mot · GB02Jo205 · 1988-01-15 00:00:00 — Huvudproblemet med fri prisbildning på den svenska marknaden är att det inte finns någon konkurrens inom mjölknäringen - strukturrationaliseringen har lett fram till ett fåtal stora kooperativa mejerier, sårbara från beredskapssynpunkt - eller inom sockerproduktionen, där i praktiken har monopol på insamling och förädling. får vi sannolikt ha kvar någon form av administrativt fastställda priser på dessa områden. - som företräder staten vid nuvarande prisförhandlingar - synes också behöva behålla en avdelning, som dels säljer importrätter på varor som inte produceras i vårt land, dels övervakar den inhemska produktionsvolymen och säljer importrätter när det inhemska priset på någon produkt i en bristsituation stiger till oskälig nivå. Det finns anledning för den nya jordbruksutredningen att analysera om man av beredskaps- eller andra skäl bör stimulera en övergång till en mer småskalig konkurrerande verksamhet inom mjölk- och sockernäringarna. Det skulle underlätta övergång till fri prisbildning även på dessa områden. Regeringen tillsatte en ensamutredare som lade fram ett förslag till förändring av jordförvärvslagen. kritiserade detta förfarande och framhöll att det borde ha gjorts en utvärdering i vilken omfattning jordförvärvslag uppfyllt de mål som ställts upp. Vi kunde påvisa att två av målen, att stärka sambandet mellan ägande och brukande och att stå i överensstämmelse med de regionalpolitiska strävandena, inte hade uppnåtts; som lagen varit i kraft har antalet arrenden ökat och landsbygden har avfolkats. Vi var benägna att tro att en utvärdering skulle påvisat att målen bättre skulle ha uppnåtts utan jordförvärvslag. De ändringar i jordförvärvslagen som trädde i kraft syftar till att öka de regionalpolitiska strävandena på bekostnad av strukturrationalisering, minska antalet avslag på förvärvsansökningar och att förenkla handläggningsförfarandet. Vi tycker att det är steg i rätt riktning men vi hade velat gå längre. Vi anser att den nya jordbruksutredningen på ett förutsättningslöst och allsidigt sätt skall pröva om det alls finns något behov av en lagstiftning, som inskränker rätten att förvärva jordbruksfastighet. Vi tror att denna prövning kommer att leda till förslag att avskaffa förvärvsprövningen för fysiska personer. Ett avskaffande av förvärvsprövning för fysiska personer kan riskera leda till att fritidsboendet på landsbygden ökar på bekostnad av angeläget permanentboende. Kapitalstarka personer med stora inkomster kan lockas till förvärv av jordbruk av det motivet att de kan kvitta inkomster mot underskott i jordbruk uppkommet genom t. ex. lyxrenovering av mangårdsbyggnad. Denna risk kan dock elimineras genom andra metoder än generell förvärvsprövning. Avvecklingen av större delen av lagen om prisreglering och av jordförvärvslagen skulle påtagligt minska behovet av statlig administration inom jordbruket. Lantbruksnämnderna bör avvecklas som fristående länsorgan och deras rådgivande verksamhet överföras till hushållningssällskapen. De övriga funktioner hos lantbruksnämnderna som behöver finnas kvar bör överföras till länsstyrelserna. Produktionen av livsmedel - i jordbruket såväl som i övriga delar av livsmedelskedjan - syftar ytterst till att tillgodose konsumenternas behov. Från liberal utgångspunkt är det självklart att enskilda människor har olika önskemål och behov, och att varje människa bäst själv kan avgöra hur behovet lämpligast tillgodoses. Jordbruksregleringarna har hämmat konsumenternas fria varuval. När avreglering sker, och lantbrukaren frigörs som företagare, sätts konsumenten åter i centrum. Vi förutspår en intensiv landsbygdsutveckling i avregleringens spår. Antalet heltidsjordbrukare minskar troligen, som deltids- och kombinationsjordbrukarna ökar i antal. Vi ser positivt på denna utveckling. Deltidslantbrukaren har vidare större förutsättningar att klara en ekonomisk svacka för jordbruket, att ställa om sin produktion och hitta nischer. Det kan rör sig om att erbjuda konsumenter kommersiell självplockning, arrenden av odlingslotter och fiskevatten, inackordering av djur, semesterveckor på bondgård m. m. All sådan aktivitet leder till värdefull ökad kontakt mellan stads- och landsbygdsbefolkning. Efter folkpartimotion sker nu en översyn av fastighetsbildningslagen för att bl. a. möjliggöra att några hektar mark får tillföras bostadsfastigheter på landsbygden. Det kommer att öka permanentboendet på landsbygden av familjer med fritidsintresse för hästar m. m. Det har från olika håll riktats kritik mot den storskaliga animalieproduktionen. Den kritiken har delvis varit osaklig och överdriven. Vi anser inte att några särskilda inskränkningar skall belasta företag bara för att de är stora och rationella. Däremot kan, som vi tidigare påpekat, de miljöproblem som uppkommer vid hantering av stora gödselmängder, ökade infektionsrisker i stora anläggningar och behovet att av försvars-, beredskaps- eller regionalpolitiska skäl fördela produktionen över hela landet, motivera begränsningar. Men eftersom vi vill öka marknadsekonomin inom jordbruket vill vi betona att de eventuella restriktioner som jordbruksutredningen föreslår mot den storskaliga animalieproduktionen skall vara sakligt motiverade. Vi har i det föregående framhållit att vi behöver förändra jordbrukspolitiken genom samlade grepp i en ny jordbruksutredning. Men vi behöver redan nu där det är möjligt ta steg i rätt riktning. Budgetpropositionen på jordbrukets område för /89 följer en traditionell uppläggning. Tyvärr saknas konstruktiva förslag för att minska de växande problemen med spannmålsöverskottet. jordbrukspolitiska beslut innebar bl. a. att staten under en femårstid skulle ta ett delansvar för spannmålsöverskottet. förväntades överskotten sjunka bl. a. på grund av forskning och utveckling av alternativa grödor. Vi vet nu att det kommer att ta betydligt och har beräknade kostnader mångdubblats. Den statliga s. k. intensitetsgruppen skriver i sin rapport (Ds Jo 1987:3 s. 6): Kostnaderna för överskotten har ökat kraftigt till följd av de dramatiska prisfall som inträffat på världsmarknaden. förväntas inte någon höjning av världsmarknadspriserna. Vi har i tidigare jordbruksmotioner gjort samma bedömning och framhållit att vi kraftfullt måste söka begränsa vårt spannmålsöverskott. Regeringens insatser för att begränsa spannmålsöverskotten har bestått i överenskommelser med LRF om frivillig träda. Trädan 1987 innebar att spannmålsodling uteblev på ca 100 000 ha, men den hade en från miljösynpunkt olycklig uppläggning, eftersom den inte var förenad med krav på att marken skulle vara täckt med s. k. fånggröda för att förhindra kväveläckage. har överenskommelse träffats om ett treårigt trädesprogram benämnt Omställning 90. Marken skall nu vara besådd med gröda som inte omfattas av prisreglering, och de markägare som önskar plantera skog på överskottsareal kan på en gång få ut de tre årens trädesersättning. Vi kan inte avhålla oss från att uttrycka förvåning över det förhållandet att vi lagt ned 100-tals miljoner på forskning om alternativ till spannmålsodling utan att vi gjort några framsteg. Det mest hållbara liksom 1985 - är skogsplantering på överskottsareal. Skall vi fram kunna påräkna skogsplantering på av överskottsarealen - ca 100 000-150 000 ha - så måste vi öka stimulansen. Det tar tid att få fram erforderligt antal plantor. Vi föreslår därför från sida att vi ökar ersättningen till dem som är villiga att skogsplantera till trädesersättning. Det motsvarar allt efter jordens godhetsklass en summa på , och beloppen bör som tidigare utgå av regleringsmedel. För export av 1985,1986 och spannmålsöverskott har staten efter riksdagsbeslut bidragit med 338,460 resp. 350 milj. kr. I årets budgetproposition anger regeringen ett förslagsanslag på . med motivering att beloppet bör slutligt fastställas när överskottskvantitet och världsmarknadspris är kända. Vi avstår från att nu föreslå ett preciserat belopp men yrkar att förelägger regeringen att i vårens prisregleringsproposition - då de preliminära spannmålspriserna skall fastställas - redovisa en uppskattning av statens delansvar för exportkostnaderna skörd. I budgetpropositionen föreslås förhöjda anslag till lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna. Vi anser att anslaget till lantbruksstyrelsen kan sänkas med 3 milj. kr. och till lantbruksnämnderna med 20 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. Vi motiverar vårt förslag med att arbetsuppgifter minskat med anledning av den nya jordförvärvslagen, att lantbruksnämnderna bör minska sin rådgivning till förmån för hushållningssällskapens avgiftsfinansierade och att vi föreslår upphävande av återstående investeringsförbud för djurstallar, som vi anser är principiellt felaktigt och som genom dispensansökningar orsakar byråkratiskt arbete för lantbruksnämnderna. Även bidraget till jordbrukets rationalisering bör enligt vår uppfattning kunna minskas med 5 milj. kr. Jordfonden har markinnehav för ca 300 milj. kr. Med tillämpning av de principer för statens egendomsförvaltning som vi utvecklar i partimotionen om den ekonomiska politiken samt det minskade behovet av storleksrationalisering av jordbruksfastigheter anser vi att jordfonden bör kunna sälja en betydande del av sin mark. Det bör vara möjligt att minska tillgångarna med 50 milj. kr. och att motsvarande belopp av de 367 milj. kr. som fonden disponerar betalas in till statskassan. infördes livsmedelssubventioner för att skydda barnfamiljerna mot snabba prisökningar på baslivsmedel. kommer emellertid alla hushåll, och inte endast barnfamiljerna, till del. Om man vill förbättra barnfamiljernas situation är det bättre att som föreslagit ge stöd direkt i form av barnbidrag och vårdnadsbidrag. De flesta livsmedelssubventionerna har avvecklats. Regeringen föreslår nu för andra året en minskning av mjölksubventionerna, med 250 milj. kr. vilket motsvarar /liter i pariledet. Åtgärden motiveras med behov av omprioritering i budgeten för att skapa resurser för andra insatser. motsätter sig detta förslag. Det viktiga för oss är att ge barnfamiljerna ett väsentligt direkt nettotillskott efter skatt och efter det hänsyn tagits till prishöjning på mjölk. Först i samband därmed är berett att avveckla mjölksubventioner. har statens kostnader för beredskapslagring av livsmedel m. m. minskat genom utförsäljning av lager. För kommande budgetår beräknas lagringskostnaderna uppgå till 217 milj. kr., varav ca 73 milj. kr. finansieras genom lagerminskning. Med hänsyn till att livsmedelsproduktionen i landet minskat - när det gäller spannmål kommer den att minska - på grund av exportförluster så har lagringskapacitet frigjorts inom handeln. Det finns skäl att utreda om beredskapslagringen kan effektiviseras genom att partihandeln - liksom för oljeprodukter - föreläggs att svara härför. Även om handeln i sin prissättning kommer att kompensera sig för dessa kostnader, så tror vi att de blir lägre genom att lagring kommer att ske där förbrukning i fredstid äger rum. Vidare blir lageromsättningen enklare - man behöver inte frakta varor till och från friliggande lager. Vi föreslår en översyn i syfte att kartlägga för- och nackdelar med ett sådant system. har alltid betonat jordbrukets stora betydelse som bas för kombinationsverksamhet i glesbygd. Därför är det angeläget att det finns förutsättningar att bedriva jordbruk över hela landet. I samband med behandlingen av det s. k. Norrlandsstödet för /87 i jordbruksutskottet beslöt ett enigt utskott att föreslå att av regeringen begära en utredning av stödformerna för att bl. a. stärka kombinationsjordbruket. Detta resulterade i att regeringen efter en mycket summarisk utredning föreslog att för budgetåren 1987/88-1989/90 skulle avsättas 100 milj. kr. som särskilt stöd till bl. a. kombinationsjordbruk. ansåg i likhet med övriga borgerliga partier att utredningen var för mager och beloppet för litet för att omfatta . I årets budgetproposition har regeringen föreslagit ett ytterligare anslag på 80 milj. kr. för treårsperioden samt dessutom räknat upp det ordinarie Norrlandsstödet , från 510 milj. kr. till 525 milj. kr. Vi accepterar detta men vill ha en grundligare utredning av det särskilda stödet, nu tillsammans med en utvärdering av första årets insatser. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs 1. att hos regeringen begär en parlamentarisk utredning som i enlighet med de grundtankar som framförts i motionen utarbetar förslag till en ny jordbrukspolitik med mindre regleringar och ökad miljöhänsyn, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att stimulansen till skogsplantering på överskottsmark i enlighet med villkoren för s. k. Omställning 90 bör ökas till ersättningar, 3. att begär att regeringen i vårens prisregleringsproposition preciserar statens bidrag till exportkostnaderna skörd, 4. att upphäver lagen om tillfälligt förbud mot nybyggnad av djurstallar, 5. att hos regeringen begär en förutsättningslös översyn av jordförvärvslagen enligt vad som anförts i motionen, 6. att anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 3 milj. kr. minskat anslag till lantbruksstyrelsen på , 7. att anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 20 milj. kr. minskat anslag till lantbruksnämnderna på , 8. att anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 5 milj. kr. minskat anslag till jordbrukets rationalisering på 35 milj. 9. att hos regeringen begär uppdrag till jordfonden om markförsäljning på ca 50 milj. kr. och att 50 milj. kr. av fondens medel överförs till statskassan, 10. att anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 250 milj. kr. ökat anslag till ersättning till följd av livsmedelssubventioner, 11. att hos regeringen begär en utredning för att klarlägga lämpligheten av att partihandeln övertar skyldigheten att beredskapslagra livsmedel m. m., 12. att hos regeringen begär redovisning av första årets insatser enligt anslaget Särskilda åtgärder för jordbruket i norra . () () () () () ()