mot · GB02Sf518 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf518 av m. fl. (m) om flykting- och invandrarpolitiken Det råder i vårt land en samstämmig uppfattning om att vi har ett ansvar för de människor som drabbas av förföljelse och förtryck ute i världen. Sociologiska undersökningar som utförts med mellanrum visar att förståelsen i för flyktingars utsatta situation successivt ökar, liksom den positiva inställningen till invandrare och flyktingar. Bidrag från enskilda och humanitära organisationer och betydande insatser från det allmänna ger förutsättningar för ett effektivt flyktingarbete. måste vi uppmärksamma att små främlingsfientliga grupper försöker överrösta den allmänna opinionen. Den viktigaste uppgiften för svensk flyktingpolitik är att genom internationella organ främja mänskliga rättigheter och bistå flyktingar i de länder där dessa befinner sig, oftast i närheten av hemländerna. bör därför fortsätta att stödja FN:s och de frivilliga humanitära organisationernas flyktingarbete. bör också verka för ett bättre samarbete med andra europeiska länder och i samråd med söka nå en enhetlig tillämpning av om flyktingars rätt. Den flyktingkvot som fastställs tillsammans med flyktingkommissarien måste vara flexibel och anpassas efter förhållandena i länder som för krig eller utövar förtryck. Kriget mellan och är ett skäl för en utökning av kvoten. Flyktinginvandringen till vårt land bestäms, förutom av utlänningslagstiftningen, av faktorer utanför vår kontroll, såsom situationen i ursprungsländerna, andra länders politik och krigföring etc. För överskådlig framtid har vi att räkna med ett växande invandringstryck, och en asylinvandring på minst nuvarande nivå förefaller trolig. uppgick antalet asylsökande till 17400, och sannolikt till 19000, siffror som skall jämföras med det normala genomsnittet för åttiotalets första år, 3000-4000. uppvisar dessutom de s. k. specialärendena, som är synnerligen resurskrävande, en större ökning än normalärendena. Den konstruktion som ersättningen för flyktingmottagningen och det kon tanta socialbidraget haft innebär en risk att flyktingars inträde på arbetsmarknaden försenas. Mycken tid går till spillo i passiv väntan med alla de negativa psykiska effekter detta kan ha. En sammanslagning av de olika bidragsformerna skulle skapa förutsättningar för program innebärande en kombination av svenskundervisning, praktik- eller beredskapsarbeten och/eller arbetsmarknadsutbildning, allt efter individuella behov. I budgetpropositionen beräknas . för överföring och mottagning av flyktingar samt . för socialt bistånd. för undervisningen i svenska. Administrationen av dessa anslag vid , , SÖ och kommunerna är betungande och motverkar inte sällan en rationell organisation av flyktingmottagandet. Kommunerna bör ha större frihet att t. ex. ordna kommunala mottagningscentra och att erbjuda varvad utbildning, beredskapsarbete eller dylikt mot någon form av flyktinglön. De utredningar och förslag i ovannämnda frågor som statsrådet aviserar i budgetpropositionen bör ofördröjligen genomföras. Vid en samordning av olika resurser till större bör statens ekonomiska ansvar omfatta alla som från förläggningarna placeras ut enligt de kommunala kontrakten. Bidrag för anhöriga bör dock sättas lägre än flyktingbidragen. Bosättningslån i stället för bidrag fick flyktingarna bosättningslån till sin bosättning i , men får de bidrag härför. Med tanke på de ökande kostnaderna för flyktingmottagningen, men inte minst med tanke på flyktingens självkänsla, bör bosättningslån utgå i stället för bidrag. Tillsammans med övriga av oss föreslagna åtgärder skulle allmänhetens förståelse för flyktingpolitiken öka. Särbehandling av flyktingarna kan lätt underblåsa främlingsfientlighet och rasism. Flyktingen - en resurs i arbetslivet Vi måste se flyktingarna och invandrarna som en resurs i vårt samhälle. Detta gäller inte minst de erfarenheter och kunskaper som dessa för med sig från utbildning och arbetsliv och som kan tillföra vårt samhälle mycket positivt. Många flyktingar/invandrare har god yrkesutbildning och många är högskoleutbildade. De är i regel aktiva, arbetsvilliga människor och skulle kunna göra en god arbetsinsats i sitt nya hemland. Tyvärr har vi i lyckats ganska dåligt med att ta tillvara den yrkeskunskap och utbildning som flyktingarna har. För många blir det en besvikelse att många års utbildning inte kan tillvaratas. Resultatet blir ofta lång arbetslöshet på grund av att de svenska kraven på utbildning inte stämmer överens med den utbildning flyktingen fått i sitt hemland. Ofta blir vederbörande ett offer för svensk utbildningsbyråkrati, som t. ex. när den ingenjörsutbildade iraniern måste gå på AMU-utbildning till kock. UHÄ har i uppdrag att finna vägar för ett bättre tillvaratagande av ut- Sf518 Detta arbete har pågått utan att nämnvärda resultat uppnåtts. Det är därför nödvändigt att UHÄ:s arbete med att utvärdera och tillvarata yrkesutbildningar och utländska examina intensifieras. AMU har en stor uppgift att fylla när det gäller påbyggnadsutbildningar och kompletterande utbildningar. Inte minst viktigt är detta för unga människor med bristfällig eller avbruten utbildning. Invandrarflickornas utbildningsbehov måste särskilt uppmärksammas. Varje arbetsförmedling/länsarbetsnämnd gör utredningar rörande lämplig utbildning eller komplettering till en utländsk utbildning. Det kan ifrågasättas om inte bedömningar i utbildningsärenden gällande flyktingar i någon form borde centraliseras för att uppnå större utredningsvana och ökad kunskap om möjligheten att tillvarata olika utländska utbildningar i det svenska arbetslivet. Vi anser att denna fråga bör utredas. Många invandrare kommer från miljöer med tradition av egenföretagande och har därför stort intresse av att starta och driva en egen rörelse. Svensk lagstiftning och svensk skattepolitik kan knappast sägas vara småföretagsvänliga och det är inte heller lätt med allt krångel och all byråkrati som omgärdar driften av egna företag. Frånsett nödvändigheten av bl. a. en ny skattepolitik är det viktigt att den invandrare som önskar bedriva egen verksamhet får erforderlig information om svenska förhållanden. Kommunernas invandrarbyråer/enheter bör hjälpa vederbörande att få kontakt med lämplig instans, som kan ge nödvändig information. Rätten att ha ett arbete är förbehållet den som har uppehållstillstånd. Tyvärr är väntetiderna för asylsökande mycket långa och många väntare i förläggningar och ute i kommunerna upplever sin situation som mycket pressande på grund av att de mer eller mindre tvingas till passivitet. Vid kontakt med de asylsökande uppger de ofta att de intet hellre önskar än att få ett arbete. Arbetsmarknadssituationen är besvärlig på många håll, men inte ens den asylsökande som hittar ett arbete har rätt att ta det. Många uppfattar det som förnedrande att vilja och kunna arbeta men inte ha rätt till det. Flertalet asylsökande får stanna i . Det vore naturligtvis bäst för dessa att så snabbt som möjligt komma in i det svenska samhället genom att få arbete och arbetsgemenskap med andra. Många svenskar förstår inte att det i praktiken råder förbud för en asylsökande att ha ett arbete och reagerar negativt mot att flyktingarna lever på det sociala. Vi anser att även de asylsökande som väntar på uppehållstillstånd skall ha rätt att ta ett erbjudet arbete . Vi anser även att möjligheten till beredskapsarbete eller någon form av pryo-platser bör prövas. Flyktingar och invandrare kommer från länder med helt andra kulturmönster än vårt. Kvinnorna har ofta varit hemarbetande i sitt hemland och mötet med det svenska samhället, där av kvinnorna förvärvsarbetar, kan vara något av en kulturchock för dem. Det är viktigt att det nya landet respekterar skilda livsmönster och att de invandrarkvinnor, som hellre vill vara hemarbetande, har rätt till detta utan att bli påtvingade ett för dem helt främmande synsätt. Inte minst för invandrarna är det viktigt att arbete i hemmet med egna barn erkänns som ett fullvärdigt arbete. är det viktigt att de erbjuds valfrihet mellan hemarbete och förvärvsarbete och att deras behov av svenskundervisning och yrkesutbildning särskilt beaktas. Inte minst gäller detta unga kvinnor, som bör få tillfälle till den stimulans som kontakten med arbetskamrater ger i det nya landet. Av erfarenhet vet vi att många invandrarkvinnor tyvärr får arbete i föga stimulerande arbetsmiljöer och i ensamarbete, t. ex. städarbete. Utbildningsfrågor och möjlighet till studieverksamhet inom studieförbunden är därför mycket viktiga. När det gäller invandrarkvinnornas kontakt med den svenska hälso- och sjukvården är det väsentligt att deras kulturmönster respekteras. För många kvinnor är t. ex ett besök hos en gynekolog en mycket känslig fråga. Det finns exempel på att kvinnor från t. ex. muslimsk miljö blivit förskjutna av sin familj efter ett gynekologbesök. Invandrarkvinnor bör ha rätt att bli undersökta av kvinnliga gynekologer och att bli omhändertagna med takt och känslighet inom hälso- och sjukvården. Detta bör uppmärksammas bl. a. i vårdutbildningen. Ökade insatser av humanitära organisationer I mångå länder har kyrkliga och ideella organisationer det praktiska ansvaret för omhändertagandet av flyktingar. Även om det är staten som i vårt land har det övergripande ansvaret för flyktingpolitiken kan olika humanitära organisationer, t. ex. Röda korset, utföra stora insatser för flyktingar och asylsökande. Detsamma gäller kyrkor och samfund. Även enskilda människors insatser är av största betydelse för ett humant flyktingmottagande. Det kan t. ex. gälla fadderverksamhet och förenings- och fritidsverksamhet. Ett ökat medmänskligt engagemang är av största betydelse, om flyktingar och invandrare skall känna sig väl mottagna i sitt nya hemland. Vi anser att olika humanitära organisationer kan ges ett ökat ansvar för flyktingmottagandet. Röda korset kan t. ex. ansvara för vissa flyktingförläggningar med anslag från staten. Vi anser att sådan försöksverksamhet bör komma till stånd på några orter. Verksamheten kan sedan utökas, om försöken slår väl ut. Enskilt bedriven verksamhet bör välkomnas Frågan huruvida flyktingförläggningar kan drivas i enskild regi har tidigare ifrågasatts, men sådan verksamhet har visat sig väl fungerande. Alla torde därför vara överens om att den utgör ett fullgott komplement till verksamhet som bedrivs i invandrarverkets regi. Ökade insatser av enskilda personer, stiftelser och bolag bör välkomnas. Med tanke på det stora antalet asylsökande är det viktigt att alla möjligheter tillvaratas och att enskilt bedriven verksamhet på allt sätt stimuleras. Längre tids stöd till kommunerna Kommunerna får ersättning från staten under mottagningsåret och . I utgår statlig ersättning och i . Erfarenheterna har visat att många invandrare haft svårt att få arbete , vilket innebär att kommunen har det ekonomiska ansvaret enligt socialtjänstlagen. Svårigheten att skaffa bostäder åt flyktingarna jämte det faktum att socialbidragskostnaderna ökat mycket starkt på grund av flyktingmottagandet gör att många kommuner är tveksamma till att ta emot fler flyktingar. Ändock är det alldeles nödvändigt att kommunerna fortsätter att ta emot flyktingar, om dessa inte skall tvingas bo kvar i flyktingförläggningar . Flyktingmottagandet är ett statligt åtagande och vi ifrågasätter om inte staten borde ta det ekonomiska ansvaret för flyktingarna än de nuvarande tre åren eller i övriga fall tills vederbörande fått ett arbete som han/hon kan försörja sig på. Vi anser att frågan rörande längre tids statligt ekonomiskt ansvarstagande för flyktingarna bör utredas. För att asylsökande och svenska organisationer som hanterar flyktingfrågor skall känna förtroende för invandrarverkets handläggning är det nödvändigt att rutinerna utformas på ett sätt som fyller kraven på rättssäkerhet. Liksom tidigare anser vi att fler än en handläggare bör delta i besluten, vare sig dessa gäller avslag eller tillstånd. Ett avvisningsbeslut bör vidare normalt kompletteras med en skriftlig motivering. Beslutet skall vid behov kunna sekretesskyddas. som de asylsökandes rättssäkerhet behöver förstärkas måste myndigheterna kunna ställa krav på att den asylsökande i möjligaste mån företer en identitetshandling av något slag. Genom att uppgifterna inte kan kontrolleras föreligger risk för att kriminella kommer in i landet och kan fortsätta sin brottsliga verksamhet. De långa handläggningstiderna innebär omänskliga påfrestningar för dem som drabbas och stora kostnader för staten. Det finns alltså goda skäl att bevilja de resurser som erfordras för att radikalt förkorta utredningstiderna. Därmed minskar behovet av förläggningsplatser, kostnaderna för psykosociala insatser minskar, kommunernas planering underlättas, temporära arbetstillstånd behöver inte komma i fråga etc. bör inte asylsökande hänvisas till kommunerna utan endast personer som har uppehållstillstånd. De förslag till ett bättre flyktingmottagande och en effektivare handläggning av flyktingfrågorna som diskuterats och delvis redan presenterats av asylärendeutredningen och utredningen om översyn av utlänningslagen innebär löften om en bättre tingens ordning. Regeringen måste utan dröjsmål för framlägga förslag om åtgärder baserade på dessa utredningsresultat och på våra ovan anförda krav. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att flyktingkvoten bör ökas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att skyndsamma åtgärder bör vidtas i syfte att ge kommunerna större frihet för att utnyttja de resurser som satsas på flyktingmottagning i enlighet med vad i motionen anförts, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att bosättningslån bör utgå i stället för bidrag till flyktingars bosättning, [att som sin mening ger regeringen till känna att UHÄ:s utvärdering av utländska examina och yrkesutbildningar bör intensifieras1], [att som sin mening ger regeringen till känna att AMS utredningsarbete vad gäller de asylsökandes utbildning bör samordnas och effektiviseras på lämpligt sätt2], 4. att som sin mening ger regeringen till känna att temporärt arbetstillstånd bör kunna ges även till dem som inte har uppehållstillstånd, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att invandrarkvinnornas speciella situation särskilt bör uppmärksammas, 6. att som sin mening ger regeringen till känna att humanitära organisationer och enskilda bör få driva förläggningsverksamhet på statens uppdrag, 7. att hos regeringen begär utredning och förslag rörande kommunernas möjlighet att än nu få ersättning för ekonomisk hjälp till flyktingar, 8. att som sin mening ger regeringen till känna att två handläggare bör fatta beslut i asylärenden. 9. att som sin mening ger regeringen till känna att av- Mot. visningsbeslut normalt skall kompletteras med skriftlig motivering Sf518 med möjlighet till sekretesskydd, 10. att som sin mening ger regeringen till känna att sådana åtgärder bör vidtagas att de asylsökandes identitet säkrare kan bestämmas, 11. att hos regeringen begär förslag till sådana åtgärder att handläggningstiderna i asylärenden radikalt kan sänkas i enlighet med vad i motionen anförts. hamre (m) () () () () (m) () () () () () 1 1987/88:Ub275 2 1987/88:A226 16