mot · GB02Fö705 · 1988-01-18 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö705 av (c) om en kommission för att klarlägga det svenska kärnvapenprogrammet publicerade tidskriften artiklar om det svenska kärnvapenprogrammet . Där visades hur ett utvecklingsarbete bedrevs på kärnvapenområdet. Artiklarna tilldrog sig intresse både hemma och utomlands. Jag ställde en fråga i till dåvarande statsministern och begärde redogörelse för den svenska forskningen och utvecklingsarbetet kring kärnvapen efter riksdagsbeslutet som uteslöt atomvapen som en möjlig väg för . Jag begärde också att en opartisk juristkommission skulle bringa klarhet i frågan. Detta var uppfattning och krav. Försvarsministern som besvarade frågan fann ingen anledning att tillsätta en opartisk juristkommission. I stället fick rättschefen i försvarsdepartementet i uppdrag att gå igenom alla handlingar och se efter vilka av dessa som kan offentliggöras. Redan direktiven var mycket snävt formulerade och ur dem kunde ej utläsas att man skulle utreda kopplingen mellan det civila kärnkraftsprogrammet och ett kärnvapenprogram. I direktiven stod att rättschefen skall redovisa de forsknings- och utredningsarbeten rörande kärnvapen som bedrivits inom mot bakgrund av statsmakternas beslut. stod det klart för många att det inte var en inomdepartemental utredning som behövdes. Det som behövdes var en opartisk utredning. I och med regeringens ovilja att göra en opartisk utredning förstärktes misstankarna om att allt inte stod rätt till. Hade i själva verket beslut kringgåtts och både riksdag och svenska folket förts bakom ljuset? Enligt min mening förstärktes dessa misstankar även av försvarsministerns inlägg i debatten som t. ex. Artiklarna är egentligen sensationella endast om man kopplar loss frågan från sitt historiska och politiska sammanhang. En del tyckte att frågan var onödig att diskutera: kunde ha byggt upp egna kärnvapen vi valde att låta bli. Men den fråga som är allvarlig och som har räckvidd in i dagens samhälle är om riksdag och allmänhet fördes bakom ljuset och om politiker i regeringsställning förde sina egna regeringskamrater bakom ljuset. Den frågan måste vinnas klarhet i. blev utredningen klar. Den är alldeles tydligt just en partsin laga alldeles som man kunde befara. Större delen av materialet är hemligstämplat. Det myntades ett nytt begrepp: Skyddsforskning. Det var ett politiskt begrepp. I utredningen hävdas dock att det var en forskningsmässig realitet. Inom detta s. k. skyddsforskningsprogram ryms en konstruktionsforskning. Bara det faktum att skyddsforskningen drastiskt skärs ner då säjer nej till kärnvapen borde fått utredaren att inse sammanhanget. Anledningen till nedskärningen torde inte vara något minskat kärnvapenhot utifrån utan det var helt enkelt det svenska kärnvapenprogrammet som skars ner efter det fattade beslutet. Några av de tydligaste exemplen på omfattningen av det svenska kärnvapenprogrammet finns ej med i försvarsdepartementets utredning. T. ex. den storskaliga kärnvapentillverkning som under stor hemlighet arbetades fram för 1959 61. Liksom försöken att få fram plutonium från utlandet. Ej heller har det material redovisats enligt vilket det undersökts hur olika utländska kärnvapen och kärnvapenbärare kan anpassas till de svenska kärnvapensystem som projekterades. (Detta sedan beslutat förbjuda kärnvapenförberedelser.) I ett tidigare hemligt dokument från amerikanska UD:s underrättelsebyrå, 1960, står följande att läsa: Någon forcering av det nuvarande (svenska kärnvapen)-programmet är inte troligt om inte den politiska situationen ändras eller om den svenska allmänheten övertygas om att det inte finns några utsikter för ett internationellt avtal om kontrollerade kärnvapenprov och kontrollerad kärnvapentillverkning eller några utsikter till ett minskat sovjetiskt kärnvapenhot. Dokumentet avslutas med följande: Under dessa förhållanden kommer behovet (i ) att öka om att få tillgång till färdiga kärnvapen från utlandet, eller åtminstone klyvbart material och teknisk information för konstruktion av stridsspetsar och vapenbärare, detta i takt med att konventionella stridskrafter föråldras. Den har klargjort att den allvarligt kommer att överväga en sådan anskaffning under förutsättning att den inte behöver ingå något avtal med någon stormakt som kan påverka alliansfrihet och neutralitetspolitik. Behovet av en opartisk utredning framstår ännu klarare . Det bör tillsättas en kommission, som är helt oberoende och opartisk med bl. a. forskare på området. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att en opartisk kommission tillsätts för att klarlägga det svenska kärnvapenprogrammet . 1987/88 FÖ705