mot · GB02Sf280 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf280 om samordning av resurser för effektivare Samhällets kostnader för så kallade belastningsskador uppgår till flera tiotal miljarder kronor. Människor med monotona, tunga och slitsamma arbeten eller arbeten som är förknippade med hög olycksfallsrisk eller felaktiga arbetsställningar drabbas ofta av led- och muskelvärk och förslitningar i rygg. nacke och skuldror. Antalet sjukskrivningar till följd av dessa skador har ökat mycket kraftigt. Produktionsbortfall och minskade inkomster för såväl samhället som den enskilde liksom ökade utgifter för vård och sjukersättningar har blivit följden. Därtill kommer det lidande i form av fysisk smärta och psykiska påfrestningar som drabbar individerna. Belastningsskadorna ger i många fall varaktiga effekter, som också långsiktigt försämrar ekonomin för den enskilde. Situationen förvärras ytterligare av de långa väntetiderna på rehabilitering och av den långt utdragna handläggningen av arbetsskadeärenden. Studier visar att möjligheterna till framgångsrik rehabilitering minskar kraftigt efter bara tre månaders sjukskrivning. är det först då som långtidssjukfallen tas upp till prövning. Till detta skall läggas väntetiden på t. ex. sjukgymnastikbehandling, som inom är om inte särskilt undantag medges. På motsvarande sätt tar det ungefär innan ett arbetsskadefall blir handlagt i . För att komma till rätta med dessa synnerligen otillfredsställande förhållanden krävs insatser av två slag. Det primära, även om resultaten därav kommer att visa sig gradvis , är åtgärder som leder till att orsakerna till arbetsskador och arbetsrelaterade sjukdomar undanröjs. Här måste trots allt i långa stycken betraktas som ett föregångsland, men fortfarande finns oerhört mycket att göra. Genom den kraftiga utbyggnad av företagshälsovården, som kunnat åstadkommas bl. a. genom de projekt som med nuvarande Arbetsmiljöfondens stöd inleddes i , finns bättre förutsättningar än tidigare att nå goda resultat i den skadeförebyggande arbetsmiljöverksamheten. Genom ett ökat samarbete mellan bl. a. och företagshälsovården kan också handläggningstiderna förkortas, som insatserna på arbetsplatserna kan bli mer effektiva. Det andra slaget av insatser är sådana som leder till en snabbare och bättre rehabilitering. För det första är det här frågan om ett nära samspel mellan de individinriktade rehabiliteringsinsatserna och insatserna på arbetsplatserna. Det är inte mycket vunnet om individen efter rehabiliteringen återgår till samma arbetsmiljö och samma arbetsmoment som orsakat skadan. nära samverkan mellan rehabiliteringsvården och företagshälsovården mås- Sf280 te komma till stånd. För det andra är det en fråga om att skapa de resurser som krävs för att rehabiliteringen skall kunna inledas utan dröjsmål. Förutom att en fördröjd rehabilitering försämrar utsikterna till ett framgångsrikt resultat, innebär det som påpekats onödigt långa sjukskrivningstider och onödiga kostnader och utgifter. De långa sjukskrivningarna, dvs. längre än , utgör visserligen bara en procent av det totala antalet, men redan detta är oacceptabelt mycket. kostnader för denna enda procent uppgår till nära en tredjedel av de totala. belastar kostnaderna och utbetalningarna till följd av arbetsrelaterade skador och sjukdomar flera olika inblandade parter. Arbetsgivarna förlorar produktion, landstingen får kostnader för vård och rehabilitering, betalar ut höga ersättningsbelopp och arbetsmarknadsförsäkringarna får ersätta nedsatt arbetsförmåga m. m. vid ofullständig rehabilitering. I betydande utsträckning rör det sig om kostnader som är onödigt stora, därför att pengarna nyttjas fel. Om större resurser satsades på ordentliga och snabbt insatta rehabiliteringsinsatser skulle stora besparingar kunna göras i fråga om utbetalda ersättningar. En mycket viktig och sannolikt högeligen effektiv åtgärd skulle därför vara att samla de aktuella medlen i en kassakista och därigenom driva fram en riktigare och långt mindre kostnadskrävande fördelning av resurserna. I har på fackligt initiativ inledande diskussioner om ett bättre samarbete mellan de olika parter som blir berörda i samband med arbetsskador och rehabilitering påbörjats. Det finns i länet såväl ett intresse för samarbete som en stark ambition att försöka komma till rätta med de stora problem som finns . Det vore därför värdefullt om det nu skapades förutsättningar att på försök samordna delar av i första hand och resurser, dvs. de medel som måste användas för rehabiliteringsvård och för utbetalning av sjukersättningar, med syfte att genom en förstärkning av rehabiliteringsinsatserna minska behovet av ersättningar. bör i ett sådant försök samarbetet med företagshälsovården utvecklas med syfte att effektivisera dels handläggningen av arbetsskadeärenden, dels det förebyggande arbetet på arbetsplatserna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om försöksverksamhet med rehabiliteringssamverkan och resurssamordning i något eller några län.