mot · GC02So323 · 1988-01-01 00:00:00 — Motion till 1988/89:So323 av och (båda c) Kostnadsansvaret för gravt rörelsehindrade gymnasieelever Allt fler elever med rörelsehinder genomför sin gymnasieutbildning på hemorten. En sådan utveckling överensstämmer helt med de principer om normalisering och integrering, som varit vägledande för handikappolitiken i vårt land. För en del elever med svåra rörelsehinder kan det emellertid vara omöjligt att fullgöra utbildningen inom det reguljära skolväsendet. Efter förslag av handikapputredningen 1969:35 inrättades på försök en särskild gymnasial skola av rikskaraktär för svårt rörelsehindrade och med statligt huvudmannaskap. Verksamheten har bedrivits vid i . Skolan har tagit emot ett 20-tal elever med grava rörelsehinder från hela landet. Eleverna har erhållit assistans, personlig hjälp, omvårdnad, medicinsk hjälp m. m. I anslutning till skolan finns ett elevhem med tre elevhushåll, och med dygnetrunt-tillsyn. Det bedöms att ett 50-tal ungdomar i hela landet har behov av sådan gymnasial skolgång som den som kan erbjuda. Den totala boende- och vårdkostnaden för en elev vid gymnasium uppgår till /dygn under läsåret () dvs cirka 500 000 per elev och år. Skoltiden blir för dessa elever ofta förlängd eftersom det går åt mycket tid till behandlingsinsatser av olika slag. En 3-årig gymnasieutbildning blir inte sällan 5 i denna skolform. Fram till betalades omvårdnadskostnadema över statens budget. Efter nämnda tidpunkt debiteras elevens hemkommun och hemlandstinget av omvårdnadskostnaden. När socialutskottet behandlade regeringens förslag att staten skulle frånsäga sig kostnadsansvaret uttalade utskottet: Enligt utskottets mening åvilar det ekonomiska ansvaret för omvårdnaden om de rörelsehindrade ungdomarna under deras gymnasieskolgång principiellt vederbörande primäroch landstingskommuner. Staten måste emellertid vara beredd att svara för att den mycket begränsade grupp elever som det här handlar om verkligen kan erbjudas en fungerande gymnasieskolgång. dessa ungdomars gymnasiestudier måste slås fast. föreslog att detta skulle ges regeringen till känna vilket också blev beslut. Följderna av den nya ordningen, där kommuner och landsting debiterades kostnaden visade sig snabbt. I flera fall har gravt handikappade ungdo mar blivit lidande. Deras ärenden har bollats mellan olika nämnder på ett Mot. sätt som upplevts förnedrande för eleven och dennes familj. I något fall har So323 den unge hänvisats till att begära bistånd enligt socialtjänstlagen för att få sin rätt tillgodosedd. Eftersom det utan tvekan är fråga om en betungande utgift för små kommuner, finns det risk för att gravt rörelsehindrade ungdomar i dessa kommuner blir särskilt lidande. Enligt vår bestämda uppfattning är det inte försvarbart att nuvarande tillstånd tillåts fortsätta. Frågan är redan utredd och är inte betjänt av att fördröjas i handikapputredningen. Staten bör istället omgående ta över kostnadsansvaret för dessa gymnasieelever, i likhet med vad som gäller för hörselskadade och döva elever. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om kostnadsansvaret för gravt rörelsehindrade elevers gymnasieskolgång. () ()