mot · GB02Ub806 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub806 av m. fl. om utbildningspolitiken Mot. Moderata samlingspartiet anser att varje människa inom sig bär anlag som rätt utvecklade ger henne möjligheter att berika och ta ansvar för sitt eget liv. Med respekt för den enskilde skall kunskapsinhämtande, kunskapsförmedling och träning av färdigheter vara det centrala i skolan. Utifrån samma utgångspunkter skall den högre utbildningen utformas så att kunskapen hålls vid liv och ny kunskap erövras. Socialdemokraterna hävdar att svensk skola internationellt sett hävdar sig väl. Med tanke på gynnsamma utgångsläge och de unika resurser som ställs till utbildningens förfogande finns enligt vår mening anledning att kräva att svensk utbildning skall nå långt bättre resultat än vad som är fallet. I motionen framförs bl. a. följande förslag: Genom en översyn och precisering av läroplan skall skapas en balans i skolans åtaganden så att skolans huvuduppgift blir tydlig och möjlig att utföra för personalen. Träningen av basfärdigheter skall intensifieras och ämnesstrukturen bibehållas. Betyg skall mäta kunskaper och färdigheter i relation till läroplanens krav. Betygssättning skapar motivation och är ett uttryck för respekt för elevernas arbetsinsatser. Kompletteringsmöjligheter skall finnas för den som vill förbättra sina betyg. Krav på förkunskaper skall ställas och skolan skall ärligt deklarera att vissa kunskaper och färdigheter är nödvändiga för fortsatta studier. Det av skolideologerna omhuldade begreppet likvärdig utbildning skall avse allas rätt till optimal utveckling och inte begränsas till att gälla en likadan utbildning för alla eller en viss miniminivå. Skolstarten skall sänkas till för flertalet elever så att deras receptivitet och motivation att lära tas till vara och utvecklas. Samarbetet mellan förskola och skola skall underlättas genom ett gemensamt huvudmannaskap. Undervisningen på mellanstadiet skall stödjas med särskilda resurser och en fjärdedel av tiden på högstadiet skall avsättas för tillval. Möjlighet till kompletteringsutbildning skall skapas efter årskurs 9. 1 1987188.3 sami. D Regeringen bör utfärda riktlinjer för skolans fostrande uppgift. Elever och föräldrar skall ha rätt att välja en fristående skola och valmöjligheten skall även gälla val av skola inom det offentliga skolsystemet. Skolans finansieringssystem skall utformas så att det statliga stödet följer den enskilde eleven. o Gymnasieskolans reformering försenas ytterligare. I motionen upprepas moderata samlingspartiets krav på en reformering av gymnasieskolans yrkesinriktade linjer. En ny organisation för utvärdering av skolorganisationens effekti vi tet och utbildningsresultaten bör utredas. Vuxenutbildningen bör ses över i syfte att finna vägar att bättre möta framtida utbildningsbehov. Förberedelserna för den förestående förändringen av lärarutbildningen för avbrytas. I motionen anges alternativa riktlinjer för hur lärarnas grundutbildning bör vara organiserad. Det aviserade förslaget till ny fortbildning bör inte realiseras. Förslaget avslöjar obarmhärtigt socialdemokraternas kunskapssyn. I motionen föreslås att kvalitativa kriterier och en klart definierad målsättning bör vara grund för ett nytt förslag. Den högre utbildningen skall vägledas av vetenskapliga mål och kravet om lärarnas forskarkompetens skall vidmakthållas. Universitet och högskolor bör ges ökade möjligheter att friare utforma sitt utbildningsutbud. Anslagen bör fördelas direkt till högskoleenheterna. Institutionernas ledning bör förstärkas, det lokala inflytandet öka och byråkratin minskas. Ett system med ämneskurser och påbyggnadskurser bör införas. De mindre högskolorna bör inrikta sin verksamhet mot postgymnasial utbildning för regionala behov. bör de mindre högskolorna genom en profilering kunna utveckla utbildning av god kvalitet. Tillträdessystemet bör ändras efter riktlinjer som anges i motionen. Det huvudsakliga urvalsinstrumentet bör vara betyg och för behörighet till längre och mer krävande linjer bör fordras minst treårig gymnasielinje. Utbildningens internationalisering skall främjas och skall sträva efter att delta i den Europeiska Gemenskapens forskningsprogram som och . Studiemedelssystemets ramar bör ökas. Lånehanteringen bör lyftas ur statsbudgeten och studiemedel bör kunna utgå vid studier utomlands. Det har förflutit den första läroplanen för en sammanhållen svensk grundskola fastställdes. Med anledning av jubileet har flera av dem som aktivt medverkade vid grundskolereformens genomförande trätt fram och givit sin syn på varför den skola vi har inte kommit att motsvara förväntningarna. Skolpolitikens mål är att alla oavsett ekonomisk, geografisk eller social bakgrund utifrån sina förutsättningar skall kunna få en kvalitativt god utbildning. Den av socialdemokraterna förda skolpolitiken leder inte till att målen nås. Elevernas rättmätiga krav på och behov av goda kunskaper och färdigheter eftersätts av socialdemokraterna. Den viktigaste frågan är vilka åtgärder som kan vidtagas för att skapa förutsättningar för en utbildning som på alla nivåer leder till en god kunskapsutveckling hos alla elever. Vi och socialdemokraterna har skilda uppfattningar vad gäller val av innehåll, metod och organisation för att förverkliga målen. För socialdemokraterna har skolans organisation kommit att stå i förgrunden. Den sammanhållna klassen är för dem en på ideologiska motiv grundad enhet för skolans arbete. I praktiken har det varit ett fåtal pedagoger förunnat att fylla visionerna om en individualisering inom klassens ram med ett fungerande innehåll. Normalt är spridningen av elevernas utveckling i olika avseenden i varje enskild klass så stor att det icke är möjligt att undervisa dem i en sammanhållen grupp om alla skall ha ett rimligt utbyte av verksamheten. Socialdemokraterna har enständigt avvisat alla förslag om att gruppera elever på det sätt som vore motiverat från pedagogisk synpunkt. Förlorarna i den sammanhållna undervisningen är framför allt de elever som behöver mer tid och mer träning innan de kan gå vidare med nya uppgifter. Trots massiva satsningar på förstärkningsåtgärder lämnas många elever i sticket genom att de ställs inför nya uppgifter som de inte fått grunder för att klara. All inlärning bygger på att man i rimlig utsträckning behärskar det föregående avsnittet. Socialdemokraterna har vare sig insett eller accepterat denna fundamentala utgångspunkt för all inlärning. De trampar envetet vidare utan att erkänna att de därmed försvårar och försenar utvecklingen för många av eleverna. Så handlar gårdagens parti. Vi anser att varje elev skall beredas tillfälle att arbeta på sin egen nivå till dess han eller hon behärskar det aktuella lärostoffet. Skolans uppgift som ett instrument för social utjämning och kollektiv fostran har förts fram som viktigare än förmedlandet av kunskaper och färdigheter. Att inlärning och övning innebär fostran till goda vanor har socialdemokraterna inte accepterat. Därtill har vi ett betygssystem som stått under ständig debatt allt sedan det infördes. Någon förnuftig diskussion om ett bra betygssystem kompletterat med införande av utvärdering i andra former har inte gått att få till stånd. För att få utvecklingen att gå i riktning mot den förmenta jämlikhet socialdemokraterna syftar till har de sökt ständigt nya lösningar genom riktad bidragsgivning, lagstiftning etc. Skolan är helt genomreglerad. En verkligt radikal förändring vore att drastiskt minska regleringen och överlåta åt skolans personal att organisera och genomföra undervisningen i de former man lokalt finnér lämpliga. Den senaste raden av åtgärder för att anpassa skolverksamheten efter de socialistiska visionerna är den nya lärarutbildning som skall påbörjas . Genom att inte centralt fastslå krav på förkunskaper eller utbildningsinnehåll skapas nu förutsättningar för en fortsatt nivellering av utbildningen. Med utgångspunkt i denna grundsyn inleder socialdemokrater na nu en lärarfortbildning som än tydligare visar deras nedvärdering av kunskapsinhämtandet i skolan. På gymnasienivån har vi fört fram förslag om en modifierad form av lärlingsutbildning. Denna form av utbildning skulle kännas meningsfull för eleverna som den skulle utgöra en direkt länk in på den arbetsmarknad som i praktiken är stängd för alltför många ungdomar. Regeringen tvekar nu att ta de avgörande stegen för att realisera en utbildning enligt det förslag som lagts av översynsgruppen för gymnasieutbildningen (ÖGy). I en internationell studie har man undersökt ungdomars attityder till olika frågor. Av undersökningen framgår att svenska ungdomar värdesätter natur och miljö och vår höga levnadsstandard. Ungdomar i de övriga länder som ingår i undersökningen för fram historia och kulturarv samt vetenskap och teknik som det man värdesätter högt i det egna landet. Sådana värderingar i ungdomsgenerationen blir således en del av förutsättningarna för det arbete som skall bedrivas i skolan. Att de svenska ungdomarna sätter välfärden i centrum är förståeligt. Däremot är det oroande att vi till våra ungdomar uppenbarligen inte lyckats förmedla att denna välfärd skapas utifrån de kunskaper och traditioner som våra medborgare bär med sig. Socialdemokraterna har i årets budgetproposition börjat intressera sig för kvalitetsfrågor i utbildningen. Vi välkomnar ett sådant engagemang men konstaterar att kvalitetsfrågor under allt försummats av det nuvarande regeringspartiet. Socialdemokraterna framhåller nu att den svenska skolan hävdar sig väl i internationella jämförelser. Vi vill ifrågasätta en sådan tolkning av resultaten. Man bortser helt från det gynnsamma utgångsläge den svenska skolan haft i jämförelse med många andra länder. Dessutom är det välkänt att svensk skola internationellt sett disponerar utomordentligt stora resurser, vilket rimligen borde framgå i form av bättre studieresultat. Från dessa utgångspunkter är det rimligare att hävda att svensk skola till eleverna borde förmedla kunskaper och färdigheter som vida överstiger vad som redovisas från många andra länder. Våra barn och ungdomar skall känna att de av alla vuxna möts av ett engagemang och ett intresse som kan stödja dem i deras fortsatta utveckling. Attityden från alla vuxna borde vara: Det är viktigt att det går bra för våra ungdomar. Det är viktigt att vi alla engagerar oss för detta mål. Den socialdemokratiska politikens ensidiga jämlikhetsideal och därav följande kollektivisering har inte bidragit till ett verkligt intresse för den enskildes utveckling. Intresset och åtgärderna fokuseras på vissa grupper. Att alla barn och ungdomar behöver stöd för sin utveckling och hjälp att utveckla sina förutsättningar har fått stå tillbaka i det praktiska handlandet. När varje pedagog vet att små undervisningsgrupper skapar kontakt och förutsättningar för utveckling har detta på olika sätt hindrats av skolans socialdemokratiska ideologer. är stora delar av den svenska skolbyråkratin genomsyrad av deras värderingar, vilket utgör ett allvarligt hinder mot nödvändiga förändringar. Väl definierade krav samt betyg som visar hur väl eleven lyckats nå de uppställda målen är ett stöd för elevernas utveckling. De unga som växer upp skall en gång vara de som utvecklar och för vårt samhälle vidare. Deras positiva utveckling är av betydelse inte vara för dem och deras föräldrar utan för oss alla. Kunskaper och normbildning skall förmedlas på ett sätt som skapar en god grund för hela vårt samhälle. Det svenska välståndet har till en del byggts på en långvarig fredlig utveckling av vårt land men också till stor del på den kvalitet som den svenska produktionen varit känd för. Detta renommé har skapats av innovativa personer och yrkesskickliga arbetare som tillsammans svarat för en unik utveckling av ett stort antal produkter och ett väl uppbyggt näringsliv. är kvaliteten i den svenska utbildningen hotad. En beundransvärd lärarkår arbetar lojalt för att försöka fylla skolideologernas visioner med ett innehåll. Alla vet de att man med en annan organisation där sunda förnuftet råder skulle kunna nå betydligt bättre resultat än vad som är möjligt. Den svenska skolan förfogar internationellt sett över stora resurser. Utbildningsresultat står emellertid inte i proportion härtill. Dessa rikliga resurser borde, använda i ett annat mönster, kunna ge ett betydligt bättre resultat. Enligt vår mening behövs en tydligare målsättning för skolan och för enskilda ämnen samt en radikal avreglering av verksamheten som gör det möjligt att lokalt organisera utbildningen efter lokala förutsättningar och behov. Den bästa starten i livet Varje människa bär inom sig anlag som rätt utvecklade ger henne möjligheter att berika och ta ansvar för sitt eget liv. Detta fordrar stöd och hjälp från omgivningen. Föräldrarna bär fram till barnens myndighetsdag huvudansvaret för deras fostran. De måste kunna lita på att skolan klarar sin del av uppgiften att ge barnen den bästa starten i livet. Vi vill därtill hävda att skolan skall koncentrera sina insatser till det som är skolans huvuduppgift - att förmedla kunskaper och träna färdigheter. Kunskapsinhämtande och kunskapsförmedling har av socialdemokraterna inte setts som den centrala uppgiften i skolan. Den sociala träningen har satts i förgrunden. Att kunskapsinhämtande förutsätter respekt för arbetsuppgiften och att den nödvändiga arbetsdisciplinen i sig är fostrande har ansetts förlegat eller närmast reaktionärt. Som en följd av den socialdemokratiska kunskapssynen har eleverna i dagens skola inte tillgång till de läroböcker som borde vara en självklar grund för skolarbetet. Bristen på läromedel föranledde statsministern att på den socialdemokratiska partikongressen lova att tillgång till läroböcker är en självklar rättighet för alla elever. Vi vill erinra om att den socialdemokratiska regeringen så sent som avskaffade den paragraf i skolförordningen som garanterade att eleverna skulle erhålla vissa läromedel som gåva. Det är inte bristen på resurser som leder till att dagens skolelever saknar egna läroböcker. Däremot saknas den klara avgränsning och målsättning för skolarbetet som sätter kunskapsinhämtandet i centrum, vilket i sin tur förutsätter tillgång till aktuella läroböcker för varje elev. 1* 1987/88. För att bättre klara uppgiften och färdigheten att förmedla kunskaper måste arbetet i skolan ha sin utgångspunkt i att elever är olika. Olikheter är någonting positivt. Det unika i vars och ens personlighet ger nödvändiga bidrag till den mångfald av egenskaper, färdigheter och intressen som behövs för att forma ett gott samhälle. finns det en kärna av kunskaper och färdigheter som alla elever skall behärska när de lämnar . Genom att organisera skolans arbete på annat sätt än bör både hänsyn till elevernas olikheter och kravet att ge alla elever en gemensam grund kunna förenas. Nedan utvecklar vi våra förslag för att göra detta möjligt. Socialdemokraterna vill använda skolan som ett hjälpmedel i uppbyggnaden av ett socialistiskt samhälle. Skolan skall forma eleverna att passa in i detta samhälle. Med ett visst sorts samhälle som mål blir det lätt att tro att framtiden kan styras. Synfältet begränsas, initiativförmågan hämmas och därmed minskar beredskapen för andra alternativ. Moderata samlingspartiet har en annan grundsyn vad gäller skolans uppgift. Vilka krav som framtiden kommer att ställa på den uppväxande generationen kan vi inte med säkerhet bedöma. Det bästa vi kan göra för unga människor är att till dem överföra de kunskaper som byggts upp av föregående generationer. Det är genom förmågan att foga in nya erfarenheter i redan uppbyggda tankestrukturer som människan utvecklas och anpassar sig till nya förhållanden. Skolan har under en lång följd av år fått åta sig allehanda uppgifter som tillsammans bidragit till att tiden för skolans huvuduppgift - att ge alla elever grundläggande kunskaper och färdigheter - begränsats. Det är visserligen rimligt att det i en skola som syftar till att ge en allmän medborgarkompetens förekommer vitt skilda ämnen eller moment, men sådana uppgifter får inte utvecklas till så tidskrävande avsnitt eller organiseras på ett sådant sätt att huvudsyftet med skolarbetet får stå tillbaka. I snart sagt varje samhällsfråga kan finnas en utbildningsaspekt som man önskar att skolan skall ta med i sitt lärostoff. Skolan skall ge goda kostvanor, skapa miljömedvetenhet, engageras i kampen mot brottslighet etc. Vid den socialdemokratiska partikongressen 1987 framfördes ytterligare en rad förslag på ämnen eller frågor som borde ges ökat utrymme i undervisningen. Det gällde bl. a. undervisning om arbetarrörelsens historia och roll, införande av spanska i högstadiets undervisning, ökat utrymme för estetiska ämnen, att undervisning om mänskliga rättigheter skall ingå i läroplanen, att undervisning om moral och etik schemalägges, om fredsundervisning, om särskild kurs i invandrarkunskap, om filmkunskap m. m. visade 1981 hur timtalen för olika ämnen utvecklats från normalplanen för den sexåriga folkskolan fram till dagens nioåriga grundskola. Av studien framgår att tiden för t. ex. svenskundervisning uttryckt i veckotimmar är praktiskt taget oförändrad när man jämför det sammanlagda antal timmar som en elev håller under hela sin grundskoletid med den sammanlagda tid som sekelskifteseleven erhöll i den då sexåriga Samma förhållande gäller i stort för de samhällsorienterade ämnena medan däremot matematiken erhållit en viss ökning. Hur är detta möjligt? Efter en förlängning med tre hela läsår borde rimligen undervisningstiden ökat väsentligt. Förklaringen är bl. a. att ökningen ligger i att nya ämnen tillkommit. Vidare har lektionstiden avkortats och undervisning förekommer inte längre . Om man därtill lägger att olika aktiviteter tillåts bryta den timplanebundna undervisningen får man en möjlig förklaring till de usla resultat som ibland redovisas vad gäller de rena basfärdigheterna. Genom en översyn och precisering av läroplan måste skapas ett urval och en balans i olika åtaganden så att skolans huvuduppgift blir tydligt och möjlig att utföra för personalen. skall lägga grunden för en fortsatt utveckling av både individer och samhälle. Vi föreslår därför att uttalar att kunskapsmålet och därmed den enskildes kunskapsutveckling ges prioritet framför övriga uppgifter i skolarbetet. Då först kan skolan bidra till att ge eleverna en god start i livet. Kunskaper för alla Tala, läsa, skriva och räkna Till det grundläggande i skolundervisningen hör att alla som lämnar skall kunna tala, läsa, skriva och räkna. Detta skall vara ett ovillkorligt krav. Alltför många elever lämnar skolan utan tillfredsställande färdigheter i dessa hänseenden. Detta är inte acceptabelt. Att läsa, tala och skriva är i hög grad resultat av en färdighetsträning, men därtill krävs förståelse för språkets form och uppbyggnad. Det har tyvärr länge varit accepterat att barn i tal och skrift uttrycker sig både slarvigt och felaktigt. Formkrav har fått stå tillbaka av rädsla för att skada elevens vilja att själv uttrycka sig. Den språkliga träningens inverkan på tankeförmåga och begreppsbildning har därigenom inte fått det utrymme som är motiverat och nödvändigt. Det uppdrag att precisera vilka grundläggande baskunskaper och basfärdigheter varje elev måste tillägna sig, bl. a. i svenska och matematik som regeringen gav måste resultera i nya riktlinjer för undervisningen i dessa ämnen. I kursplanen för ämnet svenska måste, enligt vår mening, kraven på korrekt behandling av språket betonas. Litteraturstudierna måste lyftas fram. De skall inte bara användas för att belysa människors villkor i andra tider, vilket framhölls i förslaget till innehåll i den nya grundskollärarlinjen. Litteratur är så mycket mer: upplevelser, kunskaper, kulturförmedling. Våra förslag om att väsentligt öka kommunernas frihet att använda statsbidragen på det sätt som anses bäst i varje kommun ger kommunerna möjlighet att minska klasstorlekarna. Mindre klasser är enligt vår mening det mest verkningsfulla sättet att stödja elever med inlärningssvårigheter. Ämnen i stället för block De pedagoger och skolpolitiker som hävdar att blockundervisning är bättre än ämnesundervisning argumenterar så här: Helhetssyn i stället för detaljkunskaper. Överblick i stället för snäva fackstudier. Studier av verkligheten i stället för av konstlade, akademiska ämnen. I ambitionen att ge eleverna en helhetsbild av verkligheten bortses ifrån att ämnesstudierna ger eleverna redskap som behövs för att systematiskt kunna förstå verkligheten. Förståelse bygger på att vi har insikt i och kan använda oss av de begrepp som de olika vetenskapliga disciplinerna förser oss med. Begreppen är de verktyg som eleverna behöver för att metodiskt och kritiskt studera omvärlden. Att inbilla dem att helhetssyn och överblick kan nås utan kunskaper är vilseledande. Ett ytligt kunnande ger en falsk och farlig känsla av självtillräcklighet. Läroplanens indelning i naturorienterande (no) och samhällsorienterande (so) ämnen är bara ett uttryck för ambitionen att tona ned ämnenas betydelse. Detta fortsätter i den nya lärarutbildningen, i vilken blockämnesprincipen är helt genomförd. Mot denna bakgrund föreslår vi att läroplanen ändras så att upplösning av ämnesstrukturen förhindras. I läroplanen skall varje ämne ha en egen kursplan. Vidare skall antalet timmar anges för vartdera av de åtta ämnen som ingår i no- respektive so-blocken. med en sådan ändring av kursplanerna bör göras en översyn av skolans samtliga ämnen. Kraven på att skolan skall få plats med allt mer på schemat har lett till att det centrala i olika ämnen inte får tillräcklig tid. Kursplanerna måste därför rensas från sådant som kan anses vara mer umbärligt. Inlärning kräver stöd och uppmuntran Inlärning är arbete. Det är därför en viktig pedagogisk uppgift för skolan att ge eleverna goda arbetsvanor. Med lämpliga och väl avvägda uppgifter skall eleverna tränas att själva klara att planera och utföra sitt skolarbete. I goda arbetsvanor ingår sådana för flertalet självklara saker som att passa tider, hålla ordning på sina böcker, att sköta hemuppgifter m. m. All pedagogisk erfarenhet säger att inlärning går lättast om eleven själv är intresserad av att lära. Skolarbete som för stunden inte verkar särskilt roligt kan ändå kännas meningsfullt om eleven vet vad kunskaperna kan användas till. Också yttre motivation kan bidra till en extra ansträngning. Unga människor behöver hjälp att komma underfund med att de kan prestera mera än vad de själva utifrån egna erfarenheter tror att de klarar. Barnet behöver en reaktion på sin prestation. Eleven måste kunna se att det lönar sig att arbeta extra. Resultaten skall utvärderas. Betyg är ett medel att ge eleven en signal om hur arbetet i skolan går. Genom att sätta betyg visar skolan sin respekt för kunskap och kompetens. Betyg skapar motivation och eleven lär sig att kunskap är något man kan öka med eget arbete. Betyg sätts inte efter enstaka observation utan skall vara resultatet av en kontinuerlig bedömning. Elevernas rättssäkerhet främjas bäst av att de får betyg. Dessa kan på ett tydligare sätt än samtal och omdömen kvitteras av mottagaren. Enbart samtal kan i praktiken leda till en inofficiell och icke-kontrollerbar betygsättning. Betygsättningen bör kombineras med samtal mellan elever, föräldrar och lärare. Den personliga kontakten är viktig. Samtalen kan också behandla sådant som inte direkt betygsätts, t. ex. hur barnet uppträder mot skolkamrater och skolans personal, hur arbetet i klassrummet fungerar. Nuvarande betygssystem har betydelse enbart som urvalsinstrument. Vi anser att betygen också har andra viktiga funktioner. Betygsättningen är ett uttryck för respekt för elevernas arbetsinsatser. Det ger elever, föräldrar och andra information. För lärare och skolmyndigheter kan betygen vara ett värdefullt instrument vid utvärderingen av skolans arbete. Vi förordar ett nytt betygssystem enligt följande principer: