mot · GB02Jo216 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo216 av m. fl. om regionalpolitiska hänsynstaganden och långsiktighet i fråga om sockernäringen jordbruksbeslut fastslogs att eventuell minskning av arealen för sockerbetsodling inte får drabba och där odlingens betydelse för sysselsättningen är störst. Statliga bidrag utgår till sockerbruken i och (de s. k. ö-bruken) /77. Därefter har i olika sammanhang från både och regeringen uttryckts att sockerbetsodling och sockertillverkning på och inte ska drabbas av arealminskning. Odlingsdistrikten för de båda ö-bruken utgör vardera av den totala sockerbetsodlingsarealen i landet (ca per ö-bruk och år). Romabrukets tillförselområde begränsas naturligen till medan område omfattar hela samt delar av , och . Sockerbetsodlingen ger på upphov till cirka hundra årsverken och på ca 60. Inom industrin sysselsätter 130 helårsanställda och 125. Därutöver tillkommer säsongsarbeten under den s. k. betkampanjen (cirka ) ofta som kombinationssysselsättning för småbrukare. Ytterligare arbetstillfällen genereras av näringen inom transportsektorn, särskilt till , då upptagningsområdet är såpass vidsträckt, maskinservice, försäljning och reparation m. m. Inklusive all kringverksamhet som skapas och möjliggörs av ö-brukens verksamhet, kan sockernäringen antas sysselsätta ca 700-750 personer i den utsatta regionen sydöstra , som bl. a. omnämns som ett område med problem i den senaste regionalpolitiska propositionen. finns svenska utfästelser om ett importutrymme på av konsumtionen. Självförsörjningsgraden ligger på . Diskussionen om ytterligare arealneddragning och nedläggnng av sockerbruk har då och då uppstått och då avtalsperioderna för odlingen endast varit 2-åriga har detta medfört oro och tveksamhet hos dem som för sin försörjning är mer eller mindre beroende av sockerbetsodling och sockertillverkning. Försäkringarna om ö-brukens fortsatta existens har dock fortsatt. I proposition 1986/87:146 om prisreglerande åtgärder på jordbrukets område m. m. fastslås att den föreslagna arealminskningen inte får beröra betodlarna under betbruken på och . Detsamma uttalas av jordbruksutskottet som även skriver (med hänvisning till den ovannämnda importandelen): Då den nuvarande produktionen av socker ger underlag för arbetstillfällen som är värdefulla från regionalpolitisk synpunkt måste hänsyn härtill tas när det gäller att bedöma i vilken takt nämnda importutrymmen kan stå till förfogande. Det är nu nödvändigt att oron definitivt undanröjs för ö-brukens fortsatta existens. En mer långsiktig avtalsperiod behövs för att nödvändiga investeringar ska kunna göras från såväl sockerbolagets som odlarnas sida. Sockerbetsodlingen kräver specialmaskiner som är dyra i inköp och kräver betydligt längre avskrivningstider än . Delvis har den rådande osäkerheten medfört att gamla och omoderna maskiner används med sämre arbetsmiljö och risk för kvalitetsförsämringar och driftsavbrott som följd. Också av naturvårdsskäl är det viktigt att betodlingen blir kvar i sydöstra . Till den öppna landskapsbild som är kännetecknande för stora delar av området bidrar sockerbetsodlingen i inte oväsentlig utsträckning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av regionalpolitiska hänsyn och möjligheten till långsiktig planering i den pågående översynen av sockernäringens framtida struktur. 1987/88 Jo216 () ()