ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Ub683 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub683 av m. fl. (c, m, fp, vpk) om bibehållna utrustningsresurser till högskolan Att resurserna till utrustning är otillräckliga för att högskolan skall kunna hålla en rimlig kvalitet inom såväl grundutbildning som forskning har blivit alltmer känt och accepterat. Vid riksdagsbehandlingen av den forskningspolitiska propositionen (prop. 1986/87:80, UbU 1986/87:26, rskr. 1986/87:282) ansåg därför att de s. k.UHÄ- och FRN-ramarna för /88 skulle höjas med totalt 35 milj. kr. till 176 resp. 99 milj. kr. Då inget sades om att dessa höjningar skulle betraktas som engångsanvisningar utgick alla berörda från att beslut skulle tolkas som en permanent höjning av basnivån för dessa kostnadsramar. Denna tolkning har emellertid inte gjorts i årets budgetproposition, där regeringen återgått till den nivå som regeringen föreslog i forskningspropositionen, dock med en viss prisomräkning. I budgetpropositionen föreslås således endast 157 milj. kr. för UHÄ-ramen och 88 milj. kr. för FRN-ramen för /89. Dessutom har kostnadsramar av motsvarande storlek förts upp för ytterligare två budgetår. Vi hävdar bestämt att intentionerna med förra beslut måste fullföljas, dvs. att de då förordade beloppen om 176 resp. 99 milj. kr. skall utgöra basnivåer från vilka prisomräkning och eventuella ytterligare påslag skall göras. I vad gäller prisomräkning har och högskolor (UUH) i sin anslagsframställning angivit att man bör räkna med en ökning om för utrustning av den aktuella karaktären. Med hänsyn till prisutvecklingen skall således UHÄ-ramen uppgå till 183 milj. kr. och FRN-ramen till 103 milj. kr. I förhållande till regeringens förslag innebär detta en höjning med totalt 41 milj. kr., vilket på grund av den fördröjda upphandlingen endast medför ett ökat anslagsbehov om 29 milj. kr. Kostnadsramarna för budgetåren 1989/90 och 1990/91 bör höjas i konsekvens med de föreslagna beloppen. De partier som undertecknade motionärer representerar har i motioner presenterat olika förslag i fråga om utrustningsresurser till högskolan. Dessa förslag kvarstår självfallet, och de olika motionärerna kommer att argumentera för resp. partis förslag. Denna motion handlar om från vilken nivå våra olika förslag skall beräknas. Vi anser därvidlag att utgångspunkten måste vara att tidigare beslut om basnivåer skall ligga fast. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om oförändrade basnivåer för de s. k. UHÄ- och FRN-ramarna, 2. att till Inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna m. m. för /89 anvisar . utöver vad regeringen föreslagit i proposition 1987/88:100, bil. (m) (vpk) 1987/88 Ub683
mot · GB02Ub684 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub684 av m. fl. om rekryteringsunderlaget för det s. k. tekniska basåret Flertalet linjer inom naturvetenskaplig och teknisk sektor fordrar goda förkunskaper i matematik, fysik och kemi för att utbildningen skall kunna vara meningsfull och ge den kompetens som eftersträvas. Detta innebär att för att antas till utbildning i princip krävs att den studerande genomgått tredje årskursen på naturvetenskaplig eller teknisk linje (N eller T). Härav följer att den naturvetenskapliga och tekniska sektorn behöver ett stort antal studerande från gymnasieskolans årskurser N 3 och T 3. Men studerande med dessa förkunskaper behövs även till andra linjer, som exempelvis läkar- och lärarlinjer. Det är också väsentligt att ungdomar med en naturvetenskaplig gymnasieutbildning söker sig till andra utbildningar inom högskolan som i och för sig inte kräver sådana förkunskaper, t. ex. ekonomlinjen, men där kombinationen med visst naturvetenskapligt kunnande är värdefull. För att öka antalet personer med naturvetenskapliga baskunskaper har vid vissa högskolor anordnats ett s. k. tekniskt basår inom ramen för högskoleutbildningen (första studieåret). Under detta år kompletteras kunskaperna i matematik och naturvetenskap för vissa studerande. Det tekniska basåret har riktat sig till studerande från gymnasieskolans treåriga samhällsvetenskapliga och ekonomiska linjer. Det finns emellertid skäl att låta det rikta sig även till naturvetenskapligt intresserade humanister. På samhällsvetenskaplig linje studeras matematik och naturkunskap . På humanistisk linje studeras matematik och naturkunskap 4/, medan eleverna på ekonomisk linje studerar matematik 5/och naturkunskap 0/. Kursplanerna är uppbyggda på exakt samma sätt årskurs för årskurs på alla tre linjerna; skillnaden utgörs av det antal årskurser som ämnena upptas på timplanen på resp. studieväg. Av budgetpropositionen får man uppfattningen att endast elever från samhällsvetenskaplig och ekonomisk linje kan söka till det tekniska basåret. Om så skulle vara fallet, är det olyckligt (jfr prop. 1986/87:100, bil. 10, s. 235). Elever från humanistisk linje med goda språkkunskaper och goda betyg i övrigt bör också kunna tas in till det tekniska basåret, om de t. ex. studerat matematik i årskurserna 2 och 3 som utökad studiekurs (totalt ) eller inhämtat motsvarande kunskaper genom Härigenom ökas rekryteringsbasen för högre teknisk och naturvetenskaplig utbildning. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rekryteringsunderlaget för det s. k. tekniska basåret. () () 1987/88 Ub684
mot · GB02Ub688 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub688 av och () om utbildningen av förskollärare Våra förskolebarn har rätt till en bra förskola. En förutsättning för bra förskoleverksamhet är engagerad och kunnig personal i tillräcklig omfattning över hela landet. beslut om rätt till förskola för alla barn från ett och kräver en kraftig utbyggnad av samtliga verksamhetsformer inom förskolan. Med kraftig utbyggnad följer ett ökat behov av utbildad personal . är det på många håll, inte bara i , brist på framför allt förskollärare. Nettoavgången från förskolläraryrket har också varit relativt stor. Brist på personal gör att arbetssituationen för den befintliga personalen är mycket slitsam och kan i sig bidraga till att avgången från yrket ökar. Mot denna bakgrund ser vi regeringens förslag till ökning av antalet nybörjarplatser på förskollärarlinjen som otillräcklig. Detta förslag tenderar att öka glappet mellan behov av och tillgången på förskollärare, vilket är oacceptabelt. UHÄ har i sin anslagsframställning föreslagit utbyggnad av förskollärarlinjen med 330 nybörjarplatser. Detta anser vi vara en realistisk framställan och det borde därför bli beslut. För del ser vi det mycket angeläget att högskolan i får tillbaka en förskollärarlinje, att ytterligare 30 nybörjarplatser tillförs i och att 30 nybörjarplatser förläggs till . Inrättande av pedagogisk-administrativ påbyggnadslinje Förskolan har varit och är i ett starkt utbyggnadsskede. De flesta kommuner har gått mycket långt när det gäller decentralisering av ansvar och ledning i förskolan, vilket är mycket positivt. Ledningsfunktionerna har en betydande roll för en positiv utveckling av förskolan. För att kunna rekrytera personal till ledningsfunktioner och för att de skall kunna svara upp mot de krav som ställs, behövs utbildning för den pedagogiska ledningspersonalen inom förskolan. Detta är ett varaktigt behov. Det är därför rimligt att ställer sig bakom UHÄ:s förslag om att inrätta en pedagogisk-administrativ påbyggnadslinje om 20 poäng för barnomsorgspersonal förlagd till högskolorna i /samt Med hänvisning till vad som ovan anförs hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbyggnad av förskollärarlinjen med 330 nybörjarplatser, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förskollärarutbildning i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättande av pedagogisk-administrativ påbyggnadslinje för förskolepersonal. () () 1987/88 Ub688
mot · GB02Ub689 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub689 av m. fl. (s) om utbildningen för barnomsorgspersonal Inom barnomsorgen arbetar flera personalkategorier, bl. a. förskollärare, fritidspedagoger, barnskötare och dagbarnvårdare (familjedaghem). Fördelningsmässigt är siffrorna följande: Dagbarnvårdare - familjedaghemmen utgör av det totala antalet platser inom barnomsorgen. Dessa personalkategorier har olika utbildningar och det finns inga statliga behörighetsbestämmelser som reglerar vilka yrkesgrupper som är behöriga att arbeta inom verksamheten. Såväl personaltäthet som personalsammansättning varierar från kommun till kommun. Utgår man från detta läge samt det beslut som tagits i om en full utbyggnad av barnomsorgen för alla barn fr. o. m. , behövs det en samordning av utbildningen för barnomsorgspersonalen. Denna utbildning kan ske stegvis, så att man varvar utbildning och arbete. Man får på så sätt både teori och praktik för barnarbete. Stegen skulle kunna vara att all personal har en gemensam grundutbildning typ barnskötarutbildning och att man sedan arbetar , studerar vidare i nästa steg med en mer pedagogisk utbildning och som är inriktad på vilken grupp av barn man vill arbeta med t. ex. småbarn, stora barn, handikappade, invandrarbarn osv. Vill man sedan studera vidare till föreståndare, skall nästa steg vara arbetsledarutbildning. Samma sak gäller också om man vill fortsätta som assistent eller barnomsorgschef, att man bygger på med stegvisa utbildningar. En gemensam grundutbildning för all personal och därefter stegutbildning gör att man får en sammanhållen yrkesgrupp. Ett sådant system bör utformas så att man tar till vara den befintliga personalens kunskaper och erfarenheter. ' Ca 1 000 av dessa är barnvårdare som är knutna till daghem, men sköter sjuka barn i hemmet. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildning av barnomsorgspersonal. () () 1987/88 Ub689
mot · GB02Ub690 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub690 om kommunalisering av viss tandvård vid de odontologiska fakulteterna I samband med att beslutade om en ny tandläkarutbildning beslutade man även att den tandvård, som staten bedriver i anslutning till odontologisk utbildning och forskning skulle föras över till landstingskommunalt - i förekommande fall kommunalt - huvudmannaskap. Den remissbehandling som föregått riksdagsbehandlingen var dock inte odelat positiv tillförslaget. Sålunda framförde t. ex. vill förorda ett bibehållet statligt huvudmannaskap. Ett skäl för denna ståndpunkt är att utbildning, forskning och vård under denna förutsättning kan samplaneras inom ett enhetligt ansvar genom att utbildningshuvudmannen och vårdhuvudmannen blir identiska. De styrproblem inom den aktuella organisationen som beror på ekonomiska ansvarsförhållanden kan vidare härigenom minskas. Ett annat skäl är att patienterna vid ett bibehållet statligt huvudmannaskap fritt kan välja vårdform och inte riskerar att tvingas bli utbildnings- eller forskningspatienter för att täcka patientbehov. Den personliga kontakt och den tid som kan ägnas vid de nuvarande tandvårdscentralerna är ytterligare ett skäl som anförs. Härtill läggs skäl att berörd s. k. övrig personal också av en rad personalpolitiska skäl förordat bibehållet statligt huvudmannaskap. (Citat ur remissammanställningen i proposition 1978/79:41.) Även Centralorganisationen /SR och var negativa till förslaget. Det har dock visat sig att det har varit svårt att få beslutet omsatt i verklighet. Trots att det är beslutet fattades har överenskommelse endast nåtts med ett landsting, det i , Skälet till att det har varit så svårt att slutföra förhandlingarna är förmodligen att det har visat sig vara mycket svårare än vad man vid beslutstillfället kunde förutse att överföra en del av verksamheten inom en statlig organisation till kommunen. Erfarenheterna från kommunaliseringen i styrker detta. Det har varit ytterst segdragna förhandlingar, som delvis har fått föras upp på central nivå. Beslutet har förorsakat förstämning bland de anställda och flera lärare har sagt upp sig. Det finns mot bakgrund av de dåliga erfarenheterna från skäl att avvakta med ytterligare kommunaliseringar av tandvården vid de odontologiska fakulteterna. Det finns inga skäl att nu pressa fram en överenskommelse med i och kommunen i . Tvärtom finns det anledning att vänta och avvakta. Erfarenheterna i bör först utvärderas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en utvärdering av erfarenheterna av överförandet av viss tandvård till landstingskommunalt huvudmannaskap, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att vidare förhandlingar med och rörande överföring av viss tandvård bör anstå i avvaktan på den i yrkande 1 begärda utvärderingen. 1987/88 Ub690
mot · GB02Ub691 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub691 av () om idrottsforskning överlämnade en utredning rörande Idrottens forskning och högre utbildning. På grundval av detta betänkande föreslår utbildningsministern i årets budgetproposition inrättande av ett centrum för idrottsforskning i samt inrättande av fyra nya professurer, varav en i och samt två i . Det är av vikt att forskning och högre utbildning i idrott tilldelas resurser. är det viktigt, att innan beslut tas om lokalisering av tjänster. utredning och förslag grundligt diskuteras. har en lång tradition inom såväl det idrottsmedicinska som pedagogiska området. Denna kompetens bör på lämpligt sätt utnyttjas. Innan lokalisering av nyinrättade professurer fastställs bör regeringen ta fram ytterligare underlag för sin bedömning. T. ex. bör utredningen om Idrottens forskning och högre utbildning remitteras till berörda parter. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om idrottsforskning.
mot · GB02Ub692 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub692 om förstärkningar av viss utbildning inom den tekniska sektorn vid universitet i har en väsentlig uppgift att fylla för utveckling av näringsliv och samhälle i . I ett perspektiv kommer emellertid rekryteringen till den grundläggande utbildningen inom vissa områden att utsättas för stora påfrestningar. Detta sammanhänger med det vikande befolkningsunderlaget i huvudsakliga upptagningsområde. har förmått skapa en viss riksrekrytering, bl. a. beroende på att den framgångsrika forskningen gör attraktivt. I perspektivet av kraftigt minskande ålderskullar i det primära upptagningsområdet redan omkring 19901995 krävs emellertid särskilda insatser för att underlätta en fortsatt och utvidgad riksrekrytering till vissa nyckelutbildningar. Det rör främst kemist- och biologilinjerna samt datavetenskaplig linje. De medel som i annat sammanhang av föreslås avsatta för särskilda regionalpolitisk! motiverade insatser inom högskolan bör utnyttjas för detta ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställs att anvisar 2 milj. kr. som förstärkning av anslaget D 8. Utbildning för tekniska yrken.
mot · GB02Ub693 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub693 av och () om högskolan i De nya högskolornas framtid tycks nu vara tryggad. Det är bra, för de har betytt mycket för människors och regioners utveckling. tillkom 1972, främst av regionalpolitiska skäl. Lokaliseringen till inlandet fick emellertid också andra positiva effekter. Högskolan har medfört att intresset för högre utbildning har stärkts bland invånarna. Den överdrivna respekten för den akademiska världen har ersatts av en nyfikenhet som har mynnat ut i att många, som om högskolan inte funnits i länet, inte skulle deltagit i enstaka kurser eller gått en grundutbildning. Också personer utanför den direkta högskolevärlden har genom massmedia, lärare och studenter fått del av ökad kunskap. Högskolan är på väg att utvecklas till ett centrum för kunskap och bildning i vidare bemärkelse. Vad vi ser när det gäller högskolans roll som regional resurs är dess svårigheter att hävda sig på grund av avsaknaden av fasta forskningsresurser. Gapet mellan universiteten och de nya högskolorna växer, den regionala obalansen ökar till följd av den befolkningskoncentration som universitet skapar. Här samlas kreativitet och idéer och de mindre högskolorna står inför hotet att utarmas på sin kompetens eftersom forskning och utveckling på andra orter lockar. För högskolan i är det därför viktigt att kunna få tillräckligt med forskningsresurser. 1972 var högskolan en socialhögskola. Sociala linjen har varit den dominerande linjen. har vi motionerat om en påbyggnadslinje för socialarbetare lokaliserad till . UHÄ har utrett frågan och utredningen är nu klar. Den föreslår en fördjupningsdel och anser att den för norra regionen bör lokaliseras till . Behovet av en påbyggnadskurs är omvittnat, inte minst av personalen som står mitt uppe i förverkligandet av socialtjänstlagar - ett arbete som går mycket trögt. En utveckling av socialarbetarrollen skulle vara till stöd i det sociala förändringsarbetet. UHÄ:s utredning i frågan bör därför omgående förverkligas. Turismen får en allt viktigare roll i läns regionala utveckling. Högskolan innehåller en tvåårig turismlinje. Den är den mest populära linjen på högskolan. I propositionen om Bergslagen och inland erhöll högskolan ytterligare 30 platser fr. o. m. . Detär bra, men det är nödvändigt med ett tredje år. Det skulle antingen inriktas mot ekonomi eller social rekreation, båda mycket angelägna områden att utveckla i turismbranschen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en fördjupningsdel på sociala linjen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en treårig turismlinje. () () 1987/88 Ub693
mot · GB02Ub696 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub696 av m. fl. om utbildning i handikappkunskap för vårdpersonal Hälso- och sjukvården gäller för människor med psykisk utvecklingsstörning såväl som alla andra människor i vårt samhälle. Det är därför nödvändigt att handikappkunskap ingår som ett moment i all högskoleutbildning för vårdpersonal. Det är särskilt angeläget att förbättra utbildningen i detta avseende för sådana yrkesgrupper som i sin dagliga verksamhet har direkt kontakt med människor, t. ex. läkare, sjukgymnaster, logopeder, sjuksköterskor och socialarbetare. Alltför många i vårdyrken har i sin utbildning icke en enda lektion om innebörden av exempelvis psykisk utvecklingsstörning, en handikappgrupp där den enskilde oftast inte kan tala för sig i en behandlingssituation. Detta medför ofta att den psykiskt utvecklingsstörde inte får samma behandling som andra och inte heller den mest adekvata behandlingen. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att kunskap om handikapp och särskilt psykisk utvecklingsstörning ges ökat utrymme i högskoleutbildningen för () () () () ()
mot · GB02Ub698 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub698 av och () om kombinationen hemkunskap-teknik i grundskollärarutbildningen Teknik är ett obligatoriskt ämne på högstadiet i . Att ämnet skall ha en praktisk karaktär betonas starkt i läroplanen. Eleverna skall ges möjlighet att träna vardagsfärdigheter och känna till hur vanliga tekniska hjälpmedel är konstruerade. Mycket av detta tas upp i ämnet hemkunskap. Många av de teknikmoment som omnämns i Lgr 80 ingår i hushållslärarnas utbildning; följaktligen borde hushållslärare undervisa i dessa delar av ämnet teknik. Kombinationen av de två ämnena hemkunskap - teknik torde vara mycket lämplig, vilket dock inte beaktats. I den av UHÄ fastställda utbildningsplanen för grundskollärarlinjen sägs det att det endast är slöjd av de praktiska-estetiska ämnena som kan kombineras med teknik när det gäller valfri ämnesfördjupning på 20 poäng. Det finns i hemkunskapsundervisningen ett flertal kursmoment med teknisk anknytning som t. ex. hushållets redskap och tekniska utrustning, arbetsteknik, elektricitet och miljövård. Skolan har ett ansvar när det gäller att försöka bryta det mönster som gör att så få flickor väljer tekniska yrken. Att få fler flickor intresserade av teknik beror mycket på undervisningens uppläggning. Så länge läroböckerna är fulla av exempel tagna från industriprocesser och manliga arbeten är det svårt att väcka intresse hos flickor. Exemplen illustreras med bilder av män som kör med skottkärror, spettar upp stenar, hugger ved osv., detta trots att det skulle gå lika bra att hämta exempel från det dagliga livet i hemmet, som är fullt av kemi och fysik, t. ex. när gröten kokar, saften jäser och såsen reds. Det går utmärkt att beskriva exempelvis hävstångsprincipen med hur man klipper med en sax och knäcker nötter. Datoriseringen gjorde sitt intåg i hemmen långt före hemdatorerna, nämligen med de programstyrda disk-, tvätt- och symaskinerna. Säkert är att om en lärare utbildats att undervisa i både hemkunskap och teknik kan han/hon åstadkomma en teknikundervisning som känns intressant för både flickor och pojkar. Hemkunskapsläraren, som har teknik i sin utbildning, kan på motsvarande sätt bättre behandla de tekniska avsnitten i sitt ämne. utbildas många flickor till arbetslöshet. behöver vi många fler tekniker. Det är helt klart att flickorna utgör en teknisk begåvningsreserv som skolan missar. Vi måste pröva alla vägar för att lösa detta problem. Därför borde hemkunskap-teknik införas som en möjlig kombination i grundskollärarutbildningen. Med anledning av vad som framförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om kombinationen hemkunskap-teknik i grundskollärarutbildningen. () () 1987/88 Ub698
mot · GB02Ub699 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub699 om inrättande av en professur i turism Turismen i är landets i särklass växande näringsgren med en årlig tillväxttakt på . Även om vårt lands turistutgifter i utlandet ännu är åtskilligt större än våra turistinkomster, så tillför i turistande utlänningar numera vårt land ca i värdefulla utländska valutor. Detta råkar vara ungefär samma belopp som vår stålindustri tjänar in åt landet i utländsk valuta. Vår järnhantering understöds av en omfattande organisation för utbildning och forskning, inom vilken bl. 54 professurer finns . På turismens område - som alltså tar in lika mycket valuta till landet som stålindustrin finns inte en enda professur. har dock en icke obetydlig utbildning i turism kommit igång vid flera av landets universitet och högskolor. Men på forskning och utveckling satsas ännu blott obetydliga belopp, även om Turistråd faktiskt givit ut en skrift härom. - här nedan benämnt utgör ett för turism utomordentligt lämpligt område. a. är länet väl lämpat för turistiska besök under såväl sommar som vinter, vilket inte är fallet med många andra län i . Det är vidare förhållandevis lätt att komma till med bil, buss, järnväg eller flyg. Mycket omfattande turistanläggningar med mångåriga traditioner kompletterar bilden av som ett för svenska förhållanden mycket lämpligt turistområde. I och för sig borde den föreslagna professuren i turism kunna finansieras genom neddragning av professurer i sådana näringsgrenar som minskar i omfattning, vilket föreslogs i en likalydande motion inlämnad . har emellertid regeringen lagt fram sin proposition 1987/88:64, innehållande det s.k. Bergslagspaktetet. I denna finns (på sidan 11 i propositionen) upptagna, i fjärde förslagsrummet, bl. a. följande poster: Kompetensutveckling 82 milj. kr. Kulturutveckling 3 milj. kr. Regionalt utvecklingsarbete 17 milj. kr. Under kompetensutveckling finns 47 milj. kr. avdelade för utbildning, varav högskoleutbildning måste vara en väsentlig del. Medel för en professur i turism bör kunna tas ur detta anslag! att hos regeringen begär förslag om inrättande av en professur i turism vid , med undervisningsskyldighet även vid högskolan i och att tjänster finansieras på sätt som anförts i motionen. 1987/88 Ub699