mot · GB02Sf26 · 1988-04-05 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf26 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:116 om studiemedel kritiserar i motionen regeringens förslag till nytt studiemedelssystem. Regeringen har inte löst det viktigaste problemet - skuldkrisen. Med regeringens förslag kan studieskulden, trots full återbetalning, växa under för vissa akademikergrupper om deras löneutveckling blir svag. Det gäller framför allt grupper med lång studietid och låg inkomst, t. ex. bibliotekarier och socionomer. Vissa grupper kommer aldrig att kunna betala tillbaka skulden. I det föreslagna systemet skall av inkomsten användas för amortering på studielånen. Räntan föreslås bli (utan avdragsrätt). Detta innebär att studieskulden kommer att växa så länge som årslönen är mindre än skulden. En student som påbörjar sina studier får studier . Detta ger en stark press uppåt i avtalen framför allt på den offentliga sidan, vilket äventyrar inflationsbekämpningen. föreslår i stället att en studielön på ett basbelopp (.) införs kompletterad med lån på av basbeloppet, avdragsgilla litteraturkostnader och bidrag. Detta system skulle kraftigt pressa tillbaka studieskulderna, vilket också är en förutsättning för det inkomstrelaterade återbetalningssystem regeringen föreslår. kritiserar även de samlade effekterna av studiemedlen och det särskilda ungdomsbostadsstöd som utgår till ungdomar med låg inkomst. En tredjedel av alla studenter är och kan inte få bostadsbidraget. Orättvisor uppstår alltså också mellan yngre och äldre studenter. Studiemedelssystemets och ungdomsbostadsstödets inkomstprövning medför också tillsammans med skatteskalan marginaleffekter på vid inkomster på . har barnfamiljer gynnats dels genom generösare återbetalningsvillkor, dels genom möjlighet att låna extra. Dessa förmåner försvinner nu vilket kraftigt försvårar för studerande med barn. Förslaget om vårdnadsbidrag skulle i detta läge öppna nya möjligheter för studerande med barn. STUDIESKULD EFTER TRE ÅRS STUDIER 1987/88 Sf26 Första steget mot studielön . 1965 sattes dagens studiemedelssystem i sjön efter mångårigt utredande. var bidrag och resterande lån med förmånliga villkor. Förslaget lanserades av socialdemokraterna såsom första steget mot en studielön. Bidragsandelen skulle successivt höjas i takt med att samhällsekonomin blev bättre. Verkligheten blev en annan. Studiemedlen inflationsskyddades visserligen genom knytning till det s. k. basbeloppet. Men bidragsdelen inflationsskyddades inte. Detta innebar att för varje gång studiemedlen räknades upp var det lånedelen som ökade. Bidragsdelen blev, som andel av studiemedlen, mindre och mindre. är bidraget bara av det totala studiemedelsbeloppet och socialdemokraterna är tysta vad gäller löften om studielön. Del av reallöneutvecklingen . . . Vid införandet sades också att levnadsstandarden för en student skulle motsvara ett vårdbiträdes och förbättringar ske i takt med reallöneutvecklingen i samhället. Även de studerande skulle få del i välståndsökningen. Så skedde inte. Studiemedlens köpkraft har minskat sedan införandet. Förbättringar under c-regeringarna, trots s-motstånd Trots det ekonomiska läget genomfördes flera viktiga reformer på det studiesociala området under den icke-socialistiska regeringsperioden. De viktigaste förbättringarna skedde på gymnasiesidan men förbättringar genomfördes också för högskolestuderande. Totalbeloppet höjdes för första gången sedan införandet (från av basbeloppet). prövningen vid ansökan om studiemedel avvecklades i tre steg. kraterna röstade emot och motionerade t. o. m. om ett återinförande. Socialdemokraterna kritiserade under sin oppositionstid hårt beslutet att indirekta skattehöjningar och oljeprishöjningar skulle undantas från inflationsuppräkningen av bl. a. studiemedlen. () sade i debatten att det markerar en vändpunkt i den svenska trygghetspolitikens historia. devalverade den nytillträdda socialdemokratiska regeringen utan kompensation för bl. a. studiemedelstagarna genom basbeloppsuppräkning. I och med detta försämrades studiemedlens köpkraft eller ca . Dessutom passade på att höja momsen från till samt ett 20-tal andra skatter innan man infriade vallöftet att fortsättningsvis ge kompensation också för oljepris och indirekta skattehöjningar. Detta var dock bara början på de tänkta försämringarna. 1983 lade förslag om ytterligare indragningar. Äktamakeprövningen skulle återinförasvid ansökan om studiemedel. Dåvarande statssekreteraren på sade att när det kärvar i ekonomin kan man inte hålla på jämlikheten till varje pris. Även bidragsdelen skulle avskaffas och göras återbetalningspliktig. Regeringen ansåg då att bidragsdelen inte hade någon rekryteringsskapande effekt och därför kunde avskaffas. I årets studiemedelsproposition argumenterar man för att höja bidragsdelen på grund av dess goda rekryterande effekt. En del av inbesparingen skulle enligt regeringsförslaget återföras till studenterna genom en totalbeloppshöjning från av basbeloppet. Totalt skulle emellertid paketet inneburit en rejäl besparing på de studerandes bekostnad. En stor opinion mot förslaget uppstod, inte minst inom det socialdemokratiska partiet. 12 kvinnliga socialdemokratiska riksdagsmän protesterade mot äktamakeprövningens återinförande: 1980 raserades så det sista formella hindret för kvinnor och mäns lika möjligheter och rättigheter till arbete och utbildning - den tidigare äktamakeprövningen togs bort. Med denna motivering yrkade man avslag på återinförandet av äktamakeprövningen. ville då i stället höja totalbeloppet till av basbeloppet utan att avskaffa bidragsdelen och inte återinföra äktamakeprövningen. I fälldes regeringsförslaget och linje vann bifall. - Bidragsdelen bibehölls och äktamakeprövningen återinfördes inte. Socialdemokraterna får bakläxa igen! 1984 presenterades den s. k. differentieringsutredningen. Utgångspunkten för utredningen var ett antagande om att ensamstående som inte bor kvar hemma var den grupp som hade det svårast att klara sig på studiemedlen. De som bodde tillsammans eller hemma hos föräldrarna klarade sig bäst. En omfördelning mellan dessa grupper borde enligt utredningen ske. Ett annat alternativ enligt utredningen var att differentiera efter ålder. De äldre skulle få mer och de yngre mindre. Barntillägget skulle avskaffas. Även detta förslag möttes av stora proteststormar bland studerande. Även detta förslag fick bakläxa. av den socialdemokratiska partikongressen, vilken slog fast: Boendekostnad och samlevnadsformer skall inte få påverka studiebidragens storlek. I stället aviserades en ny utredning - studiemedelskommittén. Bakläxa åter igen! presenterade sitt betänkande . Den skulle behandla frågan om omprioriteringar inom studiemedlens ram liksom andra frågor om systemets utformning, dvs. Utredningen skulle också undersöka hur återbetalningsbördan skulle kunna lättas för vissa grupper. presenterade studiemedelskommitténs socialdemokratiska majoritet sitt förslag till nytt studiemedelsförslag: - Den statliga subventionen skulle läggas över från att ha varit i huvudsak en räntesubvention till att bli ett rent bidrag. - Det s. k. ungdomsbostadsstödet skulle utgå till alla som uppbär statliga studiemedel. - Totalbeloppet skulle höjas från av basbeloppet. - Bidragsdelen skulle höjas från . till av basbeloppet och värdesäkras. Det s. k. barntillägget skulle avskaffas. - Återbetalningssystemet skulle förändras från ett administrativt uppskovssystem till ett inkomstrelaterat system. Alla skulle erlägga en avgift på av inkomsten i årlig avbetalning. En minimiavgift på av beloppet skulle erläggas oavsett inkomst. Avskrivningarna och uppskovsmöjligheten avskaffas. Förslaget fick en mycket kraftig kritik bl. a. av framför allt därför att skuldproblematiken inte fick någon lösning. Opinionsbildningen fick den socialdemokratiska partikongressen att mot partistyrelsens förslag ta ställning till att mer pengar skulle tillskjutas till studiemedelssystemet. I den proposition som lagts fram föreslås ytterligare höjt totalbelopp (till av basbeloppet) och höjd bidragsdel (till av basbeloppet). Dessutom backar man från utredningsförslagen om minimiavgift vid återbetalningen och fortsatt återbetalning efter . I och med att subventionsnivån höjs måste propositionen ses som ett steg åt rätt håll. Studiemedelssystemets uppgifter Garantera rekryteringen 1987/88 Sf26 Det är viktigt att ställa sig frågan vilka effekter det studiesociala systemet för med sig för samhället i stort. För det första är det viktigt att slå fast att utbildningen inte är en kostnad för staten i vanlig mening utan en av de viktigaste samhällsinvesteringarna. En mindre satsning nu ger en mindre utdelning i form av ekonomisk, social och kulturell utveckling. Resonemanget om investering gäller i hög grad studiemedelssystemet även om det har formen av en transferering. Studiemedlen har en stor effekt på rekryteringen till högskolan. Cirka en tredjedel av antalet studenter säger att de skulle avstått från högre studier om studiemedelssystemet inte funnits. Undersökningar visar att rädslan för att ta på sig studieskulder har en avgörande betydelse för dem som inte söker vidare till högskolan. Det är därför knappast förvånande att urholkningen av studiemedlen har fått effekter på rekryteringen. har antalet ansökningar till högskolan minskat liksom antalet studiemedelstagare. Vidare har medelbetygen för de sist intagna sjunkit. Den minskande rekryteringen är allvarlig inte minst med tanke på att arbetslivet efterfrågar alltmer högutbildad personal i takt med övergången till kunskapssamhället. En minskad rekryteringsbas får i slutändan effekt på roll som ledande industrination. anser att ett studiemedelssystem måste skapas som kan garantera den rekrytering till högre utbildning som kunskapssamhället ställer krav på. Minska den sociala snedrekryteringen Ett av de högre samhälleliga målen med utbildningen är att den skall vara tillgänglig för samtliga medborgare oavsett kön, ålder, geografisk eller social bakgrund. förbättringar har skett vad gäller den könsmässiga rekryteringen till den högre utbildningen. Drygt hälften av de högskolestuderande är kvinnor. Däremot är valen inom högskolan i hög grad könsbundna. Kvinnor är i mycket klar minoritet t. ex. vad gäller de tekniska yrkena. Kvinnor är vidare i minoritet i forskarutbildning (är kvinnor). Det svenska högskoleväsendet har vidare bara en försvinnande liten del kvinnliga professorer. Framgångar har nåtts vad gäller den åldersmässiga rekryteringen. En tredjedel av de studerande är . Den stora utbyggnaden av deltids- och distansstudier har spelat en stor roll. Vad gäller den regionala rekryteringen och utbildningsnivån i olika regioner finns fortfarande markanta skillnader. I är medelutbildningslängden medan andelen med postgymnasial utbildning är . Motsvarande tal för län är och . Tack vare de regionala högskolorna som förespråkat har dock en utjämning skett det . Vad gäller den sociala rekryteringen har situationen snarare försämrats det . En betydligt större andel akademikerbarn går till högre studier jämfört med arbetarbarn. En undersökning gjord på beställning av studiemedelskommittén av , . visar att de två vanligaste angivna hindren för högskolestudier har med ^26 ekonomin att göra. Rädslan för skuldsättning är det största hindret. Betydande skillnader går att hitta mellan socialgrupperna, där de från socialgrupp II och III har en betydligt större andel som anger skuldsättningen som det främsta hindret än de från socialgrupp I. Det finns med andra ord ett belagt samband mellan skuldbörda och social snedrekrytering som regeringens proposition kraftigt tonar ned. Det går även att se tydliga historiska samband. När studiemedelssystemet infördes minskade initialt den sociala snedrekryteringen. I takt med att urholkningen av systemet fortgick vände trenden och har snedrekryteringen ökat. Detta går inte att förklara med skevheter vid rekryteringen till gymnasiet vilket regeringen försöker. anser det nödvändigt att skapa ett studiemedelssystem som kan uppfylla det utbildningspolitiska målet om jämn social rekrytering till högre studier. Det låga totalbeloppet har medfört att genomströmningshastigheten i högskolan minskat. Allt fler tvingas att arbeta vid sidan om studierna. Detta ger en ineffektivare utbildningsapparat med färre utexaminerade per satsad krona. Studiemedelssystemet bidrar därför till den negativa produktionsutvecklingen i utbildningssystemet. En minskad genomströmning innebär också en fördröjning av de studerandes inträde på arbetsmarknaden. Om en tredjedel av alla akademiker avslutade sina studier och därmed fick en längre yrkesverksam period skulle detta innebära stora samhällsekonomiska vinster. anser att vi måste ha ett studiemedelssystem som ger förutsättningar för ett effektivt utbildningssystem. Varför behöver studiemedelssystemet reformeras? Studenterna har en väsentligt lägre standard än vad jämförbara ungdomsgrupper har. I en utredning som presenterat tillsammans med /SR visar man att en student med studiemedel avstår ca . jämfört med en industriarbetare med genomsnittlig lön. Denna beräkning bygger på sparbankernas norm som är mindre gynnsam ur den studerandes synpunkt än t. ex. norm. Lägger man därtill att inte räknat med att bostadsstandarden skiljer mellan industriarbetarens lägenhet och ett studentrum får man betydligt större skillnader än 60 000. Utredningen visar också att standarden för studenten realt har sjunkit . Enligt utredning förlorar en genomsnittlig student som bor i egen lägenhet ca . med den nuvarande nivån på studiemedlen. En student som hyr studentrum förlorar ca . enligt samma utredning. Att med detta som bakgrund hävda att det är fördelningspolitiskt oacceptabelt att höja studiemedlen mer än regeringen föreslår, vilket indirekt framgår av propositionen, är obegripligt. Även efter studietiden hårde examinerade akademikerna fått en standard- Mot. sänkning ocj 1985. Flertalet grupper har förlorat . efter skatt, nödvändiga utgifter och studiemedelsamorteringar. Studieskulderna hos dem som avslutar sina studier ökar också dramatiskt. Enligt propositionen sägs av skulderna vara större än 100 000 . Enligt CSN:s statistik var det dock som hade över 100 000 i skuld (med andra ord! Dessutom ökar antalet med ca 10 000 personer och bör med andra ord vara ca 75 000 studenter eller av samtliga studiemedelstagare. Slutsatsen är att fler och fler kommer att få problem med återbetalningen. Det kommer bara att finnas två lösningar på detta problem: Antingen kommer arbetsgivarna att behöva höja akademikerlönerna kraftigt för att fylla högskolorna och därmed sitt behov av välutbildad arbetskraft. Att åter vidga löneklyftorna och kanske få ytterligare snurr på den s. k. lönelönespiralen med högre inflation som följd anser vi inte är någon bra lösning. Den andra möjliga lösningen är enligt vår mening bättre, dvs. att skapa ett generösare studiemedelssystem. har vid ett antal tillfällen visat på de brister studiemedelssystemet har. Det är viktigt att komma ihåg att en reformering av studiemedelssystemet inte främst handlar om krav på reala förbättringar i förhållande till andra grupper utan krav på en kompensation för de successiva urholkningar som skett av systemet sedan reformen genomfördes . Köpkraften har minskat trots knytning till konsumentprisindex. Den reala köpkraften jämfört med andra ungdomsgrupper har försämrats ännu mer. Bidragsdelen har till följd av att den inte värdesäkrats sjunkit från motsvarande ca . i dagens penningvärde. Detta har kraftigt ökat skuldsättningen per termin. Lån och har medfört att fler lånat under många terminer och därmed ökat den genomsnittliga skuldbördan. Räntan har stigit från max till vilket ökat räntebetalningarna och därmed skuldbördan. Inflationen har sjunkit vilket minskat räntesubventionerna. Därmed har också den totala statliga subventionen i studiemedelssystemet sjunkit ytterligare. Reallönerna har försämrats för flertalet akademikergrupper . Det har inneburit att förmågan att betala tillbaka skulderna avsevärt minskat. Sammanfattningsvis kan läget beskrivas enligt följande: hade studenterna en arbetsmarknad som gav höga löner och ett studiemedelssystem med en hög bidragsdel. var räntesubventionerna i studiemedelssystemet höga till följd av den höga inflationen. Under 1980talet verkar inte studenten kunna få något av detta. Inriktningen av en reformering av studiemedelssystemet Mot. En reformering av det studiesociala systemet måste ta sikte på följande punkter i nämnd ordning: Skuldbördan efter studietiden måste kraftigt lättas. Detta är enligt alla undersökningar den viktigaste åtgärden för att trygga rekryteringen till högre studier och minska den sociala snedrekryteringen. Ge drägliga förhållanden . Totalbeloppet måste höjas så att studenterna garanteras en rimlig levnadsstandard . Dels på grund av rekryteringsskäl - den ekonomiska standardsänkningen jämfört med alternativet att börja arbeta direkt efter gymnasiet får inte vara för stor. Dels för att minska bredvidarbetandet och därmed effektivisera studierna. Staten måste visa hela subventionens storlek genom att lägga den i en stor bidragsdel. Med dagens stora räntesubventioner vet varken staten eller studenten vilka förmåner studiemedelssystemet innehåller. Den största subventionen får studenten då inflationen är hög vilket inte är känt förrän efter avslutade studier. Studiemedelssystemet skall skapa så litet byråkrati som möjligt samt vara enkelt och överskådligt. finns ett komplicerat förfarande med uppskov, inkomstprövning, kontroll av poängkrav samt ett speciellt system för sjukförsäkring. Det största problemet med studiemedelssystemet ligger på återbetalningssidan. Det krävs en rejäl lättnad i skuldbördan för att garantera rekryteringen till högskolan, minska den sociala snedrekryteringen samt åstadkomma en acceptabel genomströmning i utbildningssystemet. Det kan bara ske genom en höjning av den återbetalningsfria delen av studiemedlen. Regeringen har i sin proposition i första hand siktat in sig på att förbättra för de studerande genom en höjning av totalbeloppet. I regeringens förslag minskar visserligen skulden något men i gengäld försämras återbetalningsvillkoren, bl. a. genom en högre ränta. Skuldbördan efter studierna påverkas inte nämnvärt. Regeringen föreslår en höjd bidragsdel. Denna bidragsdel knyts till basbeloppet och kommer därmed att räknas upp med inflationen. Detta välkomnar då det kommer att förhindra samma reala minskning av bidragsdelen som har skett . Vi välkomnar också att den statliga subventionen läggs i en väl synlig bidragsdel och att räntan anpassas till marknaden. Detta har vi också vid ett flertal tillfällen förespråkat. anser emellertid att det nuvarande studiemedelssystemet skall ersättas av en beskattad studielön på av basbeloppet (. Denna studielön bör kompletteras med statsgaranterade lån på av basbeloppet, vårdnadsbidrag, slopade fribidragsregler samt avdragsgilla litteraturkostnader. Deltidsstudier reducerar studielönen först, därefter reduceras lånedelen. Detta system skulle avsevärt minska skuldbördan för de studerande. Se diagram 1. Diagram 1: Studieskuldens storlek efter 10 terminer. 1987/88 inflation är antagen. Skuld (») Modellen med en beskattad studielön har ett flertal fördelar: För det första är en differentiering med avseende på litteraturkostnader, kostnader för inköp av instrument till musikutbildning m. fl. studiekostnader möjlig genom avdragsrätt vid inkomstdeklarationen. Inget komplicerat system med ansökande om extra studiemedel som regeringen föreslår behöver inrättas. För det andra är det möjligt att pröva studiemedlen mot inkomst och förmögenhet via deklarationsblanketten utan krångligt inkomstuppgiftslämnande till CSN . Med hjälp av den progressiva skatteskalan skjuts inkomsten uppåt mot högre skattesatser i takt med att ferieinkomster, räntor m. m. strömmar in och den disponibla delen av studielönen minskar. Fribeloppet kan därmed i motsats till vad regeringen föreslår avskaffas. Detta skulle ge betydligt mindre marginaleffekter än i regeringens förslag, där studiemedlen avtrappas av den inkomst som överstiger fribeloppet. Tillsammans med skattesatsen blir då marginaleffekten . Om den studerande också uppbär ungdomsbostadsstöd kan marginaleffekten bli så hög som . I vårt system blir marginaleffekten lika med skatteskalan, dvs. för de allra flesta studerande. För det tredje innebär studielönemodellen att de särlösningar som gäller vid studenternas sjukdom avskaffas. Genom att studielönen räknas som inkomst kan det ordinarie sjukförsäkringssystemet träda in. Kort sagt möjliggör modellen med beskattning ett enklare studiemedelssystem. Försämra inte för barnfamiljerna! Regeringen föreslår att det s. k. barntillägget skall avskaffas - detta med hänvisning till den utbyggnad av barnstödet som skett sedan barntillägget infördes . anser visserligen att stöd till barnfamiljer skall lösas inom ramen för den ordinarie familjepolitiken. har barnfamiljerna stora ekonomiska problem och behöver ett förstärkt stöd, vilket samtliga riksdagspartier också tagit ställning för. Studenter med barn hör till de mest utsatta ekonomiskt. anser att regeringens förslag om ett slopande av barnstödet i detta läge kraftigt skulle försvåra möjligheten att bedriva studier för studerande med barn. Det vore olyckligt! Vi har tidigare tillsammans med och motionerat om att ett beskattat vårdnadsbidrag för småbarnsföräldrar skall införas på . per barn och år. I händelse av att detta förslag avslås bör enligt vår mening barntillägget ej avskaffas. Växande studieskulder med regeringens förslag Regeringen föreslår försämrade återbetalningsvillkor för att finansiera ökningen av bidragsdelen. a. höjs räntan, de två återbetalningsfria åren avskaffas, uppskovssystemet försvinner och en inkomstrelaterad återbetalning införs. av den sammanräknade inkomsten till statlig taxering skall återbetalas . har i sak ingenting att invända mot att det nuvarande mycket oöverskådliga återbetalningssystemet ersätts av ett enklare inkomstrelaterat återbetalningssystem. Det är emellertid högst riskabelt att - med den skuldbörda som regeringens förslag innebär - införa ett återbetalninssystem där av inkomsten skall återbetalas. studier som påbörjas innebär med regeringens förslag att den studerande får en studieskuld som uppgår till ca . som av inkomsten skall avbetalas, skulle studieskulden räknas upp med . För dem som har en årsinkomst som är mindre än studieskulden kommer med andra ord studieskulden att växa. studier påbörjade och med en ingångslön på . som räknas uppmed kommer det att ta innan skulden åter minskar. Detta är uppenbart orimligt. Se diagram 2. Exemplet är ingalunda unikt. Det kommer att förekomma fall där studietiden är längre, lönen lägre eller där löneutvecklingen är sämre, vilket ger ännu sämre resultat. Det är inte svårt att konstruera alternativ, där skulden kommer att växa under hela den studerandes livstid. Detta faktum, som både CSN och /SR pekar på i remissvaren, nonchaleras av regeringen och avfärdas på några rader i propositionen som orealistiska scenarier. Det är sannolikt att systemets orimligheter kommer att hinna i fatt regeringen då systemet är inarbetat om 10- och en ny stor reform måste då genomföras. Enligt vår mening kräver ett inkomstprövat återbetalningssystem av den typen som regeringen föreslår väsentligt mindre skulder vid början av återbetalningen för att det skall vara möjligt att få systemet att fungera . Vi anser att taxerad inkomst är det bästa Med förslag blir återbetalningsbördan betydligt Mot. 1987/88 humanare. Vi anser därutöver att vid utformningen av detaljreglerna CSN Sf26 ges större frihet att pröva möjligheterna till uppskov med återbetalningen än vad som anges i propositionen. Se diagram 2. Diagram 2: Studieskuldens storlek med resp. socialdemokraternas förslag till nytt studiemedelssystem. (Antaganden: halva statens upplåningsränta , inflation , ingångslön . och årlig löneuppräkning )