mot · GB02Sf538 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf538 av m. fl. om ökat stöd till flyktingars frivilliga återvändande till I motion 1985/86:Sf505 behandlades den angelägna frågan om ökat stöd till de flyktingar från som själva önskar återvända till sina hemländer. Demokratiseringsprocesserna i och hade då inletts och frågan hade en särskild aktualitet. I sitt svar på motionen hänvisade socialförsäkringsutskottet till en tidigare arbetsgrupp som i en rapport benämnd Ds A 1984:3 kommit med olika förslag på hur det frivilliga återvändandet skulle kunna stödjas. Utskottets svar avslutas med följande: Med hänsyn till den pågående beredningen av frågan inom är utskottet emellertid inte berett göra några bestämda uttalanden om inriktningen av beredningsarbetet, och utskottet avstyrker därför bifall till motion Sf505. Det är oroande att ännu inga förslag presenterats från beredningen. Statens invandrarverks förslag om höjning av de blygsamma behovsprövade bidragen till flyktingars återresor till sina hemländer är befogat. Antalet flyktingar från som ansöker om politisk asyl har återigen ökat. Den nuvarande flyktingströmmen därifrån gäller huvudsakligen människor från . Om det skulle ske en förändring till det bättre i detta land, skulle med all säkerhet tusentals chilenare återvända och om vi då inte har ett program för hur vi skall kunna stödja förberedelse och genomförande kommer vi att få bevittna många misslyckade försöka till återvändande. Antalet latinamerikaner med arbets- och uppehållstillstånd fördelade sig per på följande nationer: De siffror som redovisas här gäller enbart för dem som är eller äldre. Tyvärr har vi inga uppgifter om hur många människor som återvänt till sina hemländer i . De enda som finns registrerade är de som fått resebidrag. Enligt uppgifter presenterade av Sociala Missionen skulle det 1986 ha varit 1 553 vuxna och barn som återvänt till , och . Men det är som sagt bara de som fått ekonomiskt stöd för hemresan, och har till exempel inte de som valt att skaffa sig svenskt pass kunnat få hjälp. Det är inte heller möjligt att säga hur många av dem som återvänt som av en eller annan anledning tvingats att åka tillbaka till igen för att de inte klarade av de påfrestningar som återvändandet innebar. Att varje misslyckande också innebär ett personligt nederlag, en mänsklig tragedi, är en självklarhet. hittillsvarande stöd till återvändandet, om vi nu undantar resebidraget, har huvudsakligen gått till flyktingar som återvänt från andra länder än . Dessa pengar har huvudsakligen gått till organisationer i mottagarländerna via , och . Organisationerna har av olika skäl ansett att flyktingar från haft ett bättre utgångsläge och prioriterat grupper som kommit från andra länder. Frågan om återvändandet är självklart inte bara en fråga som diskuteras här i . var den t. ex. uppe till debatt i . I de rekommendationer som blev ett resultat av diskussionen heter det bl. a. att rådet inbjuder regeringarna i medlemsstaterna att samarbeta aktivt med () för att underlätta återvändandet och bosättandet för migranter och flyktingar som önskar repatriering. ställer också i utsikt att det skall undersöka om den s. k. återbosättningsfonden kan komma till användning för att främja initiativ i samband med migranters och flyktingars återvändande till . Som vi tidigare konstaterat finns det drygt 15 000 chilenska flyktingar i som är eller äldre. Mot den bakgrunden är det intressant att konstatera att flyktingar från genomfört flera träffar på Europanivå, där återvändandet eller rätten att bo i fosterlandet varit det huvudsakliga temat. Det fjärde mötet i denna rad genomfördes i i . Där medverkade också representanter för de organisationer i som arbetar med att hjälpa flyktingar som återvänder hem. 1 ett förslag som dessa ställer till mötet mot bakgrund av sin erfarenhet av återvändandets problem, pekar de på behovet av organiserad förberedelse för återvändandet på följande områden: hälsovård, psykologisk beredskap, försäkringar, yrkesutbildning, sparande och information om den chilenska verkligheten. Representanterna från olika europeiska länder uppmanas att underhandla med regeringarna i respektive land för att få till stånd konkret stöd till förberedelser inför återvändandet. I skrivelsen tar man sedan särskilt upp en rekommendation att noggrant analysera det initiativ som kommit från Sociala Missionen och i . Man syftar då på ett förslag "Angående återvändade och lagstift ning sorn dessa båda organisationer utarbetat. De områden som där berörs är ekonomisk hjälp vid hemresa behovet av juridisk hjälp bl. a. vid legalisering av dokument information om situationen i hemlandet stöd åt projekt i hemlandet. Det är av stor vikt att det framläggs förslag för att förbättra möjligheterna för flyktingars frivilliga återvändande till sina hemländer. Därvid bör de synpunkter som här förts fram och de som redovisades i motion 1985/86:Sf505 beaktas. Stöd till frivilligt återvändande är en väsentlig del av den svenska flyktingpolitiken. Vi måste nu ge denna fråga ett reellt innehåll. I detta arbete måste de frivilligorganisationer som har erfarenhet och flyktingarnas egna organisationer spela en mycket aktiv roll. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den framtida inriktningen och behovet av ökade stödåtgärder till frivilligt återvändande för flyktingar från . () () () ()