mot · GB02A50 · 1988-04-11 00:00:00 — Motion till 1987/88:A50 av m. fl. (c) med anledning av prop. 1987/88:114 med förslag till ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring, m. m. Arbetslöshetsförsäkringens grundläggande syfte skall vara att garantera en ekonomisk grundtrygghet för den som trots önskan om arbete inte kan få sin försörjning genom eget arbete. Härvidlag skiljer sig inte behovet från den som har haft arbete till den som träder ut på arbetsmarknaden efter t. ex. studier eller längre avbrott. Enligt mening borde arbetslöshetsförsäkringen utformas som en allmän trygghetsförsäkring. Propositionens förslag uppfyller inte detta mål. Enligt vår mening bör därför den föreslagna förändringen av arbetslöshetsförsäkringens uppbyggnad avvisas och begära nytt förslag, vilket tillgodoser de allmängiltiga grundtrygghetskrav förordar. Cirka en tredjedel av de arbetslösa kan inte komma i fråga för vare sig ersättning från arbetslöshetskassa eller KAS. Detta innebär enligt vår uppfattning att gällande system för arbetslöshetsunderstöd inte fyller rimliga trygghetskrav. Den som drabbats av arbetslöshet måste få en rimlig ekonomisk trygghet. Arbetslöshetsförsäkringen har dessutom alltmer förlorat sin karaktär av försäkring. Den offentliga andelen av stödet har successivt ökat till av kostnaderna. Enligt vår uppfattning bör en allmän arbetslöshetsförsäkring för alla införas. När den s.k. fick i uppdrag att utforma en sådan försäkring rådde för övrigt bred politisk enighet om behovet av en sådan reform. Även om reformen inte kunnat genomföras, kvarstår enligt vår mening behovet av reformen. Det är många som helt saknar skydd vid arbetslöshet. Dessa förhållanden gäller särskilt kvinnor och ungdomar. Vid arbetslöshet är de i många fall hänvisade till att söka socialhjälp. Efter viss karenstid kan de komma i åtnjutande av det begränsade skydd som KAS kan ge. Från sida har vi i flera motioner framhållit att allmän arbetslöshetsförsäkring borde ha aktualiserats i samband med det nu genomförda utredningsarbetet. Vi har vidare bl. a. understrukit att en allmän arbetslöshetsförsäkring skulle ge ett grundskydd på en rimlig nivå med möjlighet att bygga på med avtalsenliga eller enskilt tecknade försäkringar. Vi har också erinrat om den möjlighet till frivillig påbyggnad av den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen som temporärt gällde . En allmän arbetslöshetsförsäkring skulle bl. a. lösa några av de frågor som aktualiserats från centerhåll. Socialdemokraternas uppfattning är att en allmän arbetslöshetsförsäkring skulle bli betungande för samhällsekonomin. anser emellertid Mot. att den s. k. arbetslinjen - dvs. att arbete skall erbjudas framför kontant- A50 stöd, vilket minskar kostnaderna för samhället - skall gälla. En sådan politik skulle bryta den passivisering som den socialdemokratiska politiken riskerar att leda till och stimulera människor till mer aktiva insatser och större ekonomiskt utbyte. Vinster skulle uppstå såväl för samhället som för den enskilde. Detta frigör resurser för en allmän arbetslöshetsförsäkring. Vi kvarstår därför vid vårt krav på att en parlamentarisk kommitté skall tillkallas med direktiv att lägga förslag om en allmän arbetslöshetsförsäkring. Vi kan inte se något sakligt eller principiellt hinder att kombinera en sådan allmän försäkring med en möjlighet till tilläggsförsäkring enligt den modell som förordats av /SR. Ett sådant system bör prövas när en allmän trygghetsförsäkring införes. har begärt att en parlamentarisk utredning skall pröva frågan om en allmän arbetslöshetsförsäkring. Det finns därför skäl att såväl beklaga som kritisera att föreliggande förslag föregåtts av en enmansutredning utan insyn eller medverkan från partier. begärde vi ånyo en parlamentarisk utredning. Detta yrkande har ännu inte behandlats av . I avvaktan på en allmän arbetslöshetsförsäkring i enlighet med förslag bör en viss reformering av arbetslöshetsförsäkringen ske. I propositionen föreslås stegvisa höjningar av dagpenningnivån i arbetslöshetsförsäkringen. Den högsta ersättningen skall vara . föreslås att stödbeloppet i KAS höjs till 149 resp. . och att nivåerna på utbildningsbidragen höjs till 425, 255 och . resp. 450, 270 och . Också enligt vår mening bör den högsta dagpenningnivån höjas. Detta bör dock inte ske på sådant sätt att det upplevs som ett hinder för de mera offensivt inriktade arbetsmarknadspolitiska insatserna, vilket en kraftig höjning skulle kunna komma att innebära i vissa fall. En bättre avvägning är enligt vår mening att ersättningen höjs fr. o. m. och att det högsta ersättningsbeloppet för arbetslöshetsförsäkring och utbildningsbidrag blir . Övriga ersättningar bör utgå enligt propositionens förslag, men med höjning . I avvaktan på en allmän arbetslöshetsförsäkring bör något bemyndigande avseende dagpenningens storlek för åren 1990 och framöver inte ges. Förslagen om samordning mellan arbetslöshetsersättning och pension kan genomföras enligt propositionens förslag. 1987/88 A50 Statsbidrag, medlemsavgifter och fonder I avvaktan på en allmän arbetslöshetsförsäkring bör inga principiella förändringar ske beträffande statsbidragen. Dock bör redan nu sådana förändringar genomföras att medlemsavgiften till de olika kassorna utjämnas vilket tidigare förordat. Enligt vår mening bör därför en del av medlemsavgiften tas ut som utjämningsavgift vilken inlevereras av kassorna till staten och bildar en grund för statsbidrag som möjliggör en utjämning av avgiften mellan de olika kassorna. Utredningens förslag att hälften av den genomsnittliga dagpenningen i kassan skulle kunna utgöra grund för en sådan utjämningsavgift finner vi väl avvägt. Enligt vår mening bör statsbidragen begränsas till att omfatta av de utbetalade ersättningarna. Medlemsavgifterna bör justeras i motsvarande mån. Med propositionens förslag uppkommer ett principiellt dilemma beträffande hur arbetslöshetskassornas fonder skall disponeras . Vi vill för vår del erinra om att när motsvarande situation gällt sjukförsäkringsfonden har dessa fondmedel ansetts kunna tillföras statskassan. Vi vill också erinra om att fonderna till den allt övervägande delen byggt upp stöd av den omfattande statsbidragsgivning som skett till arbetslöshetsförsäkringen. Statsbidraget motsvarar nu . Enligt vår mening bör fonderna utnyttjas inom ramen för det trygghetssystem för vilka de byggts upp. En överföring av de ca som är aktuella till de organisationer som står bakom kassorna finns det knappast vare sig några sakliga eller historiska motiv för. Särskilt gäller detta de medel som kan anses motsvara statsbidragen. Våra förslag härvidlag överensstämmer med vad lagrådet för sin del antytt men ej uttryckt som sin åsikt, eftersom det inte ankommer på lagrådet att uttrycka åsikter. Karensdagar m. m. Propositionen föreslår att karensdagarna i arbetslöshetsförsäkringen och KAS tas bort. föreslås skärpta regler vid avstängning och för att erhålla ersättning vid studier. Vad gäller karensdagarna erinras i propositionen dels om den historiska bakgrunden, dels om de förändringar i sjukförsäkringen som genomförts. delar uppfattningen att karensdagarna bör tas bort. Detta kan ske inom ramen för nuvarande system. Likaså finner vi förslagen om skärpta regler vid avstängning samt för ersättning vid studier väl avvägda. Det är rimligt att de förändringar som i dessa avseenden nu genomförs utvärderas. har inte funnit något att invända mot vad som i övrigt föreslagits beträffande KAS och permitteringslön. 1987/88 A50 Kostnaderna /89 för höjningarna av dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen, KAS och utbildningsbidragen kan beräknas till ca 200 milj. kr. (ca 280 milj. kr. mindre än regeringen). Kostnaderna för slopade karensdagar blir ca 270 milj. kr. på helår och 235 på nästa budgetår. (Samma som regeringen.) Några statliga ränteförluster till följd av ändrade utbetalningsrutiner uppstår inte med vårt förslag. (Besparing i förhållande till regeringen 40 milj. Förslagen vad gäller avstängningstider och skärpta regler vid studier innebär besparingar på /89 om ca 160 milj. kr. (samma som regeringen). I förhållande till regeringens förslag innebär vårt förslag en besparing /89 om ca 320 milj. kr. Härtill kommer att våra förslag beträffande de egna avgifterna och minskade statsbidrag därav minskar statens utgifter med ca 400 milj. kr. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma nödvändiga justeringar i aktuell lagstiftning. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar avslå proposition 1987/88:114 vad avser kompensationsnivån och fastställa högsta ersättningsnivå till . per dag fr. o. m. enligt det anförda samt att i övrigt fastställa ersättningsbeloppen i KAS och utbildningsbidrag enligt det anförda, 2. att beslutar avslå proposition 1987/88:114 vad avser ändrade regler för statsbidrag till de erkända arbetslöshetskassorna enligt det anförda, 3. att beslutar avslå förslaget att får disponera en rörlig kredit i om 1000 milj. 4. att beslutar godkänna de riktlinjer beträffande utjämningsbidrag till erkända arbetslöshetskassor som angivits i motionen, 5. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts beträffande framtida utnyttjande av arbetslöshetskassornas fonder för ersättning enligt deras ursprungliga syfte, 6. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts beträffande införande av en allmän arbetslöshetsförsäkring, 7. att beslutar att till Bidrag till arbetslöshetsersätt- Mot. ningen och utbildningsbidrag anvisa ett i förhållande till regeringens A50 förslag med 820 milj. kr. sänkt förslagsanslag om . () () () () ()