mot · GB02A33 · 1988-03-31 00:00:00 — Motion till 1987/88:A33 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:105 om jämställdhetspolitiken inför 90-talet Propositionen presenteras som regeringens handlingsplan för jämställdhet mellan könen för den närmaste femårsperioden. Regeringen förmår dock inte leva upp till de förväntningar den förhållandevis pretentiösa rubriken skapar. Förslagen till konkreta åtgärder är få, de allmänt hållna bedömningarna desto fler. Det är betecknande att regeringen i sin utåtriktade presentation av propositionen sökt skapa intrycket att den innehåller sammanlagt 97 milj. kr. när det reella påslaget för nästa budgetår inskränker sig till 8 milj. kr. lade fram en omfattande jämställdhetsmotion, som ännu inte behandlats av arbetsmarknadsutskottet. 1 den motionen har vi utförligt redovisat vår syn på hur jämställdhetsarbetet skall utformas. 1 våra partimotioner föreslogs bl. a. o en höjning av anslaget till med 1 milj. kr. o en utredning med uppgift att lägga fram förslag till skärpningar i jämställdhetslagen o en parlamentariskt sammansatt jämställdhetskommitté o ett brett program för datautbildning av kvinnor o redovisning av konsekvenserna för jämställdheten av ekonomisk-politiska åtgärder o användande av ungdomslagen som jämställdhetsinstrument o en jämställdhetsansvarig vid varje länsskolnämnd o en höjning av anslaget till Fora för kvinnliga forskare med 1 milj. kr. o bättre villkor för kvinnligt företagande bl. a. genom att de offentliga monopolen inom vård, omsorg och utbildning avvecklas o breddning av utvecklingsfondernas verksamhet till att omfatta hela tjänstesektorn o insatser från de offentliga arbetsgivarna i syfte att stimulera jämställdhet bl. a. genom att uppmuntra pappaledighet o avskaffande av sambeskattningen av förmögenhet Vi kan nu konstatera att regeringen trots att den har få konkreta förslag att komma med i mycket liten utsträckning har tagit fasta på våra förslag. Det från jämställdhetssynpunkt allvarligaste i propositionen är att regeringen försvarar de offentliga monopolen inom vård, omsorg och utbildning trots att de i praktiken fungerar som ett näringsförbud mot kvinnor. Statsbidragsreglerna är på detta område, där särskilt många kvinnor är Mot. verksamma, i allmänhet utformade så att enskilda alternativ diskrimineras. Det innebär att en kvinnlig förskollärare som vill starta ett enskilt daghem inte har möjlighet att göra det. Kvinnor får därmed heller inte möjlighet att välja mer än en arbetsgivare. På områden där män traditionellt är verksamma finns normalt inga liknande hinder att starta enskild verksamhet. Denna ordning är omöjlig att försvara från jämställdhetssynpunkt. Regeringen tycks i propositionen hävda att statsbidrag till enskilda alternativ skulle leda till lägre resurser och därmed sämre kvalitet inom offentlig barnomsorg, vård och utbildning. Regeringen tycks därvid ha bortsett från att de enskilda alternativen också avlastar den offentliga sektorn kostnader. Det bör dessutom understrykas att enskilda skolor och daghem bara kan överleva så länge familjerna efterfrågar deras tjänster. Den sjunkande kvalitet regeringen säger sig frukta skulle i ett senare skede leda till att de grupper som anser sig ha råd söker sig till privata lösningar, vilket skulle öka klasskillnaderna i samhället. Här antyds att människor skulle söka sig till helprivata lösningar även i en situation där såväl offentliga alternativ som samhällsstödda enskilda alternativ finns till hands. 1 själva verket är det i det nuvarande systemet som valfriheten är förbehållen människor som har gott om pengar. Regeringens politik är alltså till skada för både valfriheten och jämställdheten. har de allra flesta kvinnor i åldern ett förvärvsarbete. På ett sätt kan därmed den svenska kvinnan sägas ha uppnått jämställdhet i form av ekonomiskt oberoende. Men den svenska arbetsmarknaden är starkt segregerad, kanske den mest segregerade i västvärlden. Många kvinnor kan dessutom inte försörja sig själva, än mindre sina barn, eftersom de ofta endast kan få deltidsarbete. Vi har alltså nått ett stycke på vägen då det gäller jämställdhet i möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden. Men det står för många klart, att kvinnor arbetar inom verksamheter som är mindre eftertraktade av män. I det privata näringslivet hart. ex. kvinnor stabsbefattningar inom personal och information, men når inte beslutspositioner vare sig i linjen eller i styrelserna. Det är bra att regeringen tänker ta initiativ till en kartläggning av män och kvinnor i styrelserna inom det privata näringslivet och att aktiebolagen måste ange antalet anställda fördelade efter kön. Men vi har mycket långt kvar innan vi nått jämställdhet inom arbetslivet, vilket till stor del beror på att män och kvinnor av skilda skäl har följt olika strategier. För kvinnorna har det i många fall varit viktigare att kunna förena familjeansvar och arbetsliv än att arbeta full tid, göra karriär och tänka på ATP-poäng. Jämställdhetsarbetet måste i fortsättningen inriktas på att både män och kvinnor får reella möjligheter att förena familjeansvar och förvärvsarbete. Vi hänvisar här till det tiopunktsprogram för jämställdhet på arbetsmarknaden som föreslås i vår partimotion . Vi instämmer i förslaget att arbetsmiljöfonden skall få medel till både information och framtagning av ergonomiskt riktiga verktyg för de olika könen. Men det är oftast i vården som de fysiskt tunga jobben finns , och då gäller det inte verktyg för handen utan hjälpmedel för att t. ex. lyfta 5 och vända patienter. Även för detta ändamål bör medel reserveras. Ett område där stora informationsinsatser vore på sin plats är försvars- Mot. Alla svenska unga män gör värnplikt. oftast vid helt enkönade regementen, formas unga pojkar till män. Skall vi någonsin göra männen mer jämställda, mer uppmärksamma på skillnader och likheter mellan män och kvinnor, måste vi lägga stor vikt vid försvaret. En del av medlen som avsätts för information och projektverksamhet bör därför gå till försvaret. vid den frågedebatt som orsakades av att ett stort antal folkpartikvinnor ställt frågor i förutskickade det ansvariga statsrådet en utvärdering av jämställdhetslagen. Ännu har dock ingenting hänt. Arbetsmarknadsministern avser senare i vår föreslå regeringen att en särskild utredare tillsätts. Vi vidhåller vårt krav, att lagen bör utvärderas av en parlamentarisk utredning. En sådan innebär både att fler synpunkter tillförs utredningen och att kunskapsspridningen i samhället blir större genom ett aktivt deltagande av politiker från olika håll. Den nya rapporten om naturvetenskaplig undervisning i skolan visar att flickor har svårare att erhålla höga poäng i framför allt fysik. Utredarna har också påpekat att orsaken står att finna i fysikämnets uppläggning och i flickornas inlärningsstrategier än i skillnader i naturvetenskaplig begåvning. Mycket stor uppmärksamhet bör ägnas just flickors och pojkars olika inlärning. En skrivelse från , som just avlämnats till , visar den totala dominansen av anslag till manliga forskare och ämnen, valda av män. Felet är inte längre att det helt saknas kvinnliga forskare utan att ämnen som intresserar kvinnor har så svårt att få anslag. Regeringen föreslår i propositionen en årlig redovisning i budgetpropositionen av fördelningen av ekonomiska resurser mellan könen. Vi har inget att invända mot detta förslag men vill gå ett steg längre. Samtliga departement bör i samband med budgetpropositionen avge en rapport om jämställdhetsarbetet inom resp. departement och en plan för framtiden med förslag till konkreta åtgärder. 1 propositionen föreslås att 5 milj. kr. skall avsättas för studier av mäns och kvinnors tidsanvändning. Hur pengarna skall utnyttjas anges dock i mycket knapphändiga ordalag. På få områden är problemen bättre kända. Dessa medel bör därför användas för att främja jämställdheten snarare än att studera brister i jämställdheten. Männen spelar en förvånansvärt liten roll i jämställdhetspropositionen. När det talas om män är huvudbudskapet att de skall göra entré i traditionellt kvinnliga arbeten. Det är i och för sig mycket viktigt. Men arbetslivet måste också organiseras så att det är möjligt för både kvinnor och män att förvärvsarbeta och ta ansvar för sina barn. Vi föreslår därför att 2 milj. kr. avsätts för projektverksamhet i syfte att uppmuntra pappaledighet och andra insatser för att främja en friare mansroll. Vi vill här erinra om att vi i vår partimotion föreslog att arbetsgivarverket skulle få i uppdrag att ta initiativ på detta område inom den statliga sektorn. Vi föreslår vidare att 2 milj. kr. anslås till JämO för att förstärka myndighetens möjligheter att följa upp jämställdhetslagens krav på aktiva åtgärder 6 Detta engångsanslag skall tillkomma utöver den perma- Mot. nenta förstärkning vi föreslog i vår partimotion . Dessa 2 milj. kr. bör främst användas inom de områden på arbetsmarknaden där det behövs särskilda insatser för att öka andelen kvinnor samt de områden där kvinnor har lägre löner och sämre arbetsvillkor än genomsnittligt. 1 partimotionen föreslog vi att utvecklingsfondernas verksamhetsområde skulle breddas så att det omfattar hela tjänstesektorn och inte som främst koncentreras till industrin. Det skulle bl. a. innebära att utvecklingsfonderna även skulle kunna arbeta med att stimulera tjänsteproduktion inom vård, omsorg och utbildning, där många kvinnor är verksamma. Vi föreslår nu att 1 milj. kr. avsätts till utvecklingsfonderna för utökad rådgivning och utbildning m. m. som riktar sig till kvinnliga företagare, framför allt inom den tjänsteproducerande sektorn. Utredningen damernas föreslog ett antal tidsbestämda mål för kvinnorepresentationen som statsrådet kommenterar i propositionen. antog landsmöte målet om för vartdera könet i beslutande organ. Detta mål uppnåddes vad avser partiets representation i 1986. Vi tillstyrker mot denna bakgrund tanken på tidsbestämda mål. Enligt vår mening borde dock uttryckligen ställa sig bakom dessa mål inte bara som inbjudas att ta del av vad regeringen anfört på denna punkt. 1 förra årets partimotion om jämställdhet föreslog ett system med tidsbestämda mål och en årlig redovisning till om könsfördelningen i statliga organ. Dessa förslag blir nu tillgodosedda. Vi föreslog vidare att regeringen skulle göra ytterligare insatser bl. a. genom att skärpa tillämpningen av jämställdhetsförordningen för att höja andelen kvinnor på de poster särskilt i statliga styrelser och kommittéer som regeringen rekryterar på egen hand utan förslag från nominerande organisationer. Några sådana åtgärder redovisas inte i propositionen. Vi föreslår därför att gentemot regeringen understryker behovet av sådana åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utveckling av ergonomiskt riktiga hjälpmedel, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om projektmedel för insatser för jämställdhet inom försvaret, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en parlamentarisk översyn av jämställdhetslagen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jämställdhetsrapporter och jämställdhetsplaner från varje departement, 5. att avslår regeringens förslag om 5 milj. kr. för studier av kvinnors och mäns tidsanvändning, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om flickors och pojkars inlärningsstrategier, 7. att för /89 anslår 2 milj. kr. till pro- Mot. jektverksamhet för att uppmuntra pappaledighet och i övrigt främja A33 en friare mansroll, 8. att för /89 till JämO anslår 2 milj. kr. enligt vad som anförts i motionen, 9. att för /89 till utvecklingsfonderna anslår 1 milj. kr. att användas enligt vad som anförts i motionen, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ytterligare åtgärder för att öka andelen kvinnor på de poster i statliga organ och kommittéer som regeringen rekryterar till på egen hand, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mål för kvinnorepresentation. () ()