mot · GB02K425 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:K425 av m. fl. om obligatorisk förhandsgranskning av videogram Utvecklingen på videogrammarknaden har länge varit djupt oroande. Hänsynslösa exploatörer med profit som enda drivkraft har i starkt växande utsträckning kunnat missbruka den yttrandefrihet vars yttersta syfte är att stärka och fördjupa demokratin och garantera mänskliga rättigheter. Genom deras verksamhet riskerar dessa värden att undergrävas. Spekulativt videovåld motverkar respekten för människovärdet och innehåller ibland sexistiska och rasistiska inslag. Samhället borde därför sen länge med kraft ha ingripit mot denna utveckling. Till vår stora besvikelse konstaterar vi, att våldsskildringsutredningen, som tagit god tid på sig, inte lagt något förslag. utredningsarbete är resultatet en tunn skrift Videovåld (Ds U 1987:8) på drygt 130 sidor (inkl. 7 bilagor på totalt 50 sidor). Den innehåller ett i och för sig intressant faktamaterial, men detta borde ha lett till konkreta förslag om förhandsgranskning från utredningens sida. I budgetpropositionen (1987/88:100 Bil 10) markeras vikten av att videobranschen själv sanerar utbudet. Inget talar dock för att en radikal självsanering kan komma till stånd. Inte heller finns det anledning att fästa något större hopp vid effekten av en ökad övervakning i fråga om efterlevnaden av de nu gällande och helt otillräckliga reglerna. Utgångspunkten för samhällets agerande måste vara omsorgen om de svagaste i samhället, dvs. barn, ungdom och andra, som av olika skäl kan väntas vara sårbarare än andra. Denna omsorg - och inte i första hand de starkas - bör läggas till grund för en ansvarsfull lagstiftning på videogramområdet. Rätten till människovärde för alla är viktigare än näringsfriheten och rätten att exploatera människors drömmar, osäkerhet och behov av spänning i tillvaron. Utredningens redovisning av det aktuella forskningsläget ger ett starkt stöd för detta. Det framgår utifrån såväl svenskt som internationellt material att ungdomar påverkas negativt av hög konsumtion av våld och skräck på video och att emotionellt instabila ungdomar söker sig till denna typ av program. Hittillsvarande åtgärder på videogramområdet har varit helt otillräckliga: - Den frivilliga förhandsgranskningen är ett fiasko med totalt ett 40-tal inlämnade videogram (1.1.86-1.5.87). Det skall jämföras med nära 1000 nya videogram ! Effekten är försumbar. Inte ens vid en omfattande frivilliggranskning torde man komma åt de våldsskildringar som är oacceptabla ur samhällets synpunkt. - Videovåldslagens tillämpning uppvisade stora inkonsekvenser. 1987/88 Av 47 domstolsprövade videogram fälldes inte mindre än 17 av en dom- K425 stol och friades av en annan. kan endast åtal väckas efter medgivande från , som därmed getts en ny roll som efterhandscensor. I brist på motsatt information om effekterna av detta nya system finns det anledning att tro, att dess roll är närmast betydelselös. - Efterhandsgranskningen har nästan övertydligt visat sig vara otillräcklig som generell metod. Ett olagligt videogram torde ha nått stora delar av sin potentiella publik innan ett ingripande kan komma till stånd. Därmed har också de skadeverkningar lagstiftningen skulle förhindra ägt rum. Den allmänpreventiva effekten är dessutom tveksam. Det juridiska läget i våra grannländer samt och visar, att en kraftfullare lagstiftningen är fullt möjlig under demokratiskt tillfredsställande former. Dessa länder har varit mer aktiva och prohibitiva i sina krav på videobranschen. har t. ex. antagit en lag om obligatorisk förhandsgranskning. och har en sådan vad gäller filmer och videogram för såväl hemmabruk som offentlig visning. I fråga om videogram för hemmabruk i gäller för övrigt strängare regler än för offentlig visning med tanke på att det är svårare att kontrollera barns och ungdoms hemmatittande, ett synsätt som har starka skäl för sig men som går stick i stäv med hittillsvarande svenska lagstiftning. Hos flertalet ungdomar motverkar sannolikt en självläkande effekt videovåldets skadliga inverkan. En långsiktig avtrubbning i fråga om respekten för människans integritet och värde kan dock ske, även om den är svår att mäta. Risken för en sådan avtrubbande effekt på majoriteten ungdomar får därför enligt vår uppfattning inte negligeras. En minskad respekt för människovärdet hotar allvarligt grunden för vårt demokratiska samhälle. För vissa barn och ungdomar finns det ett klart samband belagt mellan TV-video-tittande och aggressivitet. Denna grupp står, som utredningen påpekar, säkert för en betydande del av allt aggressivt ungdomsbeteende, och även en liten andel av en befolkningsgrupp representerar alltid ett stort antal individer ... På samma sätt representerar även av alla sparkar och slag mellan ungdomar en betydande mängd våld mot person. Konkreta fall av våldsbrott bekräftar också misstanken, att videovåld för somliga kan fungera inspirativt och mönsterbildande. Detta gäller både våldets karaktär och den utrustning som kommer till användning vid våldsutövningen. I diskussionen om åtgärder för att motverka skadeverkningar genom våldsskildringar i rörliga bilder sägs, bl. a. av våldsskildringsutredningen, att en allmän förhandsgranskning inte är oproblematisk. Även om det kan tänkas finnas vissa, företrädesvis praktiska, problem visar dock erfarenheterna entydigt, att alternativen till en obligatorisk förhandsgranskning inte löser de allvarliga problem som videovåldet orsakar. Med god vilja kan eventuella problem lösas även i . Utredningen anser, att en obligatorisk förhandsgranskning begränsar den K425 grundlagfästa yttrandefriheten inte bara i fråga om de videogram som till följd av granskningen förbjuds eller klipps. Som argument anförs, att bl. a. granskningsavgifter självfallet utgör betydande yttrandefrihetsbegränsningar. Mot detta måste dock sägas, att totalförbud eller partiella ingrepp inte är något principiellt nytt. Den enda skillnaden skulle vara tillämpningsområdet. Rätten att fritt exploatera hemvideomarknaden (i motsats till den offentliga) kan emellertid enligt vår uppfattning inte ses som en principiell yttrandefrihetsfråga. Såvitt vi kan förstå, krävs ingen grundlagsändring för obligatorisk förhandsgranskning av videogram. Utan grundlagsändring kan yttrande- och informationsfriheten begränsas genom lag för att tillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokratisk samhälle och om särskilt viktiga skäl föranleder det. Detta klargjorde KU i samband med att den nu gällande verkningslösa videovåldslagen antogs. Intresset att skydda barn och ungdom för skadeverkningar av våldsframställningar utgör ett sådant viktigt skäl (KU 1980/81:21). Eftersom videovåldslagens intentioner inte uppfyllts, kvarstår de motiv KU anförde i sitt yttrande. Det våld videovåldet kan ge upphov till kan i sig utgöra ett hot mot många medborgares yttrandefrihet och övriga demokratiska rättigheter. Det hot om våld som t. ex. vissa politiker utsatts för från vissa nazistiska grupper är exempel på detta. Såväl praktiska skäl som principen att inte tillgripa större inskränkningar i yttrandefriheten, än syftet motiverar, talar för att en obligatorisk förhandsgranskning både bör och kan modifieras utan att syftet med åtgärderna därmed förfelas. Den modell valt för sina åtgärder förefaller i stort sett kunna såväl uppfylla kraven på att motverka videovåldets skadeverkningar som möjliggöra de önskvärda modifieringarna. Tänkbara undantag som reklam-, utbildnings-, sport-, religions- och musikprogram kan i linje med brittisk och finländsk praxis vara vägledande härvidlag. Likaså bör ett public service-företag som med programansvar enligt avtal med staten kunna vara undantaget från videogramgranskning. Att detta skulle strida mot principen om allas likhet inför lagen är svårt att förstå mot bakgrund av att företagets verksamhet redan är reglerad enligt lag, som bl. a. garanterar förhandsgranskningens syfte. Utredningen beräknar årskostnaden för en granskning av detaljisternas videogrammarknad till 1,5 miljoner. Med tanke på branschens årsomsättning på ca 1 miljard motsvarar summan av videobranschens samlade värde. I en separat motion lägger vi förslag om en granskningsavgift på videogrammen. - att videomarknaden åt allmänheten tillhandahåller ett utbud, som på intet sätt skulle passera ens vuxencensuren för offentlig film - att barn och ungdom utan vuxentillsyn ser dessa videogram hemma eller hos kamrater - att speciellt de redan tidigare svaga och utsatta löper stor risk att skadas Mot. 1987/88 av videovåldet K425 - att samhället skördar denna sådds negativa verkningar i form av ett hot mot våra djupaste demokratiska värderingar - att en förhandsgranskning av videogrammen är fullt förenlig med nuvarande grundlag. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av ett snabbt förslag om en allmän förhandsgranskning av videogram i enlighet med vad som framförts i motionen. () () () ()