mot · GB02N28 · 1988-03-22 00:00:00 — av m. fl. (m) Mot. med anledning av prop. 1987/88:90 om energipolitik 1987/88 inför 1990-talet N28 1 Sammanfattning ' 2 2 Förutsättningar för energipolitiken 2 2.1 Svenskt kärnkraftsprogram 2 2.4 Utvärdering av olyckan i Tjernobyl 3 2.5 Socialdemokratisk energipolitik 5 2.8 Regeringens förslag 7 3 Följder av förtida avveckling 7 3.2 Konsekvenser för hushållen 11 3.2.1 Eluppvärmda småhus 11 3.3 Konsekvenser för den svenska industrin 12 3.3.1 Försämrad konkurrenskraft 12 3.3.2 Regionalpolitiska effekter 13 1 1987/88. 1 Sammanfattning Mot. Regeringens förslag att inleda avvecklingen av kärnkraften redan under åren 1995-1996 är ett meningslöst slöseri med resurser som kommer att försämra miljön och orsaka arbetslöshet. Det finns inga sakliga skäl att genomföra en förtida avveckling som kommer att kosta . Regeringens förslag är avsett att överbrygga intern splittring inom det socialdemokratiska partiet. Kostnaden för att tillfredsställa en liten grupps intressen blir hög både för den svenska miljön och för vårt folks välstånd. Välståndet är till betydande del byggt på den goda tillgången till elenergi. I många viktiga industribranscher krävs mycket energi. Att stänga två reaktorer kommer att leda till ökade elpriser. Det kommer att drabba hushållen, främst sådana med elvärme, och elintensiva industrier. Regeringens förslag innebär att socialdemokraterna väljer att bryta mot resultatet av folkomröstningen 1980. Moderata samlingspartiet står fast vid folkomröstningens utslag, som innebär att reaktorerna skall nyttjas så länge de uppfyller säkerhetskraven och att avvecklingstakten skall bestämmas med hänsyn till sysselsättning och välfärd. Ju längre de svenska reaktorerna drivs, desto bättre blir förutsättningarna att ersätta dessa med miljövänliga kraftverk. 2 Förutsättningar för energipolitiken fanns det en begynnande medvetenhet om att de svenska vattenkraftsreserverna inte skulle räcka till framtida elkraftsbehov. Under politisk enighet startades ett forsknings- och utvecklingsprogram som syftade till att utveckla svensk kärnkraftsteknologi. drevs ett kärnvärmeverk i bostadsområdet utanför . Det statliga bolaget utvecklade teknik för en s. k. tungvattenreaktor. En sådan uppfördes vid vid södra sida, men den togs aldrig i drift, eftersom den inte uppfyllde säkerhetskraven. 1972 togs första kärnkraftverk i drift. Det byggdes av ASEA-Atom för det privata kraftkonsortiet KärnkraftsGrupp (OKG). 1973 beslutade om ett kärnkraftsprogram som omfattade elva reaktorer. 1975 beslutades om en utbyggnad med ytterligare två reaktorer. 1979 gjorde socialdemokraterna en oväntad omsvängning i fråga om kärnkraften. före valet lät de påskina att de övervägde en avveckling av de svenska reaktorerna. För att avföra energifrågan från valrörelsen hänsköts frågan till en folkomröstning. Inför folkomröstningen ställde sig partierna bakom olika alternativ. tern och vpk förenades om linje 3 med krav på avveckling . 1, som stöddes av moderata samlingspartiet, och linje 2, som fick stöd av socialdemokraterna och , hade identiskt lika text på framsidan av röstsedeln. Där stod: Kärnkraften avvecklas i den takt som är möjlig med hänsyn till behovet av elektrisk kraft för upprätthållande av sysselsättning och välfärd. För att bl. a. minska oljeberoendet och i avvaktan på att förnybara energikällor blir tillgängliga används högst de 12 kärnkraftsreaktorer som är i drift, färdiga eller under arbete. Säkerhetssynpunkter blir avgörande för den ordning i vilken reaktorerna tas ur drift. På baksidan av linje 2:s röstsedel stod bl. a.: Elproduktion genom oljeoch kolkondenskraftverk undviks. Vid folkomröstningen röstade på linje 1, på linje 2 samt på linje 3. Som ett inslag i folkomröstningskampanjen lade linje 2 fram en text som kallades awecklingsplan. I denna uppskattade man den tekniska livslängden för reaktorerna till . efter folkomröstningen lade den dåvarande trepartiregeringen fram en energipolitisk proposition baserad på folkomröstningsresultatet. Vid riksdagsbehandlingen lyckades socialdemokraterna genomdriva ett riksdagsbeslut där 2010 utpekades som för drift av kärnkraftverk. Moderata samlingspartiets riksdagsledamöter biträdde inte detta beslut. Riksdagsbeslutet borde, enligt vår mening, även på denna punkt ha motsvarat det som stod på av de avlämnade röstsedlarna - att säkerhetssynpunkter skulle avgöra avvecklingen. 2.4 Utvärdering av olyckan i Tjernobyl skedde en allvarlig olycka i en sovjetisk kärnreaktor i Tjernobyl. Reaktorn var av s. k. RBMK-typ, vilket innebär att reaktorn var en lättvattenkyld, grafitmodererad kanalkokarreaktor. Den typen av reaktor byggs och drivs numera endast i och dess satellitstater. Reaktorns konstruktion är utformad för att underlätta produktion av vapenplutonium. Olyckan gav upphov till förhöjd radioaktivitet i stora delar av . Nedfallet över vissa delar av var högre än över några andra områden utanför . efter olyckan var informationen från de sovjetiska myndigheterna praktiskt taget obefintlig. Det var därför naturligt att många svenskar kände stor oro inför en kärnkraftsolycka vars förlopp och omfattning då var okända. 1* 1987/88. förändrades den sovjetiska attityden och de sovjetiska myn- Mot. digheterna lämnade ett omfattande material till (den internationella N28 Genom har de svenska myndigheterna, främst SKI () och SSI (), fått omfattande kunskap om olycksförloppet i Tjernobyl. Olyckan förorsakades av en rad missgrepp och flagranta brott mot säkerhetsbestämmelserna. Att olyckan fick det katastrofartade förloppet berodde emellertid på RBMK-reaktorernas konstruktion. På en lång rad punkter avviker den konstruktionen från de kokar- och tryckvattenreaktorer som nyttjas i och de flesta andra västländer. Den allvarligaste konstruktionsmässiga skillnaden är att den aktuella reaktortypen är radiofysikaliskt instabil och har positiv ångbildningskoefficient. Det innebär att en driftsstörning kan leda till plötsliga, okontrollerade effekthöjningar som gör att kylsystemet slås ut. Andra allvarliga brister i den sovjetiska reaktorkonstruktionen är: Inga ordentliga system för automatisk avstängning vid driftsstömingar Antändbar grafit i reaktorn Orsaken till att olyckan i Tjernobyl fick följdverkningar långt från olycksplatsen, t. ex. i , var att reaktorn till stor del var fylld med det antändbara ämnet grafit. När detta tagit eld spreds radioaktiva partiklar till hög höjd på grund av värmeutvecklingen i grafiten. Efter olyckan tillsattes, i full politisk enighet, en expertgrupp med uppdrag att granska orsakerna till och dra eventuella slutsatser med avseende på de svenska reaktorerna. Expertgruppen för kärnsäkerhet och miljö, som bestod av främsta experter på reaktorsäkerhet och strålskydd, utvärderade olyckan i Tjernobyl mycket noga. De hade tillgång till det omfattande material kring reaktorkonstruktionen och olycksförloppet som de sovjetiska myndigheterna ställt till förfogande. Den svenska expertgruppen hade även omfattande kontakter med andra länders experter på kärnkraftssäkerhet. Expertgruppen skrev bl. a.: Allmänt kan konstateras att olyckan i Tjernobyl inte bragt några tidigare okända säkerhetsfrågor, som inte belysts i tidigare säkerhetsanalyser av svenska och utländska reaktorer. Den redovisade noga de stora skillnaderna mellan de svenska reaktortyperna och den aktuella sovjetiska reaktorn och konstaterade: De ovan angivna tekniska skillnaderna leder till slutsatsen att olyckan i Tjernobyl inte ger anledning till att ompröva den tekniska riskbilden vad gäller haverier i svenska reaktorer. som expertgruppen för kärnsäkerhet och miljö utredde konsekvenserna av utredde den också effekterna av en snabb avveckling av kärnkraften. Expertgruppen tog avstånd från en sådan avveckling. 2.5 Socialdemokratisk energipolitik Mot. lade regeringen fram en proposition om energipolitiken (proposition 1986/87:159). I den instämde regeringen i expertgruppens ovan redovisade slutsats beträffande säkerhetsbedömningen. Likväl ansåg regeringen att kärnkraftsawecklingen borde inledas . Regeringen skrev då: Avsikten med utvecklingsprogrammet är att i intervallet 1993-1995, med den nya energitillförseln, en reaktor skall kunna tas ur drift. I intervallet 1994-1996 bör vi med denna tillförsel av ny energi och hushållningens resultat ha kompiit så långt att vi skall kunna ta en andra reaktor ur drift. Tillförseln av ny energi och hushållningens resultat avgör dock när avvecklingen av reaktorer kan påbörjas. Regeringens målsättning avvek således helt från de slutsatser som kan dras utifrån utvärderingen av . Regeringens ställningstagande var uppenbart resultatet av en intern maktkamp inom det socialdemokratiska partiet. Socialdemokraternas verkställande utskott gav efter för de ledamöter som främst av taktiska skäl snabbt ville inleda en förtida kärnkraftsavveckling. Det är uppenbart att vissa grupper inom det socialdemokratiska partiet tror att partiet kan vinna röster genom att utlova en stängning av två reaktorer . var socialdemokraterna inte förmögna att konkret förklara hur en avveckling av två reaktorer rent praktiskt skulle genomföras. Det fanns i proposition /87:159 inte tillstymmelse till kalkyl över kostnader eller miljömässiga konsekvenser av den förtida avvecklingen . Trots detta genomdrev regeringen sitt förslag i . Därmed hade , utan tillgång till något ordentligt underlagsmaterial, uttalat att det skulle vara möjligt att lägga ner två reaktorer i tidsintervallet 1993-1996. Efter beslut lät regeringen statens energiverk utreda konsekvenserna av att stänga två reaktorer - den s. k. tvåreaktorutredningen. utredning Avveckling av två reaktorer presenterades strax . Denna utredning var behäftad med en lång råd fel och brister. Den moderate ledamoten i styrelse skrev i sin reservation mot beslutet att lägga fram betänkandet: utredning är ett rent beställningsarbete. Antaganden, prognoser och ekonomiska bedömningar har lagts till rätta för att stämma med den socialdemokratiska regeringens avvecklingsstrategi efter det att tvåreaktorsutredningen lagts fram sändes nedanstående rapporter på snabbremiss: Avveckling av två reaktorer från statens energiverk. 1500 MW extra elproduktion till mitten av från Kraftsam. Förutsättningarna för utbyggnad av kraftvärme från . Remissomgången hade uppenbarligen inte till syfte att inhämta åsikter Mot. 1987/88 och fakta från sakkunniga instanser. Remisstiden var ytterligt kort - mindre N28 än en månad från 1987-12-16 till . Med tanke på jul- och nyårshelgerna innebar det att de flesta remissinstanserna i realiteten inte hade mer än cirka en veckas arbetsdagar på sig att utarbeta ett remissvar i en fråga som kan komma att kosta . underlät att bereda berörda kommuner möjlighet att yttra sig. Motivet lär ha varit att man från ansåg att dessa kommuner ändå aldrig skulle hinna ha sammanträde för att ta ställning till utredningsmaterialet. Ungefär remissbehandlades ytterligare utredningar av betydelse för den framtida energipolitiken. Elhushållning , SOU 1987:68-69, betänkande av elanvändningskommittén. Styrmedel för att reglera särskilt elkrävande industri, utredning från statens energiverk. Statistik och prognoser på energiområdet, SOU 1987:65, betänkande av utredningen om el och inhemska bränslen. Det är uppenbart att regeringen inte velat ta hänsyn till remissvaren inför arbetet med den nu föreliggande propositionen. Remisserna hade inte någon betydelse. Det socialdemokratiska partiets verkställande utskott hade redan bestämt den energipolitiska inriktningen. De remissvar som lämnats är med få undantag kritiska mot tvåreaktorutredningens slutsatser. Förutom den s. k. Folkkampanjen för kärnkraftsavveckling är det bara LRF, och som utan större reservation tillstyrker den förtida kärnkraftsawecklingen. De andra remissinstanserna har invändningar beträffande miljökonsekvenser, elförsörjningsmöjligheterna och de samhällsekonomiska effekterna. vill vänta på nyutvecklad teknik innan beslut om nya stora kraftverk tas. varnar för ökade hälsorisker från bl. a. radon och mögel vid en tidig kärnkraftsavveckling. avvisar en storsatsning på kol. Koldioxidutsläppen i skulle öka , om dagens kämkraftsel ersattes med el från kolkondens. Oacceptabelt, säger , som anser att detta skulle försvåra möjligheter att agera för internationellt bra miljölösningar. Farhågor för hotande elbrist är vanligt förekommande i remissvaren. a. varnar statens pris- och redan 1992-1993, eftersom statens energiverk anses ha grovt underskattat elförbrukningens fortsatta utveckling. Skulle prognos infrias, innebär det ett markant trendbrott. Kemikontoret m. fl. anser t. ex. att de faktorer som skulle möjliggöra ett sådant inte har påvisats. Samhällskostnaden för en förtida avveckling med två reaktorer anses 6 också ha underskattats. Kraftindustrin menar att det handlar om 25-30 Mot. SPK hävdar att endast till en del beaktat de N28 samhällsekonomiska kostnader som en förtida avveckling medför. () anser att svensk industri - och ekonomi ändå får svårt att klara den internationella konkurrensen. Förvärras bilden ytterligare av elprishöjningar som inte drabbar konkurrentländerna ökar svårigheterna att få balans i ekonomin. Utslagningen av industrier och delar av branscher, främst kemiindustri samt järn- och stålverk, ökar. Regeringen föreslår i föreliggande proposition att skall besluta att en reaktor skall tas ur drift 1995 och den andra 1996. Regeringen har inte velat ange vilka reaktorer som skall avvecklas, men den har uttalat att det är en reaktor vardera i kärnkraftverken i och som skall läggas ned. Inom det socialdemokratiska partiet har man inte kunnat enas om huruvida de två bortfallande reaktorernas elproduktion skall ersättas med ny produktionskapacitet eller om elförbrukningen skall tvingas ned. I brist på enighet skjuter regeringen den frågan framför sig. Liksom tidigare talar den om båda alternativen men vidtar få åtgärder för att åstadkomma resultat. Regeringen förordar en s. k. kontrollstation 1990 för att utvärdera utvecklingen . Därefter skall beslut tas om att bygga nya kraftverk eller att höja elpriserna ytterligare i syfte att minska förbrukningen. I propositionen återfinns på många ställen hänvisningar till att en viss fråga måste utredas eller utvärderas . Det är uppenbart att för stora delar av regeringens energipolitik krävs ytterligare många månaders interna diskussioner innan det socialdemokratiska partiet är enigt. Däremot har miljö- och energiministern deklarerat att, oavsett hur utvecklingen blir , kommer hon aldrig att acceptera att fortsätter att nyttja sina kärnkraftverk. Det hade varit rimligt om regeringen först genomförde en grundlig utredning av konsekvenserna av den föreslagna förtida kärnkraftsawecklingen innan den beslutade sig. får varken eller allmänheten ordentliga möjligheter att väga kärnkraftens för- och nackdelar mot problemen med andra energislag. 3 Följder av förtida avveckling En förtida avveckling av kärnkraften kommer att innebära en kraftig belastning för den svenska ekonomin. Att inleda avvecklingen kommer, förutom effekterna för enskilda hushålls och företags ekonomi, också att vara skadligt för miljön. Eftersom regeringen ännu inte bestämt hur man praktiskt skall gå till väga för att stänga de två reaktorerna går det inte att exakt förutsäga konsekvenserna. Remissmaterialet och andra källor gör det dock möjligt att visa på några av de effekter som regeringens förslag skulle medföra. Kärnkraftsawecklingen får inte leda till att elförsörjningen blir en faktor som hämmar landets industriella och ekonomiska utveckling, skriver miljö- och energiministern i propositionen. I själva verket innebär regeringens förslag just att elförsörjningen blir en sådan hämmande faktor. I ett högt utvecklat industrisamhälle som ställs berättigade krav på en väl fungerande elförsörjning. Kraven på driftssäkerhet måste ställas mycket högt. En avveckling av de två reaktorerna gör att elproduktion - i både effekt- och energiavseende - kan komma att bli alltför liten. I tvåreaktorutredningen skisserades en elförbrukning 1997 på . Många tunga remissinstanser framhöll att detta var en orimligt låg nivå. Elförbrukningen var preliminärt . Det betyder i realiteten att tvåreaktorutredningen förespråkade en frysning av elförbrukningen på nuvarande nivå. har elförbrukningen ökat /år. Regeringen har avvikit något från tvåreaktorutredningen genom att säga att elsystemet bör planeras för en elanvändningsnivå på /år. Även detta är en orealistiskt låg nivå. Det innebär att elförbrukningen bara skulle öka med . Flera remissinstanser framhåller att man måste planera för att elförbrukningen kan bli högre. säger t. ex. att kraftindustrin rimligtvis måste planera för . anser att kraftsystemet måste planeras för en elförbrukning av . Även LO redovisar i sitt remissvar en rad faktorer som medverkar till att höja elförbrukningen. Genom att presentera en elförbrukningsprognos som ligger på en låg nivå kan regeringen hävda att nuvarande elproduktionsanläggningar i stort sett skulle räcka för behovet . Därigenom slipper regeringen det politiska problemet att berätta vilken ersättningskraft den tänker sig. Elförbrukningen kan minska något om elpriserna höjs. Priselasticiteten för elförbrukning är emellertid låg, vilket innebär att det krävs en stor prisökning för att förbrukningen skall minska. Till stor del har både hushåll och industri genom sitt teknikval redan bestämt elförbrukningen framåt. Endast mycket dramatiska prishöjningar gör att hushåll och företag byter till mindre elkrävande utrustning. Regeringen har lagt ett förslag om förändrade avkastningskrav för . Det förslaget kommer att innebära att elprisnivån i höjs med /kWh. Den höjningen kommer att slå igenom i full utsträckning . I föreliggande proposition säger regeringen att det skall finnas en s. k. kontrollstation 1990. Då skall det övervägas vilka ekonomiska styrmedel som krävs för att regeringens målsättning att hålla tillbaka elförbrukningen skall kunna uppnås inför nedläggningen av de två reaktorerna. Regeringen säger sig tro att det finns potentiella eleffektiviserings- och besparingsåtgärder på . Några konkreta metoder för att uppnå detta redovisas inte. Visserligen inrättas ett nytt statsbidrag och en s. k. energiteknikfond, Mot. men det kommer knappast att leda till de massiva förändringar av elkon- N28 sumtionen som måste till för att hindra en ökad användning av elkraft. I klartext innebär regeringens förslag en förhållandevis svag ökning av elpriserna ; därefter måste man räkna med en mycket kraftig elprishöjning. Hur stor den blir beror helt på om det blir möjligt att bygga ersättningskraftverk. Energiministern har presenterat en skiss över elsituationen . Vid en första anblick verkar det som om det skulle finnas möjligheter att bygga nya milj ovänligare kraftverk. En närmare analys av propositionen visar att det i själva verket knappast kommer att gå att ordna någon annan ersättning än kondenskraftverk. säger i sitt remissyttrande: Det går inte att garantera att nya kraftanläggningar kan tas i drift till 1995 för att ersätta avställd kärnkraft. Startas en snabb utbyggnad nu måste vidare denna baseras på beprövad teknik. I annat fall riskeras med störningar i elförsörjningen . Anmärkningsvärt nog kommer det största enskilda tillskottet i energiministerns skiss från en ökad elproduktion i de tio kärnkraftsreaktorer som enligt förslaget skall få drivas 1997. Övriga tillskott består bl. a. av ökad exploatering av vattenkraften. Socialdemokraterna skulle vilja offra flera av de stora orörda älvarna. har de inte kunnat få politisk majoritet för detta. Vi moderater finner ingen anledning att förstöra värdefulla och unika naturmiljöer genom vattenkraftsutbyggnad när existerande kärnkraftverk i stället kan nyttjas. Även om regeringen skulle få stöd bland andra partier för att bygga ut t. ex. kan det knappast förbättra elförsörjningen 1997. Först krävs en omfattande projektering, därefter en prövning i vattendomstol, och sedan tar det att bygga stora nya kraftverk. Därför är det inte ens tekniskt realistiskt att räkna med att utbyggnad av de orörda älvarna skall kunna vara en ersättning för de reaktorer som regeringen vill lägga ner . Däremot är det givet att dessa älvar kommer att allvarligt hotas i samband med den våg av reaktornedläggningar som regeringen planerar under det därpå följande decenniet. Energiministern förlitar sig på de mindre utbyggnadsprojekt som finns i den s. k. vattenkraftsplanen. Många av dessa kommer emellertid inte heller att kunna slutföras för regeringens reaktomedläggning bl. a. på grund av motstånd från lokalbefolkning, naturvårdare och fritidsfiskare. Bland de förnyelsebara energikällorna nämns även vindkraften. Försiktigtvis garderar sig regeringen genom att ange ett intervall på mellan 0 och . Det är orealistiskt att inom överskådlig tid räkna med någon substantiell elproduktion från vindkraft. El från vindkraftverk är alldeles för dyr. Därtill kommer driftsmässiga problem bl. a. vid stiltje. Energiministerns tidigare presenterade vindkraftsplaner med flera tusen vindkraftverk 9 längs kusterna och långt ute till havs kan därför i nuvarande läge betecknas Mot. 1987/88 som önsketänkande. beräknar i sin energibalans att det skulle vara möjligt att nettoimportera förhållandevis stora mängder el, . Det är osäkert om det finns tillgängliga mängder elkraft att köpa från våra grannländer. I både och pågår en diskussion om hur man där skall öka elproduktionsförmågan. Om elkraft skall importeras från innebär det kraft från de mest marginella danska kraftverken - gamla oljeoch kolkondenskraftverk utan ordentlig rökgasrening. Föroreningarna från dessa kommer huvudsakligen att drabba . Därmed återstår i realiteten enbart möjligheten att producera el i genom förbränning av fossila bränslen. Detta kan ske genom kraft värmeverk, kolkondenskraftverk eller med hjälp av gaskombikraftverk. Tekniken med gaskombikraftverk är under utveckling. Ännu finns det ingen sådan anläggning i . En förutsättning för att gas skall kunna utnyttjas är att gasnätet byggs ut. har fått betala ett högt pris för naturgasen. För att kunna få något lägre priser är det nödvändigt att ansluta till ytterligare minst ett gasnät, vilket kan förväntas ta . Även om gas kan levereras från två eller flera leverantörer kommer gaskraftverken att producera el till höga priser. Därför finns det anledning att betvivla att gasen är realistisk som ersättningskraft till de nuvarande kärnkraftverken. Därmed återstår att nyttja endast kol och olja. hävdade att de två stora oljekondenskraftverken i och skulle kunna användas. De byggdes som baskraftverk, men driften inskränktes när billigare och icke miljöstörande kärnkraftverk kunde tas i drift. Oljekondenskraftverken utnyttjas endast under mycket korta tider men skulle i princip kunna drivas kontinuerligt under en stor del av året. framhåller dock i sitt remissyttrande: Befintliga oljekondensanläggningar utnyttjas som reserv för extrema situationer som köldtoppar och torrår. Denna reserv behövs även fortsättningsvis. I propositionen räknar regeringen upp ett antal värmekraftverk som befinner sig på olika planeringsstadier. Om alla dessa planer förverkligas skall värmekraftverk där kol i större eller mindre mängd nyttjas för värmeoch elproduktion byggas i , , , , , , , , samt . Med tanke på de opinionsyttringar som funnits mot att elda kol i värmekraftverk i närheten av bostadsområden är det inte troligt att det kan ske en så snabb utbyggnad som regeringen hoppas på. Slutligen återstår traditionella kolkondenskraftverk. Även beträffande dessa är det svårt att förstå hur regeringen kan tro att dessa skall kunna vara färdiga att ta i drift som de två reaktorerna avvecklas. Genom att forcera miljöprövning och annan tillståndsgivning kan det kanske vara möjligt att slutföra något . Förberedelser för ett stort kolkondenskraftverk i pågår hos . Regeringen försöker dölja detta under benämningen demonstrationsprojekt.