ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Ub334 · 1988-01-25 00:00:00 — av m. fl. (s) om försöksverksamhet med engelska som C-språk vid gymnasium i Inom såväl arbets- som organisationslivet ökar kontakter med andra länder och då inte minst med länder i tredje världen. Vid dessa kontakter är goda språkkunskaper en förutsättning för ett framgångsrikt samarbete. Det finns därför ett stort behov av vidgade språkkunskaper inom många samhällssektorer. Här utgör många invandrarelever en outnyttjad resurs. Elever med invandrarbakgrund besitter en språklig kompetens och färdighet som på ett bättre sätt borde komma såväl individen som hela samhället till nytta. Invandrarundervisningen i skolan måste i större utsträckning tillvarata de språkkunskaper eleverna har med sig när de kommer till . Under de senare årens invandring har många nya elevgrupper kommit till . Det är barn och ungdomar från länder där engelskan inte varit det naturliga första främmande språket. Detta gäller bl. a. elever från och . Det är inte ovanligt att dessa elever har goda kunskaper i andra språk än sina hemspråk, såsom t. ex. arabiska. Dessa språk har för övrigt ofta utgjort undervisningsspråk för eleverna och det är inte ovanligt att eleverna därför besitter kunskaper som minst motsvarar gymnasial B-nivå. Detta gäller också elever från där ryskan har varit det första främmande språket. Emellertid utgör bristerna i engelska ett hinder för dessa elevers skolgång på gymnasienivå. Med nuvarande regler tvingas eleverna avstå från att studera engelska . För att få allmän behörighet för högskolestudier måste de efteråt läsa engelska inom den kommunala vuxenutbildningen. Detta medför en avsevärd förlängning av studietiden. Detta är oacceptabelt och tillvaratar inte elevernas förmåga och önskan att lära sig det för dem nya och viktiga språk som engelskan utgör. Det skulle underlätta för denna elevgrupp att få läsa engelska på den för dem naturliga C-nivån. På så sätt kunde tiden för komplettering till gymnasienivå avsevärt kortas ner, vilket innebär stora fördelar, inte minst ekonomiska. En försöksverksamhet med engelska som C-språk skulle lämpligen kunna förläggas till gymnasium i , där man bedriver en bred pedagogisk försöksverksamhet. gymnasiums elevområde omfattar i första hand , där antalet elever med invandrarbakgrund är mycket stort. En förutsättning för att låta denna elevgrupp läsa engelska som C-språk är att regeringen ger nödvändiga dispenser från vissa bestämmelser i skolförordningen så att en försöksverksamhet kan genomföras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om försöksverksamhet med engelska som C-språk vid gymnasium i . () () 1987/88 Ub334
mot · GB02Ub335 · 1988-01-26 00:00:00 — 1987/88 :Ub335 av m. fl. om den yrkesinriktade utbildningen i I årets budgetproposition uttalar utbildningsministern att det föreligger ett stort behov av en modernisering av den yrkesinriktade utbildningen i gymnasieskolan. avser regeringen att lägga fram en proposition med riktlinjer för en treårig försöksperiod med yrkesinriktad utbildning i gymnasieskolan. Försöksverksamheten, som bör bygga på de förslag som arbetsgruppen för översyn av de yrkesinriktade studievägarna (PGY) lade fram 1986, föreslås inledas /89. När det gäller lokaliseringen av försöksverksamheter framhålls att denna bör knytas till lämpliga orter. Som ett komplement till en sådan geografiskt utspridd verksamhet bör inom försöksverksamheten också prövas en modell med viss koncentration av försök inom flera utbildningsområden till några mer avgränsade områden, t. ex. län eller näraliggande gymnasieregioner. En sådan fullskalemodell bör enligt utbildningsministern ge bättre underlag för utvärdering av hur en fullt utbyggd yrkesutbildning fungerar i förhållande till arbetslivet. När det gäller lokaliseringen av den aktuella försöksverksamheten vill vi motionärer framhålla att av många skäl bör vara ett mycket lämpligt län för ett försök med en fullskalemodell. Länet är väl avgränsat och rymmer inom sig ett expanderande länscentrum, en rad tätorter av olika slag och en glesbygd som i länets norra del har Norrlandskaraktär. Vidare finns det i länet ett mångfasetterat näringsliv. I finns god beredskap för att genomföra ett fullskaleförsök med treåriga yrkeslinjer. Myndigheter, företag, fack, branschorganisationer och samtliga länets kommuner är positiva och har uttalat sitt stöd för försöksverksamheten. Ett försök i bör omfatta cirka 1500 platser, fördelade på hela länet. Försöket i kan bl. a. innehålla tekniska utbildningar, vårdlinje samt social servicelinje. Till detta kommer att det i såväl regionalt som lokalt pågår ett intensivt nydaningsarbete som bör ge ett bra klimat för försöksverksamhet även på skolans område. Erfarenheten visar att tillgången till en kunnig och engagerad personal är en förutsättning för företagens möjligheter att utvecklas och för möjligheterna att bygga upp nya företag. Ett försök i med treårig yrkesinriktad yrkesutbildning skulle därför betyda mycket för utvecklingsarbetet i länet. Detta skulle kunna bli ett verksamt regionalpolitisk! därför enligt vår mening mycket angeläget att den föreslagna verksamheten förläggs till . Länet vill på alla sätt medverka till att försöksverksamheten ska bli framgångsrik. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om treårig yrkesinriktad utbildning i gymnasieskolan. Bo Finnkvist (s) () () () 1987/88 Ub335
mot · GB02Ub336 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub336 av och (m) om läromedel till synskadade elever Det är ett känt missförhållande att synskadade elever har svårigheter att få nödvändiga läromedel. Punktskriftsläsande elever får därför nöja sig med läromedel inspelade på kassett, även i sådana ämnen som språk och ekonomi där utnyttjande av skriftspråk är väsentligt för inhämtande av kunskap i ämnet. Därtill kommer att såväl punktskriftsläromedel som övriga läromedel för synskadade distribueras så sent på terminen att det försvårar för de synskadade eleverna att följa takten i seende kamraters studiegång. RPH-Syn, rikscentralen för pedagogiska hjälpmedel för synskadade sorterar under SIL, . För att vinna den erfarenhet som resurscenters (TRC) pedagoger förfogar över borde enligt vår uppfattning RPH-Syn vara knutet till detta i stället för till SIL. Därigenom skulle förhoppningsvis de synskadades läromedel öka i kvalitet och behoven av utarbetande av eget material i brist på annat ej bli nödvändigt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om läromedel till synskadade.
mot · GB02Ub338 · 1988-01-26 00:00:00 — av och () om det kristna budskapets ställning i Allmän hederlighet och respekt för lag och ordning är sämre än vad som kan krävas i ett välståndssamhälle. Det stjäls för miljardbelopp i de svenska butikerna, enskilda hem vandaliseras, och människor blir ofta bestulna. Våldet breder ut sig och blir allt råare. har butiksstölderna ökat explosionsartat; . sker över tre miljoner snatterier, vilket gör 8 000 per dag. Ett normalt varuhus årsomsättning lär försvinna i hela genom snatteri. Omfattningen är olika i landet, värst i storstäderna. Enligt kostar det varje svenskt hushåll . , som man får betala genom högre priser på grund av butikssnatteriet. Läget är allvarligt, och handeln börjar nu satsa på information i skolorna. En otäck trend är nu också att våldsinslagen i samband med snatterier ökar. Personalen drabbas då snattare omhändertas i väntan på polis. Brotts- och våldsutvecklingen i övrigt ökar i en omfattning som är mycket oroande. Våldsamma överfall och stor skadegörelse hör till ordningen för dagen. Redan nedslagna sparkas, kvinnor överfalls, mobbning och trakasserier breder ut sig i skolan. Denna utveckling måste brytas. Alla måste vi ta ett ansvar så att förändringen kommer till stånd, annars hotas välfärdssamhället i sina grundvalar. I ett rättssamhälle spelar åtgärder som syftar till att förebygga brott en avgörande roll. Barn och ungdomar skall i hem och skola lära sig att ta ansvar för sig själva och känna respekt för andra människors liv och egendom. Det är djupt beklagligt att hem och skola inte lyckats fostra till ansvar och hederlighet, att lära de unga vad som är mitt och ditt, vad som är rätt och fel. Vi är övertygade om att den bästa information som kan ges inte minst de unga är insikter och kunskap i det kristna budskapet, Tio Bud, moral och etik. De goda målsättningar som fastslagits i läroplan (Lgr 80, s. 127128) har inte uppnåtts i praktiken, varför en skärpning måste ske. Respekten för människors olika värderingar i livsåskådningsfrågor, religion, politik och moral får inte leda till att grunden som det svenska samhället vilar på kristendomens moral och etik - rycks undan i utbildningen. Det är lätt att sänka moralen i ett land, men det är svårt och tidskrävande att bekämpa slapphet, våld och kriminalitet. I vårt land talas ofta om, och ställs krav på, förbättringar av olika slag - alltid avseende den yttre miljön. Det är nu hög tid att också sätta den inre miljön i fokus, att återupprätta känslan för ansvarstagande, hederlighet och medmänsklighet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om stärkande av det kristna budskapets ställning inom ämnet religionskunskap, 2. att hos regeringen begär förslag om skärpta förkunskapskrav för lärare i läroämnet religionskunskap, 3. att hos regeringen begär förslag om sådan utbildning och fortbildning för lärare i religionskunskap att de goda förutsättningarna i Lgr 80 kan uppnås. 1987/88 Ub338
mot · GB02Ub339 · 1988-01-26 00:00:00 — av () om C-språk i gymnasieskolan tilldrar sig allt större intresse. som ekonomisk stormakt börjar få en position på de svenska kartorna. Men är medvetandet litet om den japanska kulturen och språket. Vårt handelsutbyte med ökar. Förståelse och insikter i andra länders traditioner och samhällsskick är nödvändiga inte minst vid exportaffärer och handelsutbyte. Språkkunskaper är en av de bästa vägarna till en sådan förståelse. Av det skälet finns det stor anledning att göra japanska tillgängligt som C-språk på gymnasiet. Även många andra nu mindre vanliga språk kan komma att få stor betydelse, inte minst av handelsskäl. Det finns redan generösa regler för C-språksundervisning av mindre vanliga språk. Det krävs endast mer än fem elever på en skola för att undervisning ska kunna komma till stånd. Tyvärr informeras inte eleverna om denna generösa regel. De C-språk som anges i informationsmaterialet uppfattas därför som de enda möjliga att läsa. Dessutom informeras inte om på vilka skolor som vissa mindre vanliga C-språk ges. Den informationen kan vara av avgörande betydelse för hur en elev väljer gymnasieskola. Därför bör åt uppdras att se till att bättre information utgår till de elever som ska välja gymnasieskola om möjligheterna att läsa även mindre vanliga språk som C-språk. Både blanketterna för ifyllande av val av gymnasieskola och linjeval och övrigt informationsmaterial bör i detta sammanhang ses över. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om val av C-språk i gymnasieskolan.
mot · GB02Ub340 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub340 om omfördelning mellan delramar inom komvux Enligt förordning 1987:736 - förordning om timramar - är det möjligt för en kommun att under ett redovisningsår vid behov omfördela sina av länsskolnämnden fastställda kommunramar. Denna bestämmelse ger kommunerna en möjlighet att själva besluta om det mest effektiva utnyttjandet av timmar inom komvux fyra olika delramar, vilket är mycket bra. Paragraf 10 innehåller dock ett tillägg, som ibland omöjliggör kommunens självbestämmande. Ingen kommunram får dock genom en sådan omfördelning ökas eller minskas med . kan tyckas mycket då det gäller omfördelning. Låt mig med två exempel från visa att begränsningen kan utgöra ett hinder för en effektiv omfördelning. Innevarande läsår har kommun 960 tim. inom grundvux och 125 inom etapp 1. har 320 tim. inom grundvux och 900 inom etapp 1. Om ej kunde utnyttja 40 tim. inom grundvux och ville flytta över dem till etapp 1, skulle 40 tim. utgöra av grundvux, men av etapp 1. Detta betyder att grundvux skulle minska med , men etapp 1 skulle öka med , vilket inte är tillåtet. Att öka etapp 1 med tillåtna 12,5 tim. skulle knappast vara effektivt. Med endast 12,5 tim. kan man inte starta en ny grupp. har alltså med nuvarande bestämmelser mycket svårt att göra sina omfördelningar. Skulle vilja flytta över 32 tim. från grundvux till etapp 1, vore det helt lagligt, eftersom 32 tim. utgör av tilldelningen inom grundvux. Att flytta 40 tim. - från etapp 1, med dess tilldelning av 900 tim. - till grundvux vore dock ej tillåtet, eftersom 40 tim. är mer än de 32 tim. med vilket det är tillåtet att öka delramen grundvux i . Både och skulle alltså tvingas skriva till regeringen och anhålla om överflyttning av 40 tim. från en delram till en annan. Regeringens uppgift är knappast att syssla med omfördelning av några tiotals undervisningstimmar. Ett tillägg, Varje kommun har rätt att omfördela upp till 200 tim. utan hörande av regeringen, skulle betyda mindre pappersexercis för de mindre kommunerna. Stora kommuner som har en större fördelning av timmar och därmed en större flexibilitet. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen ändrar förordningen om timramar för utbildning för vuxna i enlighet med vad som i motionen anförts. 1987/88 Ub340
mot · GB02Ub342 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub342 Skolan skall ge eleverna kunskap som är viktig för dem senare i livet. För undervisare gäller att i varje ämne finna den substans som är mest betydelsefull för ämnets roll i tillvaron. Skolämnet religionskunskap är viktigt på många sätt. som undervisningen i ämnet skall orientera om olika religioner och deras roll bland utövarna, skall det ge sådan kunskap, att elevernas möjlighet att välja livsåskådning underlättas. Personligt ställningstagande är elevens eget ansvar. Skolans ansvar är att det underlag som detta ställningstagande grundas på skall vara sakligt och Skolan skall hjälpa eleverna att bearbeta frågorna inför livet (Lgr 80). Givetvis måste kristendomen ha en särställning i de svenska skolornas religionsundervisning. Den kristna etiken är grundläggande för den svenska kulturens värderingar. Efter att ha tagit del av en aktuell studie har vi bl. a. konstaterat följande: o Ämnet religionskunskap lämnas ofta åt sidan på mellanstadium. När tidsbrist uppstår, drabbas detta ämne mycket ofta. o nonchaleras ofta som läromedel. Läroplanens anvisning om att eleverna skall få vidgade kunskaper om den kristna religionen med i centrum (Lgr 80) tycks inte ha tagits på allvar i religionsundervisningen. Lärarna har ofta alltför bristfälliga kunskaper i ämnet. Det är relativt vanligt att lärare visar bristande engagemang för religionsundervisningen. Alltför ofta uppfattar elever lärarnas attityd som negativ eller nonchalant. Vi noterar alltså allvarliga brister när det gäller religionskunskapsämnets status och behandling i . Vi anser att åtgärder måste vidtagas för att ämnet skall kunna få den roll som läroplanen för anger. Målet bör vara att eleverna blir motiverade att självständigt taga ställning med respekt för fakta och med öppenhet för sakliga argument (Lgr 80). Det är t. ex. viktigt att samverkan mellan skola och trossamfund planeras så att skolan kan visa var eleverna på sin fritid kan få fördjupad kunskap om religioner - främst kristendomen. För varje kommun - eller annat område - bör någon ansvara för skolans samverkan inom religionskunskapsområdet. Lärarnas utbildning och fortbildning bör förstärkas. Läromedlen bör bli föremål för översyn. Framställning av läromedelspaket i religionskunskap bör stimuleras. Vi föreslår att de utvärderingar som pågår angående religionskunskapsämnet i får till följd att en omfattande lärarfortbildning i ämnet genomförs. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att genom förstärkta insatser för lärarnas utbildning och fortbildning samt översyn av läromedlen aktualisera och förbättra religionskunskapsämnets ställning i . () () 1987/88 Ub342
mot · GB02Ub344 · 1988-01-21 00:00:00 — av Hans Nyhage (m) om betygsmedelvärdet vid behörighetskomplettering Enligt gällande bestämmelser i högskoleförordningen skall betyg, som kompletteras för erhållande av behörighet (kompletteringsbetyg) medräknas, om det är lägre än det ursprungliga betygsmedelvärdet. Detta innebär att en komplettering kan komma att sänka en sökandes betygsmedelvärde men däremot inte höja det. Det logiska och rättvisa i detta förhållande måste verkligen ifrågasättas. Så länge den anmärkningsvärda bestämmelsen gäller, att det är viktigare när kunskaperna inhämtas än att de inhämtas, dvs. att s. k. konkurrenskomplettering inte medgives, är det väl ändå rimligt att en nödvändig behörighetskomplettering uteslutande är enbart detta. Den skall således inte kunna medföra en sänkning av betygsmedelvärdet. Varför skall ett betyg medräknas när det sänker medelvärdet men inte när det höjer detta? Den ifrågavarande betstämmelsen i högskoleförordningen är enligt min mening felaktig. Den bör ändras, vilket bör ge regeringen till känna. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behörighetskompletteringens påverkan på betygsmedelvärdet. Hans Nyhage (m)
mot · GB02Ub345 · 1988-01-21 00:00:00 — 1987/88 :Ub345 av och Hans Nyhage (m) om betygskompletteringen Gällande bestämmelser om betygskompletteringar är orättvisa och drabbar många elever hårt. Nytt slutbetyg från får utfärdas för vuxenstuderande, men först efter det att det ursprungliga slutbetyget gavs. Den som beviljats utbildningsbidrag enligt bestämmelserna för arbetsmarknadsutbildning och den som har beviljats särskilt vuxenstudiestöd för studie på grundskolenivå kan få nytt slutbetyg tidigare än . Dessa bestämmelser innebär att möjligheter till omprövning av ett givet betyg bara ges åt vissa. Många elever vill komplettera sina betyg utan vare sig utbildningsbidrag eller vuxenstudiestöd. Många skoltrötta ungdomar får efter det att de slutat tillbaka sitt studieintresse och vill skaffa sig vidare utbildning men finner att deras betyg inte räcker till för att få möjlighet att söka den med framgång. Då måste det ju var helt fel att samhället inte tar till vara alla ungdomars studieintresse och utbildningsambitioner utan tvärtom reser hinder för en del av dem genom förbud och tillhöftade tidsgränser när de vill bättra sina betyg. Kompetensbestämmelserna vid intagning till olika utbildningsvägar skall naturligtvis utgå från de kunskaper man måste ha för att söka till en utbildning och för att klara den. Det skall inte spela någon roll vid vilket tillfälle eller på vilket sätt kunskaperna har inhämtats. I en kammardebatt i detta ärende hävdade utbildningsutskottets ordförande, : Om vi ändrar på det nuvarande betygssystemets grundläggande bestämmelser, som ändå har ett stort mått av relativitet i betygsättningen, kan man ha anledning att också se på frågan hur bestämmelserna för att komplettera betyg skall se ut. Från moderat håll kräver vi i andra motioner en förändring av betygssystemet. Men även med den nuvarande modifierade relativa betygsättningen kan bestämmelserna ändras. Tidsgränsen är godtyckligt satt. Varför upphör relativiteten att gälla just ? Varför inte efter tre eller två eller ett? Vi ser ingen skillnad mellan de kunskaper man skaffar sig inom komvux eller AMU och dem man inhämtar på annat sätt efter avslutad skolgång. Kan en elev vid prövning visa att dennes kunskaper i ifrågavarande ämne motsvarar eller överskrider vad som fordrades för att få en femma i 1 1987188.3 sami. 1987/88 Ub345 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att alla elever skall ha rätt att genom kompletterande studier förbättra sina betyg och få tillgodoräkna sig dessa betyg i merithänseende. () Hans Nyhage (m) slutbetyg i jämförelse med kamraterna i dåvarande klass är det ett bevis på förkovran, som vederbörande måste få intyg på. Därför bör alla elever utan tidsbegränsning och andra hinder ges rätt att genom kompletterande studier och prövningar förbättra sina betyg och få tillgodoräkna sig dessa betyg i merithänseende. Detta skall gälla såväl grundskole- som gymnasiebetyg. Den här frågan är så viktig för så många ungdomar , att bestämmelserna bör ändras. Det är ungdomarnas framtid det gäller.
mot · GB02Ub346 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub346 av m. fl. om den grundläggande yrkesutbildningen för har inneburit en radikal förändring av kommunernas hemtjänstorganisation. Förväntningarna och kraven på denna organisation har blivit allt större. förväntas kunna lösa de problem som tidigare olika slag av institutioner klarade. Utslussning av långtidsvårdade psykiatriska patienter har skett från sjukhusen och fört med sig höga krav på social service. Allt fler äldre människor med åldersdement beteende kommer att vistas i gruppboende eller i sina hem. Arbetet med människor med missbruksproblem utgör en tung och svår uppgift för hemtjänstpersonalen och önskemål om fortbildning och handledning kommer ofta till uttryck från vårdbiträdena. De mål och riktlinjer som regering och riksdag beslutat om då det gäller vård och omsorg av äldre och handikappade liksom de handlingsprogram som utarbetats på central nivå förutsätter en väl fungerande hemtjänst. Den planerade utbyggnaden av fram innebär behov av ytterligare 30000 vårdbiträden. Yrkeskåren består av ca 95 000 personer enbart i anställning. Pensionsavgångarna är stora liksom personalomsättningen i övrigt. Antalet elever på social servicelinje är färre än 2 000. Det behövs långt mycket kraftfullare utbildningsinsatser från samhällets skolväsende jämfört med dagsläget. Detta är en av förutsättningarna för att de politiska målen för ska kunna nås. Det finns ett allvarligt glapp mellan de socialpolitiska och de utbildningspolitiska målen. Den ur rekryteringssynpunkt viktigaste målgruppen för är vuxna människor med livserfarenhet. prioriteras endast de yngsta i gymnasieskolan. Komvux når med dagens regelsystem bara de som redan har yrkeserfarenhet. Det är enligt vår mening nödvändigt att för dem som söker till vårdutbildningar i vuxen ålder inte ska hindras av att yngre, främst 16-17-åringar, är prioriterade. Vidare måste systemet för intagning till komvux ses över. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att prioriteringen vid intagning till vårdutbildningar upphör, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i Mot. motionen anförts om en översyn av intagning till komvux-utbildning. () ()