mot · GB02N27 · 1988-03-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:N27 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1987/88:90 om energipolitik inför 1990-talet efter folkomröstningen om kärnkraft, efter Tjernobyl och energirådets arbete och utredning om den katastrofen, har regeringen inte något avgörande nytt att meddela om den framtida energipolitiken i . Den proposition som har lagts öppnar inte vägen till den omställning och förnyelse av det svenska energisystemet som vpk och andra kärnkraftsmotståndare krävt och arbetat för . Ytterligare sju till skall gå innan regeringen kan tänka sig att ta den första reaktorn ur drift. Efter alla dessa år, alla utredningar och undersökningar talar man nu om att ersättningsproduktion för kärnkraften måste förberedas och byggas ut. Men när skall detta arbete påbörjas? Det borde naturligtvis efter folkomröstning och riksdagsbeslut redan ha varit ett mycket långt stycke på väg. Beslutet om avveckling av alla reaktorer fram innebär inte att samtliga reaktorer skall gå fram till detta årtal och sedan plötsligt stängas. Det är en lek med ord att tala om förtida avveckling, när man som regeringen nu säger att två reaktorer skall avvecklas . Förtida i förhållande till vad? I likhet med allt annat material som lagts fram i energifrågan från socialdemokratiskt håll, antingen det varit i opposition eller i regeringsställning, visar denna proposition att utfästelser och löften från SAP om att kärnkraften skall avvecklas inte kan tas på allvar. Om det blir ett mindre tryck för avveckling från den allmänna opinionen, om de förnyade kampanjerna om industrinedläggelser och arbetslöshet vinner nytt gehör och om hotet om att kol och olja måste användas i stället för kärnkraft inte motarbetas, så är det helt tänkbart att vi i den nära framtiden kan få se socialdemokratiska förslag till utbyggnad av kärnkraften i stället för tvärtom. Regeringens och socialdemokratins energipolitik och deras löften om kärnkraftsawecklingen är inte trovärdiga. Vpk har i sitt energipolitiska program, i riksdagsmotioner och i debatter hävdat att det är fullt möjligt att avveckla kärnkraften utan några negativa verkningar på sysselsättning, nationell ekonomi och välfärd. Tvärtom skulle en sådan energipolitik vara till stor fördel för vårt land och ge direkta positiva resultat. Men de största och viktigaste vinsterna finns att hämta i det långa perspektivet, . Avfallsproblematiken i kärnenergiproduktionen tornar upp sig på ett alltmer hotfullt sätt och några lösningar finns inte inom räckhåll. 1* 1987/88. över klyvbara produkter fungerar inte, vilket händelserna i i Mot. Sambandet kärnkraft-kärnvapen och därmed omöjligheten att N27 förhindra en allt större kärnvapenspridning både till stater och organisationer ligger i öppen dag. Vpk har gång på gång fört fram dessa frågeställningar, senast i vår energipolitiska motion . Men i regeringens proposition finns ingenting nämnt om dessa viktiga frågor, hur de påverkar eller borde påverka besluten om den svenska energipolitiken och hur som stat skall kunna förena de två omöjliga rollerna; att verka för kärnvapennedrustning och främja kärnkraftsutbyggnad. Tystnaden är talande och tron på regeringens vilja och förmåga att uppfylla sina löften inom energiområdet urholkas ytterligare. Sammantaget måste regeringens energiproposition karaktäriseras som oklar, med ett fåtal konkreta förslag till hur kärnkraften skall kunna avvecklas och hur energiproduktion/konsumtion i övrigt skall kunna lösas, både under den närmaste framtiden, fram , och på . Vpk har i sin energimotion (motion 1987/88:N416) och energiskattemotion (motion 1987/88:Sk560) tagit upp de energifrågor som partiet bedömt som de viktigaste . Föreliggande motion skall betraktas som ett komplement och en utvidgning av dessa tidigare förslag. Det finns intressanta siffror när det gäller elproduktion och elkonsumtion i regeringens proposition. Om de sammanfattas ger de en bild av förhållandena på området, som inte kan annat än förvåna när den jämförs med propositionens förslag. Så är elkraftssystemets leveransförmåga /år. Det är lågt räknat, eftersom vattenkraften effektivt utnyttjad ger mer än de som propositionen anger (1987 gav vattenkraften ). Men låt gå för /år. Detta system producerade , huvudsakligen beroende på att oljekondens stod stilla och att installerad mottryckskraft/kraftvärme inte användes. Överföringsförlusterna i systemet uppgick till ca , kvar för förbrukning fanns således 142-11,5 = . Efter temperaturkorrigering kvarstår , enligt propositionen. Elförbrukningen fördelades på följande sätt (avrundade värden): Bostäder, service m.m. 41 Övrigt, transporter, fjärrvärme 6 Sammanställda på detta sätt stämmer inte propositionens siffror från de olika tabellerna. På ett ställe anges total prima elanvändning till , på ett annat den totala elanvändningen till i stället för 142. kan bero på att mer har producerats, eller att förluster räknats för lågt, eller Mot. 1987/88 att förbrukningen räknats för högt i någon sektor. Det som är intressant att konstatera är den stora produktionskapaciteten, den höga siffran för industrins förbrukning och de elvärme lika mycket som halva kärnkraftsproduktionen. Enligt propositionen låg industrins elförbrukning i stort sett stilla . har den ökat . Den ökningen sammanfaller väl med idrifttagningen av de sista reaktorerna, särskilt de två stora och 3. Det har skett som gruvor och stålindustri lagts ner, den tunga varvsindustrin så gott som utplånats och omfattande rationaliseringar skett inom massa- och pappersindustrin. Att som propositionen gör förklara detta i huvudsak med att massaindustrin övergått till mera energikrävande processer är inte tillräckligt. Det har skett därför att ett hejdlöst slöseri med elektrisk kraft uppmuntrats av och andra elproducenter, genom billiga taxor, reklamkampanjer och alla andra tänkbara åtgärder. Likadant är det på elvärmesidan. Där har förbrukningen så gott som fördubblats . Inga försök till hushållning, sparande eller prissättning som kunnat dämpa efterfrågan har gjorts varken på industri- eller elvärmesidan. Mot den bakgrunden är det otillständigt att som och regeringen förutsätta en elförbrukning på . Om vi i utan någon som helst hushållning klarar oss med en förbrukning på , varav dessutom elvärme som inte behöver ersättas med ny elproduktion, så borde i stället ett intervall på vara tillräckligt . Eller vad har man tänkt att all denna ökande elproduktion skall användas till? Inom de branscher som enligt propositionen räknas till den elintensiva industrin är det omöjligt att se någon expansion. Däremot är det realistiskt att räkna med fortsatta neddragningar och rationaliseringar med minskad elkonsumtion som följd. Om till detta läggs alla de möjligheter till besparande som ny och redan utvecklad teknik erbjuder är det en gåta hur regeringen i sin proposition kan tala om att det finns risker för elbrist redan med den blygsamma neddragningen av som det talas om i propositionen. Om vi tittar på gruvindustrin så är det nedläggningar av gruvor som i första hand är aktuella. finns beslut om att de två sista järnmalmsgruvorna i Bergslagen, och , skall läggas ner. Mycket talar för att gruvorna i också försvinner . Detta beror inte på brist på energi utan på helt andra saker. Vad vi kan konstatera är att någon ökning av elförbrukningen inom gruvindustrin inte är för handen. En minskning kan förväntas. Samma förhållande råder inom järn- och stålindustrin. Om någon förändring kan förväntas går den mot minskad - inte ökad - produktion. Nya processer, kontinuerliga och elbesparande, har redan revolutionerat stålframställningen, och nya sådana är redan under utveckling eller färdiga. Således minskad, inte ökad, elanvändning inom denna elintensiva industri. Den svenska skogsindustrins massa- och pappersbransch är redan över importerar råvara för massa- Mot. framställning, är den största exportören av träflis till N27 Inom landet slås sågverksindustrin ut på grund av att massafabrikerna lägger beslag på alltmer av råvaran. Det har tidigare drabbat små och medelstora sågverk i sysselsättningssvaga bygder, nu lägger skogsbolagen ner sina egna stora rationella sågverksenheter. Det är en utveckling som är nationalekonomiskt vansinnig och som naturligtvis gynnats genom en slösaktig användning av el med åtföljande stigande förbrukning som följd, så som redovisas i propositionen. Men för framtiden finns det inte utrymme för någon expansion inom massaindustrin. I många fall är taket redan nått, en ökad produktion baserad på import blir inte konkurrenskraftig i längden och den inhemska råvaran bör i större omfattning styras över till sågverksoch trävaruindustrin, som är den verkliga framtidsbranschen och dessutom ger mera arbeten med energisnål produktion. Alltså finns det inte heller här underlag för några vidlyftiga prognoser om kraftigt ökad energiförbrukning, allra minst elkraft. Vad slutligen gäller den kemiska industrin finns det all anledning att mana till försiktighet för en ohämmad expansion inom det området. Det är inte i första hand inom sådana industribranscher som har att söka sin framtid om vi som alla påstår skall sträva efter en produktion i samklang med och med hänsynstagande till natur och miljö. Sammantaget måste det konstateras att regeringens bedömning av den framtida situationen på elproduktions- och konsumtionssidan är felaktig, försvårar den nödvändiga omställningen av energisystemet och hindrar neddragningen av elanvändningen som är nödvändig för att kärnkraften skall kunna avvecklas. Vpk har i sina tidigare nämnda motioner krävt en omedelbar avstängning av ett par reaktorer, främst och/eller . Det kravet kvarstår. Vpk anser att regeringens förslag om att ta två reaktorer ur drift är helt otillräckligt och inte sakligt underbyggt. Det går att börja avvecklingen nu och regeringen bör lägga fram en avvecklingsplan för samtliga kärnkraftverk som skall vara genomförd . Detta kan ske utan att någon ersättning i form av kolkondens behöver tillgripas. Vpk säger nej till all sådan utbyggnad och yrkar därför också avslag på de 50 milj. kr. som regeringen vill bevilja för studier av ny teknik inom kolförbränningsområdet inför projekteringen av ett nytt kondensverk i . Vpk har tidigare begärt att skall stoppas av regeringen. När det gäller importerade energislag anser vpk liksom tidigare att olja är att föredra framför kol och uran och att naturgas är att föredra framför olja. Om det således bedöms nödvändigt med ersättning i form av kondensverk, en uppfattning som inte delas av vpk, bör i första hand en ombyggnad av befintliga oljekondensverk till naturgas genomföras. I andra hand bör en satsning på höggradig rening och stränga krav på låga svavelhalter i olja genomföras vid befintliga oljekondensverk. De kan då godkännas som reservproduktion och vid toppförbrukning under t. ex. kalla vinterperioder. Fördelarna med detta, jämfört med en dyrbar utbyggnad av ny kolkon- 6 dens, står i öppen dag. Det finns redan installerat oljekondens i Mot. Som redovisats i propositionen står den mestadels stilla. gäller ombyggnad enligt ovan ligger båda de stora verken i och väl till för en naturgasintroduktion. Även andra mindre verk på skilda platser i kan tänkas som reservaggregat. En naturgasledning från österut till är en naturlig utveckling, som säkerligen kommer till stånd även av andra skäl än en ombyggnad av , men som här ges ytterligare energipolitisk effekt. Även ligger bra till för att kunna nås med naturgas. Det har framförts att vissa kärnkraftverk skulle kunna omställas till naturgasdrift i samband med avvecklingen. Kraftindustrin har sådana planer. Det reser stora, för att inte säga oöverstigliga, svårigheter, eftersom vi här har att göra med radioaktivt besmittade anläggningar. Jämfört med detta och jämfört med olägenheterna vid kolkondens är en fortsatt restriktiv användning av olja och en utbyggnad av naturgasanvändningen att föredra. I propositionen talas det om en sänkning av svavelhalterna i tung eldningsolja till . Vpk har i sina energi- och miljöpolitiska program krävt en svavelhalt på för tung eldningsolja och för villaolja. En nedgång till sådana halter är en förutsättning för en ersättning med oljekondens enligt ovan. Den verkliga ersättning som erfordras vid kärnkraftsawecklingen är de ca som inte används till elvärme. Här anser vpk liksom tidigare att en utbyggnad av kraftvärme/mottryck är ett av de bästa alternativen. Det ger decentraliserad produktion i kommunala kraftvärmeverk och industrier, verkningsgraden jämförd med all slags kondenskraft är hög och flexibiliteten för användning av olika bränslen är stor. Det senaste är inte minst viktigt för den inhemska bränsleindustrins utveckling och framtid. Som framgår av propositionen finns redan nu kraftvärme installerad men endast hälften kommer till användning på grund av att billig el från och andra storproducenter dumpas på marknaden. Vpk har också i sin ovannämnda energiskattemotion påpekat den orimliga beskattning som drabbar kraftvärmen i jämförelse med kondenskraften. En utbyggnad av kraftvärme/mottryck från nuvarande till är ett realistiskt och välmotiverat mål. Det bästa elproduktionsalternativet av alla är vindkraften. Även här är vpk:s ståndpunkt att ett statligt vindkraftsprogram på är ett realistiskt mål. En sådan utbyggnad av vindkraften krävs också i vpk:s motion från allmänna motionstiden. Sammantaget innebär vpk:s energipolitiska förslag på elproduktionsområdet att en vattenkraftsproduktion på ca - redan utbyggd -, kraftvärme och vindkraft räcker till den elkonsumtion på ca som kommer att behövas . Reserv- och toppbelastningskapacitet ordnas med olje- och naturgaskondens enligt ovan. bör hos regeringen begära ett elproduktions- och konsumtionsprogram enligt vad som föreslagits ovan. 1987/88 N27 Som inledningsvis påpekats innehåller propositionen ingenting alls om kärnkraftens avfallsproblem. Detta kan inte accepteras av vpk. Som en uppföljning av tidigare förslag föreslår vpk att hos regeringen begär en fullständig redogörelse för planeringen och det aktuella läget på kärnavfallsområdet. Högaktuellt nu är att ta i bruk slutförvaret för låg- och medelaktivt avfall (SFR) i Forsmark. Vpk har från början sagt nej till detta förvar under havsbotten och framför allt påpekat att alla former av slutförvar måste hållas öppna och tillgängliga för kontroll. måste ta hand om det avfall som trots vpk:s och andras motstånd mot kärnkraften nu produceras i allt större mängder. Men någon igenläggning som gömmer undan problemen med det radioaktiva materialet kan inte godkännas. Ett villkor för att SFR får börja användas är att alla sådana kontroller kan garanteras. bör fatta ett beslut med denna innebörd. Vpk har åtskilliga gånger framfört kritik mot utveckling till ett energiföretag som på snart sagt alla områden ingriper i och styr den svenska energipolitiken. Det främjar stordrift och storskalighet och förhindrar utveckling av småskalig, decentraliserad och lokal energiproduktion. Den nya ekonomiska styrning av verket som skall införas ändrar inte på dessa olägenheter. Vpk vill därför på nytt väcka förslaget om en genomgripande utredning av roll i den svenska energipolitiken syftande till en uppdelning av företaget i mindre, självständiga enheter med klart begränsade uppgifter. Som vpk redan föreslagit i sin motion om naturgasintroduktionen i , bör i första hand befrias från ansvaret att handha detta energiområde. Beträffande propositionens allmänt välvilliga skrivningar om energisparande, främjande av alternativ till kärnkraft osv. anser vpk att det är bra. Det hade varit ännu bättre om bestämda och konkreta förslag i skilda frågor förelegat. Vpk har ingenting emot förslaget om energiteknikfond, det har partiet tidigare krävt i skilda sammanhang. Vpk är däremot kritiskt till signalerna om införande av en allmän mervärdeskatt inom energiområdet. Detta är en typisk förberedelse för den harmonisering av skatter, avgifter och andra lagområden som förbereds för närmandet till EG. En mervärdeskatt på energiområdet, som man har inom EG, skulle direkt försvåra en selektiv energipolitik av det slag som regeringen i ord säger sig värna om. bör redan nu uttala sitt motstånd mot sådana förslag. Vpk kommer givetvis att stödja regeringens förslag om avveckling av två reaktorer. Det är inte det förslaget som gör regeringens proposition till ett så dåligt aktstycke. Men det hade varit befogat och enkelt för regeringen att 8 visa större handlingskraft och föreslå en avveckling av kärnkraften med en Mot. 1987/88 omedelbar början. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag på elproduktionsoch konsumtionsområdet som leder till en elkonsumtion på , 2. att hos regeringen begär att en fullständig plan för avveckling av kärnkraften i sin helhet framläggs, 3. att beslutar att någon kolkondens för elproduktion inte får byggas ut, 4. att avslår förslaget till anslag för ny teknik inom kolförbränningsområdet på 50 milj. kr. avsett för förstudier av ett kolkondensverk i , 5. att som sin mening ger regeringen till känna att, om någon kondenskraft skall byggas ut, bör i första hand befintlig oljekondens förbättras eller ombyggas till naturgasdrift enligt förslaget i motionen, 6. att hos regeringen begär åtgärder så att en naturgasledning kommer till stånd från österut till , 7. att beslutar att svavelhalten i tung eldningsolja sänks till och i villaolja till , 8. att hos regeringen begär förslag som garanterar en utbyggnad av kraftvärme/mottryck till , 9. att hos regeringen begär en fullständig redogörelse för planeringen och den aktuella situationen inom kärnavfallsområdet, 10. att beslutar att SFR inte får tas i bruk förrän fullständiga garantier för övervakning och kontroll inom överblickbar tid kan lämnas, 11. att hos regeringen begär en utredning om organisation och uppgifter i enlighet med vad som föreslås i motionen, 12. att som sin mening ger regeringen till känna att en allmän mervärdeskatt på energi inte bör införas i . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)