mot · GB02Ub579 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub579 om utredning om forskning och utbildning inom idrotten Den utredning som ligger till grund för regeringens ställningstagande angående idrottens forskning och högre utbildning har utsatts för synnerligen hård kritik från sakkunniga forskare. Utredningen, som togs fram , har ej gått ut på remiss vare sig till idrottsrörelsen eller till berörda forskare. Idrottens Forskningsråd (IFR), () samt forskare inom svensk idrottsmedicin och svensk idrottsforskning är starkt kritiska till utredningen som anses vara förvånansvärt bristfällig. Varken utredningen eller propositionen berör den kliniska sidan av idrottsmedicinsk utbildning och forskning. För idrotten viktiga ämnesområden då det gäller rådgivning, prevention och läkedom såsom traumatologi/ ortopedi, cardeologi, internmedicin, barnsjukdomar och infektionssjukdomar är eftersatta och utbildningsbehovet är stort. Ordinarie läkarutbildning saknar praktiskt taget helt denna idrottsmedicinska utbildning. De enstaka kurser som erbjuds är mycket efterfrågade. Det är för idrotten mycket angeläget att en förstärkning inom klinisk idrottsmedicin kommer till stånd i anknytning till något eller några av landets universitetssjukhus. Forskning och undervisning bör lokaliseras nära varandra och integreras för att så effektivt som möjligt utnyttja en samlad kompetens inom de olika ämnesområden och kringvetenskaper som idrotten omfattar. En vetenskaplig miljö som genererar forskning och utbildning på hög kvalitativ nivå blir till gagn för idrotten i alla dess delar och är en nödvändig förutsättning för en god forskarrekrytering och forskarutbildning. Kvalificerad idrottsforskning innebär grundvetenskaplig forskning i exempelvis humanbiologi, biomekanik, psykologi och beteendevetenskap med inriktning mot idrott och fysisk aktivitet. Den bör knytas till motsvarande specialiteters forskningsämnen på akademisk nivå, såsom medicinsk, teknisk och humanistisk-filosofisk fakultet. Exempel på detta är forskningsgruppen för idrottspedagogik i som hör till Högskolan för lärarutbildning, men är samlokaliserad med GIH och intimt samarbetar med GIH:s lärare i pedagogik. vid är lokaliserad till GIH och är landets enda arbetsfysiologiska institution. Institutionen, som bl. a. har ett laboratorium för avancerad rörelseanalys, samarbetar även med Tekniska högskolan i . Den av idrottsrörelsen aktualiserade frågan om grundutbildning på akademisk nivå måste få en lösning som är hållbar . Den ideala situationen är om grundforskning, tillämpad forskning och uppföljningsverksamhet av idrottsmän kan vara lokaliserad i nära eller omedelbar anslutning till en utbildning av idrottslärare, högre tränarutbildning samt forskarutbildning. Forskare bör vara knutna till undervisningen, såsom sker vid GIH i . För att statens insatser skall ge största effekt bör man bygga på resurser och kompetens som redan finns. Regeringens förslag om centra för idrottsforskning i kan i någon mån ligga som grund för ett fortsatt arbete mot en helhetslösning för idrottens framtida högre utbildning och forskning. Eventuella nya professurer måste placeras där de kan göra största möjliga nytta och där de bästa förutsättningar att bedriva forskning föreligger. Garantier måste finnas att huvudmännen - landsting och universitetssjukhus - kan och vill ställa upp med erforderliga resurser. Beslut om den geografiska placeringen av föreslagna professurer i idrottspedagogik och idrottsmedicin måste anstå till dess bättre beslutsunderlag presenteras. Inrättande av ny professur, oberoende specialitet, måste ske först då en bred rekryteringsbas föreligger och flera väl kvalificerade sökande finns att välja mellan. Vidare måste ett väl dokumenterat behov föreligga. Den föreslagna professuren i idrottshistoria kan ej anses vara en berättigad satsning. Inom exempelvis hela det medicinska området finns det inte en enda professur i medicinsk historia. Att då inrätta en professur i idrottshistoria förefaller inte vara det mest angelägna behovet. Forskning som är av mer grundläggande betydelse för förståelsen av den fysiska aktivitetens biologi samt den kliniska idrottsmedicinska forskningen måste anses ha högre prioriteringsgrad. Idrottens behov av forskning och högre utbildning måste ges en grundlig och fullständig översyn så att de resurser som finns används på bästa sätt. Beslut på detta område måste grundas på en noggrann bakgrundsanalys av behov och befintliga resurser. Behoven skall klart definieras, målsättningar anges och möjligheterna att tillfredsställa behoven och uppfylla målen noga undersökas. En helhetsbedömning av framtida utveckling av idrott, fysisk fostran och idrottsmedicin, där även klinisk medicinsk service, forskning och utbildning vägs in, måste ligga till grund för en utredning av det totala behovet inom hela detta komplexa område. Denna utredning bör komma till stånd. För det i propositionen föreslagna centret för idrottsforskning kommer fr. o. m. finnas medel motsvarande tre ordinarie professurer vid Kl. Vad gäller de tidigare nämnda ytterligare föreslagna fyra nya professurerna med anknytning till idrott bör den geografiska placeringen av dessa anstå tills den av mig föreslagna utredningen fullföljt sitt arbete. Särskilt bör därtill övervägas om professuren i idrottshistoria bör prioriteras såsom gjorts i propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en helhetsbedömning av framtida utveckling av idrott, fysisk fostran och idrottsmedicin.