mot · GB02U5 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:U5 av !, fl. med anledning av prop. 1987/88:66 om och Mot. den västeuropeiska integrationen ^87,(88 I propositionen 1987/88:66 om och den västeuropeiska integrationen markerar regeringen inledningsvis, att ett svenskt medlemskap i inte är förenligt med vår neutralitetspolitik. Därmed upprepas den bedömning som gjordes 1971 från svensk sida i samband med förhandlingarna om frihandelsavtalet. Bakgrunden var då den s. k. Davignonrapportens krav på ett närmare utrikespolitiskt samarbete inom EG. skisserades det europeiska politiska samarbetets (EPS) grundläggande förutsättningar. lyckades förhandla fram den s. k. europeiska enhetsakten (EEA) som bekräftar EPS. Den andra nyheten var tilläggen till Romtraktaten med syfte att skapa en inre marknad inom EG. Det innebär ett fullföljande av det ursprungliga målet att åstadkomma fri rörlighet för varor, tjänster, människor och kapital inom EG. Genom EPS åtar sig medlemsstaterna att så långt möjligt harmonisera sina positioner i såväl utrikes- som säkerhetspolitiska frågor. Därmed bekräftas nu liksom , att neutralitetspolitik inte kan förenas med svenskt medlemskap i . betonar nu liksom tidigare denna uppfattning. Vårt land kan inte ta på sig de förpliktelser som ett medlemskap i innebär. Därmed saknar denna fråga aktualitet. Detta principiella ställningstagande måste komma till klart uttryck vid behandling av propositionen. Propositionen utgår från ett brett europeiskt perspektiv. Det bör understrykas att den västeuropeiska integrationen ur svensk synpunkt inte bara är fråga om relationerna till EG utan till i dess helhet. Ur svensk synpunkt är det också av stor principiell vikt att i sin inre utveckling inte reser murar mot omvärlden utan eftersträvar öppenhet. För vår del anser vi att begreppet EES, det Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet med öppenhet mot motvärlden, är uttryck för en principiellt riktig syn. Innehållet i EFTA-EG-samarbetet har dominerats av den fria varuhandeln. Såsom vi framhållit i tidigare sammanhang är frihandeln inte ett mål i sig utan ett medel för en internationell arbetsfördelning som allmänt sett ger bättre välfärdsförutsättningar. Välfärden har emellertid inte enbart ett Även på handelsområdet måste därför sociala miljömäs- Mot. siga, hälso- och andra riskaspekter beaktas. För ett neutralt land har den U5 nationella aspekten därjämte en speciell innebörd. Sammanfattningsvis kan vi konstatera att den västeuropeiska frihandeln varit fördelaktig för liksom för andra länder. EFTA, och EG I propositionen framhålls att den västeuropeiska integrationen enligt regeringens uppfattning bör omfatta EFTA-länderna och EG (EES). har samma syn. Bilaterala lösningar i olika riktningar får naturligtvis inte uteslutas men är inte det mest tillfredsställande. Helhetslösningar omfattande både EG och EFTA-området måste eftersträvas. Detta innebär att arbetet omfattar två konstellationer: ett alltmer integrerat EG med en inte oväsentlig överstatlig beslutanderätt (kvalificerad majoritet) och med utrikespolitiskt samarbete numera inskrivet i Rom-fördraget och EFTA dominerat av neutrala länder som gjort bedömningen att ett medlemskap i inte är förenligt med deras neutralitetspolitik. Denna politik inskränker också möjligheterna att på annat sätt överlåta beslutsrätt till överstatliga eller mellanstatliga organ. Det svenska deltagandet i den västeuropeiska integrationen bör således i största möjliga utsträckning ske inom EFTA:s ram. Vi delar således uppfattningen att EFTA bör stärkas. står det klart att EFTA-länderna inte har en alltigenom ensartad syn. Detta kan bero på politiska och konstitutionella förhållanden, som kan omöjliggöra erforderlig enighet. Framför allt bör emellertid uppmärksammas skillnader i geografiskt avseende som medför att med integrerade nordiska lösningar ter sig särskilt naturliga. Från mittenpartihåll har i väckts ett medlemsförslag om att de nordiska länderna gemensamt skall analysera förutsättningarna för nordiskt samarbete i det västeuropeiska integrationsperspektivet. Inte minst är detta angeläget på områden där man i det nordiska samarbetet kommit längre än i i övrigt och där sålunda särskilt bör kunna bidra till utvecklingen. I övrigt är det angeläget att analyserna på nordiskt plan kommer till stånd utan dröjsmål så att den nordiska aspekten inte åsidosätts. Det är inte möjligt att nu ange alla områden där det nordiska samarbetet är särskilt angeläget. I senare avsnitt anges dock fält där behovet redan nu är uppenbart. och EFTA-ländernas frihandelsavtal med EG gäller handeln och således det ekonomiska området. Den nu pågående integrationen spänner över en rad samhällsområden. Det är därför angeläget att den i vid bemärkelse sociala dimensionen uppmärksammas och hävdas. Vi delar självfallet uppfattningen i propositionen att tillhör historiskt, kulturellt och ekonomiskt. Det kan tilläggas att vi har med övriga västeuropeiska länder gemensamma värderingar i fråga om Mot. demokrati, mänskliga rättigheter och rättssäkerhet. Detta är en väsentlig och U5 avgörande grund för vårt deltagande i den västeuropeiska integrationen särskilt i fråga om den sociala dimensionen. deltagande i den västeuropeiska integrationen måste givetvis vara att vi kan hävda våra värderingar. I vårt land, liksom i våra nordiska grannländer, värderas sysselsättningen högt. Det är vår bedömning att ett deltagande i integrationen ger en bättre sysselsättningsbas än att ställa sig utanför. Detta får emellertid inte innebära att sysselsättningen anses tillgodosedd med svenskt deltagande. Även i integrationssamarbetet måste sysselsättningen värderas högt med den styrande effekt detta får främst i ställningstaganden av ekonomisk-politisk innebörd. Ett annat område med speciella svenska värderingar är miljön. Ur svensk synpunkt måste givetvis miljöaspekterna tillmätas stor betydelse på alla områden där de har relevans. Det är emellertid av särskild vikt att perspektivet inte inskränkes till produkters effekter på miljö, liv och hälsa etc., utan att man också inbegriper t. ex. tillverknings- och energiprocesser. De gränsöverskridande luftföroreningarna utgör den främsta illustrationen till varför bör eftersträva en sådan bred inriktning. En tredje aspekt som särskilt bör framhållas gäller formerna för hur socialt betingade värderingar fortlöpande skall kunna göra sig gällande. Samarbetet inom EFTA och med EG har dominerats av varuhandeln, som huvudsakligen föranlett kontakter på regerings- och myndighetsnivå. När samarbetet breddas och får konkret innehåll på en rad områden är det angeläget att också deltagandet breddas. Därför bör sådana former eftersträvas att t. ex. företrädare för fackliga organisationer, olika slags intresseorganisationer och för arbetsmiljö och konsumentintressen bereds möjlighet till insyn och påverkan i europeiska organ och institutioner. Det är också angeläget att arbetet ges motsvarande förankring på svensk botten. Såsom framhölls i en centermotion till /87 kommer de intensifierade strävandena inom EG att genomföra den inre marknaden sannolikt inte att medföra några omedelbara drastiska konsekvenser för svensk del. Det kan väntas att svenska företag, som redan är etablerade inom EG-området, får förstärkta incitament att förlägga verksamhet inom området. Likaså kan det väntas att andra företag får förstärkt benägenhet till etablering av verksamhet inom EG. Företag som inte har denna möjlighet, dvs. främst småföretag med avsättning på kontinenten, kan få vidkännas en konkurrensnackdel gentemot företag inom EG. På motsvarande sätt som vi kan iakttaga koncentrationseffekter på hemmamarknaden finns dessa också inom den eurpeiska marknaden med dess många stora företag. Veterligt har inte EG eller västeuropeiska länder ur konkurrenssynpunkt invändningar mot den svenska regionalpolitiken. Detta är naturligt eftersom regionalpolitiken får anses etablerad och principiellt erkänd i . Möjligen skulle invändningar kunna resas mot sådant omfattande stöd till stora industriella satsningar som i vårt land ägt rum i ett par Mot. 1987/88 storstadsregioner. EG:s regionalpolitik har en speciell dimension, nämligen inriktningen på utveckling i de senast tillkomna sydeuropeiska medlemsländerna. Denna inriktning är värd respekt och erkännande. bör uppmärksammas att de regionala balansproblemen i inte har sin motsvarighet i de tätbefolkade kontinentala industriländerna. De ekonomiska koncentrationstendenser som gör sig gällande inte minst på en stormarknad måste också uppmärksammas oavsett om vårt land deltar i integrationen eller ej. Den svenska utgångspunkten måste därför vara att avkall inte skall göras på rätten att göra insatser för regional balans genom infrastrukturella satsningar, stöd till företagsetablering och -utveckling, reducering av ogynnsamma avståndskostnader m. m. De nordiska EFTA-länderna har en samstämmig principiell uppfattning om sådana insatser som inte är konkurrenssnedvridande. En nordisk samverkan är därför naturlig. Mot bakgrund av att en tullunion 1971 1972 på svensk sida ansågs som en önskvärd lösning av relationerna till EG framhålls nu tullunionen som ett svenskt önskemål. Närmare motiv och innebörd redovisas inte, annat än att neutralitetsförbehåll skulle erfordras. Den väsentliga skillnaden mellan en situation då tullar och kvantitativa restriktioner mellan och EG kunde avvecklas endera genom en tullunion eller genom ett frihandelsavtal och en situation då avveckling ägt rum genom frihandelsavtalet berörs inte. Ej heller redovisas något om vilken förändring som en övergång från frihandelsavtal till tullunion nu skulle medföra. Det framgår att EG ställt sig avvisande till en tullunion och alltjämt gör det. Däremot sägs inget om EFTA-länderna, om deras inställning eller tänkta roll. Frågan behandlas enbart som en Sverige-EG-angelägenhet utan antydan om vad följden skulle bli för relationerna till bl. a. de nordiska EFTA-länderna. I detta sammanhang föreligger således ett markant avsteg från det allomfattande västeuropeiska samarbetet som enligt propositionen bör vara vägledande för integrationsarbetet. Sammanfattningsvis har inte tillräckligt underlag presterats för ett ställningstagande av . Enligt vår mening bör samarbetet på jordbruks- och livsmedelsområdena inriktas på att uppnå en ökad frihandel. Detta måste för svensk del, liksom sannolikt för de nordiska EFTA-länderna, kombineras med åtgärder för regional balans genom livsmedelsproduktion i landets olika delar. Vidare måste den för neutralitetspolitiken nödvändiga försörjningen säkerställas. synes inte möjligheter föreligga för några större förändringar på detta område. Flertalet industriländer har omfattande överskott, vilket medfört stora problem i den internationella handeln med priskrig och förödande priser. Jordbruksfrågorna tillhör de mest svårlösta i Uruguayrundan i . Resultatet - oavsett innebörd - kommer uppenbarligen att utgöra den s. k. yttre ramen för det västeuropeiska samarbetet. EG har stora problem med överskotten och den gemensamma jordbrukspolitiken. stora kostnaderna har medfört en budgetkris så att gemenskapen för första Mot. gången gått in i ett nytt år utan fastställd budget. Läget är sålunda sådant att fJ5 utvecklingen måste avvaktas. Tekniska handelshinder m. m. Utformningen av myndigheternas föreskrifter som avser produktutformning av hänsyn till liv, hälsa, miljö, skydd för egendom, konsumentpolitiska skäl osv. varierar från land till land och ger därigenom upphov till tekniska handelshinder. Uppenbarligen kan dock inte alla skillnader i detta avseende bero på skillnader i grundläggande värderingar och ambitioner. Val av tekniska lösningar, mät- och provmetoder, former för kontroll osv. har historiskt sett i stor utsträckning skett från rent nationella utgångspunkter så att även närliggande eller lika värderingar gett upphov till handelshinder. Vi har i avsnittet Den sociala dimensionen angett vissa allmänna utgångspunkter för det svenska deltagandet i den västeuropeiska integrationen till bl. a. denna del och understrukit vikten av att arbetet bedrivs under medverkan av berörda intressenter, främst företrädare för arbetstagare, företag och konsumenter. Detta är av särskild betydelse i avseenden som berör arbetsmiljö och konsumentpolitik. Det finns inte anledning att erinra mot vad som redovisats i propositionen om det pågående EFTA-EG-samarbetet och det svenska deltagandet i detta. Vi vill understryka vad som anförts om de olägenheter och kostnader som de tekniska handelshindren medför både för näringslivet och konsumenterna. I några avseenden finns dock skäl till påpekanden. På veterinär- och växtskyddsområdet görs i propositionen den bedömningen att skärpta svenska villkor bör bli en följd av EG:s tillämpade reform på detta område. Detta sker under antagandet att husdjurssjukdomar och skadegörare som finns endast i några skulle spridas till det övriga EG-området, med ökade risker för svensk del. En förutsättning för propositionens slutsats är således att EG:s centrala institutioner skulle gå in för en kontrollordning som medför dessa konsekvenser inom gemenskapen och att detta skulle accepteras av berörda medlemsländer. Att på olika sätt främja en positiv miljöpolitisk utveckling i hela måste givetvis vara första utgångspunkten i våra relationer till EG på detta område. föreligger det en risk att den europeiska integrationen kan skapa svårigheter för en mer långtgående nationell miljöpolitik. För måste det vara en självklarhet att inte gå med på några restriktioner mot våra möjligheter att ställa mer långtgående miljökrav än vad som är accepterade i andra länder, även om dessa krav skulle kunna verka hämmande på det fria varuflödet. På arbetsmiljöområdet är det av vikt att skilja mellan å ena sidan verktyg, maskiner och annan utrustning, som vid olämplig utformning kan medföra risker vid användningen och å andra sidan arbetsmiljön i vidare bemärkelse. 1* 1987188. Det är det förstnämnda området, dvs. verktyg, maskiner och jämförligt, Mot. som representerar produkter som är föremål för handel och för de U5 harmoniseringssträvanden som ingår i integrationsarbetet. I propositionen anges bl. a. att EG:s antagna direktiv om asbest inte motsvarar de svenska kraven, att lägen beträffande förslaget till maskindirektiv är oklart men att EG:s förslag avseende tryckkärl innebär regler som är mer krävande än de svenska. Allmänt sägs att de EG-direktiv som förbereds på detta område inte innebär några avgörande skillnader i skyddsstandard i förhållande till svenska bestämmelser. Vår slutsats av redovisningen i propositionen är att varje sektor eller område bör bedömas för sig. Därvid är det av värde att det nu etablerade samarbetet EFTAEG ger möjligheter att påverka regelutformningen. Sak samma gäller det standardiseringsarbete som bedrivs i och på grundval av uppdrag från EFTA och EG. Det är av vikt att man från svensk sida deltar aktivt i detta arbete och att berörda svenska myndigheter bereds möjligheter att delta både på nationell och europeisk nivå. I fråga om arbetsmiljön i vidare bemärkelse ställer EG vissa minimikrav som man avser höja. Det står emellertid medlemsländerna fritt att ställa längre gående krav. Den västeuropeiska integrationen bör följaktligen inte hindra något land att ha avvikande ambitioner och krav i detta avseende. EG:s politik på transportområdet är inriktad dels på att förverkliga den inre marknaden, vilket bl. a. innebär att nuvarande nationella regleringar och kvoteringarna av landsvägstransporter kommer att upphöra, dels på att utveckla transportsystemen. EFTA-ländernas situation är olika. och är belägna centralt i och är transitområden för en mycket omfattande trafik, särskilt mellan . Inte heller har de några intressen på sjöfartsområdet. De nordiska länderna har ett gemensamt intresse av goda anknytningar till det kontinentala . del existerar inte internationell landtrafik. Enligt vår mening bör eftersträva ett omfattande transportsamarbete och en liberalisering i på transportområdet. Häri bör ingå en ömsesidig liberalisering av landsvägstransporterna så att s. k. tredjelandstrafik tillåts. Strävandena inom EG att överföra transporter från landsväg till järnväg i form av s. k. kombinerade transporter är av stort intresse. Detta innebär att långväga tunga landsvägstransporter i stor utsträckning överföres till trailers, burna av tåg mellan olika destinationer. Ur miljösynpunkt är det angeläget att en sådan utveckling främjas. Järnvägsinvesteringarna och systemutvecklingen i vårt land bör följaktligen inriktas på sådana lösningar i syfte att kunna ingå i det europeiska systemet. Insatser av detta slag bör prioriteras framför utveckling och investeringar avseende s. k. höghastighetståg för personbefordran. Vi är medvetna om att det kan ta tid innan EG till fullo genomfört sin aviserade politik på transportområdet. Tidsmässigt utrymmefinns således att utveckla det nordiska samarbetet. I propositionen framhålls att de nordiska trafikministrarna beslutat att verka för att blir ett enhetligt transport- Mot. område och att arbetet så långt som möjligt skall ligga i fas med harmonise- U5 ringsarbetet i övriga . Enligt vår mening är detta en onödigt avvaktande attityd. De nordiska länderna har såsom nämnts stora gemensamma intressen på detta område. I fråga om systemlösningar kan viss avvaktan vara erforderlig för att få samstämmighet med tilltänkta kontinentala lösningar. I övrigt torde hinder inte föreligga för de berörda nordiska länderna att gå före. Detta bör bl. a. innebära att politiken för landsvägstransporterna samordnas oavsett hur snabbt utvecklingen till denna del kommer att gå i övriga . I fråga om luftfarten delar vi den i propositionen framförda uppfattningen att sådana samarbetsformer bör eftersträvas med EG, så att det genom SAS bedrivna nordiska samarbetet kan upprätthållas och utvecklas. En sjöfartspolitisk proposition skall i enlighet med begäran framläggas . I avvaktan på denna avstår vi från att här framföra synpunkter. Vi förutsätter dock att propositionen kommer att innehålla förslag som innebär ett svenskt deltagande i samarbetet både på nordisk och europeisk nivå och vill allmänt framhålla att sjöfarten har en väsentlig roll inom ramen för s.k. kombinerade transporter. Det är angeläget att slå vakt om den nationella televisionen. måste det internationella medisamarbetet intensifieras. Propositionen hänvisar till de kontrollmöjligheter som lagstiftningen om kabel-TV innebär. Vi har motsatt oss den lagstiftningen och vill här erinra om att det redan nu direkt mottas satellitsända TV-program i betydande omfattning i vårt land. Dessa omfattas inte av kabel-TV-lagen och kan av grundlagsskäl inte infogas. Den tekniska utvecklingen kommer därjämte att medföra att de direktmottagna sändningarna kommer att öka. Den svenska lagstiftningen i denna del kan inte tjäna som grund för internationellt samarbete. Från satellit direktmottagna TV-sändningar kan inte bemästras genom nationell lagstiftning i fråga om våldsskildringar, pornografi och hets mot folkgrupp. Instrumentet bör i stället vara internationellt överenskomna etiska regler. Vi anser det naturligt att man söker uppnå en sådan överenskommerlse på europeisk nivå. I en motion från vårt håll till 1986/erinrades bl. a. om den mindre gynnsamma utvecklingen som i flera avseenden visat vid jämförelse med och . a. gäller detta i fråga om teknisk utveckling och förnyelse. Det framhölls också att det för är angeläget att delta i olika FoU-program som etableras i genom EG. I propositionen framhålls att en utgångspunkt för svensk medverkan i internationellt forsknings- och utvecklingssamarbete varit att ansvaret för att säkerställa en ändamålsenlig orientering hos den svenska forskningen i första hand faller på forskarna själva och att de hänsyn som därigenom ligger till grund för bedömningen främst är vetenskapliga. utgångspunkt är enligt vår mening inte invändningsfri. a. kan finnas en U5 risk att bedömningen görs med tyngdpunkt i enskilda forskares eller institutioners intressen. Värdet av det bredare inflöde av rön och resultat till det svenska samhället, som generellt bör bli följden av internationellt samarbete, beaktas inte i tillräcklig utsträckning. Synsättet bör nyanseras beroende på forskningsnivån. Såsom framhållits i propositionen har den nämnda utgångspunkten varit av stor betydelse för deltagandet i de naturvetenskapliga grundprogrammen och i COST-projekten. När det gäller den tillämpade forskningen bör ett brett och omfattande inflöde till det svenska samhället eftersträvas. Vi hälsar det svenska deltagandet i EUREKA med tillfredsställelse. Detsamma gäller deltagandet i stimulansprogrammet SCIENCE som gäller att främja rörlighet och samarbete mellan europeiska forskare. Vi har ingen erinran mot att erforderliga medel ställs till förfogande. Det är också riktigt att söker medverka i de olika program som redovisas i propositionen. Särskild vikt bör emellertid fästas vid de industriinriktade programmen; ESPRIT (informationsteknologi), RACE (kommunikationsteknologi), (basteknologi) m.fl. Det är ett framsteg att EFTAländerna numera kan delta på projektnivå i dessa program. Fullt deltagande i programmen är mycket angeläget för svenska företag och institutioner så att de kan delta på villkor som är för företag inom EG. Regeringen bör med kraft verka för överenskommelser av denna innebörd och ha beredskap att avsätta erforderliga resurser. Ekonomiska frågor och tjänster Med anledning av redovisningen av samarbete och samråd avseende den ekonomiska politiken, som i sker i olika grupperingar, , EFTA och EG, vill vi förorda att man från svensk sida eftersträvar ett gemensamt västeuropeiskt forum. De västeuropeiska länderna ingår visserligen i , men europeiska frågor och bedömningar kommer där lätt i skymundan till följd av dominans av de stora länderna eller konstellationer av EG-JapanUSA. I ett västeuropeiskt forum borde ingå samtliga EFTAoch för gemensam behandling av ekonomisk-politiska frågor i . I ett sådant forum skulle de små västeuropeiska länderna kunna göra sig gällande på ett bättre sätt än i befintliga fora. Inom EG är differentierad mervärdeskatt snarare regel än undantag. I vår motion om skatterna har vi föreslagit att mervärdeskatten skall differentieras. Härigenom skulle en harmonisering ske med det system som enligt EG:s direktiv kommer att bli dominerande i . Vi vill i detta sammanhang erinra om den svenska kilometerskatten på lastbilar vilken avviker från drivmedelsskatten i andra länder. Kilometerskatten medför kontroll och byråkrati vid gränspassagerna som kan undvikas om drivmedelsskatt införs. De kontrollproblem som var motivet för att införa kilometerskatten har i andra länder kunnat lösas med bibehållen Då samma möjligheter bör finnas i vårt land bör kilometerskatten tas upp till omprövning. I fråga om finansiella tjänster hänvisas i propositionen till olika pågående utredningar. bör enligt vår mening inrikta sig på att den växande tjänstehandeln - liksom varuhandeln - bör ingå i den västeuropeiska integrationen, däribland de finansiella tjänsterna. Förutsättningarna bör givetvis utredas närmare. Om det inte ingår i de åberopade utredningarnas direktiv att ge arbetet nämnda inriktningar bör tilläggsdirektiv utfärdas. Vi vill först erinra om att den gemensamma nordiska arbetsmarknaden och passfriheten i fungerar väl och medfört att den nordiska samhörigheten och förståelsen stärkts och att samarbetet mellan de nordiska länderna utvecklas. I sistnämnda avseende syftar vi främst på att den gemensamma arbetsmarknaden underbyggts med samarbete och åtaganden länderna emellan på den sociala trygghetens område. I EG återspeglas samma grundmönster, dvs. till den gemensamma arbetsmarknaden är sociala trygghetsåtgärder kopplade. I så måtto finns förutsättningar för ett samarbete mellan och EG.