mot · GB02T611 · 1988-01-25 00:00:00 — av () om färjetrafiken till och från 1987/88 Töll612 Från har ett nytt rederi, , erhållit koncession på gotlandstrafiken. , , skrevs ett principavtal mellan och det nya rederiet. Mer än efter så är detta avtal alltfort inte offentligt. har begärt att avtalet skall offentliggöras, men i sitt svar till kommunen säger transportrådets generaldirektör att det fortfarande inte är färdigt och därför inte kan offentliggöras. Den gotländska befolkningen, resenärerna, skattebetalarna måste ha rätt att kräva detta. I årets budget anslås sammanlagt 37 miljoner i transportstöd för . Om detta är en riktig kostnadsberäkning är omöjligt att veta när avtalet fortfarande inte är färdigt. I och med rederibytet har ett stort antal förändringar skett, inte minst för de anställda i färjetrafiken, och jag skall här ta upp en enda. Det mest uppseendeväckande är att huvudkontoret för gotlandstrafiken förlagts till , varvid situationen för de 60-talet landanställda i blivit mycket osäker. De får endera flytta till eller söka andra jobb på en arbetsmarknad som är synnerligen ansträngd förut. Kvar i blir ett mindre kontor med ca 15 anställda. Detta medför också en risk att fler initiativ kommer att ligga i , fler funktioner dras dit och säsonganställda kommer att rekryteras från . Ytterligare skäl kan anges för hur viktigt och nödvändigt det är att trafiken administreras från och det var också ett tidigt utställt löfte från det nya rederiet, som sedan svikits. För att bättre kunna följa den dagliga verksamheten bör huvudkontoret flyttas tillbaka till . Färjetrafiken spänner över flera områden och är i hög grad en regionalpolitisk fråga. Därför är det inte ointressant vilken prissättning som gäller. som har att besluta om avgångstider och taxesättningar har som utgångspunkt rent trafiktekniska och trafikekonomiska förutsättningar. Det regionalpolitiska utfallet tar man inget ansvar för. Statens pris- och kartellnämnd har i en PM kritiserat den från beslutade höjningen av biljettpriserna . SPK menar att en höjning hade varit tillräcklig utav kostnadsskäl, men transportrådet och regeringen finner ingen anledning att följa SPK:s rekommendation. Däremot gick det bra att ingripa när SJ ville höja . Där begränsades höjningen till . Därmed har regeringen och transportrådet tillämpat en inkonsekvent 1 1987/88. uttalade strävan att ordna trafiken på ett Mot. positivt sätt blir tomma ord om inte taxesättningen får en relevant bedöm- trafikförsörjning har varit föremål för beslut . Viktigt är dock att beslut rörande gotlandstrafiken alltid måste fattas mot bakgrund av regionalpolitiska bedömningar. Det framstår därmed allt tydligare att en återgång till en anpassning till SJ:s taxor är nödvändig. fattade 1974 beslut om att taxesättningen skulle följa principen för taxesättning på järnvägen eftersom färjan för gotlänningarna är både väg och järnväg. Denna princip har sedermera frångåtts och enhetstaxa tillämpas. Kommunikationer kostar pengar överallt i vårt land och för det gotländska näringslivets och turismens utvecklingsmöjligheter är det nödvändigt att skälig prissättning tillämpas. För att detta skall bli verklighet måste kostnaderna för trafiken hållas på rimlig nivå och det är nödvändigt att nu återgå till en prissättning likvärdig med SJ:s. Om man fortsätter att höja priserna procentuellt så ökar klyftan alltmer för varje gång och målsättningen för skall leva kommer att urholkas vad gäller möjligheter att hävda sig på olika områden. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om offentliggörandet av avtalet om färjetrafiken till och från , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att gotlandstrafikens huvudkontor skall vara placerat i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om taxesättningens anpassning till SJ:s prissättning.