagarna. En sådan utveckling torde inte vara förenlig med ambitionerna om en vård på lika villkor för alla och där behoven skall avgöra, inte förmågan att överklaga beslut eller tillgången på avokater. En tredje aspekt som bör uppmärksammas i en utvärdering är koordineringen främst hälso- och sjukvårdslagen och omsorgslagen. Vissa rättigheter enligt omsorgslagen faller även under hälso- och sjukvårdslagen. Med hänsyn till lagarnas olika uppbyggnad har oklarheter uppstått om möjligheterna att t. ex. erhålla logopedbehandling enligt omsorgslagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en utvärdering av rättighetslagstiftningens effekter. () () 1987/88 So271