mot · GB02Jo69 · 1988-05-10 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Jo69 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:165 om reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Regeringens proposition 1987/88:165 om reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. åskådliggör den omöjliga situation som den bedrivna jordbrukspolitiken försatt vårt jordbruk i. I propositionen redovisas att prisförhandlingar har ägt rum utifrån prisregleringslagen. Parterna, lantbrukarnas förhandlingsdelegation beundransvärd för förmågan att hålla samman alla sinsemellan disparata intressen inom jordbruket och konsumentdelegationen som likaledes är värd beundran för förmågan att företräda oorganiserade konsumenter har ej lyckats komma överens. Efter att ha lagt fram ett slutbud om ett tvåårigt avtal, som förkastades av en förhandlingspart, har statens jordbruksnämnd lagt förslag om en ettårig uppgörelse som regeringen i allt väsentligt ställt sig bakom. Priserna för huvuddelen av jordbrukets produkter fastställs alltså på administrativ väg. Bakom varje förhandlingsomgång ligger ett enormt arbete, bestående av bl. a. kontinuerlig faktainsamling, uppföljningar och analyser utförda inom departementet, av statens jordbruksnämnd, lantbruksekonomiska samarbetsnämnden och LRF. Trots allt arbete som lagts ned, och som resulterat i att jordbruket och förädlingsindustrin som omfattas av regleringen föreslås få ett tillskott på ca nästa budgetår, så vet vi på förhand att såväl bönder som konsumenter kommer att vara missnöjda med resultatet. Bönderna, därför att överproduktionen med åtföljande förluster vid export till världsmarknadspriser sänker produktpriserna till en nivå som ger en mycket låg timersättning för eget arbete. Konsumenterna, därför att exportförlusterna även övervältras till dem genom avgifter t. ex. förmalningsavgifter på mjöl och skatter. Så länge vi behåller nuvarande system där staten medverkar till administrativt fastställda priser och lämnar avsättningsgarantier stimuleras den enskilda lantbrukaren till att söka öka sin produktion. Temporärt kan vi dämpa överskotten på olika produkter genom produktionshämmande åtgärder såsom tvåprissystem, investeringsstopp, trädesavtal, mjölk-, köttoch fläskpensioner, kontraktsodlingar och avgifter på produktionsmedel. I propositionen föreslås att tvåprissystemet för mjölk och investeringsförbudet för djurstallar avvecklas. De infördes som temporära åtgärder och har nu varit i kraft så länge att regeringen anser de negativa effekterna bli för stora om de inte avvecklas. Till följd av låga världsmarknadspriser kostar överskottsproduktionen näringen/staten/konsumenterna /år. Det finns ej något som tyder på att världsmarknadspriserna kommer att öka inom överskådlig framtid. Och det är uppenbart att vi inte i längden kan acceptera exportförluster av denna storlek. Att fortsätta regleringsvägen och på gårdsnivå kvotera all produktion anser vi inte utgöra något alternativ. Det vore att i praktiken införa planekonomi på jordbrukets område med en enorm ytterligare byråkrati. Därför måste vi gå åt motsatt håll och från nuvarande regleringsekonomi komma över på en mer marknadsanpassad hushållning. Jordbruket är en långsiktig verksamhet som på en rad områden har stor påverkan på samhällslivet. Därför måste radikala förändringar föregås av ett noggrant utredningsarbete. har yrkat på att en ny parlamentarisk jordbruksutredning tillsätts med uppdrag att utarbeta en ny jordbrukspolitik, byggd på större miljöhänsyn och minskad reglering. I årets jordbruksmotion framhöll vi att vi tror att det är möjligt att avskaffa prisregleringslagen om vi inför en arealersättning. har inte fått gehör för kravet på en ny jordbruksutredning. Vi beklagar att jordbruket därmed får vänta på en omläggning som de flesta inser är nödvändig och som skulle förstärka svenskt jordbruks konkurrenskraft inför kommande EG-samarbete. I propositionen föreslås att förbudet mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur och svin förlängs . Detta tillfälliga" förbud som fram till även omfattade höns har varit i kraft . har motsatt sig detta förbud. Om man tillgriper selektiva åtgärder för produktionsanpassning är det viktigt att åtgärderna är tidsbegränsade, ty de åstadkommer komplicerade detaljregleringar, och dessa blir effektivitetshämmande. Regeringen motiverar förslaget att förlänga investeringsförbudet t. o. m. med att kommer att anta en ny djurskyddslag och nya bestämmelser om miljöförbättrande åtgärder inom jordbruket. I dessa sammanhang kommer lantbruksstyrelsen att skriva tilllämpningsföreskrifter som bl. a. reglerar ytor och system för djurhållning som förväntas träda i kraft . Av praktiska skäl accepterar vi regeringens förslag. Vi vill starkt understryka att förbudet måste avvecklas och att eventuella förslag om ytterligare förlängning inte kommer att accepteras. För att nedbringa överskottsproduktionen på mjölk medverkade regeringen till att mejerinäringen på försök fick införa tvåprisbetalning för mjölk Systemet har inneburit att mjölk- Mot. producenterna erhållit hemmamarknadspris för den andelen av produktio- JOÖ9 nen som kunnat avsättas på den svenska marknaden och världsmarknadspris på eventuell överskjutande kvantitet. Regeringen föreslår att tvåprissystemet förlängs och således avvecklas . har gjort en utvärdering av systemet. Det har därvid konstaterats att systemet varit effektivt när det gällt att styra totalproduktionen av mjölk. Genom tvåprissystemet har producenterna fått tydligare prissignaler . Genom att överskottsproduktionen har kunnat begränsas har avräkningspriset välbehövligt kunnat höjas. Men de negativa sidorna av systemet framgår också av utvärderingen. Det drar betydande administrativa resurser, och det är svårt att åstadkomma rättvisa mellan olika producenter. Eftersom systemet administrerats av branschen har lantbrukare som ansett sig felaktigt bedömda av mejerinäringens dispens- och ansvarsnämnd icke kunnat överklaga till opartiskt organ. Systemet begränsar vidare den enskilde producentens möjlighet att driva sitt företag på det sätt han önskar och sätter därmed ned hans initiativkraft och effektivitet. De producenter som ingår i systemet och därmed har sina kvoter får en prioriterad ställning gentemot andra, vilket innebär en konkurrensbegränsning. En sådan begränsning uppkommer också genom att möjligheterna för nyetablering begränsas. Härigenom åstadkoms en icke önskvärd låsning av strukturen inom näringen. Det finns betydande risk för att mjölkkvoterna successivt kapitaliseras i gårdspriserna. Detta kan, tillsammans med utbudsbegränsningen, höja konsumentpriserna på mjölk och övriga mejeriprodukter utöver vad som är motiverat av kostnadsskäl. Företrädare för har vid hearing i jordbruksutskottet framfört farhågor att en avveckling av systemet och en därmed uppkommen överproduktion och prissänkning först kommer att slå ut Norrlandsproducenter. Man medgav att systemet inte bör permanentas men hävdade att om avvecklingen sker i stället för ett så blir de negativa följderna mindre. Den outnyttjade båsplatskapaciteten bedöms vara mindre då, liksom risken för att spannmålsodlare går över till mjölkproduktion. är principiellt motståndare till den sortens reglering som tvåprissystemet utgör och som innebär att man på gårdsnivå reglerar produktionen. Vi har vägt de fördelar som framförts för att med hänsyn till den situation som jordbruket befinner sig i förlänga systemet ytterligare en period mot de nackdelar som systemet har, och förordar efter denna sammanläggning en avveckling per . Vi anser dock att särskilda åtgärder är påkallade för producenterna inom stödområdet. Jordbruksproduktionen har tyvärr fortsatt att minska i den delen av landet, och för så gott som alla produkter är nu produktionen inom området lägre än konsumtionen. Av såväl regionalpolitiska skäl, som av försvars- och beredskapsskäl, måste denna utveckling hejdas. Regeringen föreslår i propositionen att ett belopp om 100 milj. kr. av överskott från införselavgifter för /87 överförs till statskas- 12 Vi anser att dessa medel bör stanna inom jordbruksekonomin och Mot. reserveras för justering av producentpriset på mjölk inom stödområdet för Jo69 den händelse ett avskaffande av tvåprissystemet skulle leda till kraftigt sänkt pris. Vi har också noterat av statens jordbruksnämnds rapport till regeringen (prop. 1987/88:165 bil. 1 s. 46) att lantbrukarnas förhandlingsdelegation föreslagit att 6 milj. kr. anvisas av utomramsmedel för forsknings- och rådgivningsarbete rörande landsbygdsutveckling vid . har dock inte hunnit bereda frågan. Landsbygdsutvecklingen är starkt beroende av jordbrukets utveckling, icke minst inom stödområdet där jordbruket har en avgörande betydelse som bas för kombinationsverksamhet. Landsbygdsutvecklingen uppmärksammas nu internationellt 1988 har utnämnts till landsbygdens år och i vårt land har skall leva dragits i gång. Den är inte uppbyggd på statliga lokaliseringsmedel, utan den går ut på att mobilisera den kreativitet och initiativkraft som finns hos landsbygdsbefolkningen för en positiv utveckling. Kampanjen har små egna ekonomiska resurser, och anser det vara angeläget att får begärda resurser för att kunna ställa sitt kunnande till kampanjens förfogande. bör därför för /89 ställa 2 milj. kr. av regleringsmedel till förfogande för det nämnda ändamålet. Statens delansvar för överskottsarealen beslöt att samhällets delansvar för överskottsarealen skall vara räknat vid normalskörd. I proposition 1984/85:161 redovisas en beräkning som () gjort: Samhällets kostnader beräknas första året bli 160 milj. kr. för att därefter minska. En uppskattning av kostnaderna beräknas för en femårsperiod till 600 milj. kr.. Av :s rapport framgår att kommittén utgått från en överskottskvantitet vid normalskörd om 1 milj. ton till en exportkostnad av /kg. Vidare framgår att LMK räknade med att världsmarknadspriserna på spannmål skulle öka realt och att överskottskvantiteten av spannmål förväntades minska genom att bönderna övergick till odling av andra alternativ, bl. a. för energiändamål. Vår bedömning är att det var med anledning av att världsmarknadspriserna förväntades öka och exportkvantiteten minska som LMK räknade med sjunkande exportkostnader. Såväl i ovan nämnda proposition som i jordbruksutskottets betänkande (JoU 1984/85:33) framhålls att det i första hand ankommer på jordbruket att aktivt arbeta för att anpassningsåtgärder på vegetabilieområdet leder till att samhällets delansvar i finansieringen av överskottsproduktionen kan upphöra. beslöt att statens andel i fråga om exportkostnaden skörd skulle fastställas till på 1 milj. ton till den faktiska exportkostnaden /kg. Härmed gick emot jordbruksmi Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att avslår regeringens förslag om att 100 milj. kr. av överskottet av medel från införselavgifter skall överföras till statskassan, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om reservering av medel för att vid behov justera producentpriset på mjölk inom stödområdet, 3. att beslutar att 2 milj. kr. av regleringsmedel skall ställas till förfogande för forsknings- och rådgivningsarbete rörande landsbygdsutveckling vid , 4. att med avslag på regeringens förslag i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statens delansvar för överskottsarealen. nistern, som hävdat att det var den exportkostnad om /kg som LM K beräknat som skulle gälla. Att icke gick på den faktiska exportkvantiteten som var betydligt större än 1 milj. ton sammanhänger enligt vår tolkning med det ansvar som näringen fått för anpassningsåtgärder. I föreliggande proposition anger jordbruksministern att han beräknat statens ansvar skörd till 250 milj. kr. Han har därvid utgått från beslut "att statens delansvar skall utgöra av kostnaderna för exportöverskottet vid normalskörd (1 000 milj. kg) och att delansvaret skall trappas ned för vilken staten påtagit sig detta ansvar. Vi kan dock inte finna att beslut innebar att statens ansvar satt till skulle trappas av . Däremot räknade LM K som vi tidigare redovisat med att kostnaden för spannmålsexporten skulle sjunka . Med hänsyn till näringens ansvar för anpassningsåtgärder och beslut anser att den kvantitet som statens delansvar skall beräknas på skall utgöra 1 milj. ton. Men i likhet med bedömning 1985 skall den faktiska exportkostnaden per kg ligga till grund. Om denna överstiger /kg vilket angivna 250 milj. kr. ger utrymme för får ytterligare medel anvisas för att täcka statens 40-procentiga delansvar. Någon avtrappning av procentsatsen 40 eller faktiskt belopp har inte beslutat om. () ()