ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Kr295 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr295 av och () om TV:s programutbud har jämfört med många andra länder ett programutbud med ganska god kvalitet, men det skulle därmed vara fel om man påstod att man kan vara nöjd med alla program, såväl egenproducerade som inköpta. I många fall är kvaliteten på speciellt inköpta program från utlandet mycket låg. försvarar sig ofta med att de ekonomiska resurserna är för begränsade för att både producera egna program och inköpa bra program från utlandet. En möjlighet för att få bättre ekonomiska möjligheter skulle kunna vara ett begränsat programutbud . Exempelvis skulle man kunna begränsa sändningarna till en kanal . Detta skulle kunna ge resurser till ökat och kanske bättre programutbud då de flesta människor vistas mest inomhus, och därmed ser mest på TV. har haft en helt TV-fri månad , men tvingats återgå till sändningar på grund av att privata TVsändare utnyttjat möjligheten att konkurrera med den isländska televisionen. Någon risk för detta torde inte föreligga i . TV kommer även att sända /vecka, även om detta bara sker i en kanal. Vi anser att regeringen bör överväga detta förslag inför kommande förhandlingar mellan staten och . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjlighet att höja programutbudet i genom begränsad sändning .
mot · GB02Kr299 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr299 av () om TV:s service för döva Gravt hörselskadade och döva kan ej tillgodogöra sig den största delen av programutbud i . I såväl rikstäckande som regionala TV-sändningar måste en förbättring ske. När kulturutskottet behandlade kds krav om televisionens service för döva under föregående hänvisades till att skall lägga fram en flerårsplan för insatser inom handikappområdet. Vidare hänvisade utskottet till programföretagens självständighet och avslog med dessa motiveringar förslagen om förbättrad service för döva. är det dock hög tid att gå till handling. De eventuella hinder som finns för att döva skall få bättre service av televisionen måste undandröjas. Om avtalet mellan och staten skulle innebära att man utestänger en stor grupp människor från TV-utbudet måste det var rimligt att detta avtal skrivs om. Om inte presenterat en plan för snabba insatser på handikappområdet inbegripet exempelvis textsättning av TVprogram måste kunna fatta beslut om att detta nu skall prioriteras. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om televisionens service för döva.
mot · GB02Kr300 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr300 av m. fl. (fp, m, c) om TV:s spegling av alkoholbruket Press, radio och TV har genom sin opinionsskapande och mönsterbildande effekt ett särskilt ansvar. Detta gäller inte minst TV:s olika program, där alkoholvanor skildras. publicerades en forskarrapport om alkolholinslagen i TV-programmen. Då innehållsanalyserades 102 fictionsprogram (var serier, resten film och teater). 94 av programmen innehöll alkohol och totalt visades 922 alkoholscener med hörbar och/eller synbar referens till alkohol. De hade av sändningstiden. Drickandet var i de flesta fallen socialt. Man talade om något vardagligt. Endast en femtedel av dryckesscenerna ägde rum i mer festliga sammanhang. Alkoholen skildrades som ett socialt smörjmedel. Folk kopplade av genom att dricka. Det var mindre vanligt i programmen att någon drack för att döva sin oro. I tre av fyra alkoholscener fick drickandet inga följder. Berusning var följden i en fjärdedel av scenerna. Slutsatsen i forskarrapporten var att de flesta programmen var bejakande till alkohol. Det var en glättad bild jämförd med verkligheten. Man kunde inte ana av programmen att alkohol är ett stort samhällsproblem. Enligt tidigare riksdagsuttalanden får programföretag inte förhärliga bruket av alkohol så att en falsk bild av verkligheten skapas. Man skall iaktta varsamhet vid speglingen av alkoholbruket. Detta är något som mycket mer borde uppmärksammas i utbildningen vid journalisthögskolorna. har ett stort ansvar i sin programverksamhet när det gäller speglingen av alkoholbruket. Inte minst gäller detta tendensen hos ungdomar att efterlikna och härma hjältar och idoler som framträder i TVrutan. Det är av största vikt att reglerna efterlevs inte bara i enstaka program eller programinslag utan också totalt sett och långsiktigt i programverksamheten. Det vore därför av stort värde att en kontinuerlig granskning av programverksamheten sker genom stickprovsundersökningar . Sådana undersökningar kunde omfatta en tvåveckorsperiod slumpvis utvald. Mätningarna bör standardiseras så att de kan jämföras år . eget publikforskningsorgan PUB borde åläggas att genomföra dessa stickprovsundersökningar. bör också åläggas att publicera resultaten av undersökningarna i sin verksamhetsberättelse och att på annat sätt offentliggöra dessa. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att åläggs att genomföra en granskning av alkoholbilden i TV och att denna redovisas på sätt som föreslås i motionen. () () 1987/88 Kr300
mot · GB02Kr301 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr301 av och () om försöksverksamhet med reklamfinansierad närradio 1979 fattade beslut om försöksverksamhet med närradiosändningar. 1986 blev verksamheten permanentad och har nått en betydande omfattning. Trots detta och trots att verksamheten fortlöpande expanderar måste man konstatera att närradion har många problem. Främst kan detta avläsas i de låga lyssnarsiffrorna som i sin tur beror på den oftast mycket låga kvaliteten på programmen. Visserligen är närradion avsedd att vara ett medium för det lokala föreningslivet, men detta behöver ju inte innebära att programmen måste vara amatörmässiga till sin utformning. Denna amatörmässighet bottnar i en dålig kunskap om radio som medium och bristande utbildning. Denna bristande utbildning beror i sin tur på att de sändande föreningarna har svaga ekonomiska resurser och får till följd en låg uthållighet bland dem som tagit på sig uppgiften att göra program. Med täta byten bland medarbetarna sjunker programkvaliteten ytterligare. I vårt östra grannland har man valt en annan väg. Där har man tillåtit att de sändande närradioföreningarna får finansiera en del av sin verksamhet med reklam. Reklamintäkterna som går till närradion, (eller lokalradio som det heter i ) tas i första hand från marknaden för annonsblad och direktreklam medan däremot dagstidningarna inte påverkas i någon märkbar utsträckning. Även i har man nu fattat beslut om reklamfinansiering av närradioverksamheten. För att utjämna skillnader mellan närradiostationer som har lätt att få reklamintäkter och sådana som på grund av sin geografiska belägenhet inte har samma möjligheter har man inrättat en särskild närradiofond. Till denna fond får de sändande föreningarna betala in av sina reklamintäkter varigenom fonden får resurser att stödja de ekonomiskt svaga föreningarna. En sådan modell borde också kunna övervägas i Mot denna bakgrund och för att höja kvaliteten i den svenska närradioverksamheten, föreslår vi att närradionämnden får i uppdrag att inleda en begränsad försöksverksamhet med reklamfinansierad närradio. De närmare reglerna för verksamheten bör kunna utformas av närradionämnden. Med stöd av ovanstående hemställs Kr301 att hos regeringen begär förslag till försöksverksamhet med reklamfinansierad närradio.
mot · GB02Kr302 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr302 om radions och televisionens roll i kampen mot drogmissbruk Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1987/88 :Ju619 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om radions och televisionens roll för att motverka drogmissbruket.
mot · GB02Kr303 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr303 av () om regional teater i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:A457 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regional teater i .
mot · GB02Kr306 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr306 om ett Östersjömuseum i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:A460 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om investeringsmedel för uppförandet av i .
mot · GB02Kr307 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr307 av och () om kulturella insatser i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:A461 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om som försökslän för kulturell ambitionshöjning.
mot · GB02Kr309 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr309 av och () om vidareförsäljningsavgift på konst har en stark värdestegring och ökad omsättning skett av den bildkonst som säljs av andra än av bildkonstnären (upphovsmannen) själv. Ofta är det en ren spekulation som styr prissättning och omsättning. Beräkningar frå KRO tyder på att enbart auktionsverken omsatte minst 100 milj. kr. budgetåren 1985/87 och 1986/87. Konstnärerna får ut en mycket låg ersättning vid förstagångsförsäljningen jämfört med spekulationsvinsterna av vidareförsäljningen. Det är nödvändigt att på allvar diskutera hur man ska kunna tillförsäkra konstnären en rimlig andel av värdeökningen på konstverk. I har funnits en lag om avgift på omsättning av bildkonst och konsthantverk. Erfarenheterna är mycket positiva. Avgiften läggs ovanpå försäljningssumman och erläggs av köparen. På har man infört en avgift påauktionsförsäljning. Avgiften destineras till konstnärerna. I har man diskuterat en s. k. fölgeret som innebär att all offentlig försäljning av bildkonst ska ge en ersättning till konstnären på av försäljningspriset. Avgiften skall inkasseras av en kollektiv organisation av konstnärer och fördelas individuellt. En vidareförsäljningsavgift skulle innebära en förbättring av konstnärernas möjlighet att leva av sitt arbete. Härigenom kan punktinsatser för nu verksamma t. ex. nyutbildade konstnärer göras. Vidareförsäljningsavgift bör omfatta all omsättning av bildkonst med undantag för konstnärens försäljning från ateljé eller i kommission. En fond bör bildas bestående av bildkonstnärer med statlig representation för handhavande av fondens administration, inkassering och fördelning av inkommande medel. Riktlinjer bör omfatta fördelningsprinciper av individuell och kollektiv art. Avgiften bör fastställas till lägst . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag om införande av en vidareförsäljningsavgift av den karaktär som skisserats i motionen.
mot · GB02Kr311 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr311 av m. fl. (s, m, c) om bevarande av levande fäbodar i fanns det minst 20 000 fäbodar i drift i landet. brukas endast ca 200 fäbodar på mer eller mindre traditionellt sätt. Av dessa finns 80 i , huvudsakligen i och kommuner. Det ännu levande fäbodbruket är en unik resurs av riksintresse en företeelse som skiljer Nord- och som måste ges möjligheter att fortsättningsvis finnas kvar. Fäbodbruket finns belagt sedan åtminstone medeltiden och har varit av avgörande betydelse för att kunna hålla ett tillräckligt stort antal kreatur med skogs- och fjällbete. Än är det tillgången på sommarbete för djuren som är huvudanledningen till att bruket lever kvar på vissa håll i . står fäbodbruket inför en generationsväxling som gör att det är mycket ovisst i vilken utsträckning fäbodbruket kommer att leva vidare. De senaste årens erfarenheter från en lansering av levande fäbodar som attraktioner inom sommarturismen är mycket positiva. Fäbodarna är alternativ till storsatsningar som och andra konstgjorda aktiviteter stor skala. En satsning på fäbodarna är en satsning på den lokala kulturen, som ger fäbodbrukarna större inkomster och därmed bättre överlevnadsmöjligheter. Förutsättningarna för ett levande fäbodbruk finns bl. a. att söka i dagens och morgondagens jordbrukspolitik och regionalpolitik. Men det behövs framför allt kunskap om hur dagens fäbodbrukare upplever sin situation för att få klarhet i vilka åtgärder som krävs för att kunna bibehålla ett levande fäbodbruk. Därför behövs en utredning som klargör förutsättningarna för bevarande av levande fäbodar i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av åtgärder för att bibehålla ett levande fäbodbruk i . (c) () 1987/88 Kr311
mot · GB02Kr313 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr313 av och Hans Nyhage (m) om i I årets budgetproposition föreslår föredragande statsråd ett anslag till på . inrättades och har sin verksamhet förlagd till . Institutet är en ideell organisation med både föreningar och enskilda som medlemmar. Det är ett dokumentations- och informationscentrum för invandrarfrågor och driver förlagsverksamhet Invandrarförlaget. Det utger tidskriften och en årsbok i invandrarfrågor. Vidare har institutet byggt upp ett specialbibliotek och arkiv för frågor om invandringen till . har från olika riksdagspartier förelegat motioner om höjda anslag till institutet, och kulturministern har vid olika tillfällen uttalat sin uppskattning av institutets verksamhet, dock utan att bevilja de medel som skulle trygga verksamhetens fortlevnad. representerar ett riksintresse, och det är därför inte rimligt att det för sin överlevnad måste lita till kommunalt stöd. I minst lika hög grad som invandrarnas riksorganisationer främjar institutet invandrargruppernas kulturyttringar och bidrar till ett mångkulturellt samhälle. Medlemmarna gör stora insatser för institutet. i stödfonden, och används till stipendier åt invandrare som gjort kulturella insatser. Institutet utdelar vidare kultur- och forskningspriser och dess bibliotek håller 9 000 titlar. En så omfattande verksamhet kan inte drivas helt av ideella krafter, och institutet skulle behöva en informationssekreterare och en bibliotekarie. kommun har förklarat sig beredd att bidra till lösningen av institutets lokalproblem. Med tanke på att institutet är av riksintresse bör staten med ett engångslag bidra till den byggnation som planeras och innevarande år bevilja ett bidrag för projekteringen. Institutet bör vidare beviljas ett årligt anslag som tryggar dess fortbestånd. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att genom en omfördelning inom anslaget F3 bör tillerkännas . 2. att beviljar ett projekteringsbidrag på . ur medlen för fördelning av , litt. (m) Hans Nyhage (m) 1987/88 Kr313
mot · GB02Kr316 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr316 om ekonomiskt stöd till landsting för teaterverksamhet landsting har fattat beslut om att fr. o. m. nästa budgetår avveckla sin länsteater. Anledningen till beslutet är enligt uppgifter i pressen att stridigheter bland personalen omöjliggjort för länsteatern att fungera på ett tillfredsställande sätt. Detta beslut innebär ju dock inte att behovet av ett gott teaterutbud till länets invånare minskas. Snarare tvärtom måste insatser göras för ettibättre teater- och musikutbud. 10 till årets budgetproposition har påpekats avvecklingen av länsteatern i . Då det är angeläget att åtgärden inte medför ekonomiska konsekvenser för landsting genom minskade anslag från vill jag peka på behovet av bibehållet och höjt anslag för teater- och musikändamål. Redan har vissa kontakter tagits för att ge länets invånare ett gott teater- och musikutbud. Inom länet finnes också en teatergrupp kallad Unga Dramatiska Gruppen (UDG), som visat prov på avancerad teaterkonst . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att för kommande budgetår anslå medel till landsting för teater- och musikverksamhet i samma omfattning som tidigare och vederbörligen uppräknat.
mot · GB02Kr317 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr317 av m. fl. (c, fp) om nordisk litteratur i Språket är vår tids främsta sätt att kommunicera mellan människor. Som en av de viktigase delarna i våra relationer med andra länder ingår att kunna använda olika språk. I har vi bl. a. inom utbildningsväsendet valt att ge skolans elever bra möjligheter att studera olika språk. I detta sammanhang har den nordiska språkförståelsen varit en självklar komponent. En av de historiska likheterna mellan de nordiska länderna är de likheter vi har mellan språken, och det i kombination med att vår till stora delar gemensamma historia och kultur varit grunden inom det nordiska samarbetet. Det nordiska samarbetet har utvecklats . Vi har ett välutvecklat officiellt samarbete genom och och dess olika formellt underställda samarbetsorgan. Inom alla nordiska länder ingår grannspråksundervisningen som viktiga delar. I är fastställt i läroplanen för att elever skall ges mojligheter att få undervisning i språkförståelse om de nordiska språken. När det gäller kunskapen att förstå och kunna använda ett annat språk är det nödvändigt att regelbundet få läsa och höra det. I ges bokserien En bok för alla ut med statliga subventioner. Avsikten med bokserien är att ge läsintresserade möjlighet att läsa kvalitativt bra litteratur till låga priser. Som en del i att öka den nordiska språkförståelsen skulle tillgången på annat nordiskt lands litteratur, skrivet på originalspråket vara bra. 1 är tillgången på annat nordiskt lands litteratur tämligen begränsad. Det är bara ett fåtal boklådor som har den typen av böcker. Detta skiljer till stora delar från de andra nordiska länderna, där det är ganska vanligt förekommande med andra nordiska länders böcker inom handeln. Eftersom vi har bokserien En bok för alla, som är subventionerad av statskassan skulle den vara ett utmärkt medel för att ge ut annat nordiskt lands litteratur skrivet på originalspråket, och därmed skulle ett bra bidrag skapas för att öka språkförståelsen och därmed stärka den nordiska gemenskapen och samarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen verkar för att bokserien En bok för alla ger ut böcker med annat nordiskt lands litteratur på originalspråket. () () 1987/88 Kr317
mot · GB02Kr318 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr318 av m. fl. (c, m, fp, vpk) om bidraget till symfoniorkestrarna I regeringspropositionen /S8 bilaga 10 under Bidrag till regionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner (F 16) föreslår regeringen sänkta grundbelopp för musikinstitutionerna. Grundbeloppet är men föreslås nu bli sänkt till för musikinstitutioner, där lönekostnadspålägg skall beräknas, alltså en sänkning med . Ett grundbelopp motsvarar i princip personalkostnaden för en anställd. Bidragsunderlaget för varje institution motsvaras av antalet tilldelade grundbelopp. Statsbidraget utgår av bidragsunderlaget. Grundbeloppets storlek är i själva verket avgörande för institutionernas möjligheter att på ett rimligt sätt avlöna musikerna. Det har förts en allt livligare debatt i massmedia angående musikernas löner och andra villkor som ansetts för dåliga. Framför allt har de betydande instrumentkostnaderna för musikerna observerats. Frågan har kommit i ett särskilt besvärligt läge sedan staten överlämnat huvudmannaskapet för regionmusiken till landstingen som erhållit fullt statsbidrag för en lönesättning på samma nivå som musikinstitutionernas samt därutöver fria instrument. Följden är att musikerna i landets symfoniorkestrar har ett sämre löneläge än de f. d. regionmusikerna, om man tar hänsyn till instrumentkostnaderna. Redovisningen av denna minskning av statsbidraget omnämns i en kryptisk formulering i budgetpropositionen. Det hade varit rimligt att bidragen till landets symfoniorkestrar hade legat i paritet med statsbidraget till de regionala musikinstitutioner som får anslag under Bidrag till regional musikverksamhet (F 15). Detta bör ge regeringen till känna. Regeringen kan därefter återkomma till med förslag om detta. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bidragen till landets symfoniorkestrar. (m) (vpk)
mot · GB02Kr319 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr319 av (m) om vidareutbyggnad av slott I tidigare motioner om angelägenheten av att bygga ut har jag erinrat om bakgrunden till nuvarande situation. Därför nöjer jag mig nu med en kortfattad sammanfattning. revs de jordvallar, som omgav det gamla medeltidsslottet. byggdes om för att provisoriskt kunna inhysa landets första landsarkiv. hade godkänt ett återuppförande av slottsvallarna, men detta beslut verkställdes aldrig. Det skulle dröja ytterligare nära , innan en och en tredjedel av de var återuppbyggd för att ge landsarkivet ändamålsenliga lokaler . För landsarkivets vidkommande kan konstateras, att utrymmena nu i det närmaste är helt ianspråktagna. Den lediga kapaciteten utgörs enligt landsarkivarien () av , varav ungefär hälften är inbokad. De årliga leveranserna till arkivet rör sig om , inklusive icke i förväg inbokade arkivalier. Det har i diskussionen framkastats möjligheten av att bygga ytterligare ett landsarkiv på någon annan ort, vilket vore ett enormt slöseri med resurser, eftersom en fortsatt fullständig utbyggnad av runt skulle ge utrymme för ytterligare . Till detta kommer emellertid också miljöaspekten. Slottsanläggningen ter sig stympad. har också starkt betonat, att från miljösynpunkt var det acceptabelt att bygga ut i etapper, endast under förutsättning, att det inte dröjde längre än från byggnadsstarten till dess att i sin helhet stod färdiga, dvs. Detta datum närmar sig nu snabbt. Redan nu kan det sägas, att som så ofta annars miljöaspekten uppenbarligen inte tillåtits väga särskilt tungt, eftersom projekteringsarbetet inte ens har påbörjats. Skall den stympade slottsanläggningen behöva vänta ytterligare tre kvartssekel på sin fullbordan? är vårt enda väl bevarade renässanspalats och kanske efter det mest helgjutna profana monument vi äga, konstaterade . Romdahl 1938. Från arkivarisk, miljömässig, kulturell och turistisk synpunkt ter det sig oacceptabelt med fortsatt tidsutdräkt vad gäller utbyggnaden. har alltsedan 1983 utgått från att berörda myndigheter kommer att uppmärksamma frågan orn en fortsatt återuppbyggnad av vid . Så har dock uppenbarligen En projektering av vidareutbyggnad måste komma till stånd. är en riksklenod. Därför har också ett ansvar för att något äntligen händer. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en vidareutbyggnad av . 1987/88 Kr319
mot · GB02Kr320 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr320 av m. fl. (m, s, fp, c, vpk) om Marionetteatern Marionetteatern har länge, inte minst i , framhållits vara ett riksintresse i svensk kultur. Efter några krisår med lokal- och ekonomiska bekymmer har teatern nyetablerat sig i lämpliga lokaler på i samt påbörjat ett intensivt uppbyggnadsarbete. (Under den nya verksamhetens första gavs över 50 föreställningar.) En omstrukturering har ägt rum , innebärande att teatern blivit en självständig stiftelse. Den är därmed skild från men åtnjuter ett fortsatt ekonomiskt stöd från kommunen. Den nya inriktningen innebär bl. a. att spelverksamheten nu skall spridas över hela landet genom en omfattande turnéverksamhet (som redan påbörjats) parallellt med utbudet i . Gensvaret ute i landet har varit stort och bekräftat att ett stort behov föreligger. Teatern förfogar över såväl repertoar för både barn och vuxna som tillräckligt med personal för att svara mot efterfrågan men kan ännu inte finansiera önskvärda utbud. Teaterverksamhetens ekonomiska bidragsresurser uppgår f. n. till totalt en knapp miljon kronor . För att förverkliga den beskrivna verksamheten fullt utbyggd skulle behövas ett tillskott på ytterligare en och . har även öppnat i direkt anslutning till teatern, på samma adress. Härmed görs nu en för unik samling internationella teaterdockor tillgängliga för allmänheten med öppethållande . Museet drivs som en integrerad del av Marionetteaterns samlade verksamhet och tillförs även, för att kunna fungera, ekonomiska resurser från helheten till förfång för teaterverksamheten. utgår ett statligt bidrag till museet på medan de verkliga kostnaderna uppgår till . Därutöver har staten lämnat ett engångsbidrag på . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att ur anslaget Bidrag till utvecklingsverksamhet inom kulturområdet (F3) skall bevilja till utveckling av Marionetteatern. () (vpk) 1987/88 Kr320