ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Jo757 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo757 av och () om bättre resurser för vård av kulturlandskapsmiljöer Utarmningen av landskap, biotoper, flora och fauna har pekats ut som ett av vår tids stora miljöproblem. De naturliga slåtter- och betesmarkerna hör till de mest hotade miljöerna. har inlett en rikstäckande, systematisk inventering för att få en uppfattning om förekomsten av bevarandevärda kulturlandskapsmiljöer. Uppmärksamheten riktas främst på biologiska (botaniska) värden, men vissa noteringar om kulturvärden och skönhet görs också. Marken omkring oss är vår bästa historiebok. Där finns mer än 5 odlingshistoria inskriven. Det är viktigt att denna bevaras. Det räcker således inte med bara inventering. De som kan bidra med praktiska vårdåtgärder och förmedla information om denna del av vårt kulturarv behöver resurser för detta. Förluster av kulturminnen kan inte ersättas. En viss del av de utvalda kulturmiljöerna kräver sannolikt skydd med stöd av naturvårdslagen. Frågan om översyn av denna bereds i . I detta sammanhang är det angeläget att lagtexten förtydligas så att det klart framgår att naturvårdslagen är det instrument som också tillgodoser kulturminnesvårdens intresse av att säkerställa kulturmiljöer som faller utanför byggnadslagstiftningens och fornminneslagens räckvidd. I flertalet fall torde det dock vara lämpligast att miljövärdena bevaras genom att driften av befintliga jordbruksföretag anpassas till dessa. Jordbruksföretag bör ges förbättrade möjligheter att inom normal drift aktivt vårda den från natur- och kulturminnesvårdssynpunkt värdefulla äldre karaktären av landskapet. Natur- och kulturvärden bör ses som en för samhället viktig jordbruksprodukt. Stödet till åtgärder för att bevara naturoch kulturvärden i landskapet - - liksom anslaget för vård av naturreservat m. m., bör anpassas till bevarandebehovet. NOLA-stöd bör bli tillgängligt för bevarande av annat än rent biologiska värden, t. ex. värdefulla komponenter i genuina bebyggelsemiljöer, hägnadssystem, broar, brukningsvägar och dikessystem. NOLA-stöd bör vidare kunna användas för att upprätthålla mindre lönsamma mjölklinjer eller annat som är förutsättningar för ett levande jordbruk. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förtydligande av naturvårdslagen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av stöd till vård av kulturmiljöer. 1987/88 Jo757
mot · GB02Jo758 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo758 av m. fl. (c) om skyddet av , i storleksordning näst största sjö, har mycket stor betydelse för vattenförsörjningen i norra . stora vattenyta fördelas på fyra län, , , och län. Ett tjugotal tätorter och tätortsområden i de fyra länen får sitt färskvatten från . Tillsammans har dessa orter ca 200 000 invånare. är i flera avseenden en unik sjö. För svenska förhållanden är det en djup sjö med få till- och frånflöden. Vattnet har därför en lång omloppstid, . Vättervattnet är också näringsfattigt. Dessa båda faktorer gör sjön känslig för föroreningar och miljögifter. samarbetar länsstyrelserna och kommunerna runt sjön samt industrin i vatten vårdskommitté. Mätningar av miljöförändringarna har genomförts och program har upprättats . Hoten mot vatten kommer från olika håll. - Näringsläckage från kringliggande mark- och skogsområden - Olyckor med miljöfarliga transporter på vägarna runt sjön Trots utbyggnaden av olika reningsanläggningar tillförs betydande mängder närsalter, tungmetaller och andra kemiska föroreningar. Som färskvattenreservoar är av nationellt intresse. Försurningen och andra miljöförändringar gör betydelsefull som färskvattentäkt för ett betydligt större område än det som utnyttar sjön. Målsättningen måste vara att dess vatten kan placeras i högsta klass när det gäller vattenkvalitet. bör därför besluta att vatten skall bli riksobjekt och ges speciellt skydd. Regeringen bör få i uppdrag att tillsammans med upprätta en åtgärdsplan som minimerar de förorenande utsläppen i den närmaste femårsperioden. bör ges resurser så att man kan genomföra regelbundet återkommande mätningar och analyser av vattnet i sjön och dess tillflöden. Medel måste också ställas till förfogande för genomförande av åtgärdsprogram. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs 1. att uttalar sig för att vatten skall vara riksobjekt med speciellt skydd, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mätningar och analyser av vattnet samt åtgärdsprogram som minimerar de förorenande utsläppen. () () 1987/88 Jo758
mot · GB02Jo760 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo760 av och () om restaurering av Persöfjärden i Persöfjärden, norr om , har i den fysiska riksplaneringen angivits vara av riksintresse. Dess stora värde ligger främst i att den utgör rastoch häckningsplats för nära 200 olika fågelarter. På grund av tidigare sjösänkning, sedimentation och landhöjning försämras nu i accelererande takt förhållandena vid Persöfjärden. Vattenkvalitén försämras och igenväxning påverkar landskapsbild och närmiljö negativt för såväl närboende som för alla turister som passerar norrut. Persöfjärden har av regeringen placerats på den internationella våtmarkslistan. Det finns utarbetade planer för en naturreservatsbildning i Persöfjärden. Marklösen m. m. torde kunna ordnas därmed. För att skyndsamt åstadkomma en förbättring i detta ur naturvårdssynpunkt värdefulla område krävs restaureringsarbeten i form av muddring, slybekämpning och rensning av kanaler, samt anläggande av 2-3 dammar. Detta uppskattas ge ca 20 årsarbeten. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av restaurering av riksobjektet Persöfjärden. () () 1 1987/88.
mot · GB02Jo761 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo761 av och () om miljön m. m. i Den östgötska skärgården är unik. Platser som Arkö, , , , Häradsskär är kända för sin skönhet och originalitet långt utanför gränser. Vi har alla ett ansvar för att förvaltningen av denna vackra arkipelag sker på ett sådant sätt att kommande generationer får i arv en levande, frisk skärgård. De ekonomiska och kulturella värden som här finns för skärgårdsbefolkningen och friluftslivet kan inte överskattas. Var och en som vill bosätta sig och söka sig sin försörjning i skärgården skall ha rimliga möjligheter att förverkliga detta. försvåras dock detta ofta genom att service av olika slag dras in. Det gäller exempelvis postgång, handel, brister i väghållning, nedläggning av skolor etc. Ofta krävs insatser i form av särskilda stödåtgärder för att motverka denna försämrade service. Satsningar och stöd måste i första hand utgå från de resurser som finns tillgängliga i skärgården . Unga människor måste få chansen att stanna kvar i skärgården och där finna sin utkomst. Satsningar på förädling och distribution samt stöd och hjälp i olika former till dem som försöker leva på det traditionella fisket måste komma till stånd. Likaså behövs utbildningsmöjligheter för dem som vill satsa på vattenbruk och andra näringar. Vattenbruk kan omfatta odlingar av fisk, musslor, kräftdjur, alger n. m. Skärgården är utsatt för ett hårt tryck från miljöförstörande krafter. Medvetenheten om detta blir större för var dag. Det är hög tid att vidtaga åtgärder mot sådant som förvärrar situationen. En viktig faktor är renhållnngen i skärgården. Den måste bedrivas så effektivt och ekonomiskt som möjligt. Även om kommunerna har huvudansvaret vilar det ett uppföljningsansvar på stats- och länsmyndigheter. Renhållningen kan med fördel ske i entreprenadform där den lokala befolkningen engageras. Skärgården måste också hållas fri från miljöförstörande industri. Få kustremsor i landet är så känsliga som med sitt ömtåliga djur- och växtliv. All trafik med supertankers i måste avvisas. Ett haveri med olja eller annat miljöfarligt ämne skulle ge obotliga skador. Oljeskyddet och saneringsberedskapen måste vara så god att vi i full utsträckning klarar eventuella olyckor av detta slag. Här utgör och ett ovärderligt inslag i bevakningen. Det är därför väsentligt att sambandscentralen i även garanteras möjligheter att fortsätta med sina viktiga upgifter. Speciellt känsliga delar av skärgården i måste skyddas mot exploatering som inverkar menligt på naturen och som försvårar möjligheten att bevara en frisk skärgård. För att rädda flora och fauna bör naturskyddsområden inrättas på för skärgården känsliga områden. Ett särskilt åtgärdsprogram för att rädda sälstammen bör utarbetas. Med anledning av vad vi ovan anfört hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om . () () 1987/88 Jo761 1* 1987/88.
mot · GB02Jo763 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo763 av m. fl. om ett miljötekniskt centrum i tillkännagavs från regeringens sida att ett internationellt miljötekniskt institut skulle inrättas i och att det skulle få en årsbudget av 25 milj. kr/år . Vidare framgick det att institutet skulle lokaliseras till och att inriktningen uppenbarligen skulle ske mot utvärdering av miljöeffekter. Initiativet till att bilda institutet måste hälsas med tillfredsställelse då miljöproblemen blir alltmer framträdande. Detta gäller inte minst , som för övrigt har fått intresset riktat mot sig bl. a. genom att GöteborgHisingen utnämnts till särskilt föroreningskänsligt område. Detta har föranlett tillsättandet av en speciell statlig utredningsgrupp, som snabbt skall ta fram förslag till motåtgärder. Från olika håll har föreslagits att det nämnda internationella institutet skulle förläggas till . I har man insett behovet av bra miljöskyddsteknik då de negativa miljöeffekterna nu gör sig påminda på allt fler områden. En kombination av utländska och lokala utsläpp drabbar miljön hårt. Mot den bakgrunden måste miljöskyddstekniken vidareutvecklas. Inom luftvården är exempelvis avsvavling av rökgaser, reduktion av kväveoxidutsläpp och rening av kolväten av olika slag synnerligen angelägna åtgärder. Inom vattenvården måste reningen av industriella avlopp förbättras. Också inom trafiken måste miljötekniken utvecklas. I är man nu i färd med att planera ett miljötekniskt centrum och det finns ett antal goda skäl för detta. har flera miljöstörande företag och tanken att utveckla god miljöskyddsteknik i ett miljötekniskt centrum möts med stort intresse bl. a. från dessa. Institutet kan också vara ett värdefullt komplement till det . I finns vidare kopplingen till och , som har bred forskningskompetens på miljöområdet och därtill en betydande forskning inom flera områden. I sammanhanget bör också () nämnas, då detta i har ett avdelningskontor med luftvård som speciell inriktning. har också låtit genomföra en inventering av den miljötekniska kompetensen och föreligger en katalog som ger en samlad bild av den kvalificerade kompetensen för miljöförbättrande insatser i regionen. I är förhoppningarna således stora att planerna på ett miljötek niskt centrum skall få en fast form, liksom att det internationella miljötekniska institutet placeras i . Möjligheterna til en lämplig lokalisering finns exempelvis på på , där nu håller på att avveckla sjukvården. Då det miljötekniska centret i måste uppfattas som ett synnerligen viktigt komplement till bl. a. det internationella miljöinstitutet är det angeläget, att statligt stöd kan utverkas för att underlätta starten av nämnda centrum i och det borde vara möjligt att inom den totala kostnadsram som angivits för institutet göra insatser också där. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att förlägga ett internationellt miljötekniskt institut till , 2. att hos regeringen begär förlag om stöd till skapande av ett miljötekniskt centrum i inom ramen för medel till förfogande för miljötekniska insatser. () () 1987/88 Jo763
mot · GB02Jo764 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Jo764 om godkännande av fotsnara för rävfångst 1979 godkände och regeringen fotsnara för fångst av räv. pågår en diskussion rörande fotsnarans tillåtlighet för denna jakt. För de jägare i främst norra som använder denna jaktmetod har denna diskussion inneburit ett hot i det fall man beslutar att fotsnaran inte skall få användas i fortsättningen. beviljas alltså inte tillstånd för denna jaktmetod. Om man jämför de skador som uppstår vid jakt med fotsnara med andra jakt- och fångstmetoder orsakar fotsnaran minst skada. För de jägare som använder denna fångstmetod har det varit en hederssak att på rätt sätt utnyttja den. Fotsnaran för rävfångst används och ger tillfälle till en meningsfull och human jakt. Det förefaller då ytterligt märkligt att plötsligt ändrat sin uppfattning om denna fångstmetod. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att skall besluta att fotsnara för rävjakt godkänns som en human jaktmetod.
mot · GB02Jo765 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo765 av och () om användning av båt med hjälpmotor vid sjöfågel jakt Vid jakt efter dykänder, främst ejder, används i oftast den metoden att jägaren sitter i en liten båt, s. k. kanot, drivande några sjömil utanför yttersta skären, varifrån han beskjuter villebrådet. Enligt nuvarande bestämmelser får inte den båt som används vara försedd med motor. Användande av motor är också i lag förbjudet vid förflytning till och från jaktområdet, såvida motorn ej kan avlägsnas ur båten vid själva jakttillfället. Under jakten i båtlinjen inträffar som vid all annan jakt tyvärr en del skadeskjutningar. Jaktbestämmelserna liksom god jaktetik kräver att påskjutet och skadat vilt uppspåras och avlivas möjligt. Detta är svårt och ofta mycket krävande och kan i motigt väder till havs vara näst intill omöjligt för en roende jägare, varför den mänskliga faktorn kan resultera i oavsedd omänsklighet mot det vilda. Sjöfågeljakten, som får utföras endast under några höstmånader, kan vara riskfylld, speciellt om man inte har tillgång till motor när en storm oförutsett blåser upp. Vi föreslår därför att lagen ändras så att motor med högst motorstyrka får användas vid ovan beskrivna form av jakt vid sökande efter och avlivande av skadad fågel och vid transport till och från jaktområdet. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att motor får användas vid sjöfågeljakt i angiven utsträckning.
mot · GB02Jo769 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo769 om landskapsvårdande åtgärder i östra Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:A431 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om försöksverksamhet i östra med en ny form av landskapsvårdande åtgärder.
mot · GB02Jo772 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo772 av m. fl. (m) om miljövårdsproblem Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Ub807 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beaktande av miljövårdsproblem vid fördelning av forskningsanslag, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åkerarealens framtida användning i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om information om fornminnesfynd i . () () () () () ()
mot · GB02Jo773 · 1988-01-25 00:00:00 — av och (vpk) om åtgärder för att säkra igelkottarnas överlevnad i Mot. Bland många djurarter, vars existens är hotad, intar igelkotten i viss mån en särställning. Arten har funnits och är ett av de äldsta däggdjuren på jorden. Dess försvinnande skulle kunna vara en tragisk symbol för faunans utarmning och för människans civilisatoriska ansvarslöshet. Igelkottens levnadsmönster står i relation till människans. Arten lever i närheten av människor och utsätts för olika faror, som följer därmed. Bakom hotet mot fortsatta existens ligger ett flertal faktorer, bl. Gifter som lagras i fett, t. ex. klorerade kolväten, skadar igelkotten, eftersom den lagrar stora fettdepåer som skall användas när vintern kommer. Att på ett generellt plan motverka effekterna härav, är givetvis viktigt. Men det finns också speciella - och tämligen enkla - åtgärder, som skulle vara till hjälp. En av de stora farorna är f. n. att ungefär hälften av alla igelkottar dör, bl. a. av kyla, i samband med vinterdvalan. En av orsakerna är att lövhögar, komposter, jordhålor m.m. som skyddar igelkotten , inte förekommer som . Människan städar sina trädgårdar och sitt odlingslandskap. Välklippta tomter och alltför tuktad växtlighet ger upphov till en miljö, där igelkotten utlämnas åt vinterkylan. Egentligen behövs endast en viss omsorg och insikt om detta. Det hjälper fortlevnad, om människor låter ansamlingar av växtavfall vara kvar över vintern, täcker hålor med löv och låter det finnas några skumma, igenväxta hörn i trädgårdar och parker. Allt detta är ett mycket billigt pris för att hjälpa till att bevara en gammal, på en gång hemtam och litet hemlighetsfull djurart. En viss upplysning om hur detta kan ske, är nödvändig. Ett enkelt sätt är, att får ett mindre anslag för en kampanj om igelkotten i vår fauna. T. ex. skulle en information i TV-i Anslagstavlan eller något annat program - med ali säkerhet vinna gensvar hos allmänheten. 1 1987/88. Mot bakgrund av det anförda hemställs att till hjälp för igelkottarnas överlevnad för /89 anslår . utöver regeringens förslag i proposition 100, bilaga 16, under rubriken . (vpk) (vpk) 1987/88 Jo773
mot · GB02Jo774 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo774 av och () om ersättning till vissa förädlingsföretag med anledning av kärnkraftsolyckan i Tjernobyl Full ersättning har utgått till de flesta som drabbats av följderna efter kärnkraftsolyckan i Tjernobyl. Det är jordbruks-, trädgårds- och renskötselföretag samt vissa fiskare som fått ersättning. En grupp som inte fått full kompensation är förädlingsföretag i , och även . Det gäller främst företag som använder renkött och insjöfisk som råvara. Många av dessa har investerat i sin verksamhet och är i huvudsak glesbygdsföretag. På grund av detta är de särskilt känsliga för en nedgång i efterfrågan. Det finns fortfarande ett köpmotstånd som företagen känner av. Eftersom ingen kompensation betalats ut för senare delen av 1987 har de svårigheter att klara sin ekonomi. För innevarande budgetår finns inga medel att tillgå och länsstyrelsernas pengar är fördelade. Det är nödvändigt att en översyn görs av vilka företag som är särskilt hårt drabbade och att medel ställs till förfogande så att alla får en likvärdig kompensation. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kompensation till företag inom ren- och fiskeförädling som drabbats av .
mot · GB02Jo776 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo776 av och () om stöd till utbyggnad av lagringskapacitet för stallgödsel Länsstyrelserna i och län beslutade om föreskrifter om åtgärder för att minska föroreningstillförseln till . I föreskrifterna ställs bl. a. krav på en utbyggnad av lagringsutrymmena för stallgödsel till normalt 8 månader för djur som går på bete och för övriga djur. Föreskriften gäller fr. o. m. . Det saknas tillräckligt underlag för en säker beräkning av investeringskostnaderna vid en utbyggnad av lagringsutrymmena enligt föreskrifternas krav. Länsstyrelserna har dock uppskattat investeringskostnaderna till 84 milj. kr. Därutöver tillkommer kostnader eller minskade intäkter för vårspridning. Däribland kan nämnas kostnader för ökning av spridningskapaciteten, packningsskador, försenad sådd m. m. som alla är svåra att värdera. Eftersom priserna på jordbruksprodukter är reglerade finns ingen möjlighet till högre prissättning på grund av ökade produktionskostnader inom ett speciellt område. Investeringsbidrag, räntestöd eller investeringsavdrag måste till för att lindra de ekonomiska konsekvenserna. En sådan ekonomisk stimulans skulle innebära att utbyggnaden av lagringsutymmen snabbare kommer i gång och därmed kan också en positiv miljömässig effekt uppnås snabbare. I de fall även andra områden klassas som särskilt föroreningskänsliga måste även här sättas in ekonomiska stimulanser till en utbyggnad av lagringskapaciteten för att uppnå önskade miljöförbättringar. Bidrag och räntestöd är ett viktigt styrmedel i såväl som för att få vattenvårdsåtgärder till stånd. Med anledning av det anförda hemställer vi att av regeringen begär att förslag om en ekonomisk stimulans i form av investeringsbidrag, räntestöd eller investeringsavdrag för utbyggnad av lagringsutrymmen för stallgödsel skall utarbetas för särskilt föroreningskänsliga områden. () ()
mot · GB02Jo777 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo777 av () om totalförbud för betat utsäde Runt en fjärdedel av de totala kvicksilverutsläppen i härrör från s. k. betat utsäde i jordbruk och trädgårdsnäring. används betningsmedel med kvicksilver för att skydda utsäde mot svampangrepp. användes metoden utan restriktioner men numera kan lantbruket få tillstånd att beta utsädet om det vid groning visar sig vara utsatt för svampangrepp. Uppgifterna om exakt hur mycket kvicksilver som används går delvis isär. På kemikalieinspektionen anger man att det används i vissa sorter av utsäde. Vid håller man det för sannolikt att det handlar om . När det gäller det totala utsläppet av kvicksilver härrör de största utsläppen från sopförbränningsanläggningarna. I bakgrundsrapport del III till Aktionsplan mot havsföroreningar, som påbörjades , klargörs att kvicksilver används inom jordbruket. I samma rapport har sagt att det bör vara möjligt att ersätta kvicksilver med andra mindre farliga ämnen. De metaller som vanligen anses utgöra de största miljöriskerna är arsenik, bly, kadmium, koppar, krom, kvicksilver, nickel, tenn och zink. Inom Helsingfors- och har kadmium och kvicksilver från begynnelsen givits högsta prioritet vad gäller miljöskyddsåtgärder. Kvicksilver binds till bottensediment. Kvicksilvrets biologiska och kemiska utbytesmekanismer är mycket komplicerade. Dess miljöfarlighet beror främst på att oorganiskt kvicksilver kan omvandlas till metylkvicksilver. Detta ämne tas upp effektivt av vattenlevande organismer. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om totalförbud mot betat utsäde.
mot · GB02Jo779 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo779 av (vpk) om är ett serviceföretag vars arbete är att ta hand om och behandla alla slag av miljöfarligt avfall så att vi alla befrias från vad som annars kan bli svåra miljöproblem. Staten har gett i uppdrag (SFS 1975:32) att slutgiltigt omhändertaga miljöfarliga avfallsprodukter (SFS 1985:341) som samlas in inom landet. Hur skall man kunna förverkliga dessa krav om man inte får in dessa produkter till sin anläggning? Verkligheten är att inte mer än av landets miljöfarliga avfall kommer fram till för destruering. Hur arbetar och med vad, samt med vilka resurser är en fråga som enligt vpk:s mening behöver analyseras närmare. Hela systemet med en central anläggning för destruering behöver utvärderas. Ny forskning inom området behöver också initieras. Det är ett forskningsprojekt som skulle kunna förläggas till högskolan i . Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att verksamhet utvärderas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att forskning inom området miljöfarlig avfallsdestruering skall initieras.