mot · GB02Sf539 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf539 beslut om invandrar- och minoritetspolitiken innebär början på en utveckling som skulle tillförsäkra invandrare inte bara lika ställning som landets ursprungsbefolkning utan också en möjlighet att här i landet bevara det egna språket och den egna kulturen. Senast vid 1985/tog ställning till invandrarpolitiken i stort. Riktlinjerna bekräftades, med viss anpassning till den utveckling som hade skett . har emellertid ett viktigt förhållande inträtt som det finns anledning att uppmärksamma: antalet asylsökande till har ökat starkt. En följd av detta har blivit att intresset på det invandrarpolitiska området främst har koncentrerats på flyktingmottagning och stora insatser av frivilliga organisationer, kommuner och statliga myndigheter har gjorts och görs på området. har kunnat hävda sin ställning som ett i internationell jämförelse vidsynt land när det gäller flyktingpolitik. I sin anslagsframställning 1987 skriver bl. a. att invandrarnas organisationer är mycket oroade över att deras önskemål och krav inte kan beaktas tillräckligt. Verket har blivit tvingat till en mycket hårdare prioritering än tidigare av frågor som rör äldre invandrargrupper. Det invandrarorganisationerna särskilt har i tankarna är de viktiga delar av invandrar- och minoritetspolitiken i som handläggs av . Utvecklingen av svensk invandrarpolitik har i stort sett kunnat ske i politisk enighet. I hög grad har det varit just statsmakterna som drivit utvecklingen framåt. Härvidlag är det en skillnad jämfört med många andra områden, där det främst varit olika intressegrupper som varit pådrivande. Det har således varit staten som definierat förutsättningarna, villkoren och gränserna för välfärdsutvecklingen för de etniska minoritetsgrupperna. förefaller det dock som om statens roll kommit att bli snarare tillbakahållande än pådrivande. Staten har antingen direkt sökt minska sitt inflytande på området genom att t. ex. delegera beslut till nivå eller också har staten direkt infört olika begränsningar i det minoritetsstöd som utgår. Det finns alltså inslag i den invandrarpolitiska bilden som antyder att det kanske håller på att ske en förändring av det statliga engagemanget på området. Man kan också peka på vissa formuleringar , bl. a. också i årets budgetproposition, att hemspråksundervisningen med fördel kan förläggas till icke-schemabunden tid i skolan. Tillfälliga förändringar av invandringens storlek eller sammansättning bör inte få inverka på den politik vi för utan att har kunnat ta ställning till detta. Vi anser därför vidare att det är viktigt att fortlöpande utvärdera invandrarpolitiken. Detta kan ske genom forskningens försorg. Dessutom är det dock av största vikt att av regeringen får en redovisning av utvecklingen på de olika invandrarpolitiska områdena. En sådan redovisning kan exempelvis grundas på sammanställningar som invandrarverket, och får i uppdrag att gemensamt utföra. En sådan redovisning bör vidare vara återkommande. Detta kan ske antingen i samband med budgetpropositionen eller i en särskild skrivelse till , på liknande sätt som sker i fråga om flyktingpolitiken. Det som ovan anförts är inte framfört för att insatserna på det flyktingpolitiska området skall minska. Det är i stället så att vissa förslag från inte beaktats i tillräcklig grad. Detta gäller framför allt förslaget om kommunala mottagningscentra. Det är angeläget att vidta åtgärder för att kommunerna skall kunna ta emot flyktingarna tidigare än vad som är fallet. Därigenom kan de långa vistelserna på flyktingförläggningar förkortas. SlV:s förslag om förbättrade projektmöjligheter för folkrörelser bör också genomföras. Genom dessa åtgärder underlättas och förbättras flyktingarnas anpassning som invandrare i samhället. Med hänvisning till det anförda hemställs Latt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om insatser och åtgärder på invandrar- och minoritetspolitikens områden, 2. att hos regeringen begär en årlig redovisning av utvecklingen inom hela det invandrarpolitiska området, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om SIV:s förslag om kommunala mottagningscentra och om projektmöjligheter för folkrörelser. () () 1987/88 Sf539