mot · GC02Kr211 · 1988-01-01 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Kr211 Restaureringen av kulturbyggnader m.m. Innevånarna i storstadsområdena och främst i har diskuterat och krävt miljöförbättringar. Miljöfrågorna har också varit aktuella i fullmäktige, som t.ex. genomfört avancerade program för restaurering av vattenkvaliteten i och där man nu mitt i kan fiska fisk med hög kvalitet. Den alltmer förfinade forskningen och tekniken har kunnat lämna viktiga upplysningar om existerande och tilltagande samt kommande miljöhot inom olika områden. Miljöfrågan i vårt land har därmed kommit att bli en fråga av riksintresse från att tidigare varit lokala och regionala frågor. För innevånare är miljöstörningar i form av buller, avgaser, rökgaser från oljeförbränning och nedsmutsade vatten väl kända frågor. Genom en långsiktig satsning har dock mycket gjorts inom dessa områden, men mycket återstår och ansträngningarna måste därför fortsätta och intensifieras. För att storstadsbon skall kunna få leva i en god miljö krävs här avsevärt större och mer kostsamma insatser än på andra platser i landet, det är inte rimligt att dessa kostnader till större delen skall bäras av kommunens innevånare. Det krävs därför ett statligt miljöprogram för som i samverkan med de kommunala insatserna leder framtill en storstadsmiljö som är positiv i alla avseenden och jag skall nedan i motionen ta upp några av dessa områden. Ansvaret för en god storstadsmiljö De naturliga förutsättningarna i för att skapa och vidmakthålla en god miljö är ovanligt stora. har många öppna vattenområden, parker och andra grönområden. Vinden kan spela fritt och hjälper oss att få en värdefull luftväxling och därmed luftrening. Vattnet från som strömmar ut mot har också det en renande effekt. Den svenska kulturen har stora inslag av naturlyrik och naturromantik i dess verkligt positiva mening. För stockholmarenär staden miljön. Här finns mångfalden av kultur och bebyggelse från skilda tider. Här finns en trygghet och en glädje i att många svensk historia är samlad, men här finns också storstadens rytm och puls. De nya strömningarna inte minst från 1 1988/89. utlandet i fråga om kultur och intryck i övrigt blandas med historien och skapar en intressant och ständigt levande miljö. Den moderata miljöpolitiken för storstaden utformas därför med hänsyn till kulturmiljön och med den respekt och ödmjukhet inför historiska värden som är en i vår ideologi. Den utgår också från från vår grundläggande värdering att varje människa har ansvar både för sig själv och det gemensamma och att vi alla har ansvar för den miljö vi lämnar vidare till kommande generationer. I av snabb utveckling såväl teknologiskt och industriellt som utbildningsmässigt är det viktigt att värna om det som måste vara beständigt. Att förvalta ett kultur- och miljöarv för kommande generationer är en lika central fråga för stockholmarna som för landet i övrigt. Slå vakt om stadsbilden En god miljö innebär inte bara rent vatten, ren luft, frihet från buller, en frisk jord och en frisk växtlighet utan också en trivsam bebyggelse, stadsbilder som bjuder harmoni för ögat, luft och ljus samt grönska kring våra bostäder. En stad som inte är nedskräpad och nerklottrad, som är fri från vandalisering. En stad där vi visar varandra hänsyn och omtanke inte bara genom att vara vänliga utan också genom att var och en vårdar sig om sin stad och dess miljö. Detta är målet för den moderata politiken om en bra storstadsmiljö. Vandalisering och den tilltagande ordningsbrottsligheten, inte minst kvälls- och , gör emellertid att staden inte känns trygg. Särskilt för svaga grupper såsom gamla, handikappade, kvinnor och barn kan den tvärt om te sig hotfull. Dessa förhållanden ställer krav på oss alla. Vi måste angripa dessa frågor, som föräldrar, som lärare i skolan, som äldre gentemot ungdom, som yrkesverksamma inom barntillsynen, inom och som kamrater. Alla de som vandaliserar, misshandlar eller på annat sätt förstör vår stad mår dåligt och måste ha hjälp och vård. Deras beteende skapar också en stad otillgänglig för vissa grupper, brottslighet är därmed en stor och viktig miljöfråga. Sammanfattningsvis, den gamla stadsmiljön med sin omistliga kulturbebyggelse måste vårdas och bevaras. I detta arbete bär som jag ovan anfört staten i samverkan med staden ett stort kulturellt ansvar inför kommande generationer. Gamla hus skall upprustas och bevaras, inte rivas. Parkerna skall vårdas och bevaras, inte bebyggas. Staden och dess innevånare behöver gröna lungor som ett viktigt inslag i den vackra stadsmiljö som erbjuder. Storstaden en känslig miljö Storstaden är särskilt känslig ur miljösynpunkt. Föroreningar får här sällan en omedelbar effekt. De verkar innan vi blir uppmärksammade på de negativa resultaten. Eftersom det i storstaden finns fler människor per yta än någon annanstans är det inte sällan att just den mänskliga organismen uppvisar skador först. Det medvetna miljövårdsarbetet är ganska ungt. Den känslighet som naturen i har inför föroreningar beror till stor delpå den mättnad som uppstått . Föroreningar istockholm medför därför större risker än om de drabbar en relativt sett mycket renare miljö. Naturens egen reningskraft blir mindre effektiv när utsläppen är stora och sammansatta. Därför är miljö i många avseenden mera känslig än andra områden, och därför är vårt ansvar för att värna om miljö så stort. En storstad, även med öppna karaktär, kan aldrig bli helt fri från miljöstörningar. Men de kan reduceras kraftigt. Erfarenheter visar det. Vi verkar nu för regelbunden mätning av radioaktivt nedfall och information om dess effekter om och när faror kan vara förenade med sådant nedfall.Moderata samlingspartiet vill föra och har i olika kommuner fört en resultatinriktad miljöpolitik. Vi vill utveckla denna ytterligare. Nedan redovisar vi ett antal grundläggande riktlinjer för det arbetet. Den moderata miljöpolitiken utgår från vår moderata ideologiska grundsyn. I det moderata partiprogrammet står följande: Det politiska arbetets uppgift är att forma samhället så att den enskilda människan kan leva i frihet och trygghet. Friheten för den enskilde måste förenas med ansvarstagande och samverkan. Den enskilde måste leva upp till de villkor som samlevnaden föreskriver och ta ansvar för sina handlingar. Hänsyn till och ansvar för miljön är långt mera utvecklad i länder som har ett stabilt inslag av marknadsekonomi. I en marknadsekonomi av moderat modell är staten stark i sin funktion som garant för människors säkerhet och trygghet. En fri och öppen konkurrens leder till att resurser används effektivt. Individens konsumtionsval bestämmer produktionen inom de ramar som staten bestämmer. Marknadsekonomin är ett system där människor får ha och ta ansvar. I det moderata samhället lönar det sig att vårda sig om det som man äger själv och om det gemensamma. Där finns en lyhördhet för opinioner och önskemål som skapar dynamik i teknisk och annan utveckling, vilket i sin tur gör det möjligt att förena ekonomisk tillväxt med högt ställda miljökrav. Marknadsekonomin ger utrymme för att med ekonomiska styrmedel främja insatser som leder till en god miljö. Den stora skillnaden mellan den socialistiska planekonomin och marknadsekonomin är skillnaden i människosyn. Planekonomin utgår från att en liten elit kan avgöra vad som är eller blir bäst för alla. Den lägger locket på för engagemang, initiativ och kunskapsutveckling hos enskilda människor. Vi moderater utgår från tron på och erfarenheten av enskilda människors vilja och förmåga att skapa någonting bättre och klokare för alla genom att ta till vara och utveckla enskilda intitiativ till nytta för alla och inte minst för miljöintressen. Den moderata modellen är förutsättningen för en progressiv miljöpolitik där alla tar ansvar. Vår politik och våra förslag till insatser skall grundas på kunskaper, inte på subjektiva värderingar eller rädsla. I synnerhet miljöpartier, men också de socialistiska partierna, söker skapa opinioner för sina förslag genom att först skrämma vanligt folk med ovederhäftiga påståenden om nära förestående 1 * 1988189. Ett sådant handlingssätt är inte förenligt med att ta ansvar. Det är viktigt att visa respekt för oro. Vi moderater måste ständigt söka kunskap och ständigt arbeta med att sätta in kunskaper i sina sammanhang. Vi skall inte medverka till handlingsförlamande oro hos människor. Vi skall visa på hur berättigad oro kan omsättas i konstruktivt arbete för en bättre miljö. Vi måste ha klart för oss att de kunskaper som forskning och teknisk utveckling ger oss är delar av en mycket stor helhet. Vi får sällan den hjälp av experterna att dra slutsatser av forskningsrön som är giltiga för enheten. En viktig uppgift är att ständigt fråga, ständigt ställa krav på förklaringar om samband mellan miljö- och hälsorisker å ena sidan och effekter för natur och människor av dessa risker å den andra. Vi måste vara uppmärksamma på att mycket av den information som vi får om miljörisker och deras effekter är partsinlagor. Det kan också gälla verksamhetsansvariga och forskare. För att få de kunskaper vi behöver är vi beroende av dels mångfald i forskningen, dels tvärvetenskaplig forskning om miljörisker. Mångfald och tvärvetenskapligt arbete är också krav som gäller den tekniska utvecklingen. För bedömningen av vilken teknik vi skall satsa på för att eliminera miljöstörningar är det av väsentlig betydelse att få klarhet om verkliga och möjliga resultat av olika typer av insatser. Vi måste arbeta utifrån en helhetssyn på och stockholmarnas situation. Vi kommer ofta att stå inför svåra avvägningar mellan miljökrav, ekonomi och krav på att vi skall tillgodose verksamheter och funktioner som medborgarna behöver. Olika mål kan stå i konflikt med varandra. Vi behöver en tillgänglig och smidig kollektivtrafik, men dieselbussarna bullrar och smutsar ned. Vi behöver värme och elektricitet, men energiframställningen är dyr och miljöstörande. Vi vill ha arbetsplatser, rekreationsanläggningar och bostäder. De drar till sig motortrafik och producerar avfall. Förslag till lösningar kräver en sammanvägning av positiva och negativa faktorer. Det bästa för ett av målen blir ibland fiende till helhetens bästa. Kraven på oss som är politiskt verksamma i partierna och inte minst moderata samlingspartiet är att ha med helheten i vårt perspektiv när vi bedömer delarna. Vårt arbete skall vara inriktat på att angripa miljöstörningar vid källan. När nödvändig oljeeldning medför svaveldioxidutsläpp är det i första hand svavelhalten i oljan som skall angripas. kan, och bör, vi arbeta med att få fram alternativ till oljan och en bättre struktur för oljeeldningen, t.ex. högrenad fjärrvärme som ersätter många små pannor. Att rena utsläpp från miljöstörande ämnen är en metod som ofta måste tillgripas när kunskap eller förmåga inte är tillräckliga för att angripa problemen vid källan. Men vi bör vara klara över att detta är den näst bästa metoden, i längden ofta dyrare och mindre effektiv. Styrmedel är nödvändiga inom miljöområdet. Det är viktigt att välja styrmedel som har en verklig och positiv effekt för miljön. Styrmedlen får inte förhindra en möjlig positiv utveckling. Målsättningen för miljöeffekter skall redovisas vid användning av styrmedel. Styrmedel skall kunna följas upp och kontrolleras, annars är risken stor att respekten för kraven att värna om miljön urholkas. Styrmedlen skall kompletteras med information om deras innebörd och de mål som är grunden för dem. Detta är viktigt för att stödja engagemang och intresse för miljöaspekter som en viktig del i helhetsansvaret för olika verksamheter. Förslag till styrmedel och krav på åtgärder har ibland bara en symbolisk innebörd. Både ekonomiska och administrativa styrmedel har i de allra flest fall ekonomiska effekter på den som påverkas av styrningen. Krav på åtgärder och begränsningar måste stå i rimlig proportion till de miljöeffekter som åtgärderna kan leda till. Metoder för att utvärdera och bestämma olika miljöstörningar är outvecklade. Det är väsentligt att sådana metoder utvecklas. De är nödvändiga som underlag för beslut om miljömål och styrmedel. Ett ytterligare medel för påverkan inom miljöområdet är sådan information som syftar till att påverka människor till att visa ökat ansvar för och ökad hänsyn till miljövärdena i sitt beteende. Detta är en synnerligen viktig del i miljöskyddsarbetet. Miljöproblemen i domineras av luftföroreningar och buller. De allvarligaste luftföroreningarna är utsläpp av svaveldioxid och kväveoxider. Dessa anses i hög grad bidra till försurning och skogsskador. beräknades svaveldioxidutsläppen i till . hade de minskat till ca och 1985 till ca . Merparten, eller , av svaveldioxidutsläppen kommer från energiproduktion, medan bilismen bidrar med och avfallsförbränningen med . Den största enskilda källan är oljekraftvärmeverket i Värtan. Som källa till kväveoxidutsläppen dominerar vägtrafiken. Energiproduktionen bidrog 1980 med , eller . hade energiproduktionens andelar sjunkit till och totalt . Vägtrafikens bidrag hade ökat från 10 000 till och dess andel av utsläppen från till . Vägtrafiken medför också utsläpp av koloxider och är den helt dominerande till dessa utsläpp. Såväl vägtrafik som motorbränslehantering medför utsläpp av kolväten och dominerar i också som källor till dessa utsläpp. De stora miljöförbättringar på en rad områden som ägt rum i har lett till att vägtrafiken alltmer kommer att framstå som den största miljöstörningen. Förbättringar i fordonens tekniska utrustning har inte helt kunnat motverka de negativa effekterna av trafikökningar . Arbetet med de stora miljöstörningarna måste kompletteras med insatser mot andra mindre omfattande störningar, som dock har stor betydelse för hälsa och miljö i det längre perspektivet. Hit hör åtgärder för att reducera utsläpp av tungmetaller, åtgärder mot asbest, freon och dioxiner, för att ta några exempel. Buller, stoft, byggnadsmaterial och övrig produktionskontroll är likaledes viktiga områden att påverka och åtgärda. Bostadsbyggandet har varit synnerligen omfattande. De hårt exploaterade Stockholmsförorterna, den praktiskt taget helt avfolkade citykärnan och det orimligt hårda trycket på bostadsmarknaden i med åtföljande bostadsspekulation med astronomiska lägenhetspriser och en ny omfattande ekonomisk kriminalitet, är ett resultat av en socialdemokratisk bostadspolitik . Denna politik har som kännetecken ett bostadsbyggande helt i enlighet med byråkraters och politikers önskemål och tar inte hänsyn till människornas syn på bostadsbyggandet och bostadsmiljön. Den alltmer tilltagande bostadsbristen med åtföljande långa bostadsköer, där framför allt ungdomen saknar möjlighet till egen bostad inom rimlig tid, är ett resultat av en totalt sönderreglerad bostadsmarknad. I det framtida måste människor kunna välja bostäder och arbete efter helt andra kriterier än de gör . Bostadsmarknaden måste bli friare för att valfriheten skall öka. De ekonomiska villkoren för olika upplåtelseformer måste bli neutrala. Ökar människors fria val på bostadsmarknaden ökar också möjligheterna att tillgodose regionens tillkommande bostadsbehov. Olika upplåtelseformer passar olika bra vid olika tillfällen i en människas liv, och dagens stela system gör bostadsmarknaden trögrörlig till konsumenternas, inte minst de ungas, nackdel. En rätt att uppskjuta skatten såväl när man byter bostadsrätt som villa skulle väsentligt öka rörligheten på marknaden. Lagstiftning för en bättre storstadsmiljö I en storstad av storlek är naturvärden som luft, vatten och växtlighet ständigt utsatta för stora påfrestningar. Moderat miljöpolitik är därför inriktad på att värna om dessa miljövärden. Men i finns också kulturskatter som byggnader och andra kulturföremål vilka löper risk att förstöras ominte kampen för en renare stad ständigt förs. pågår en nervittring av oersättliga kulturskatter som byggnadskonst från historiska tider. Den dåliga luften bär här ett avgörande ansvar, och denna pågående process måste angripas dels genom en förbättring av luftkvaliteten men också genom att de nu angripna föremålen restaureras och att de ännu ej angripna konserveras. I detta arbete bär staten i samverkan med kommunen ett stort ansvar. Avgörande för livskvaliteten i storstaden är därför en aktiv miljöpolitik, som syftar till att dels skapa förutsättningar för ny teknik att bryta nya vägar och som undanröjer miljöstörande verksamhet, dels inskärpa respekten för lagar som är tillkomna för att skydda miljön. Den miljöpolitik som förs av socialdemokraterna bygger i allt väsentligt på regleringar. I exempelvis miljöskyddslagen anges i detta syfte krav på förprövning av miljöpåverkande industriell verksamhet. Vid denna ges en koncession, dvs. ett gränsvärde bestäms för tillåtet utsläpp. Tillstånden lämnas som regel av eller i vissa fall av . Trots att denna teknik lett till minskade utsläpp är det hittillsvarande Mot. koncessionssystemet otillräckligt i flera hänseenden. Dels gäller det frågan Kr211 om sanktioner vid överträdelser, dels den otillräckliga stimulansen att nå längre i miljöskydd än vad koncessionen anger. För dagen gäller att miljöskyddsavgift drabbar den som överskrider föreskrifterna i koncessionen och om detta överskridande lett till ekonomiska fördelar för den som utövat den miljöfarliga verksamheten. Som tidigare anförts i denna motion är trycket på den känsliga storstadsmiljön stort. Det gäller inte enbart luften. Det gäller i lika hög grad mark som vatten. Vi är inne i en brytningstid, där stora och tunga angrepp måste inte bara reduceras utan helt avvärjas om skall förbli en ren och milövänlig stad för dess innevånare och besökare. För att främja efterlevnaden av miljöskyddslagen förordar vi att sanktionsavgifter utgår vid alla överträdelser av koncessionsvillkoren, oavsett om dessa medfört ekonomiska fördelar för företaget eller ej. Dessutom skall denna miljöskyddsavgift sättas så högt att den får en kraftig effekt. Grova brott skall som leda till kraftiga böter eller fängelse. Den nu föreslagna förändringen kan öppna möjligheter för en snabbare skärpning av koncessionsvillkoren. Om man på detta vis sätter ett pris på miljön kan en snabbare utveckling i miljövänlig riktning påskyndas jämfört med ett ensidigt utnyttjande av regleringar och koncessioner. Miljöbrott kommer liksom förekomsten av all annan brottslighet troligen alltid att förekomma. Mindre seriösa företagare kommer sannolikt att förorsaka utsläpp och miljöstörningar av olika slag och olika skäl. Det är då viktigt att samhället har en miljölagstiftning som är så enkel och lätt att tillgodogöra sig som möjligt. Inte minst gäller det att lagstiftningen blir hanterbar för såväl polis som åklagare. En enkel och klar lagstiftning medför kortare och billigare förundersökningar liksom att alla små som stora företagare, enskilda som offentliga, kan utan juridisk expertis tolka lagstiftningen och förstå lagstiftarens målsättning. Det är också väsentligt att miljölagstiftningen får ett sanktionssystem som står i överensstämmelse med det allvar med vilket samhället betraktar uppsåtliga miljöbrott. Det är i uppsåtsinstitutet som brytpunkter bör ligga mellan miljöskyddsavgift och miljöskyddsavgift i kombination med straff. Uppsåtliga miljöbrott kan inte och får inte leda till en miljöskyddsavgift som kanske visar sig vara ekonomiskt lönsam för den som begår miljöbrottet. Det är i samtliga dessa fall från allmänpreventiv synpunkt påkallat att åtal sker och att kännbara straff drabbar den som uppsåtligt brutit mot koncessionsvillkoren eller på annat sätt mot miljöskyddslagstiftningen.Vidare skall den som drabbas av miljöskyddsavgift och/eller miljöskyddsavgift och straff i alla fall av miljöbrott förpliktigas att återställa och sanera den skada som gärningen förorsaktat miljön, och andra människor. Enligt min mening måste den ensidiga regleringsinriktning som miljöpolitiken haft brytas till förmån för en ökad användning av ekonomiska styrmedel. Sådana styrmedel syftar till att nyttigheter som betraktas som fria åsätts det pris som de rätterligen har. Utformningen kan skifta, men när det gäller stimulanser är den framkomliga vägen att företag som har en koncession utsatt bör få en skatterabatt när företaget underskrider koncessionsvillkoren. Denna teknik kan leda till att ett företag tidigare än beräknat finner det lönsamt att investera i ny teknik och modernare utrustning med åtföljande mindre slitage på den omkringliggande naturen. Genom ett system innehållande klarare regler, enklare system för uttag av miljövårdsavgifter, höga straff för den som begår ett uppsåtligt miljöbrott samt med skatterabatter för den som underskrider koncessionsvillkoren, läggs grunden för ett fortsatt framgångsrikt miljöarbete. liksom övriga landet är i behov av en ny miljölagstiftning som stöttas av ett system av ekonomiska styrmedel. Energi- och miljöfrågorna har ett nära samband. Målet för den moderata energipolitiken är att förena kraven på en säker och tillräcklig energiförsörjning med krav på dels minsta möjliga miljöstörning, dels att framställa energi till ett sådant pris för konsumenten att alla människor i vårt land skall kunna utnyttja så mycket energi som krävs för en normal livsföring. Kommunerna har en nyckelroll i energiförsörjningen. är nationellt övergripande målsättningar och beslut styrande för kommunernas energiförsörjning. Grundläggande utgångspunkter för energipolitiken i är de av statsmakterna uppsatta målen att dels reducera oljeberoendet, dels att kärnkraften skall vara avvecklad . Energifrågan har genom folkomröstningsbeslutet och beslut om avveckling av kärnkraften kommit att åter aktualiseras som en av de mest aktuella och svåra planeringsfrågorna i . Energifrågan är också intimt förknippad med sysselsättningen, industrin och tjänstesektorn både den privata och den offentliga har kommit att bli allt mer energikrävande. Även hushållen har ökat sin energianvändning i långt högre grad än vad som förutsattes i anslutning till folkomröstningen. God tillgång till energi för ett överkomligt pris är en grundläggande del i välfärdssamhället och utgör en av de hörnstenar som den fortsatta samhällsutvecklingen bygger på. I finns mycket av den dynamik och företagsamhet som föder verksamheter ute i andra regioner. Till söker sig utländsk företagsamhet, inte som ett alternativ till andra delar av landet utan i stället för andra länder i eller i . Även dessa företag genererar med tiden arbetstillfällen i andra delar av landet. Men i finns också vanliga människor, som ser som livskvalitet att utan särskilda ansträngningar kunna använda elenergi utan kraftigt stigande kostnader. Alla dessa grupper, företag som enskilda, offentliga institutioner som småföretagare är beroende av en billig och säker energikälla. När regeringen nu föreslagit att två reaktorer skall tas ur drift in utgör detta ett hot mot både sysselsättning och enskilda människors privatliv. Att detta konstaterande inte är en överdrift illustreras bäst av den reaktion i negativ riktning som kommit inte minst från som inser den risk från olika utgångspunkter som denna awecklingspolitik innebär. energibehov tillgodoses genom i huvudsak kärn-och vattenkraft samt därtill genom förbränning av olja, kol och avfall. All förbränning ger oönskade och stundom störande luftföroreningar. En övergripande uppgift är att åstadkomma en säker struktur för energiförsörjningen. Ett beroende av en eller två energikällor, som inte såsom vattenkraften ständigt förnyas, kan leda till stor sårbarhet. Ett exempel på detta var de mycket stora påfrestningar som svensk ekonomi utsattes för till följd av de stora oljeprishöjningarna . Oberoende av vilken energikälla vi väljer - olja, kol, naturgas eller uran - så har vi inte garantier för att de finns tillgängliga i de mängder vi behöver och med den kvalitet vi kräver och till priser som är rimliga. En mångfald i energiförsörjningens struktur är därför nödvändig.