mot · GB02So711 · 1988-01-26 00:00:00 — av m. fl. om yrkesinspektionens distriktsindelning beträffande och I betänkandet distriktsindelning - DsA 1979:4 - föreslogs att tvålänsdistrikten skulle delas så att varje län skulle utgöra ett eget distrikt. Då det gällde Växjödistriktet anfördes dock att om och skulle utgöra var sitt distrikt, så skulle distrikten inte erhålla tillräckligt stora och allsidigt sammansatta distriksenheter. I betänkandet anfördes emellertid också: Om yrkesinspektionens utbyggnad fortsätter bör det emellertid vara möjligt att skapa ett eget yrkesinspektionsdistrikt för (s. 109). Fastän den tidigare kommunala tillsynen över de mindre arbetsplatserna numera är överflyttad till yrkesinspektionen med därav utökad arbetsvolym för inspektionen, utgör och fortfarande ett enda distrikt med distriktskontoret placerat i . Stora förändringar har skett och torde framgent vara att vänta inom arbetslivet. Arbetsmiljölagen har fört med sig ett ökat antal skyddskommittéer och skyddsombud. En betydande utbyggnad har skett inom företagshälsovården. Vissa yrkesgrupper har fått ökade arbetsmiljöproblem, t. ex. lärare, socialarbetare, sjukvårdspersonal och kontorsanställda. På många arbetsplatser uppstår ökade risker till följd av ökad förekomst av hälso- och miljöfarliga varor. Övergång till ADB-behandling och bildskärmsarbete är andra inslag som skärper kraven på insatser för att förbättra arbetsmiljön. Genom tillkomsten av medbestämmandelagen växer behovet av samarbete. Vidare håller gränserna mellan arbetsmiljön och den yttre miljön på att alltmer flyta ihop. Yrkesinspektionsverksamheten inom måste rustas för att möta 1990-talets krav på en förbättrad arbetsmiljö. De nya kraven kan knappast tillgodoses utan ökade insatser från samhällets sida för en bättre utbyggd skyddsorganisation. I en sådan förbättrad organisation ingår också en väl avpassad distriktsorgansisation. Det finns alltså starka motiv för att distriktsindelningen avpassas till länsindelningen, så att bildar ett eget distrikt. Utöver vad som redan sagts om yrkesinspektionens ökade arbetsvolym finns det en rad ytterligare argument för att skall utgöra ett eget distrikt: Gränserna mellan arbetsmiljö och yttre miljö sammanflyter alltmer. Nya arbetstagargrupper med ökande miljöproblem har tillkommit. Länen utgör den viktigaste grunden för indelningen av den statliga administrationen i geografiska områden. Viktiga beslut som berör ett län skall inte fattas i ett annat län. Det finns tillräckligt med arbetsuppgifter inom för att bilda underlag för en väl fungerande och rationell inspektionsenhet. Vissa branschinspektörer och andra specialister ger redan nu service åt flera distrikt . Detta kan självfallet utnyttjas, om Växjödistriktet delas. är till skillnad från ett kustlän med bl. a. omfattande fiske och fiskförädling, örlogsbas och ett stort skeppsvarv, områdesbas för m. m., som medför speciella problem. Det finns stora föroreningskällor inom länet, t. ex. , bruk, minknäringen på Listerlandet, mellanlagringsstation för miljöfarligt avfall i och betydande oljehamn i . Regionalpolitiska skäl talar mycket starkt för att statlig verksamhet lokaliseras till länet. Enbart kommmun har förlorat över 1 000 statliga jobb. Det nya plan-och bostadsverket skall visserligen förflyttas till , men skärs sysselsättningen vid ned med ca 250 jobb , och risk för ytterligare en neddragning med lika många finns. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om delning av det nuvarande yrkesinspektionsdistriktet för och , så att kommer att utgöra eget distrikt. () () 1987/88 So711