mot · GC02Fi26 · 1988-11-16 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Fi26 av m.fl. (c) med anledning av prop. 1988/89:47 om vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m.m. 1988/89:47 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder redovisas regeringens bedömning av den svenska ekonomins utveckling . Det dominerande ekonomiska problemet enligt regeringen kommer att vara den höga takten i pris- och kostnadsstegringarna. Bl.a. pekar föredraganden på utvecklingen inom byggmarknaden. redovisar i en partimotion sin syn på regeringens bedömning av den ekonomiska utvecklingen och de åtgärder detta enligt partiets mening bör föranleda . I föreliggande kommittémotion tar vi upp den del av propositionen (bil. 4) som behandlar regeringens förslag på ansvarsområde. I propositionen föreslås således insatser på det bostadspolitiska området, vilkas syfte är att dämpa pris- och kostnadsutvecklingen inom byggverksamheten, styra över byggverksamheten mot nyproduktion av bostäder samt minska trycket på storstadsregionerna. Regeringen konstaterar i propositionen att byggmarknaden i framför allt storstadsregionerna är överhettad. Föredraganden understryker att det kan få allvarliga samhällsekonomiska konsekvenser. Byggkostnaderna riskerar både att försvåra bostadsbyggandet och att öka inflationstakten i ekonomin. Någon antydan om att regeringen avser att ta itu med de grundläggande faktorerna bakom denna utveckling finns dock inte. Regeringens förslag på det bostadspolitiska området är helt betingade av den akuta situationen på bostadsmarknaden. De konkreta åtgärder som föreslås är en fördubbling av den garanterade räntan vid ombyggnader som utförs med stöd av statliga bostadslån. De nya räntebidragsvillkoren skall tillämpas för bostadslån för vilka lämnas preliminärt beslut efter . Hittillsvarande regler skall dock tillämpas, dels för bostadslån till bostadsanpassning, dels i fråga om ombyggnader av bostadshus som i huvudsak var evakuerade . Dispens skall - efter medgivande av regeringen - kunna ges till vissa pågående projekt. Ramen för tilläggslån vid ombyggnad av hyreshus som är föreslås ökas med 50 milj. kr. till 165 milj. kr. Det oprioriterade byggandet skall vidare begränsas, dels genom att de nuvarande byggbegränsningarna i Stockholms- och Göteborgsområdena förlängs till att omfatta även 1990, dels genom att det oprioriterade byggandet i landet i övrigt minskas i förhållande till nivå. Vidare föreslås att de statliga räntesubventionerna i form av räntebidrag pi26 och räntelån för hyres- och bostadsrättshus minskas med 300 milj. kr. Den garanterade räntan vid nybyggnad av hyres- och bostadsrättshus föreslås höjd för de projekt för vilka preliminärt lånebeslut meddelas efter utgången av 1988. Slutligen skall () ges i uppdrag att utveckla ett nytt system för bostadslåneförvaltningen. Utvecklingen på bostadsmarknaden är det mest tydliga exemplet på de negativa effekter den förda koncentrationspolitiken fått. En förutsättning för en varaktig lösning av bostadsbristen och bostadssociala problem är därför en offensiv närings- och regionalpolitik utifrån den decentralistiska grundsynen. De bostadspolitiska åtgärder som vidtas måste anpassas efter målsättningen att skapa balans mellan och inom regioner. kan människor, vilka som en följd av den förda koncentrationspolitiken sökt sig till koncentrationsorterna för arbete eller utbildning inte försättas i en ohållbar social situation på grund av svårigheter att få en bra bostad till ett rimligt pris. Parallellt med insatser för att bryta koncentrationsutvecklingen måste därför bostadspolitiska åtgärder vidtas, vilka syftar till att lösa de bostadsbehov som den koncentrationen framtvingat. Det mest betecknande för den socialdemokratiska bostadspolitiken har varit dess brist på långsiktighet och god framförhållning. Garanterade räntor har trappats upp och trappats ned. Hyresrabatter och nybyggnadsbidrag har införts för att avlösas av beslut om höjda kapitalkostnader för nyproduktionen av bostäder. Fastighetsskatten har ändrats år . Ombyggnadsverksamheten har först stimulerats för att plötsligt stoppas osv. Resultatet har blivit en accelererande bostadsbrist, stigande produktionskostnader, ökande hyror och osäkra finansieringsvillkor för byggnadsverksamheten. En sådan politik ställer till stora svårigheter för byggindustrin, bostadsföretag, planerare och fastighetsägare. har också understrukit vikten av att undvika tvära kast i bostadspolitiken. De föreliggande förslagen i propositionen präglas av samma kortsiktiga framförhållning och förefaller också bygga på en bristfällig analys av förslagens konsekvenser. Det nu föreliggande förslaget innebär ett nytt tvärt kast i bostadspolitiken genom att de ekonomiska förutsättningarna för praktiskt taget all ombyggnadsverksamhet i landet radikalt ändras. Generella åtgärder såsom förslaget om en fördubbling av den garanterade räntan för ombyggnadslån slår också olika hårt i olika delar av landet. Det kan ifrågasättas om bristsituationen i koncentrationsortema skall få leda till att ombyggnadsverksamheten totalt i landet fördyras på detta sätt. I många kommuner är nybyggnadsbehovet långt mindre och behovet av ombyggnader och upprustningar av bostäder och servicelokaler mer primärt än i expansiva inflyttningsorter. I propositionen anger vidare föredraganden att avsikten med de förändra de villkoren är att subventionerna i form av räntebidrag till nya ombyggnadsprojekt - sett över hela bidragstiden - skall halveras. Det konkreta förslaget innebär emellertid, med nuvarande räntesatser, att räntebidraget över tiden minskas med en tredjedel genom att ingångsräntan för bidragsmottagaren fördubblas. Den reella innebörden av vad som står i propositionen är att ytterligare åtgärder krävs om regeringens avsikt att halvera skall kunna uppfyllas. Exempel på sådana åtgärder är en snabbare upptrappning av den garanterade räntan eller hårdare amorteringsvillkor. Det framgår inte av propositionen om regeringen har sådana avsikter. Om regeringen inte avser att vidta ytterligare åtgärder för att nå i propositionen angiven målsättning, innebär detta att man för antingen redovisar ett felaktigt beslutsunderlag eller inte är medveten om innebörden av vad som föreslås. Framställningen i propositionen är vidare oklar genom att begreppen räntebidrag och räntestöd uppenbarligen används synonymt. För s.k. ROT-lån som lånats upp på den ordinarie kreditmarknaden utgår räntestöd, medan räntebidrag utgår för statliga bostadslån som beviljats för ny- och ombyggnadsprojekt. Regeringens förslag stoppar angelägna ombyggnader Föredraganden bedömer vidare att de föreslagna åtgärderna torde innebära att antalet ombyggnader minskar kraftigt. Det är sannolikt en korrekt bedömning. De försämrade villkoren för ombyggnadsprojekt medför att man i normalfallet kan räkna med ökning av kapitalkostnaden vid exempelvis ombyggnad av ett flerbostadshus som motsvarar en hyreshöjning med . per m2 lägenhetsyta och år. För en normalstor trerumslägenhet motsvarar detta en ökad hyreskostnad med . Detta förhållande torde innebära att mycket få ombyggnadsprojekt kan komma till stånd. Regeringens förslag medför således att en ombyggnadsverksamhet som statsmakterna tidigare ansett vara angelägen ej kommer till stånd. Genom initiativ från har under föregående mandatperiod efter omfattande diskussioner enats om att skapa ekonomiska förutsättningar för ombyggnad och drift av ålderdomshem. Det nu föreliggande förslaget medför att sådana angelägna ombyggnader stoppas. De försämrade räntebidragsvillkoren innebär även att annan angelägen ombyggnadsverksamhet av ekonomiska skäl ej kan genomföras. - ombyggnad av vindar till smålägenheter - ombyggnader, upprustning och andra åtgärder för att sanera sjuka hus i syfte att förbättra inomhusmiljön - servicelokaler inom ett bostadsområde såsom t.ex. förskolor, hantverkslokaler och t.o.m. i vissa fall skollokaler - ombyggnader av skolor, kontor och andra lokaler till bostäder, vilket bl.a. innebär att möjligheterna att bygga om lokaler som tillfälliga bostäder för flyktingar och invandrare omöjliggörs. Det är också oklart hur de förändrade villkoren påverkar möjligheterna till projekt som är berättigade att få tilläggslån såsom t.ex. byggnadsminneshus och miljonprogrammets bostäder. De förändrade reglerna kan bl.a. innebä- Mot. ra att ombyggnadskostnaden blir så dyr att tilläggslån inte kan utgå. De ändrade villkoren skall ,'idare gälla alla ombyggnadsprojekt, där preliminärt lånebeslut lämnas efter . Lånebesluten tas av länsbostadsnämnderna. Ansökningarna om att genomföra ombyggnadsprojekt ställs dock till kommunerna. Propositionens förslag innebär att många inneliggande ansökningar får de finansiella villkoren för en ombyggnad helt förändrade. Det är inte enligt vår mening rimligt att man på detta sätt retroaktivt förändrar de ekonomiska förutsättningarna för t.ex. en egnahemsägare eller en bostadsrättsförening som planerat en upprustning av en äldre fastighet eller med förhandsbesked som grund kunnat påbörja en ombyggnad. Detsamma gäller angelägna upprustningsprojekt i miljonprogrammets bostadsbestånd, där redan betydande resurser lagts ned på projektering. I propositionen redovisas inte de effekter förslaget får för statsbudgeten. Avsikten anges vara att de resurser som frigörs genom minskade räntesubventioner för ombyggnader skall motsvaras av ökade räntesubventioner i nyproduktionen. Sannolikt innebär en sådan utveckling en ökad belastning på statsbudgeten. En mindre drastisk omprioritering av tillgängliga ekonomiska resurser än regeringens förslag till åtgärder för att öka nyproduktionen av bostäder, där inte nödvändiga ombyggnader förhindras, kan dock enligt vår mening vara motiverad. Vi vill i detta sammanhang peka på vårt förslag om förändring av räntebidragsreglerna för de s.k. ROT-lånen, innebärande att räntebidrag för godkänd kostnad endast skall utgå av låneunderlaget. Regeringens förslag till försämrade räntebidragsvillkor vid ombyggnader innebär radikalt ändrade förutsättningar för en verksamhet som samhället förklarat som önskvärd och på skilda sätt stimulerat. En sådan förändring kan enligt vår mening inte grundas på den bristfälliga beredning och genomföras på det abrupta sätt som planeras. Panikåtgärder av denna typ skadar enbart och ställer till stora svårigheter för bl.a. kommunernas planering av bostadsbyggandet. En ökad nyproduktion av bostäder förutsätter dessutom en bra planberedskap och tillgång på byggbar mark i kommunerna. Någon hänsyn till detta har man uppenbarligen inte tagit från regeringens sida. Målsättningen med de bostadspolitiska åtgärderna måste rimligen i nuvarande läge vara att öka tillskottet av bostäder. Det måste vara egalt om detta sker genom ombyggnader eller genom nyproduktion. får inte de sociala målen uppges och nödvändiga ombyggnader av bl.a. sociala skäl eller för förbättringar av bomiljön stoppas. Enligt vår mening bör de ombyggnader av bostäder som är nödvändiga av bl.a. kvalitets-, miljö- och sociala skäl kunna genomföras enligt nuvarande regler för ombyggnadslån. Motsvarande bör även gälla ombyggnader som leder till tillskott av bostäder, t.ex. inredning av vindar till ungdomslägenheter. Däremot bör, såsom vi tidigare krävt, ombyggnader som bedöms alltför luxuösa, ersätter normalt underhåll eller leder till sammanslagningar av lägenheter ej komma i fråga för ombyggnadslån, vilket bör kunna frigöra Mot. 1988/89 resurser för nyproduktion av bostäder. Vi vill även framhålla våra tidigare förslag om att de s.k. återflyttningsbidragen till fastighetsägarna bör avskaffas, eftersom de riskerar att medföra både lyxsaneringar och ett mindre intresse att hålla ombyggnadskostnaderna nere. Förslaget i prop. 1988/89:47 om fördubbling av den garanterade räntan för statliga ombyggnadslån bör mot den ovan redovisade bakgrunden avslås. Detta innebär även att något behov av att vidga ramen för tilläggslån till ombyggnader av hus ej föreligger. bör hos regeringen hemställa om ett nytt förslag utifrån de riktlinjer för ombyggnadsverksamheten som redovisats ovan. Regeringens förslag om besparingar av räntesubventionerna i redan beviljade lån Regeringens förslag om en minskning av de statliga räntesubventionerna i form av räntebidrag och räntelån för hyres- och bostadsrättshus med 300 milj. kr. fr.o.m. är bristfälligt redovisat. Det framgår inte av propositionen hur denna minskning skall läggas ut på aktuella årgångar i bostadsbeståndet. Det framgår ej heller vilka konsekvenser åtgärden får för de boendes hyreskostnader. Föredraganden aviserar endast att i annat sammanhang återkomma i denna del. Enligt vår mening måste det för att en sådan besparing skall kunna ske även om den kan motiveras utifrån de effekter marginalskattesänkningen får för egnahemsägarnas underskottsavdrag - vid beslutstillfället klart framgå vilka konsekvenser för de boende som blir följden. Vi anser därför att något beslut i denna del ej bör fattas innan förslaget redovisats i sin helhet. Propositionen bör därför avslås i denna del. Den föreslagna utformningen av begränsningen av det oprioriterade byggandet är även enligt vår mening felaktig. Det torde vara klart otillräckligt för att minska överhettningen i storstadsområdena, som bl.a. sysselsättningsskäl talar för att någon generell begränsning av det oprioriterade byggandet utanför Stockholms- och Göteborgsregionerna ej bör ske. En neddragning av det oprioriterade byggandet bör därför bara ske i koncentrationsorter med ett klart dokumenterat nybyggnadsbehov av bostäder. Detta bör ges regeringen till känna. Enligt vår mening måste således propositionens förslag i dessa hänseenden modifieras av bl.a. regionalpolitiska skäl. Begränsningen av det oprioriterade byggandet i torde ej vara tillräcklig. Vi anser därför att i enlighet med vårt tidigare förslag en särskild investeringsavgift på för byggande av kontors- och industrilokaler bör införas. Intäkterna av avgiften skall återföras till regionen för investeringar i bl.a. bostäder. Vidare krävs enligt vår mening särskilda stimulanser för byggande av mindre lägenheter i syfte att framför allt lindra bostadsbristen bland Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att avslår prop. 1988/89:47 i den del som avser villkoren för räntebidrag till ombyggnadsverksamhet i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att under förutsättning av bifall till yrkande 1 beslutar avslå prop. 1988/89:47 även i den del som avser förslaget om utökning av ramen för tilläggslån avseende åtgärder i hus i enlighet med vad som anförs i motionen, 3. att hos regeringen begär förslag om nya riktlinjer för ombyggnadsverksamheten i enlighet med vad som anförs i motionen, 4. att med avslag på prop. 1988/89:47 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om inriktningen av det oprioriterade byggandet, 5. att med avslag på prop. 1988/89:47 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om minskade räntesubventioner i hus ombyggda , 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen i övrigt anförs om bostadspolitikens inriktning, åtgärder för att minska obalanserna på bostadsmarknaden och stimulanser för nyproduktion av bostäder. () () Ett särskilt stimulansbidrag till kommunerna om . för varje påbörjad lägenhet på upp till bör införas. För detta ändamål bör anvisas ett anslag om 150 milj. kr., vilket motsvarar en produktion av 5 000 lägenheter. Ovan redovisade förslag innebär enligt vår mening betydande stimulanser för att öka tillgången på bostäder. De ger möjligheter till ett mer planerat och långsiktigt överförande av resurser till produktion av bostäder och ej de drastiska effekter på befintlig byggnadsverksamhet som regeringens förslag ger. Detta bör ges regeringen till känna.