mot · GB02U517 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:U517 av m. fl. (fp, s, m, c, vpk) om situationen i Det är nu invaderade . Många trodde säkert då att afghanerna inte skulle ha någon möjlighet att stå emot en stormakt. Utvecklingen har visat att de hade fel. Afghanerna är ett frihetsälskande folk, motståndsrörelsen är stark och finns i hela landet. I verkligheten behärskar invasionsmakten blott och vissa andra mindre områden. Men kriget pågår överallt. Vi läser om Panshirdalen, Khost och , men i verkligheten gäller det inte enbart dessa områden utan så gott som hela landet. Kriget har fört med sig obeskrivliga lidanden för det afghanska folket och dessutom inneburit att nästan halva befolkningen tvingats fly. Trots att nyhetsrapporteringen under hela kriget varit synnerligen mager eftersom journalister inte är välkomna utanför och knappast kan röra sig fritt ens där har vi numera goda kunskaper om förhållandena. Flyktingarna och västerlänningar som gått in olagligt har kunnat ge samstämmiga och upprörande skildringar av lidande och förödelse. har genom olika FN-organ och genom bistått det afghanska folket med humanitär hjälp liksom genom att framföra protester till både i FN och bilageralt. Så länge kriget pågår måste vi naturligtvis fortsätta på den vägen. Men vi måste också ha en beredskap för fortsatta, om än annorlunda, insatser den dag ockupationen upphör genom att drar tillbaka sina trupper. Den dagen kan vara långt borta men det finns vissa tecken som tyder på att faktiskt önskar dra sig tillbaka. De förhandlingar i FN-regi som med jämna mellanrum pågår i Généve har emellertid en påtaglig brist. De stridande parterna finns inte vid förhandlingsbordet. Där sitter och Kabulregimen men inte och motståndsrörelsen som också bör delta. har visat en stor solidaritet mot det lidande folket i grannlandet och bör hedras för den saken, men är inte part i kriget; det är den afghanska motståndsrörelsen. Kabulregimen är endast en lydregering till som är den invaderande stormakten. Det torde därför knappast vara möjligt att nå en slutlig uppgörelse på kriget om inte motståndsrörelsen är införstådd med villkoren. Det finns alltså all anledning för att inom FN:s ram verka för att moståndsrörelsen blir representerad vid fredsförhandlingarna. Det är inte vår sak att utpeka vem eller vilka som skall representera motståndsrörelsen men vi vill erinra om att de sju partier som har sina högkvarter i i numera enats i en Allians som i internationella sammanhang utser en av partiledarna till sin företrädare. Vi vill också erinra om möjligheten att i Mot. FN-regi anordna ett referendum bland de miljoner flyktingar som av kriget U517 tvingats lämna sitt land. Den afghanska ekonomin är ödelagd. Enbart fred kan inte lösa alla de problem som kriget medfört. Därför behövs en övergripande plan för återuppbyggnad av landets ekonomi och för att konsolidera de många politiska och etniska grupper som måste stå bakom en ny oberoende regering. Genom en sådan plan måste också en koordination ske av den hjälp som kan väntas utifrån den dag miljoner flyktingar kan återvända till ett fritt . bör i FN väcka frågan om en samordnad planering för återuppbyggnad. De mänskliga följderna av kriget är välkända. Men en sida av kriget som uppmärksammats föga och en sida som faller under ansvarsområde är den omfattande förstörelse av ovärderliga kulturminnesmärken som striderna kring medfört. Staden har med rätta kallats religiösa och kulturella metropol och där finns en osedvanlig koncentration av byggnadsminnesmärken från skilda epoker. Före kriget påbörjades i regi av och ett omfattande restaureringsarbete i staden. Arbetet på Fredagsmoskén slutfördes och 1974 började en förbereda nästa etapp som skulle omfatta de sex timurider-minareterna med delar från 900- och 1000-tal. Sedan avstannade allt arbete på grund av kriget. Stadens citadell som skulle bli museum har åter blivit kasern för regeringsstyrkorna och därmed utsatt för risker. Fredagsmoskén har träffats av sovjetiska raketer och delar av fasaden sägs vara förstörda. vet vi att en av de sex kvarvarande minareterna nu är raserad från en höjd av . Den träffades under ett sovjetiskt bombardemang . De andra fem minareterna uppvisar stora skador, flera lutar och löper stora risker att rasa när kriget pågår. Dessa och andra byggnader finns i dokument från upptagna som speciellt angelägna att skydda och restaurera. Om dessa byggnader nu jämnas med marken utan reaktion från innebär det en oförlåtlig passivitet. måste därför genom sin representant i väcka frågan om ytterligare skydd för den kulturhistoriska bebyggelsen i . Vad som sker är ett brott mot om skydd för kulturegendom i väpnad konflikt. Det är därför nödvändigt att utser en särskild rapportör för precis som FN utsett en särskild rapportör för de mänskliga rättigheterna i . Med stöd av det anförda yrkar vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att den afghanska motståndsrörelsen bör vara representerad vid fredsförhandlingarna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att FN bör ta initiativ till en återuppbyggnadsplan i enlighet med vad som anförts. 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i Mot. 1987/88 motionen anförts om att i bör verka för att en särskild U517 observatör utses för staden minnesmärken. te dt (s) () (vpk)