mot · GC02Fi11 · 1988-11-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1988/89:47 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. När ekonomisk-politiska åtgärder skall utvärderas är det viktigt att se till helheten, dvs effekterna av alla åtgärder sammantaget. Om man bortser från hur åtgärder samverkar och vilka effekter de får på den ekonomiska utvecklingen blir perspektivet snedvridet. Om t ex bostadssubventionerna minskas kan det bidra till en minskad överhettning i ekonomin och därmed lägre prisökningar. När effekterna för enskilda hushåll skall bedömas måste hänsyn tas både till den initiala höjningen av boendekostnaden och till den lägre inflationstakten. Om politiken är väl avvägd kan hushållen i slutänden vinna på åtgärden trots att boendekostnaden stiger. I den avslutade valrörelsen har socialdemokraterna lagt ned stor energi på att svartmåla den ekonomiska politik som förordat. Systematiskt har regeringspartiet undvikit helheten och bara sett till de negativa delarna av våra förslag. Syftet har varit att bibringa väljarna uppfattningen att dessa har varit helt onödiga inslag i den ekonomiska politiken. Med fortsatt socialdemokratisk regering skulle inget av allt detta behöva bli aktuellt. Mindre än efter valet lägger regeringen nu fram ett antal förslag som ligger nära . I sak har vi naturligtvis ingen anledning att beklaga det, men det får den socialdemokratiska valrörelsen att framstå som i hög grad osaklig och omoralisk. Några exempel illustrerar helomvändningen: ... varnade socialdemokraterna för att ville höja skatten för låginkomsttagare ... lovade socialdemokraterna att sänka marginalskatten ... sade socialdemokraterna ingenting om att de skulle höja skatten för pensionärerna ... kritiserades för att vilja uppmuntra personer att förvärvsarbeta ...läggs ett skatteförslag som innebär just höjd skatt för låginkomsttagare ... läggs ett skatteförslag som innebär höjd marginalskatt för ca 300 000 förvärvsarbetande ... läggs förslag som innebär en rejäl skattehöjning för pensionärer ... läggs just ett sådant förslag ... kritiserades för att vilja begränsa bostadssubventionerna och därigenom höja boendekostnaden ...sade socialdemokraterna att reformer och skattesänkningar inte behöver finansieras ...sade socialdemokraterna att det ekonomiska läget är gott ... sade statsministern att skattekvoten borde sänkas till av BNP ... sade statsministern att tekorestriktionerna inte kunde avskaffas därför att textilarbetare skulle mista jobbet ... sade regeringen nej till förslag om en ny jordbruksutredning. Ovanstående är några exempel från den ekonomiska politiken på socialdemokratiska svek. Fler exempel finns inom andra områden. Det internationella ekonomiska läget har varit fortsatt mycket gynnsamt. Ytterligare har lagts till den osedvanligt uthålliga högkonjunktur som inleddes /83. Regeringen gör i propositionen bedömningen att en dämpning av tillväxten i är att vänta . I första hand väntas en avmattning i och , men i viss mån även i . Fortsatt hög arbetslöshet och en inflationstakt kring ingår också i bilden. Förutsatt oförändrade oljepriser och växelkurser är regeringens prognos för att den svenska inflationen blir nära dubbelt så hög som i omvärlden, att den privata konsumtionen fortsätter att stiga men i långsammare takt samt att BNP-tillväxten sjunker kraftigt till och 1990. Regeringens enda kommentar till att pris- och kostnadsökningar fortsätter att ligga långt över omvärldens är ett tämligen lakoniskt konstaterande: 1 längden är en sådan utveckling inte förenlig med full sysselsättning och samhällsekonomisk balans. Liknande konstateranden finns i varje ekonomisk-politisk proposition. En effekt av denna obalans är det växande underskottet i betalningarna med utlandet. Bytesbalansen väntas visa underskott på ca 10 mrd = miljarder, ett underskott på 14 mrd = miljarder och 1990 hela 18 mrd = miljarder. De katastrofalternativ med sjunkande tillväxt, stigande arbetslöshet m.m. som utmålats i tidigare propositioner har ännu inte inträffat. Det är bara att konstatera att haft tur. Valutakurser, oljepriser och externa konjunkturstimulanser som förlängt högkonjunkturen har medfört att vi så att säga har kunnat hoppa från tuva till tuva. ... läggs just ett sådant förslag Fi 11 ... talas om omprövningar av utgiftsprogram .. .sågs att 1989 är ett förlorat år för löntagarna ... sägs i propositionen att skattekvoten kommer att ligga kvar på under både 1989 och 1990 ... föreslås att tekorestriktionerna tas bort ... föreslås att en sådan tillsätts. 1* 1988/89.3 sami. På kort sikt kännetecknas det ekonomiska läget i av överhettning, Mot. 1988/89 snabba prisökningar och sparandebrist. I ett längre perspektiv är den låga produktivitetsökningen ett allvarligt problem. Brist på arbetskraft samt dålig beredskap inför kommande konjunkturdämpningar hör också till bilden. Den av regeringen aviserade förlängningen av semestern med en sjätte vecka innebär en minskning av arbetsutbudet, vilket är motsatsen till vad regeringen säger sig vilja uppnå. Kritik av regeringens ekonomiska politik Finanspolitiken lyser med sin frånvaro. Därför tvingas penningpolitiken vara fortsatt stram, med höga räntor. Regeringen har givit upp kampen mot inflationen. Utbudsstimulanserna är i stort sett bra, men orden motsvaras i alltför liten grad av konkreta förslag. Vi välkomnar emellertid omtänkandet även om det främst är verbalt. Analys saknas av tidsperspektivet, dvs när effekterna kan väntas uppkomma. Den mest akuta uppgiften för den ekonomiska politiken är att få ned inflationen. Så inleds avsnittet om den ekonomiska politiken i propositionen. Därutöver sägs emellertid föga. De tankar som presenteras i form av s k utbudsstimulanser kan väntas få effekt först på och är knappast relevanta för utvecklingen av den samhällsekonomiska balansen på kort sikt. Regeringen konstaterar bara att den föreslagna politiken måste följas upp genom en stram inriktning av finanspolitiken i 1989/statsbudget. Detta är självklart alldeles riktigt - en stramare finanspolitik skulle i själva verket satts in . lade då förslag om konkreta utgiftsbegränsningar i detta syfte. De avvisades av majoritet. Effekterna därav visar sig , bl a i en stigande inflation. Målen för ekonomiska politik är full sysselsättning, låga prisökningar, hög tillväxt, regional balans och god miljö. Vi konstaterar att regeringen inte anser vare sig den regionala balansen eller en god miljö vara viktiga nog för att inkluderas bland de övergripande målen. Det är beklagligt. politik skiljer sig på avgörande punkter från regeringens. Vi har under en följd av år betonat betydelsen av en rejäl skattereform, stabila förutsättningar för löneförhandlingarna, en stram finanspolitik genom utgiftsbegränsningar och stimulanser av det privata sparandet, avregleringar och åtgärder för att öka konkurrensen särskilt inom den sociala tjänsteproduktionen, samt införandet av miljöavgifter. Om dessa riktlinjer hade tillåtits styra den ekonomiska politikens uppläggning skulle många av dagens problem vara betydligt mindre. Detta är särskilt tydligt i fråga om den kortsiktiga stabiliseringspolitiken. Regeringens egen analys utmynnade i krav på finanspolitisk Vi delade i allt väsentligt denna uppfattning. I motsats till Mot. regeringen föreslog vi dessutom konkreta åtgärder för att skapa en sådan Fill Regeringen accepterade ett av förslagen, nämligen en höjning av oljeskatten. Förslagen om minskade offentliga utgifter avvisades emellertid. Under valrörelsen förnekades behovet av finanspolitisk åtstramning. Statsministern gick så långt att han förklarade att de statsinkomster som förväntades av den höjda oljeskatten kunde användas för nya reformer, främst en första etapp i en utbyggd föräldraförsäkring. Vi anser det vara föga meningsfullt att föreslå stabiliseringspolitiskt motiverade åtgärder som en kortsiktig korrigering av en i övrigt socialdemokratisk uppläggning av den ekonomiska politiken. Med den uppläggning som regeringen väljer uppstår ständiga kriser eller paniktillfällen som kräver panikpaket med kortsiktiga motåtgärder av skilda slag. De gångna mandatperioderna uppvisar rikliga erfarenheter. kom det första panikpaketet. kom det andra panikpaketet. räddades situationen av bl a starkt sjunkande oljepriser, men ett tredje paniktillfälle inföll , då tvingades skärpa penningpolitiken eftersom finanspolitiken var alltför slapp. Så länge den långsiktiga uppläggningen av den ekonomiska politiken följer de riktlinjer socialdemokraterna angivit kan liknande kriser väntas även framöver. Det blir då regeringens och den socialistiska majoritetens i ansvar att lösa dessa problem. I en situation där uppläggning av den långsiktiga ekonomiska politiken får styra de konkreta förslagen är vi självfallet beredda att också föreslå åtgärder som löser de problem som socialdemokraternas gångna misstag skapat. Men vi är inte beredda att tid efter annan föreslå kortsiktiga botemedel när regering/ riksdag avvisat våra förslag till en helt annan uppläggning av den ekonomiska politiken. politik måste ses i ett sammanhang och som en helhet. Särskilt viktigt är naturligtvis att de kortsiktiga åtgärderna står i god överensstämmelse med de långsiktiga riktlinjerna. På grund av åldersstrukturen i den svenska befolkningen kommer bristen på arbetskraft att vara ett framträdande drag i den ekonomiska utvecklingen framöver. Detta är ett av flera viktiga skäl till varför en rejäl skattereform krävs, som medför att det lönar sig att arbeta. Målet för en reformerad inkomstskatt är enligt vår uppfattning att nästan alla förvärvsarbetande har en marginalskatt på högst . Taket bör sättas vid , dvs alla bör alltid få behålla minst hälften av en inkomstökning eller extrainkomst. Det automatiska inflationsskyddet bör återinföras. Som ett första steg i en sådan reform anser vi att marginalskatten skall sänkas för alla inkomster , dvs i stort sett alla heltidsarbetande. Sänkningen bör ske i grundbeloppet. Inflationsskyddet skall återinföras för att säkerställa att gjorda sänkningar av marginalskatten blir bestående. Ett framträdande drag i de senaste årens utveckling är just att avsaknaden av inflationsskydd medfört att merparten av den sänkning av marginalskatten som genomfördes därefter har återgått. Den genomsnittliga marginalskatten är nu nästan lika hög som före "den Fill Regeringen föreslår att pensionärernas kommunala bostadstillägg (KBT) inte skall reduceras om inkomsten stiger genom förvärvsarbete. Detta avses uppmuntra de pensionärer som så önskar att även efter delta i förvärvsarbete. Vi har ingenting att invända mot detta förslag, men anser att det måste kompletteras. För det första bör reduktion av KBT inte heller ske mot inkomst av rörelse, vilket uppmuntrar pensionerade hantverkare med flera till fortsatta arbetsinsatser. För det andra bör även de pensionärer som inte har KBT få ett bättre utbyte av fortsatt förvärvsarbete genom att ett förvärvsavdrag på införs. Regeringen avvisar vårt tidigare framförda förslag att låta asylsökande få möjlighet till beredskapsarbete i väntan på uppehålls- och arbetstillstånd. Detta är oförståeligt, inte främst för att dämpa bristen på arbetskraft utan av humanitära skäl. Många flyktingar mår dåligt av den påtvingade sysslolösheten, och många andra blir negativt inställda av att flyktingarna inte gör någonting. Vi föreslår alltså att asylsökande ges möjlighet till beredskapsarbete. De 25 personer i s k rörlig arbetsförmedlingsstyrka som arbetsmarknadsministern föreslår bör även arbeta med dessa uppgifter. Regeringen skriver i propositionen att större prioritet bör ges åt aktiva insatser bl a för arbetshandikappade. Tyvärr följs detta uttalande inte upp med några konkreta förslag. Det är utomordentligt beklagligt eftersom arbetslösheten är mycket hög bland människor med handikapp. har tidigare presenterat en rad förslag om hur människor med handikapp skall kunna lotsas ut på arbetsmarknaden. Det är inte bara ett slöseri med mänskliga resurser att förtidspensionera handikappade utan också en orsak till personliga tragedier. I nuvarande arbetsmarknadsläge bör särskilda insatser för människor med handikapp har särskilt goda förutsättningar att ge effekt. menar att det skall vara möjligt att väga arbetsmarknadspolitiska insatser mot de resurser som satsas på förtidspensioner. Administrativa problem skall inte få hindra handikappade människor att få arbete. Vi menar därför att pengar skall föras över från socialförsäkringssektorn till arbetsmarknadssektorn. Vi anser vidare att lönebidragets storlek bör knytas mera till handikappets utveckling i syfte att stimulera arbetsgivare att anställa handikappade. Vi menar att antalet platser vid bör utökas med 500 personer. Det finns också skäl att undersöka om det behövs ytterligare insatser inom arbetsmarknadsverkets ram t ex av det slag som föreslås för flyktingar. Regeringen bör därför få i uppdrag att återkomma till med förslag till hur fler människor med handikapp skall kunna få arbete. I syfte att stimulera den geografiska rörligheten på arbetsmarknaden föreslås ett s k merkostnadsbidrag på . Likheten mellan detta bidrag och det gamla flyttningsbidraget är stor, och det är uppenbart att regeringen nu inser att det var ett misstag att avskaffa flyttningsbidraget. var emot att det avskaffades och vi hälsar med tillfredsställelse att det återinförs, om än med ny benämning. De regler som föreslås för att merkostnadsbidrag skall utgå förefaller oss Mot. inte de bästa. De lämnar utrymme för stort godtycke och tillämpningen kan Fill riskera bli helt olika i likartade fall. Hur skall t ex första anställning efter avslutad utbildning definieras, räknas tillfälliga extrajobb eller inte, och varför görs åtskillnad mellan vanlig utbildning och arbetsmarknadsutbildning? Regeringen bör noga följa hur dessa regler tillämpas och utnyttjas i praktiken och återkomma till med en redovisning. Enligt vår uppfattning är det inte lämpligt att utvidga regleringen på byggarbetsmarknaden, vare sig tidsmässigt eller geografiskt. Regeringen föreslår att nuvarande byggreglering i och skall förlängas till 1991, samt att annat byggande än bostadsbyggande i hela riket skall begränsas jämfört med . Vi motsatte oss införandet av nuvarande byggreglering och vi avvisar också dessa förslag. Vi anser att den föreslagna utökade regleringen på en marknad som redan är en av de mest genomreglerade är ett felaktigt sätt att försöka dämpa den tilltagande obalansen. Det är ett exempel på hur regeringen på grund av brister i den generella finanspolitiken känner sig tvungen att sätta in selektiva regleringar i stället. Förslaget strider mot de tankar på avreglering som framförs på andra ställen i propositionen. Det skapar också stor ryckighet i bostadsbyggandet. Bostadsministern lägger fram förslag om minskade bostadssubventioner som uppgår till . Vi noterar detta med viss förvåning, eftersom liknande förslag från tidigare med skärpa avvisats av regeringen. Inte minst under valrörelsen ansågs förslag om minskade subventioner närmast asocialt. Regeringens förslag innebär att den garanterade räntan vid nybyggnad av hyres- och bostadsrättshus höjs , att räntesubventionerna i det befintliga beståndet minskas med och att räntebidragen vid ombyggnader halveras sett över hela bidragstiden. Regeringens bostadspolitik har tidigare präglats av ryckighet och panikåtgärder. Samma mönster upprepas . Räntebidragen till ombyggnad har länge legat på en alltför hög nivå vilket bl a uppmuntrat alltför genomgripande ombyggnader. föreslås plötsligt en utomordentlig drastisk minskning som skulle få oöverskådliga effekter för verksamheten. Det gäller t ex riskerna för en rivningsvåg, för att ålderdomshem kan slås ut och för att det blir svårare att få fram övergångsbostäder för flyktingar. Vi menar att den nödvändiga minskningen av räntebidragen vid ombyggnader måste ske på ett mer varsamt sätt. presenterade i partimotionen Bo230 ett förslag till minskade bostadssubventioner som beräknades ge ca en miljard i besparing på helår. lade vi fram förslag bl a om höjda barnbidrag och flerbarnstillägg. Vi menar att det förslaget är bättre avvägt än det regeringen lagt fram. Genom att besparingen slagits ut på flera sektorer behöver inte effekterna bli så drastiska. Förslaget har dessutom den fördelen att det ger en snabbare besparingseffekt. Vi accepterar regeringens förslag om höjd nybyggnadsränta. I övrigt Mot. menar vi att regeringens förslag i denna del bör avslås. bör i stället Fil 1 begära ett nytt förslag av regeringen i linje med vad vi förordade . förslag innebär att anslaget för förvärvslån utgår, att räntelån och eftergift av räntelån inte längre skall beviljas, att en extra upptrappning av den garanterade räntan med skall genomföras, att räntebidragen för ombyggnad och underhåll minskas så att besparingseffekten blir , att bidrag till hyresrabatter avskaffas, att kvarboendegarantin, bidrag till nybyggnad och förvärvslån för äldre egnahem avskaffas, att ortskoefficienterna avskaffas och att eftergift av hyresförlustlån inte längre skall beviljas. Åtgärder som underlättar minskningen av subventionerna bör vidtas. Skattefria avsättningar till reparationsfonder är ett sådant möjligt förslag. Uppbyggandet av reparationsfonder möjliggör ett effektivare vidmakthållande av lägenheter och fastigheter och minskar behovet av statliga medel till underhåll och ombyggnader. Regeringen bör återkomma med förslag till . Enligt vår uppfattning skulle den tilltagande bostadsbristen i stor utsträckning kunna motverkas om det existerande bostadsbeståndet utnyttjas bättre. hämmas rörligheten bl a av de olika regler som gäller för realisationsvinstskatten. En enkel åtgärd som vi anser bör genomföras är att införa samma rätt till uppskov med reaskatten för byte bostadsrätt-bostadsrätt, småhus-bostadsrätt och omvänt som gäller för byte småhus-småhus. Detta skulle kraftigt öka rörligheten på bostadsmarknaden och därigenom skapa ett bättre utnyttjande av dagens bostäder. Regeringens förslag om ändrade villkor för räntebidrag för ombyggnader har närmast retroaktiv karaktär. Det föreslås gälla för ombyggnader för vilka preliminärt beslut om bostadslån lämnas efter . Många ansökningar har emellertid fått muntligt besked och kanske till och med rekommendation att sätta igång trots att preliminärt beslut inte givits. De ändrade reglerna kullkastar helt förutsättningarna för dessa ombyggnader. Vi utgår ifrån att avvisar regeringens förslag men om så inte sker måste självklart förändringarna i villkoren gälla ombyggnader för vilka ansökningarna inkommit till förmedlingsorganet efter för att undvika retroaktiva effekter. I regeringens förslag finns några undantag för vilka de föreslagna nya villkoren inte skall gälla. Till dessa anser vi att ombyggnad av ålderdomshem, och gruppboende för åldersdementa och övergångsbostäder för flyktingar bör läggas. har så sent som påtalat vikten av att ålderdomshemmen moderniseras och förbättras och vi kan inte acceptera att detta arbete skjuts . I fråga om gruppboende för dementa finns ett utomordentligt stort behov av både nybyggnader och ombyggnader och inte heller här kan vi acceptera sådana förseningar som regeringens förslag skulle medföra. Vi kan från sida i allt väsentligt instämma i den beskrivning av svenskt jordbruk som görs i propositionen. Det bör dock noteras att när den totala subventionen av svenska livsmedel anges till ca så jämförs inhemska priser med världsmarknadspriser som inte uttrycker produktionskostnader utan som är subventionerade. Måluppfyllelsen är låg i svenskt jordbruk. som ett stort antal lantbrukare har ansträngd ekonomi klagar konsumenter över höga priser och försämras miljön genom läckage av jordbrukskemikalier. Därför måste jordbrukspolitiken förändras. Jordbrukssektorn måste marknadsanpassas så att överskotten elimineras. Miljöhänsynen måste öka och den onda cirkeln med regleringar som ständigt föder nya regleringar brytas. Det är grundinställning att det är angeläget att värna om ett livskraftigt svenskt jordbruk, dels för att det producerar livsmedel för vilka vi kan påverka kvalitet och produktionsmetoder, dels för att jordbruket tillför samhället en rad nyttigheter utöver livsmedel. Det har bl a stor betydelse för vår beredskap, för miljövården och för regionalpolitik, turism och friluftsliv. Ett förslag till ny jordbrukspolitik måste därför utgå från en helhetssyn där allt detta vägs in och som inte bara ser till livsmedelsproduktionen. har föreslagit att en ny parlamentarisk jordbruksutredning tillsätts. har regeringen valt att tillsätta en kommitté med en snäv tidsram. Vi är dock beredda att med en positiv inställning delta i kommitténs arbete. Vi anser att arbetet bör koncentrera sig på en avveckling av prisregleringslagen, så att prisbildningen släpps fri inom landet för huvuddelen av produktionen. om det innebär en radikal förändring av de villkor som jordbruket i mer än ett halvt sekel verkat under, så synes det nödvändigt för att i tillräcklig omfattning kunna minska regleringar och öka miljöhänsyn. Effekterna av en omställning i form av minskad trygghet för lantbrukarna kan mildras om vi inför en generell arealersättning - varigenom lantbrukarna i särskild ordning får betalt för landskapsvård, beredskap m m och intensifierar pågående forskning/försök för utveckling av odling av biobränslen på till lönsamma alternativ. Det är också rimligt att jordbruket får en väl tilltagen omställningstid varunder staten lämnar vissa garantier. Internationellt bör fortsätta att arbeta för samordnade åtgärder i syfte att minska subventioner och gränsskydd för jordbruksprodukter. Men vi bör inte vidtaga någon ensidig förändring av vårt gränsskydd då det av omvärlden kan uppfattas som en ändrad inställning till vårt eget jordbruk. har drivit kravet att tekorestriktionerna bör avskaffas. De fördyrar för alla konsumenter och särskilt för barnfamiljerna. Flera forsknings- och utredningsrapporter har slagit fast att handelspolitiken 9 1988/89 Fill inte kan användas som medel för något försörjningspolitiskt mål inom Mot. tekoområdet och att en vanlig svensk barnfamilj skulle tjäna mellan 1 000 Fil 1 och på billigare kläder (vilket motsvarar ca före skatt). Regeringen kommer med ett försiktigt steg i denna riktning. Det är bra. Det är däremot oförståeligt varför de svenska konsumenterna skall behöva vänta i ytterligare innan gränshindren avskaffas. Det är visserligen sant att MFA IV löper ut , men ingenting hindrar att häver gränshindren tidigare. Vi anser att så bör ske , Regeringens omsorg om den fria konkurrensen såsom den tar sig uttryck i propositionens avsnitt om konkurrensen är rörande. Många teoretiska argument finns på plats, liksom en viss handlingsvilja när det gäller det privata näringslivet. Men den del av den svenska ekonomin som politikerna direkt bär ansvaret för, nämligen den offentliga sektorn, glöms bort. Meningen Vissa offentliga monopol har lösts upp" pockar på en fortsättning som inte finns. förespråkar enskilda alternativ till den offentliga tjänsteproduktionen. Vi vill riva upp monopolen och skapa skatte- och bidragsbestämmelser som möjliggör för enskilda att starta konkurrerande verksamheter på lika villkor. Dessa enskilda alternativ skapar valfrihet för konsumenterna. De tjänar också som inspirationskälla och stimulans för den offentliga sektorn. Mångfald och variation ger såväl anställda som de politiskt ansvariga möjligheter att jämföra sina egna ansträngningar med andra verksamheter. Det är inte självklart att enskilda alternativ alltid kommer att visa sig mera effektiva än offentlig produktion. Men utan konkurrens får man aldrig veta vem som är bäst. Enligt vår uppfattning måste den aviserade utredningen om konkurrensförhållanden få i uppdrag att gå igenom vilka förändringar i skatter och andra regler som krävs för att skapa konkurrens även i de verksamheter som drivs i faktiska offentliga monopol eller monopolliknande former. går åter mot växande underskott i bytesbalansen.