mot · GB02Sf503 · 1988-01-19 00:00:00 — av m. fl. (vpk) om flyktingpolitiken Flyktinginvandringen till och andra länder är en återspegling av förhållanden och händelser i vår omvärld. De ökade klyftorna mellan rika och fattiga länder och ökningen av orättvisorna skapar ett växande antal sociala, ekonomiska och politiska krissituationer. Människor tvingas fly undan förtryck, förföljelse och svåra lidanden som de utsätts för i sina hemländer. Man kan konstatera att flyktingproblemen i världen är mycket stora och att de växer. Den största delen av bördan av flyktingströmmarna bärs av fattiga och underutvecklade länder i tredje världen, medan de högt industrialiserade länderna i anstränger sig att bygga upp vattentäta murar omkring sig för att skydda sig mot flyktingtillströmningen. Också de svenska flyktingpolitiska ansträngningarna koncentreras i huvudsak på att försöka stoppa flyktingtillströmningen till . Det sker dels genom en mycket restriktiv tillämpning av utlänningslagen för de flyktingar som lyckas komma till de svenska gränserna, dels genom visumtvång, kontakter med och påtryckningar mot våra grannländer, varigenom man försöker stoppa flyktingvägarna och göra det omöjligt för flyktingar att komma till och söka politisk asyl. Följderna har blivit att flyktingpolitiken är mycket restriktiv och inte sammanfaller med den allmänna rättsuppfattningen, liksom att utlänningslagens praktiska tillämpning strider mot dess anda av humanism och generositet. kommunisterna anser att flyktingpolitiken aldrig får göras till en arbetsmarknadsfråga. Den skall inte gå ut på att vi tar emot flyktingar bara när vi behöver dem som arbetskraft. Den får inte heller bli en fråga om välgörenhet, där man delar ut smulorna från den rike mannens bord när det blir något över och om det blir något över. Flyktingpolitiken är en fråga om internationell solidaritet, vilket innebär att man skall kunna dela med sig när det är nödvändigt, även om det egna landet har små resurser. Svensk flyktingpolitik har baserat sig på vissa grundläggande principer: humanism, omtanke, medmänsklighet och internationell solidaritet. har dessa principer inte kostat särskilt mycket. Men kostar de därför att arbetsmarknaden är ansträngd. Men just därför är det viktigare än någonsin att slå vakt om den generösa flyktingpolitiken. Just därför är det viktigare än någonsin att ta upp kampen för att upprätthålla de värderingar som är oersättliga grundstenar i ett solidariskt, humant, medmänskligt samhälle. De får inte ersättas av individualism, egoism och nationalistisk trångsynthet. Vi får inte råka i en situation där vi delar upp mänskligheten i vi och de, där vi i egenskap av svenska medborgare alltid Mot. skall komma i första hand och de i egenskap av flyktingar uppfattas som Sf503 problem - en budgetmässig belastning och konkurrenter på arbetsmarknaden. 1 vår bedömning av flyktingpolitiken bör vi alltid utgå från att de som kommer och knackar på vår dörr inte i första hand är palestinier, libaneser, kurder, iranier, indier eller greker. De är i första hand människor med problem, människor som förföljs, men också människor med känslor, idéer, skaparkraft, kreativ förmåga, erfarenhet, yrkesutbildning. På så sätt är de en tillgång för landet i samma utsträckning som arbetarklassen i övrigt, i den mån man lyckas frigöra dess skaparkraft. Den restriktivitet som man kan konstatera vad gäller flyktingpolitiken, både i och i de övriga europeiska länderna, bygger på tesen om att flyktingar är ett problem i största allmänhet och enbart ett problem. Även om flyktinginvandringen är förknippad med vissa budgetmässiga kostnader i initialskedet, sä är faktiskt den samhälleliga nyttan med flyktinginvandringen mycket större på lång sikt. under förutsättning att man lyckas tillgodogöra sig flyktingarnas skaparkraft och deras erfarenhetsmässiga och kulturella mångfald. Beträffande det påstådda sambandet mellan flyktinginvandringen och arbetslösheten anser vi att vi med kraft bör driva tesen om att arbetslösheten inte beror på flyktinginvandringen. Även om det är sant att arbetslösheten inte blir mindre om vi tar emot flyktingar, så måste vi med kraft hävda att arbetslösheten inte beror på att vi har för mycket arbetskraft. Accepterar man det, så är nästa steg att vi har för många ungdomar eller för många kvinnor i produktionen eller för många pensionärer osv. kommunisterna är för en human och generös flyktingpolitik. Vad innebär detta mera konkret? För det första måste man konstatera att en konkretisering i form av antal flyktingar eller i förhand bestämda siffror är helt omöjlig. Därför att dels strider detta mot internationella överenskommelser som har varit med och undertecknat, dels är orsakerna och förutsättningarna kring flyktingpolitiken relativa och förändras kraftigt. De olika kriterier man använder sig av för att beskriva en human och generös flyktingpolitik säger sig i och för sig alla partier vara anhängare av. Man säger exempelvis Vi i i förhållande till vår folkmängd och i jämförelse med andra länder i har en human och generös flyktingpolitik. Och det kan man säga, men kan man säga att vi i i förhållande till vår levnadsstandard eller i förhållande till vår inkomst per capita, eller i förhållande till våra demokratiska traditioner, eller i förhållande till arbetarrörelsens grundläggande värderingar om internationell solidaritet, borde ha en mera generös flyktingpolitik. Det är alltså fråga om vilka kriterier man väljer att använda för att definiera generositeten i politiken. Självklart innebär inte generositeten att man öppnar våra gränser för alla som vill komma hit och bosätta sig här. Någon ekonomisk invandring tillåts inte och det skall inte tillåtas heller, men vi anser att när det gäller 6 flyktinginvandring så måste vi leva upp till de internationella överenskom- Mot. melserna som vi har varit med och undertecknat. Det är en solidaritets- Sf503 Det är också ett effektivt vapen mot förtrycket var det än förekommer. Dessutom anser vpk att en generös och human flyktingpolitik också innebär att man i fortsättningen inte använder visumtvånget på ett sätt som förhindrar folk att träffa sina släktingar som bor i . Ett sådant förfarande ligger under landets värdighet och det bör inte förekomma. Läget i är allt annat än gott för flyktingarna . Tolkningen och tillämpningen av flyktinglagstiftningen har skärpts i nästan så gott som alla västeuropeiska länder. I vissa länder, bl.a. , har själva lagstiftningen skärpts. Också i håller man på att göra flyktingreglema strängare. Vi har fått strängare visumregler och i vissa länder har man överfört ansvaret för visum- och passgranskningen till flygbolagen osv. I många länder, bl. a. och , sammankopplar man flyktingfrågan med terroristhotet. Förändringar har gjorts i polis- och terroristlagstiftningen osv. Vi är helt på det klara med att ett enstaka land eller några få länder inte ensamma kan lösa världens flyktingproblem. Men vi anser att en positiv och konstruktiv väg för att lösa flyktingproblemen är att regeringen på statsministernivå tar initiativ till internationella överenskommelser som gör det möjligt att länderna i på ett organiserat sätt tar sin del av ansvaret för de stora flyktingproblemen i världen. får man inte förhindra den spontana flyktinginvandringen. En överenskommelse mellan de nordiska länderna i första hand med den inriktningen är naturligtvis önskvärd. När behandlade frågan om det kommunala flyktingmottagandet , rådde stor enighet bland riksdagspartierna om att invandrarverket i sina frivilliga överenskommelser med de olika kommunerna för utplacering av flyktingar skulle utgå från vissa på förhand bestämda kriterier. skulle alltså överväga utplaceringar mellan olika kommuner beroende på tillgång till bostäder, en god arbetsmarknadssituation, utvecklade servicerutiner i den kommunala administrationen och en rad andra kriterier. Av olika skäl har den här ideala situationen aldrig rått. Vi måste konstatera att vi befinner oss i en krissituation där invandrarverket till varje pris och utan hänsyn till några kriterier måste placera flyktingar i olika kommuner, även om lämpligheten för vissa utplaceringar starkt kan ifrågasättas. Detta p.g.a. att väntar drygt 7 000 flyktingar i flyktingförläggningar på att bli placerade i olika kommuner. De problem som finns i det kommunala flyktingmottagandet är mycket stora. Det finns en uppenbar risk att själva systemet med det kommunala flyktingmottagandet och de svårigheter detta möter i sig, kan utgöra ett hinder för att förverkliga den humana och generösa flyktingpolitiken som har fattat beslut om. Den av invandrarverket praktiserade hela-Sverige-strategin, som går ut på att man placerar flyktingar på så många kommuner som möjligt, har medfört stora svårigheter. Den bristande eller obefintliga hänsynen till de tidigare nämnda kriterier- Mot. 1987/88 na för utplacering, som i sig utgjorde förutsättningar för ett harmoniskt, Sf503 rationellt och effektivt kommunalt omhändertagande, har medfört att sekundäromflyttningen från små kommuner har blivit mycket stor. Orsakerna till det ligger i att flyktingar ofta får sämre tillgång till god SFI-undervisning i många små kommuner. De får sämre tillgång till tolkar och sämre tillgång till god sjukvård, speciellt sådan som krävs för vård av psykiska och psykosomatiska sjukdomar som är ett stort problem bland flyktingar. Vad gäller arbetsmarknaden är utvecklingen som bekant den att tillgång på lediga platser liksom efterfrågan på arbetskraft koncentreras till vissa överhettade regioner. Den följer alltså inte invandrarverkets hela-Sverigestrategi. Vpk anser att det är nödvändigt med en översyn av det nuvarande systemet med det kommunala omhändertagandet av flyktingar. Det finns mycket som talar för att man borde överge den så kallade hela-Sverigestrategin, och koncentrera sig på ett mindre antal kommuner som uppfyller de av fastställda kriterierna och som framför allt har en bra arbetsmarknadssituation. Då det gäller bostadssituationen för flyktingar bör regeringen lägga förslag till om statliga bostadslån för s.k. genomgångsbostäder. Självklart skall flyktingar ha samma rättigheter till fullvärdig bostad som andra. För att lösa akuta bostadssituationer kan emellertid vissa möjligheter till avsteg från kraven göras ungeför som för olika typer av kollektiva boendeformer. Vissa minimikrav som exempelvis gäller för bostadslån till ombyggnad av ålderdomshem (BoU 1986/87:15) bör emellertid gälla. De s. k. genomgångsbostäderna skall emellertid kunna utnyttjas inte bara av flyktingar utan av alla som är i behov av en bostad. Bostadssökande som erhåller tillfällighetsbostad skall inte förlora sin plats i ordinarie bostadskö. Tillskapandet av flera s. k. genomgångsbostäder skall ses som en tillfällig, konstruktiv lösning tillsammans med andra initiativ för att upplåta lägenheter . Det kan gälla lägenheter som inte används för permanentboende, lägenheter i ombyggnadsoch rivningshus etc. Alla resurser måste tillvaratas och utnyttjas i avvaktan på att ett ökat bostadsbyggande kommer ifatt efterfrågan, vilket torde dröja något eller , i vart fall i storstadsregionerna. Vpk anser att de asylsökande som finns i olika kommuner måste ha rätt till sjukvård. Den akutvård de får är helt otillräcklig och den är oftast helt beroende av respektive läkares välvilliga tolkning av vad som är akutvård. Vpk anser också att särskilda medel bör tilldelas landstingen för vård och behandling av asylsökandes och flyktingars psykiska och psykosomatiska sjukdomar. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en generös och human flyktingpolitik, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om att visumbestämmelserna inte bör användas på ett sätt som förhindrar utländska medborgare från att träffa sina i bosatta släktingar, 3. att av regeringen begär förslag om att flyktingkvoten för den organiserade överföringen av flyktingar till höjs till 3 000 personer , 4. att hos regeringen begär initiativ för att åstadkomma ett samordnat europeiskt ansvarstagande för flyktingproblemen i enlighet med vad som anförs i motionen, 5. att hos regeringen begär en översyn av det kommunala flyktingmottagandet i enlighet med vad som anförs i motionen, 6. att som sin mening ger regeringen till känna att de asylsökande som finns i landet skall ha rätt till allmän sjukvård, 7. att hos regeringen begär förslag om särskilda medel avsedda för landstingens ökade insatser för vård av flyktingars och asylsökandes psykiska och psykosomatiska sjukdomar, 8. att hos regeringen begär förslag som underlättar tillkomsten av tillfälliga genomgångsbostäder i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk)