mot · GB02Bo504 · 1988-01-18 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo504 av m. fl. (fp) om älvskyddet Ett starkt och långsiktigt skydd för de orörda älvarna måste vara ett huvudinslag i en effektiv naturvårdspolitik. De orörda älvarna är en nationell tillgång som det är vårt uppdrag att förvalta - för oss själva och för kommande generationer. Tillgången till billig elenergi genom vattenkraften har haft stor betydelse för industriella utveckling. är emellertid merparten av våra älvar exploaterade för kraftändamål. Det finns starka skäl att i detta läge ge bevarandeintressena väsentligt ökad tyngd. återstår bara fyra huvudälvar - älv, älv, älv och - och några s. k. skogsälvar outbyggda. I ytterligre några älvar återstår sträckor som inte exploaterats liksom en del källområden i fjällvärlden. En outbyggd älv kan aldrig återställas. Kraftutbyggnad innebär mycket svåra och i stor utsträckning oåterkalleliga skador på miljön. I allmänhet torrläggs långa sträckor av älven medan andra dränks. Växt- och djurliv på botten, i vattnen, på stränderna och på land kan skadas eller utplånas över väldiga områden. Fisket förstörs och genetiskt omistliga fiskbestånd utplånas. Rennäringen och därmed basen för den samiska kulturen drabbas hårt. För landet unika kulturlämningar dränks för alltid i de stora massiven. En stor del av fångstkulturens många lämningar i har på detta sätt redan förstörts. har arbete för att rädda älvarna gett en del viktiga resultat: Riksdagsmajoriteten avvisade 1985 regeringens förslag om att genomföra s. k. förstudier beträffande de fyra orörda huvudälvarna i . Drygt efter första förslag har några av våra värdefullaste vattendrag fått ett lagstadgat skydd. Både i och älv i som var hotade har förts till de i naturresurslagen skyddade älvarna. Regeringen har - under påverkan från en stark naturvårdsopinion avvisat Hälsingekrafts ansökan om att få bygga ut Edängeforsen i Mellanljusnan. 1 * 1987/88. Men hoten mot älvarna kvarstår i olika former. Främst riktas de mot en rad vattendrag som ingår i den av beslutade planen för vattenkraftsutbyggnad och inte skyddats i naturresurslagen. Det gäller bl. Klippen i älv, i , Ammerån och Hårkan. Starka krafter inom socialdemokratin och industrin arbetar också för att en eller flera orörda huvudälvar skall byggas ut. Senast uttalade sig LO-ordföranden för en folkomröstning om älvarnas framtid. Slutligt riktvärde för vattenkraften uppfattning är entydig: Älvutbyggnadsepoken är slut. Den beslutade utbyggnadsnivån om bör nås i första hand genom ombyggnader och effektiviseringar i redan utbyggda vattendrag. Redovisningarna från kraftbolagen visar dessutom att ytterligare projekt av detta slag tillkommit efter vattenkraftberedningens redovisning samt att intresset för att genomföra ombyggnader m. m. är stort, inte minst med tanke på kraftverkens ålder. Därmed slås också fast att elbehovet efter kärnkraftsavvecklingen får tillgodoses med hjälp av annan produktion - förutom besparingar och effektivare elanvändning. bör nu klargöra att den tidigare beslutade nivån skall ses som det slutliga riktvärdet för vattenkraftsproduktionen och alltså inte bör höjas. Därmed skulle trovärdigheten i olika skyddsbeslut öka. har fattat beslut om skydd för bl. a. de fyra huvudälvarna samt vissa andra outbyggda älvar och älvsträckor. har föreslagit att ytterligare vattendrag skall skyddas. föreslår att följande älvar och älvsträckor förs in i naturresurslagen: Ammerån, Klippen, uppströms , Edänge, Hårkan, , Meåforsen och sträckan mellan och Lulevattnet. Det finns starka skäl att bevara samtliga dessa älvsträckor för framtiden. Låt oss nämna två exempel: Edänge: Genom ett regeringsbeslut har ansökan om en utbyggnad av denna del av Mellanljusnan avslagits. Edänge är bl. a. av riksintresse för naturvården och dess stränder är hemvist för hotade arter som ävjepilörten. Edängeforsen var tidigare skyddad genom riktlinjerna för den fysiska riksplaneringen. Detta skydd hävdes av socialdemokrater och moderater 1985. Efter regeringsbeslutet borde tiden vara mogen att skydda Edänge i naturresurslagen. Klippen: En ansökan om utbyggnad av Klippen avvisades av folkpartiregeringen . expertgrupp gav Klippen högsta betyg i fråga om vetenskapligt värde vid granskning av en rad älvar från norra t.o.m. . En utbyggnad kommer svårt att skada det mycket värdefulla Hemavandel tat samt förutsättningarna för turism på en plats som ligger i ett primärt rekreationsområde. Genom utbyggnaden och därmed följande låga tappningar kommer fisket att totalförstöras i älven. Ett område kommer att sättas under vatten. Sprängstensmassorna omfattar, enligt prof. em. , en volym som motsvarar om man fyllt hela borggården upp till takkanten. Frågan om utbyggnad av Klippen ligger nu hos regeringen för avgörande enligt vattenlagen. Vi föreslår att beslutar föra in Klippen i naturresurslagen. De fyra huvudälvarna och ytterligare några särskilt värdefulla mindre älvar - bl. a. och - bör få ett förstärkt skydd genom att avsättas som nationalälvar. De juridiska och administrativa formerna för en sådan avsättning bör utredas. är Hårkan uppströms Hotagen skyddad mot exploatering. Vi föreslår att den oklarhet som råder om vad som avses med Hårkan uppströms Hotagen undanröjs av . Denna älvsträcka ligger under vattenområden i naturresurslagen vilket innebär att samtliga biflöden därmed är skyddade. Detta innebär att också samtliga biflöden som rinner ned i sjön är skyddade enligt beslut. För att emellertid undanröja den oklarhet som uppstått föreslår vi att gör ett förtydligande med innebörden att skyddet omfattar även biflöden till sjön . Officiella kartor visar att själva Hårkan börjar först nedströms Hotagen. Inget av biflödena heter alltså Hårkan. Skadorna vid minikraftverksutbyggnader har visat sig bli betydligt större än vad man tidigare kunnat anta. Vidare har det blivit aktuellt med minikraftverksutbyggnader i en rad helt outbyggda biflöden till älvarna i . Dessa biflöden har en viktigt roll för reproduktion av öring och harr och utgör ofta de sista möjligheterna för befolkningen till fiske i strömmande vatten längs de utbyggda älvarna. I många fall har just bivattendragens fiskproduktion tagits med vid bedömningen av utbyggnaderna i huvudälven. Det har visat sig att vattendomstolarna har en föråldrad syn på de skador som sker i små vattendrag. Domstolarna bygger fortfarande sina bedömningar på erfarenheter från vattenmål som gällt stora kraftverk och förhållandevis omfattande skador. Därmed har man svårt att göra en riktig bedömning av skadorna i dessa små vattendrag där torrläggningarna blir minst lika förödande som i ett stort vatten. Torrläggningar på har föreslagits i vissa biflöden. Utredningsmöjligheterna beträffande små kraftverk är dessutom betydligt sämre än för större eftersom endast domstolen kan förordna om utredningar. När det gäller stora kraftverk har även , , motsvarande befogenheter. föreslår därför en ändring av vattenlagen så att samma utredningsmöjligheter gäller både stora och små kraftverk, dvs. de kan förordnas av , m.fl. enligt 11 kap. 10 §. Eftersom felbedömningar redan gjorts av vattendomstolarna och fler kan komma att göras föreslår att uppmanar regeringen att förbehålla sig prövningen av ett antal minikraftverk, även i sådana fall det inte berör undantagna älvar. Det skulle skapa en praxis som skulle ge domstolarna en viss vägledning i deras bedömning av allmänna intressen enligt VL 3 kap. 1-4 §§. anser emellertid att minikraftverksfrågan blivit så allvarlig att det även behövs en ändring av vattenlagens tillåtlighetsregler så att skadornas omfattning vid bygge av minikraftverk får en riktig bedömning. Regeringen bör därför återkomma till med förslag i denna fråga. Innan naturresurslagen infördes var regeringsprövning av minikraftverk i de av den fysiska riksplaneringen skyddade älvarna obligatorisk. Detta obligatorium försvann när NRL trädde i kraft . Det visar sig att utbyggnadsprojekt aktualiseras även i skyddade älvar och älvsträckor. Därför bör 11 kap. ändras så att regeringen skall pröva tillåtligheten i alla skyddade älvar och älvsträckor. Det bör starkt understrykas att en angiven produktionsnivå i en energibalans inte kan påverka vattendomstolars och regeringens prövning av olika utbyggnadsobjekt. har vid en rad tillfällen poängterat just detta och då konstaterat att av godkända riktlinjer för energipolitiken inte får leda till en faktisk urholkning av vattenlagens tillåtlighetsregler. Tillämpningen av den s. k. dispensregeln - som innebär att ett vattenföretag kan godkännas under vissa omständigheter även om det strider mot allmänna intressen - begränsas fortfarande av den restriktiva utformning regeln och lagmotiven här har fått (JuU 1971:13 s. 81). Dispensbefogenheterna är sålunda avsedda att utnyttjas endast då mycket starka skäl talar för att ett vattenbyggnadsföretag bör tillåtas. har vidare uttalat att de verkliga tillskottsmöjligheterna bestäms - förutom av bedömningar av vad som är tekniskt och ekonomiskt möjligt - genom de restriktioner som ges i den fysiska riksplaneringen (se NU 1975:30 s. 57) och vattenlagens regler inkl. dispensregeln. I propositionen om naturresurslagen hade bostadsministern på denna punkt visserligen valt en olycklig formulering om fallsträckor som enligt beslut bör få byggas ut. konstaterade dock att den ordning för beslut om utbyggnad av vattenkraftsanläggningar som på förslag av bostadsutskottet tidigare uttalat sig för ligger fast (BoU 1986/87:3 s. 20). Regeringen har alltså vid sin prövning av olika utbyggnadsprojekt att enbart ta hänsyn till de skador som åstadkoms, eftersom inget av nu aktuella projekt är tillnärmelsevis av den storleksordningen att dispensregeln kan övervägas. bör ge regeringen till känna vad som här anförts om dispensregeln. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att någon ytterligare vattenkraftsutbyggnad utöver den produktionsnivå, ca , som tidigare uttalat sig för, inte skall ske, 2. att beslutar om sådan ändring av lagen om hushållning med naturresurser m. m. att , uppströms , Ammerån, Edänge, Meåforsen, Klippan och sträckan mellan och Lulevattnet skyddas, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förtydligande vad avser Hårkan i naturresurslagen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning om avsättande av de fyra orörda huvudälvarna och ytterligare några särskilt värdefulla älvar som nationalälvar, [att hos regeringen begär förslag till ändring i vattenlagen så att samma regler beträffande utredningsmöjligheter gäller både stora och små kraftverk1], [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen bör förbehålla sig prövningen av vissa minikraftverk som vägledning för vattendomstolarnas bedömning av allmänna intressen1], [att hos regeringen begär förslag om ändring av vattenlagens tillåtlighetsregler i enlighet med vad som anförts i motionen1], [att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i vattenlagen att regeringen alltid skall pröva minikraftverk i undantagna älvar och älvsträckor1], [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om dispensregeln i vattenlagen1]. () () 1 1987/88: Jo901.