mot · GB02Fi28 · 1988-05-13 00:00:00 — Om nivåhöjningen tillsammans skall begränsas till återstår att förhandla om. Det förefaller orealistiskt att avtalen skulle sluta på denna nivå. Möjligheterna att ens komma i närheten av treårskalkylernas krav på en treprocentig kostnadsökning ter sig utomordentligt små. Den är redan intecknad genom överhäng och höjd ATP-avgift. Vi ser positivt på den avreglering som skett på kreditmarknaden. En väl fungerande penning- och kapitalmarknad har stora fördelar från effektivitetssynpunkt. har röster framförts i debatten om en återgång till en mera reglerad kreditpolitik, främst för att begränsa hushållens upplåningsmöjligheter. Enligt vår uppfattning måste alla sådana förslag avvisas. Strävan bör i stället vara att avskaffa också återstående rester av kreditregleringen. Vi kan därför inte dela regeringens uppfattning att avregleringen gått för fort och ser med viss oro att regeringen anser att det är en viktig uppgift att ge de finansiella marknaderna ett nytt regelsystem anpassat till kraven på såväl rättvisa som effektivitet. Det är också uppenbart att den av regeringen föreslagna utvidgningen av omsättningsskatten på aktier till fondkommissionärers egenhandel samt införande av en omsättningsskatt på penningmarknaden är ett steg i fel riktning. Sådana skatter kommer att höja transaktionskostnaderna och därmed försämra marknadens funktionssätt. Detta kommer bl. a. att för- Mot. svåra för att driva en effektiv kreditpolitik. Vi konstaterar också Fi28 att man i vår omvärld går i motsatt riktning, dvs. sänker eller avskaffar dylika skatter. Vi ser positivt på förslag att avskaffa diskontot. Det har numera mist en stor del av sin betydelse och bankerna har frigjort sig alltmer från diskontot i sin räntesättning. a. noteras numera ett slags jämförelseränta i form av STIBOR (Interbank Offered Rates). Den höjning av diskontot som genomförde dagen efter kompletteringspropositionens presentation kan synas som ett steg tillbaka. möjligheter att bedriva en effektiv kreditpolitik skulle underlättas om statsupplåningen i större utsträckning sker i form av statsskuldsväxlar och riksobligationer, snarare än genom ytterligare ökningar av upplåning från hushållen genom allemanssparande!. har upprepade gånger krävt att valutaregleringen avskaffas. Den aktuella avregleringen går enligt vår mening alltför långsamt. Vi konstaterar emellertid att socialdemokraterna i så till vida närmat sig vår uppfattning som att de hävdar att tilltagande obalans i de utrikes betalningarna inte får medföra att avregleringen avstannar. Enligt vår uppfattning är den logiska följden av ett sådant konstaterande att valutaregleringen helt avskaffas. Det skulle också ligga i linje med utvecklingen i vår omvärld och underlätta ett närmare samarbete med EG. att staten inte skall nettolåna i utländsk valuta bör ligga fast. möjligheter att föra en kreditpolitik som ger en lägre räntenivå skulle högst avsevärt underlättas om finanspolitiken skärptes enligt våra förslag. Detta skulle positivt påverka kostnadsutvecklingen i liksom investeringsviljan hos näringslivet, framför allt hos de mindre och medelstora företagen. Regeringen föreslår dels nya engångsinsättningar om . under december 1988februari 1989, dels ett höjt tak för maximiinnehav från . Vidare föreslås ett nytt sorts sparande, ungdomsbosparande. Engångsinsättningar på allemanssparande! har provats vid ett flertal tillfällen. Det skattemässigt gynnade allemanssparande! är väl spritt och populärt, vilket engångsinsättningarna möjligen bidragit till. Däremot torde insättningarna inte utgöra något nysparande för speciellt många. Med andra ord är de människor som av sin vanliga lön tar . som de annars skulle ha konsumerat och sätter in dem på allemanssparkonto! nog ganska lätt räknade. Om syftet är att öka nysparandet är förslaget ett slag i luften. Som regeringen påpekar frigörs dock betydande sparbelopp från skattesparandet och återbetalda medel från sparobligationslån kring nästa årsskifte. Möjligen skulle därför engångsinsättningen och det höjda taket bidra till att en del av dessa frigjorda sparmedel inte läcker ut till konsumtion. Det enklaste sättet att förhindra skattesparmedlen från att tas ut och konsumeras är dock att de får stå kvar med samma villkor som gäller. Det höjda taket kan ses som en logisk följd av att engångsinsättningen Mot. Men det är också en mycket defensiv åtgärd som regeringen tar till Fi28 för att stimulera sparandet: Allemanssparandet är välkänt och populärt och då är det lika bra att låta det tuffa på i samma takt som . Medlen på allemanssparandet (inte allemansfonderna) används för att tillsammans med andra metoder, t. ex. de räntebärande papper som riksgälden ger ut finansiera den svenska statsskulden. Enligt bedömningar är nu den nivå nådd då medel från allemanssparandet är en kostnadseffektiv finansieringsmetod. Det innebär att det vore bättre att andelen statsskuldväxlar m. m. kunde ökas. Om ökade insättningar i allemanssparandet på detta sätt riskerar att göra finansieringen dyrare än som vore möjligt, är det såväl samhällsekonomiskt som statsfinansiellt oförsvarbart att uppmuntra till ytterligare insättningar på allemanssparandet. Däremot är naturligtvis ökat sparande i allemansfonderna, dvs. i aktier och annat risksparande, inget problem. Tvärtom bör den typen av sparande stimuleras eftersom det också bidrar till viss ägandespridning och ett ökat intresse för aktiesparande hos allmänheten. Vi har tillsammans med moderata samlingspartiet och föreslagit att en del av löntagarfondspengarna omvandlas från kollektivt till enskilt sparande och därmed till ägandespridning. Vårt förslag betonar vikten av enskilt aktiesparande. Vi anser alltså att möjligheten att göra en extrainsättning om . bör förbehållas insättningar på allemansfond. Höjningen av det totala taket för insättningar i allemanssparandet kan godtas. Det föreslagna ungdomsbosparandet lanseras som en ny sparform, trots att det naturligtvis bär många likheter med existerande sparformer. Det nya tycks främst bestå i en uppsjö komplicerade regler och kravet på att ett nytt centralt personnummerbaserat dataregister inrättas för att kontrollera att systemet inte missbrukas. Vi motsätter oss att myndigheternas kontrollapparat över medborgarna på detta sätt förstärks genom ännu ett dataregister. Det nya registret kommer att registrera individens sparbeteende in i minsta detalj en kartläggning som framstår som mycket stötande från integritetssynpunkt. säger nej till nya personnummerbaserade dataregister i avvaktan på DOK:s slutbetänkande. Det är också anmärkningsvärt att regeringen utformat ett förslag så att det diskriminerar SBC jämfört med HSB och . Beskrivningen av ungdomsbosparandet upptar 18 sidor i kompletteringspropositionen, vilket säger något om graden av komplexitet. Av den anledningen verkar det heller inte särskilt troligt att bankerna kan fås intresserade av att lansera det på ett begripligt sätt och att dessutom ta på sig kostnaden för kontroll och administration. Regeringen föreslås få stor kontroll över räntenivån på kontot, och bankernas möjligheter att profilera sig gentemot kunderna blir därför begränsade. Ungdomsbosparandet liknar i vissa avseenden de redan införda ungdomsförmånerna inom ramen för allemanssparandet. Vilken av de två formerna som är bäst för en ung person som vill spara under förmånliga Mot. villkor beror på om de har egna skattepliktiga inkomster. I så fall passar Fi28 bäst, medan ungdomsbosparandet passar bättre för dem vars föräldrar sparar åt dem. Syftet att få ungdomar att spara kontinuerligt är vällovligt. Det är bra att regeringen nu börjar ta det drastiskt sjunkande sparandet i hushållssektorn på allvar. Från liberal utgångspunkt är det däremot inte angeläget eller ens acceptabelt att statsmakterna söker styra själva målet för människors sparande. När speciella former av sparande inrättas med det uttalade syftet att det skall avse ett visst mål i slutänden, varpå olika medel att få människor dithän skapas under stark central kontroll, är gränsen för vad statsmakterna bör lägga sig i överskriden. Det viktiga är ju att människor sparar långsiktigt, inte vad syftet med deras sparande är. Dessutom finns en praktisk invändning mot denna målstyrning. På dagens oreglerade kreditmarknad med hård konkurrens mellan banker och kreditinstitut är det fullt möjligt att erhålla lån för förvärv av bostad (eller annat syfte), utan att först ha sparat långsiktigt hos banken i fråga. Det gör det än mindre meningsfullt att stipulera syftet med sparandet i själva stimulansformen. Varken riksgälden eller banken kan kontrollera vad pengarna sedan används till. Vidare ifrågasätter vi nyttan med en undre åldersgräns. För de ungdomar som studerar vidare efter 16-årsdagen blir den ekonomiska situationen inte nämnvärt förändrad efter just den bemärkelsedagen. För dessa ungdomar torde det i så fall snarare vara föräldrarna som, direkt eller indirekt, står för de tillåtna månadsbeloppen. Om det är tanken, eller åtminstone blir konsekvensen, finns ingen anledning att sparandet inte skall få börja redan då barnet föds. Statens kostnad för bonusräntan skulle i så fall också bli avsevärt större. Vi vill därför föreslå en annan form av ungdomssparande, där målet med sparandet ur individens synvinkel lämnas öppet men där själva sparandet ändå är såväl långsiktigt som skattemässigt gynnat. Vi vill införa en ny sparform för barn och ungdom. På bankkonton som är spärrade för uttag intill myndighetsdagen skall föräldrar eller andra närstående kunna sätta in ett visst belopp utan att gåvoskatt tas ut. Den nuvarande gränsen för skattefria gåvor på . har vi vid ett flertal tillfällen föreslagit bör höjas till . Inom detta belopp bör därför innehavaren av startkontot inte drabbas av gåvoskatt. Det sammanlagda barnbidraget (.) ryms inom denna gräns och om föräldrarna väljer att för sitt barn spara barnbidraget kan den unga människan på sin 18-årsdag disponera en ansenlig summa för t. ex. sin utbildning, anskaffande av bostad eller annat som kan bidra till en trygg start i vuxenlivet. Avkastningen på kontot bör vara skattefri så länge medlen (både ränta och kapital) är bundna, dvs. Medlen skall däremot inte befrias från eventuell förmögenhetsskatt och insättningarna inte heller vara avdragsgilla för givaren. Om 18-åringen vill fortsätta att spara långsiktigt med egna medel, bör Fi28 kontot även efter denna dag kunna utnyttjas. Det är viktigt att övergången från föräldrarnas till ungdomarnas eget kontinuerliga sparande uppmuntras och att sparvillkoren ges en sådan utformning att ungdomarna attraheras av den. För den som inte vill använda pengarna då de kan lyftas efter 18-årsdagen bör fortsatt bundet sparande premieras. I allemanssparandet är avkastningen skattefri, men medlen inte bundna. Allemanssparandet är därför avistasparande som trots sina skattemässigt gynnade villkor mot avgift kan lyftas när som helst. Som ett alternativ till detta mera lättflyktiga sparande föreslår vi att ungdomar som vill fortsätta att spara på sitt ungdomskonto, och som binder medlen , premieras genom en skattereduktion. Det är en teknik som liknar den som användes inom skattesparandet under den borgerliga regeringstiden. Erfarenhet finns med andra ord redan av hur det fungerar. Skattereduktionen skall ses som en premie för att spararen binder pengarna . övriga förslag att öka hushållssparande! har presenterats i ännu inte behandlade motioner från den allmänna motionstiden. Ett av de centrala problem som finansministern pekar på är överhettningen i ekonomin. För att motverka detta krävs åtstramning, säger han. Det är också uppfattning. Det är viktigt att de kortsiktiga stabiliseringspolitiska insatserna står i överensstämmelse med de åtgärder som är långsiktigt nödvändiga för att korrigera strukturella balansbrister i ekonomin. Med hänsyn till kraven på fortsatt utbyggnad av den konkurrensutsatta sektorn, sammansättningen av den ekonomiska tillväxten samt den kraftiga ökningen av den privata konsumtionen bör åtgärderna enligt vår mening syfta till att begränsa ökningen av den privata konsumtionen. Vi föreslår således, utöver vad vi framförde i vårt budgetalternativ , ytterligare minskning av bostadssubventionerna, justering i arbetsskadeförsäkringen samt en ytterligare höjning av egenavgifterna i arbetslöshetsförsäkringen. Tillsammans med de av oss tidigare föreslagna oljeoch tobaksskattehöjningarna innebär vår politik en åtstramning på . föreslog en budgetpolitik som i väsentliga avseenden skilde sig från regeringens. Vi föreslog sänkta marginalskatter, återinfört inflationsskydd och vissa andra skatteförändringar som sammantaget innebar en sänkning av de totala skatterna med ca för /89 och ca för helår. Vi föreslog också ett stort antal utgiftsförändringar som sammantaget innebar minskade utgifter med för budgetåret och ca för helår. För budgetåret ledde våra förslag således till en förstärkning av finans- 23 politiken med ca och för helår räknat ungefär samma Därutöver föreslog vi ett antal engångsbesparingar genom utförsäljning av statliga företag m. m. Utgiftsökningarna bestod främst av det gemensamma borgerliga förslaget om vårdnadsbidrag på . per förskolebarn och år. Dessutom höjt barnbidrag med . per barn och år, höjt vårdbidrag för föräldrar till handikappade barn, höjt u-landsbistånd, åtgärder för att höja kvaliteten i ungdomsskolan, stimulansbidrag för att påskynda ombyggnad till eget rum inom äldreomsorgen samt pensionstillskott till de s. k. undantagandepensionärerna. Även inom regionalpolitiken, miljöpolitiken och sysselsättningen för arbetshandikappade föreslog vi ökningar. Totalt uppgick utgiftshöjningarna till ca . Utgiftsminskningarna gällde i första hand sådana transfereringar som riktar sig till flertalet medborgare. Därigenom kan statens utgifter reduceras med betydande belopp trots att belastningen för den enskilde blir ringa. Detta gäller t. ex. förslagen inom sjukförsäkringen samt egenavgiften inom arbetslöshetsförsäkringen. Höjningen av barnbidragen finansierades med reducerade mjölksubventioner. Andra besparingar gällde bostadssubventionerna, vuxenutbildningen, inleveranser från samt selektivt industripolitiskt stöd. Därtill kommer finansieringen av vårdnadsbidraget. Totalt summerades besparingarna till ca . Efter budgetpropositionens framläggande har i anslutning till regeringens energipolitiska proposition lagt fram förslag om bl. a. höjd oljeskatt med . Detta innebär en förstärkning av budgeten med . Vi har avvisat regeringens förslag om utvidgad och höjd skatt på värdepapper samt höjd ATP-avgift. Därför kan vi inte heller tillstyrka den utgiftsökning basbeloppshöjningen som skattehöjningarna skall finansiera. Även om det är osäkert hur stora skatteintäkter som uppkommer genom den s. k. valpskatten godtar vi regeringens beräkningar, vilket innebär att någon effekt på budgetsaldot inte uppkommer genom detta ställningstagande. Vårt ställningstagande i fråga om basbeloppet innebär att vi avvisar förslagen i kompletteringspropositionen om anslagshöjningar för vårdbidrag för handikappade barn, pensioner, bidragsförskott m. m. I fråga om vårdbidraget för vård av handikappade barn är regeringens förslag helt otillräckligt. Vi hänvisar därför till vårt förslag att helt vårdbidrag för handikappat barn bör uppgå till 2,5 basbelopp. Våra förslag innebär en förstärkning av finanspolitiken med . Motsvarande förslag från regeringen höjningen av tobaksskatten uppgår till . I förhållande till regeringens förslag innebär det således en ytterligare finanspolitisk åtstramning på . På två områden har vi redan tidigare lagt fram förslag: höjningen av oljeskatten som ger och en förlängd samordning inom arbetsskadeförsäkringen från nuvarande 3 , vilket kan beräknas bespara statskassan utgifter på ca 150 milj. kr. Vi vill i detta sammanhang notera att regeringen i långtidsbudgeten särskilt framhåller de snabbt växande kostnaderna i försäkringen. Utöver detta förordar vi ytterligare besparingar på bostadssubventioner- Mot. na och på statsbidragen till arbetslöshetsförsäkringen. Den reviderade finansplanen speglar en tydlig oro inom regeringen för de ökade utgifter bostadssubventionerna för med sig. De reala räntesubventionerna beräknas öka med . Detta skall jämföras med de totala statsutgifternas reala ökning, som uppgår till i lågalternativet. De generella bostadssubventionerna har en rad nackdelar bl. a. eftersom de tenderar att driva upp byggpriserna och det ofta är andra än de tänkta mottagarna som tillgodogör sig de belopp som utgår. Fördelningspolitiskt är det också långt effektivare att ge ett generellt konsumtionsstöd till de grupper man vill nå än att stödja en viss konsumtion. Mot denna bakgrund föreslår vi en ytterligare upptrappning av den garanterade räntan utöver den vi tidigare föreslagit med 200 milj. kr. Vi föreslår vidare en ytterligare besparing på statsbidragen till arbetslöshetsförsäkringen. Det innebär att alla som har arbete får betala högre för att de som saknar arbete skall kunna få bra ersättning. Nivåerna i ersättningen skall givetvis inte påverkas. Vi har tidigare i en motion med anledning av regeringens proposition om arbetslöshetsförsäkringen accepterat avskaffandet av karensdagarna och de föreslagna höjningarna av den högsta dagpenningen. Den ytterligare besparing vi nu föreslår uppgår till 800 milj. kr. Det innebär att egenavgifterna kommer att svara för av finansieringen av kassornas utgifter. som denna förändring av finansieringen sker bör enligt vår mening premierna utjämnas mellan olika a-kassor. Sänkta statsbidrag bör sålunda inte innebära att medlemmar i a-kassor som redan har höga medlemsavgifter får proportionellt lika stora höjningar som övriga. Tvärtom bör en ökad utjämning eftersträvas, så att alla kassamedlemmarna på ett rättvist sätt får bära kostnaderna för den arbetslöshet som saknar samband med löneförhandlingarna. Besparingen bör utformas i enlighet med dessa riktlinjer. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som redovisas i motionen, 2. att godkänner de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som redovisas i motionen, 3. att hos regeringen begär förslag om sänkning av marginalskatten m. m. enligt vad som anförs i motionen, 4. att hos regeringen begär förslag om ytterligare finanspolitisk åtstramning enligt vad som anförs i motionen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om lönebildningen, 6. att som sin mening ger fullmäktige i till känna vad i motionen anförs om kredit- och valutapolitiken, 7. att godkänner vad i motionen anförs om engångs- Mot. insättning på allemansfondsparande, Fi28 8. att avslår förslaget om ungdomsbosparande, 9. att hos regeringen begär förslag om ungdomssparande enligt vad som anförs i motionen, 10. att hos regeringen begär förslag om utvidgat långsiktigt bundet sparande enligt vad som anförs i motionen, 11. att avslår förslaget om lag om inbetalning på likviditetskonto, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om utförsäljning till allmänheten av och , 13. att upphäver lagen mot skatteflykt, 14. att hos regeringen begär förslag om en omvänd generalklausul enligt vad som anförs i motionen, 15. att avslår regeringens förslag om ytterligare anslag till vårdbidrag för handikappade barn, bidragsförskott, barnpensioner, särskilt bidrag för vissa adoptivbarn och folkpensioner. () () () () () () 1. Inledning och sammanfattning 1 Den internationella utvecklingen 3 Den svenska ekonomin 1988 8 Den ekonomiska politikens inriktning 13 Förnyelse av den offentliga sektorn 18