mot · GB02Ub702 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub702 av och () om högskoleutbildningen i 1987/88 Ub702707 har en industri- och sysselsättningsstruktur som påtagligt skiljer sig från den i landet genomsnittliga. Över 50 000 länsbor är sysselsatta inom tillverkningsindustrin. Det motsvarar av det totala antalet sysselsatta. Motsvarande siffra för landet som helhet är bara . Det är i synnerhet i landets sydvästra delar som industrin dominerar. och kommuner tillhör de kommuner i landet som har de högsta andelarna industrisysselsatta. redovisar rekordhöga och . Länet är ett småföretagarlän. Av totalt 2 900 industriarbetsställen är det endast ett 35-tal som redovisar mer än 200 anställda. Styrkan hos länets små och medelstora företag har hitintills varit flexibiliteten. Man har lyckats anpassa sig till olika förändringar såsom konjunktursvängningar, nya efterfrågemönster och förändrade produktionsmetoder. Utbildningsbehovet ökar med ny teknik De tekniska förändringarna sker mycket snabbt. Utvecklingen inom mikroelektronik, data och nya material har möjliggjort radikala förändringar av tillverkningsprocesser och produkter. Kostnaderna för den nya tekniken ligger numera på en sådan nivå att den även kan användas i de små företagen. Företaget som inte följer med i utvecklingen riskerar att slås ut i den hårdnande konkurrensen. Datoriseringen och införandet av ny teknik i företagen ställer ökade krav på kunskaper och utbildning hos såväl anställda som företagsledning. Styrelsen för högskoleregion tog initiativet till en kartläggning av utbildningsbehovet inom tillverkningsindustrin i . Av kartläggningen framgick att företagen upplevde en stor brist på utbildad personal, framför allt tekniker. Tillkomsten av en högskola i skapade tidigt förväntningar på att de dokumenterat stora utbildningsbehoven på högskolenivå i länet i någon mån skulle kunna täckas och att den extremt låga andelen högskoleutbildade kunnde ökas. Även om högskolan i nu spelar en viktig roll när det gäller att erbjuda länets ungdomar ett högre utbildningsalternativ och verksamma i arbetslivet fortbildning och vidareutbildning är resurserna helt otillräckliga. publicerade SCB-undersökningar visar att andelen välutbildade i länet är mycket låg. Sedan högskolereformen har i praktiken endast en allmän utbildningslinje inrättats i , nämligen plast- och gummiindustrilinjen på YTHområdet. Detta är helt otillfredsställande. År har framförts krav på ökade resurser till högskolan i . Främst har dessa krav avsett resurser för näringslivsinriktade utbildningar. Det faktum att högskolan i stor utsträckning saknar sådana utbildningar är ett svårt problem och utgör ett direkt hinder för näringslivets utveckling. Det är i längden ohållbart att underförsörjs med högre utbildning. Även ett län med så pass stor betydelse för landets ekonomi som har rätt att ställa krav på att dess högskola utvecklas. Ett särskilt bekymmer utgör anslaget till lokala och individuella linjer samt enstaka kurser. verkade i högskoleregion för att den skeva fördelningen av detta anslag mellan regionerna skulle rättas till eftersom högskoleregionen och i synnerhet kraftigt missgynnades. I någon utsträckning har det skett en förbättring men fortfarande tilldelas högskolan i , i jämförelse med andra högskolor, resurser via detta anslag som är synnerligen små per capita räknat. I näringslivet i sker en utveckling mot allt större kompetenskrav på de anställda. En utökning av grundutbildningsanslagen vid högskolan i är nödvändig för att möta dessa krav och kan ses som en investering för att även framgent skall uppvisa en tämligen problemfri bild vad gäller befolkningens sysselsättning. En högre ökning av anslaget till är starkt motiverad inte minst av rättviseskäl eller vad gäller god tillgänglighet till fortbildning och vidareutbildning oavsett var man är bosatt i landet. Utbildningssatsningarna är ett viktigt regionalpolitisk! Detta innebär att högskolor som är lokaliserade till regioner med vikande sysselsättning eller andra strukturella problem får betydande resurstillskott. Det är positivt att så sker. Även universiteten och högskolorna i storstadsområden och andra tillväxtområden får ökade resurser till forskning och utbildning. Det får inte bli så att de högskolor som finns utanför tillväxtområdena och de regionala stödområdena ställs utanför när de ökade resurserna till högskoleutbildningar och forskning fördelas. En sådan politik innebär bara att man flyttar strukturproblem och sysselsättningsproblem till nya regioner. Det finns också anledning att påpeka att inom sina gränser har ett stort område i östra delen av länet som har svårigheter att hålla uppe sysselsättningen och därmed också befolkningstalet. Området är starkt underförsörjt när det gäller högre utbildning. Det bör även framhållas att högskoleutbildningarna i är översökta. Sökandetalen är generellt mycket höga och utbildningsplatserna därmed väl utnyttjade. Att det förhåller sig så torde främst stå att söka i det stora befolkningsunderlaget och de goda kommunikationerna till och från högskolan. Detta att en högskola präglas av höga sökandetal bör, menar vi, också vägas in i bilden när beslut om resursförstärkningar fattas. 1987/88 Ub702 Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökade resurser till högskolan i och högskoleutbildning i . 1987/88 Ub702