mot · GB02So619 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:So619 av m. fl. om föräldraavgifterna i den kommunala Flera undersökningar har visat att föräldraavgifterna för barnomsorg varierar mycket mellan olika kommuner och att det är stor spännvidd mellan avgifterna i landets dyraste och landets billigaste kommuner. En LO-undersökning (LO synar barnomsorgen, 1987) redovisar skillnaderna i barnomsorgstaxor för tre olika familjer. Familj har två barn. Det ena går på dagis och det andra på fritis. och kvinnan tjänar . De betalar barnomsorgsavgift 11 månader . För den här familjen kan barnomsorgstaxan variera mellan . , beroende på vilken kommun familjen bor i. I den billigaste kommunen utgör taxan av familjens inkomst före skatt, i den dyraste får de betala . Familj har två barn. Det ena går på dagis och det andra på fritis. Mannen iden här familjen tjänar . och kvinnan tjänar . De betalar barnomsorgsavgift 11 månader . Beroende på vilken kommun familj bor i kan taxan variera mellan . I den billigaste kommunen får familjen betala av inkomsten före skatt i barnomsorgsavgift. I den dyraste kommunen får de betala . Familj består av en ensamstående mamma med två barn. Det ena går på dagis och det andra på fritis. Hon betalar barnomsorgsavgift 11 månader . I den billigaste kommunen behöver hon inte betala någon avgift alls. Barnomsorgsavgiften utgör alltså av hennes inkomst. I den dyraste kommunen däremot får hon betala . , vilket utgör 13,av hennes inkomst före skatt. Det har följaktligen stor betydelse vilken kommun en familj bor i. Att flytta till en grannkommun kan ofta innebära ett stort tillskott (alternativt avbräck) i familjekassan. Är familjen genom arbetet bunden till en kommun med hög barnomsorgstaxa kan taxan i vissa fall till och med utgöra ett hinder mot att låta familjen ta del av barnomsorgen. har i sin undersökning Det handlar inte bara om kommunalskatt (1987) visat att de sammanlagda effekterna av barnomsorgsavgifter och kommunalskatt resulterar i en större skillnad mellan kommunerna jämfört med om skatt eller avgift var för sig studeras. Detta förklaras främst av att många kommuner har både låg avgift och låg skatt eller motsatsen. Krav på rättvisa taxor Den kommunala självständighetsprincipen innebär en rättighet för kommunerna att ta ut avgift för plats i barnomsorgen enligt grunder som de själva bestämmer. Denna rätt är viktig, men får aldrig drivas så långt att den ger upphov till djupa sociala orättvisor. De båda undersökningar som refererats visar att den fria taxesättningen inom den kommunala barnomsorgen ger upphov till stor ojämlikhet mellan barnfamiljer i olika kommuner. I en del fall tas så höga föräldraavgifter ut att avgiften kan utgöra ett hinder för allas rätt att ta del av den kommunala barnomsorgen. Den stora andelen statliga medel i barnomsorgen bör utgöra en tillräcklig grund för att till bidragsgivningen knyta vissa krav på kommunernas taxesättning. att kommunernas barnomsorgstaxor tas ut efter principer som är lika i landets alla kommuner att barnomsorgstaxorna hålls på en låg nivå att barnomsorgstaxorna tas ut efter bärkraft. För att åstadkomma detta bör statsbidragen till den kommunala barnomsorgen ses över. En kommun som inte håller sina taxor inom olika tak, som definieras för olika grupper (t. ex. en högsta procentandel av hushållsinkomsten före skatt), bör få statsbidraget reducerat. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förslag till översyn av statsbidragen till barnomsorgen. () () 1987/88 So619