mot · GB02Fi501 · 1988-01-13 00:00:00 — 1987/88 :Fi501 om den offentliga sektorns förnyelse Den offentliga sektorn är ett instrument för frihet och rättvisa. Den svarar för yttre och inre säkerhet. Den är nödvändig för en ambitiös välfärdspolitik. Men den offentliga sektorn kan också bli ett hot mot friheten och rättvisan, t. ex. om utrymmet för individuella lösningar blir för litet, om den offentliga verksamheten brister i effektivitet och lyhördhet eller om skattetrycket blir så högt att viljan att arbeta och spara hämmas. I denna motion ges syn på den offentliga sektorn, utifrån våra socialliberala värderingar. Det är viktigt att partierna redovisar en samlad politik för den offentliga sektorn. De offentliganställda känner sig ofta påhoppade i den aktuella debatten. Vi tror att stora förändringar är nödvändiga. Men det verkliga hotet mot de offentliganställdas trygghet och tillfredsställelse i arbetet kommer inte från dem som förespråkar förändringar, utan från dem som blundar för problemen och motarbetar varje förändring. har enligt mening nått skattetaket, dvs. ytterligare skattehöjningar skulle vara skadliga för den ekonomiska utvecklingen i vårt land. Man måste snarare eftersträva en viss sänkning av skattetrycket. finns emellertid ett stort behov av utökade offentliga insatser på många områden. Detta understryker behovet av att på alla sätt ta vara på möjligheter till effektiviseringar och rationaliseringar i den offentliga verksamheten. Socialdemokraterna saknar en hållbar politik för den offentliga sektorns förnyelse. arbete har blivit ett misslyckande. De käcka servicebudskapen har inte kunnat dölja detta faktum. I motionen presenteras ett 37-punktsprogram för den offentliga sektorns förnyelse. Det syftar till att skapa välfärd med valfrihet. Vi har sammanfattat våra krav under fem huvudrubriker: o Öka valfriheten! o Öka effektiviteten! o Släpp personalen loss! o Utveckla politikerrollen! Motionen behandlar inte den del av den offentliga sektorn som utgörs av Mot. transfereringar, inte heller de områden som formellt ligger utanför den Fi501 offentliga sektorn men som på grund av omfattande regleringar är helt beroende av politiska beslut. Dessa frågor behandlas i andra motioner till detta . Ansvar för de anställda Politikerna har i vissa avseenden svikit de offentligt anställda. Det är ju politikerna som bär ansvaret för den offentliga sektorns storlek och de regler de anställda har att följa. I den offentliga debatten drabbas ofta de anställda oförskyllt av kritik, som rätteligen borde drabba politikerna. Stat och kommun måste bli bättre arbetsgivare. Det förekommer en omfattande misshushållning med mänskliga resurser i den offentliga sektorn. De anställda måste få större möjligheter att använda sitt eget omdöme och sin egen kreativitet. Självfallet måste de anställda som på det sättet ställer upp för uppdragsgivaren känna uppskattning och på olika sätt få erkänsla för sina insatser. Det finns exkl. anställda i affärsverk och bolag, 1,4 miljoner offentligt anställda vilket är av de totalt sysselsatta. Inkluderas även verk och bolag blir denna andel . De offentliga utgifterna inkl. transfereringarna motsvarar av BNP. Det är uppenbart att inom denna mycket stora sektor finns betydande variationer. En del verksamheter bedrivs mycket effektivt, medan andra är sämre skötta. Mycket av det som produceras är angeläget, medan annat kan vara mera umbärligt. På vissa håll råder stora brister. På andra håll finns överskott. En del offentliganställda utsätts för en mycket hård press, medan andra har en relativt lättsam tillvaro. Så är det naturligtvis också i näringslivet. Ändå är den offentliga diskussionen om den offentliga sektorns problem mer livlig. Det beror på att de viktigaste korrigeringsinstrument som finns här är offentlig debatt och politiska beslut. I näringslivet finns ett annat kontrollsystem, nämligen konkurrensen på marknaden. Att kvaliteten, effektiviteten och inriktningen på den offentliga produktionen står i den politiska debattens centrum är alltså inte ett uttryck för att det bara är här som det finns problem. Att intressera sig för den offentliga sektorns problem är inte, som det ofta framställs i debatten, att nedvärdera det arbete som de offentliganställda utför. Tvärtom är det just därför att den offentliga sektorns verksamhet är så viktig som vi vill göra den ännu bättre. Just därför att vi anser att de offentliganställda är så viktiga vill vi skapa en arbetsmiljö som gör att deras engagemang och kompetens bättre tas till vara. förespråkar på flera områden att den offentliga sektorn skall utsättas för konkurrens. Detta är inget hot mot de offentliganställda utan ger dem tvärtom en mer varierad arbetsmarknad med fler arbeten att välja bland. Fler arbetsgivare kommer att konkurrera om arbetskraften. Dessutom okar möjligheterna för dem som vill starta ett eget företag. Den sociala sektorn är starkt dominerad av kvinnor. Att stimulera entreprenörerna inom denna sektor innebär ofta att släppa loss den skapande kvinnan. Därför är detta en viktig jämställdhetsfråga. Varför skall entreprenörer uppmuntras inom traditionellt manliga områden men motarbetas i sektorer där kvinnor dominerar? Det är nödvändigt att på olika sätt ompröva organisationen av samhällsservicen. Men då behövs en strategi för reformarbetet. Påtvingade nedskärningar leder lätt till sämre kvalitet och till missnöje bland de anställda och bland medborgarna. Sparmål blir viktigare än verksamhetsmål. Det finns skrämmande exempel från andra länder på att den offentliga verksamheten förslummas om den tvingas till ständiga neddragningar. Skulle den offentliga sjukvården, forskningen, utbildningen och rättsväsendet få ständigt mindre anslag, utan att man har något annat syfte än att minska kostnaderna, kan samhällsutvecklingen skadas. Kommuner och landsting utgör som går en alltmer dominerande del av den offentliga sektorn. har hela expansionen av den offentliga konsumtionen legat inom den kommunala sektorn. Av de offentliganställda arbetar nu inom kommuner och landsting. Det är följaktligen inte minst på det kommunala planet åtgärder behövs för att skapa större effektivitet och högre kvalitet. Det finns två huvudstrategier för förbättring av den offentliga sektorn: dels en inre reformation (ökad flexibilitet inom den offentliga verksamheten), dels en yttre reformation (ökad konkurrens genom att enskilda alternativ tillåts och stimuleras). anser att bägge dessa reformationer behövs. Den inre reformationen innebär att människor får större valfrihet i den offentliga servicen. De skall kunna bestämma vilket daghem, vilken skola eller vilken vårdcentral de skall använda. Servicen måste bli mer individanpassad. De offentliganställda skall få känna uppskattning för det arbete de utför. Det bör finnas stort utrymme för resultatlöner, resultatansvar och utveckling i arbetet. De offentliganställda måste få större utrymme för initiativ och egna idéer. Politiker skall ange mål och kontrollera resultat - inte lägga sig i alla detaljer. De anställda - som besitter den största sakkunskapen och erfarenheten - måste få större utrymme för sin professionalism. De skall känna stimulans och trivsel i sitt arbete. Men den inre reformationens väg är inte tillräcklig. Vi kan inte räkna med att alla goda idéer kan komma till sin rätt i en aldrig så avbyråkratiserad offentlig sektor. Det finns alltid initiativrika människor och goda idéer som passar bäst i fristående företag, kooperativ, ideella föreningar eller andra organisationer. Därför behöver vi även en yttre reformation som släpper fram enskilda initiativ. Då ökar mångfalden och människors valfrihet. Då tvingas alla aktörer bli effektivare. Ökad konkurrens stimulerar också den offentliga verksamheten. Inom stora delar av de verksamhetsområden där det offentliga dominerar är det möjligt med enskilda alternativ vid sidan om de offentliga. Det gäller framför allt där produktionen avser individuella nyttigheter av olika slag. Inom andra områden där produktionen avser kollektiva nyttigheter, såsom försvar, polis- och domstolsväsende och allmän förvaltning, är det däremot i regel inte möjligt med flera alternativ. Där finns således bara en väg för förändring, nämligen den inre reformationens. 1* 1987188.3 sami. Den offentliga sektorns problem Är den offentliga sektorn i kris? Många inlägg i den intensiva debatten om den offentliga verksamheten tyder på det. Mycket som sagts och skrivits om den offentliga sektorn har varit kritiskt. Det finns anledning att referera och kommentera några inslag i denna kritik. Många kritiker gör gällande att kvaliteten i den offentliga tjänsteproduktionen sjunkit. Skolan anses enligt vissa vara ett misslyckande, trots de kraftiga resurstillskotten. Barnomsorgen kritiseras för kvalitetsbrister beroende bl. a. på hög personalomsättning. Detsamma gäller i många kommuner. Sjukvården kritiseras för omänsklighet och vårdköer. Den brist på valfrihet som ofta präglar den offentliga verksamheten är naturligtvis också i sig en kvalitetsbrist. Kritiken gäller inte bara sådant som kan hänföras till serviceverksamhet, utan även den traditionella myndighetsutövningen. anses av många bedömare fungera allt sämre i takt med att fler och fler anställda söker sig till privata anställningar. Polisens, försvarets och kriminalvårdens effektivitet har också ifrågasatts. Det finns än en gång anledning att slå fast att den kritik som kan riktas mot kvaliteten i den offentliga verksamheten ofta bör riktas mot politikerna. Det är i de allra flesta fall så att bristerna beror på de regler som fastställts av politiska instanser eller på otillräcklig resurstilldelning. Det skall också sägas att det inte alltid är så att kritiken mot den offentliga verksamheten är sakligt grundad. Men en utbredd känsla bland skattebetalarna att den offentliga servicen och myndigheternas verksamhet i övrigt inte håller den kvalitet man har rätt att begära, måste naturligtvis tas på stort allvar. Kvalitetsbristerna består inte sällan i dålig kundanpassning. kan tas som exempel. Verksamheten bedrivs i bra lokaler och kontrollerna utförs av kompetent personal. Kostnaden kan heller inte anses vara anmärkningsvärt hög. Men det är ofta svårt att få som passar den enskilde bilägaren, och kvällsöppet förekommer knappast. Inom dagligvaruhandeln, som präglas av konkurrens, har kvällsöppet tvingats fram till glädje för konsumenterna. Exemplet kan också illustrera att det kan vara svårt att föreställa sig vilken idémässig förnyelse man går miste om genom att bedriva en verksamhet i monopolform. Eftersom enskilda initiativ inte får förekomma på de monopolskyddade områdena vet vi inte vilken produktutveckling som hade kommit till stånd i ett friare system. Detta argument mot monopol framförs också i en intressant utredning som SPK gjort på uppdrag av regeringen om de samhällsekonomiska kostnaderna för de omfattande regleringarna på bostads-, transport- och livsmedelsområdena. En kritik som också den socialdemokratiska regeringen delvis ställt sig bakom gäller bristande effektivitet och produktivitet i den offentliga verksamheten. Det faktum att skattenivån rusat i höjden gör det nödvändigt att ägna stor uppmärksamhet åt den offentliga verksamhetens effektivitet. Hur man än mäter har den största offentliga sektorn i OECD-området. För en balanserad samhällsekonomisk utveckling krävs enligt långtidsutredningen att den statliga konsumtionen skall minska och att kommunernas expansion begränsas till , vilket är mindre än 4 hälften av vad som gällt . Bara dessa siffror understryker vikten av att hitta former för den offentliga verksamheten som är så effektiva som möjligt. För att få fram fakta till diskussionen om den offentliga sektorns effektivitet inrättades av den borgerliga regeringen Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi () inom . har utkommit med ett stort antal rapporter som bl. a. sökt bedöma hur produktiviteten utvecklats i statlig och verksamhet. Enligt dessa mätningar har produktiviteten inte, som inom andra samhällssektorer, ökat utan minskat. Enligt en uppmärksammad studie som fogats som bilaga till långtidsutredning, sjönk produktiviteten i den offentliga sektorn . ger förändringar i produktiviteten stora utslag. I den nyssnämnda utredningen görs räkneexemplet att produktiviteten i stället varit oförändrad . Det hade inneburit att statens upplåningsbehov varit mindre. Detta visar behovet av att på bred front gripa sig an de frågor som påverkar produktivitetsutvecklingen på det offentliga området. Ett tredje och sista problemområde som måste nämnas gäller den offentliga sektorns förmåga att rekrytera och behålla personal. Det blir allt svårare att få behörig och kompetent personal till de tjänster som finns inrättade. På många områden har det också blivit ett allvarligt problem att så många lämnar sina tjänster. Det har kommit många larmrapporter om den offentliga sektorns personalproblem: o Kraftig minskning av antalet sökande till gymnasie- och högskolans vårdlinjer . o På många håll inom den sociala sektorn är personalomsättningen mycket hög. o Många vakanser inom polis och barnomsorg i storstäderna och inom sjukvården i glesbygden, o Domare, officerare, piloter och tekniker hoppar av till mer lönsamma arbeten i näringslivet. Var åttonde lågstadielärare har lämnat yrket . De offentliganställda mår dåligt. av socialsekreterarna uppgav i en undersökning att de ofta upplevde sitt arbete som psykiskt pressande. Sjukskrivningsfrekvensen är hög, liksom personalomsättningen. Givetvis påverkar detta servicekvaliteten. I en annan undersökning säger majoriteten av lärarna vid tekniska högskolor att de funderar på att byta jobb. Sjukvården och har stora problem att rekrytera personal. De problem som tidigare gällde några få specialiserade yrkesutövare, som stridsflygare, har blivit ett ganska generellt problem för den offentliga sektorn. Det finns undersökningar som visar att de offentligt anställda ofta har en mer negativ bedömning av sin arbetssituation än privatanställda vad gäller: o befogenheter att planera sitt dagliga arbete, o att någon i ledningen lägger märke till eller gör något extra för den anställde om hon gör en extra insats eller ett bättre jobb än vanligt, o att man får lön efter det som presteras, o möjligheter att avancera och göra karriär. Självfallet är dessa undersökningsresultat alarmerande för oss politiker som arbetsgivare. Det är en liberal grundtanke att människor, oavsett bakgrund och andra yttre förutsättningar, skall erbjudas en god utbildning, en bra vård och omsorg och en ekonomisk grundtrygghet. Ett välfärdssamhälle kan inte fungera utan en stor offentlig sektor som medverkar till detta. Som socialliberaler har vi varit med om att bygga upp ett välfärdssystem som är en både värdefull och nödvändig del av samhället. Den offentliga sektorn har växt . Särskilt snabb var tillväxten . Finansieringen av utbyggnaden har skett dels genom ekonomisk tillväxt, dels genom ett ständigt ökat skatteuttag. Vi har slagit i och sprängt igenom skattetaket. Det innebär att fortsatt utbyggnad på angelägna områden i första hand får finansieras genom rationaliseringar och omprioriteringar som kan göras inom den offentliga sektorn. I andra hand kan vi naturligtvis räkna med att fortsatt ekonomisk tillväxt ger vissa nya resurser, men det torde vara otänkbart att tillväxten i sin helhet tas i anspråk för offentlig konsumtion, som var fallet och . slår vakt om den generella välfärdspolitiken som innebär att alla medborgare har rätt till en ekonomisk trygghet och en god social service. Men vi vill utveckla välfärden genom att uppsöka och undanröja den ofärd som alltjämt finns kvar och genom att öka valfriheten vad gäller vård, omsorg och utbildning. Genom socialförsäkringssystemet och omfördelning skattevägen skall alla ges möjligheter till social service när den behövs. Men av detta följer inte att politikerna skall bestämma hur de sociala tjänsterna skall se ut eller att tjänsterna måste produceras inom den offentliga sektorn. Så är det emellertid . Stat och kommuner dominerar när det gäller social service och socialdemokraterna vill av ideologiska skäl förstärka monopoltendenserna. Friheten att få välja inom dessa områden är en realitet bara för dem som har mycket pengar. De kan alltid betala vad det kostar med privata daghem och skolor utan statsbidrag och de kan också gå till läkare som inte är godkända av och därför inte får någon ersättning från sjukförsäkringen. Med våra liberala utgångspunkter är det viktigt att öka valfriheten för de många människorna. Alla skall ha möjligheter till utbildning, sjukvård och omsorg. Men politiker skall inte föreskriva hur möjligheterna skall användas. Därför måste vi även räkna med att betala förhållandevis höga skatter. kan således inte lova några stora sänkningar av det totala Vår övertygelse är att människor är beredda att betala sina 6 skatter om de känner att de får en bra service och att de får större möjligheter att välja mellan olika alternativ. Den yttre reformationen Mot. Vi är övertygade om att en politik som stimulerar enskilda alternativ innebär möjligheter till bättre och billigare service för medborgarna och en rikare arbetsmarknad för dem som arbetar inom den offentliga sektorn. Eftersom vi i på många områden har valt att avstå från konkurrens, saknar vi ofta underlag för bedömningar, för vilken produktionsform som bäst når de mål vi sätter upp för verksamheten. Inom vissa områden finns dock undersökningar som tyder på klart lägre kostnader i den privata sektorn. I den allmänna debatten har också framförts exempel på fall där lägre kostnader gått att kombinera med högre kvalitet. Det som gör att offentlig produktion blir dyrare än privat verksamhet kan t. ex. vara högre kostnader för administration, utrustning, lokaler och sämre motivation till vardagsrationaliseringar. Privata entreprenörer drivs ofta av ett starkt personligt engagemang och har även en ekonomisk motivation till effektivitet. De kan lättare förverkliga olika idéer till förbättringar. På de flesta varuproducerande områden råder enighet om att monopol är skadliga. Av detta skäl har vi internationell handel, inhemsk konkurrensbegränsningslagstiftning, förbud mot karteller etc. Samma resonemang kan i de flesta fall tillämpas i fråga om produktion av tjänster. Motiven till dagens monopolsituation för många offentliga producenter förefaller oss dunkla och ogenomtänkta. En huvudorsak till svårigheten att uppnå effektivitet i den offentliga sektorn är att den normalt saknar den stimulans som konkurrensen utgör. På en konkurrensmarknad är ett företags överlevnad inte garanterad utan det måste ständigt sträva efter att behålla kunder och bli bättre. Genom att utsättas för konkurrens skulle den offentliga servicen kunna bli bättre. Behovet av konkurrens och mångfald är i många fall t. o. m. större inom tjänstesektorn än inom industrin, eftersom behoven är starkt varierande och kännedomen om effekterna av olika metoder begränsad. Vi vet t. ex. för litet om vilken pedagogik som är bäst för ungdomar och hur missbrukare bäst bör behandlas. Andra viktiga skäl för att stimulera enskilda alternativ och att anlita entreprenörer för den offentliga sektorn är bl. o Inom vissa områden finns hos företag och föreningar redan en speciell kompetens uppbyggd som den offentliga sektorn saknar, o Genom att anlita externa producenter kan samordningsvinster och stordriftsfördelar utnyttjas, o Genom att köpa tjänster i stället för att bygga upp en egen produktionsapparat ökar flexibiliteten. Det går lättare att snabbt öka eller minska kapaciteten. Trots de svårigheter som finns för enskilda alternativ inom den sociala sektorn, har mycket positivt hänt . Människors initiativförmåga och kreativitet är en så stark kraft att den inte helt kan stoppas genom politisk njugghet. 1 * * 1987/88.3 sami. Det är lätt att ge exempel på att privata initiativ har inneburit en spännande Mot. idémässig förnyelse, som också gynnar utvecklingen av den offentliga Fi501 o , Hasselakollektivet, familjehemmen och andra enskilda vårdhem har betytt oerhört mycket för missbrukarvården. o i satte fart på omvandlingen av lätta akutvård. o Jumbolansen i , dvs. en ombyggd turistbuss som används för sjuktransporter. o Mammografibussen i gav snabbt nya undersökningsresurser. o Debatten om Pysslingen som har betytt mycket för idéutvecklingen inom den kommunala barnomsorgen. Socialdemokraterna försöker förhindra många enskilda alternativ. I partiprogrammet sägs t. ex.: Kommunerna ska eftersträva att utföra arbeten i egen regi. Därigenom motverkas en privatisering av samhällsuppgifter och tryggheten för de anställda förbättras. Privata sjukhem ersätts steg för steg med av samhället anordnade sjukhem. Sjukvårdshuvudmännen eftersträvar att utföra arbeten i egen regi. Det finns också många exempel på att socialdemokraterna har förstärkt de offentliga monopolen och försvårat för enskilda alternativ inom den sociala sektorn: o Daghem som drivs av företag har i praktiken förbjudits genom lex Pysslingen. Om kommunerna anlitar sådana företag för att producera barnomsorg utgår inga statsbidrag alls. Om t. ex. ett par förskollärare vill starta ett daghem i föreningsform utgår statsbidrag bara om de bedriver verksamheten som föräldrakooperativ eller om de tillämpar en etablerad alternativ pedagogik, dvs. i praktiken är Montessori- eller Waldorf-dagis. Socialdemokraterna har också skärpt reglerna för öppethållande, vilket har ställt till stora problem för enskilda daghem. (Den socialistiska riksdagsmajoriteten genomdrev även en kraftig försämring av statsbidragen till föräldrakooperativ 1984, vilket medförde att många sådana daghem kommunaliserades. tvingades socialdemokraterna dock införa fulla statsbidrag till föräldrakooperativ.) o Dagmarreformen inom sjukvården innebar att politikerna, inte medborgarna, skall avgöra fördelningen mellan offentlig och privat sjukvård samt att etableringsfriheten för läkare och sjukgymnaster i praktiken avskaffades i de delar av landet där de flesta bor. o Statsbidragen till ett par privata gymnasieskolor i , och gymnasium, avskaffas med början /89. De kommer att tvingas lägga ned, eller låta elevernas föräldrar betala hela kostnaden. o Socialdemokraterna slår vakt om etableringskontrollen för tandläkare . trots att det inte längre finns någon brist på tandläkare. terna anser också att folktandvården skall svara för av tandvården för vuxna i stället för att låta människor själva välja tandläkare. På skall folktandvårdens andel, enligt socialdemokraterna, vara mot . o Ständiga misstänkliggöranden sker mot enskilda människor som vill arbeta med vård, omsorg och utbildning utanför den offentliga sektorn. 0 Minskade statsbidrag, vägran att räkna upp ersättningarna från sjukförsäkringen tillräckligt samt andra ekonomiska hinder finns för den enskilda sociala sektorn. 1 ett yttrande till partikongress säger den socialdemokratiska partistyrelsen att folkrörelser och kooperativ är tänkbara som komplement och alternativ till den offentliga sektorn men inte verksamhet som bedrivs i företagsform: 1 socialdemokratins grundsyn ligger en önskan att värna och utveckla den generella välfärdspolitiken och den demokratiska kontrollen över den Därför avvisar vi kommersiella inslag. marknadsstyrning och kommersiella inslag i den gemensamma sektorn skulle vi riskera att urholka solidariteten i samhället. Det skulle få allvarliga konsekvenser för jämlikheten. Det skulle betyda inskränkningar i frihet och demokrati. Detta kategoriska avfärdande av kommersiella inslag måste tolkas som att ytterligare inskränkningar för enskilda alternativ är att vänta. presenterade också den s. k. folkrörelseutredningen ett förslag som skall förhindra att kommuner anlitar företag inom vissa delar av : Enligt vår mening bör vårduppgifter av typ barnomsorg, äldreomsorg och handikappomsorg inte anförtros åt sådana företag.