ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Kr213 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr213 av m. fl. om fortsatt utveckling av Svensk arkivinformation i (SVAR) Svensk arkivinformation i (SVAR) har, från att ha varit en anonym beredskapsarbetsplats, utvecklats till en kulturinstitution av riksintresse inom arkiv och informationsförsörjning. Denna utveckling har kunnat ske genom ett engagerat arbete från ledningen för i nära samarbete med kommunen och länsmyndigheterna som starkt stöttat verksamheten. SVAR:s utveckling har naturligtvis betytt mycket för sysselsättning och framtidstro i den bygd där man verkar och det är viktigt att SVAR ges fortsatt stöd för att vidareutvecklas till de mål som finns angivna för verksamheten. I proposition 1984/85:141 framfördes att det borde undersökas om inte SVAR skulle kunna försörja alla landets folkbibliotek med fjärrlån av mikrofilmade arkivalier. Regeringen beslöt att uppdra åt att utreda frågan. Utredningen presenterades i Rapport från , 1987:1, där det föreslås att SVAR får detta uppdrag, dvs. att vara centralt organ för utlåning av mikrofilmat arkivmaterial. I remissvaret anger SVAR att för uppdragets genomförande krävs 5 milj. kr. i investeringar och framställning av utlåningsexemplar av det mikrofilmade arkivmaterialet. I den regionalpolitiska propositionen 1987/88:64 föreslog regeringen att SVAR skall få 1 milj. kr. för detta ändamål, vilket ju inte svarar mot den målsättning som finns uppställd. Det är därför angeläget att SVAR ges varaktiga förutsättningar att ta till vara de utvecklingsmöjligheter som finns inom dess verksamhetsområde. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheterna att fortsätta att utveckla SVAR för att nå uppställda mål. () ()
mot · GB02Kr215 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Kr215 av och () om grundbelopp till Skådebanan i Årets budgetproposition upptar oförändrat 62 grundbelopp till sju skådebanor i landet. Eftersom vi numera har tolv skådebanor i landet innebär detta, att fem skådebanor ställs utanför statsbidrag. De 62 grundbeloppen fördelas på: 3, län 4, 37, () 4, () 4, 5 och 5. Utan grundbelopp ställs skådebanorna i , SÖ (), NV (), och . Det är med stor besvikelse vi ser att hänsyn inte har tagits till skådebaneverksamhetens behov av statsbidrag och då med hänsyn till att landsting och kommuner ställer upp med bidrag som är förutsättningen för statsbidrag. Vad det beträffar så kan konstateras att skådebanan redovisat en fin verksamhet med 94 anslutna organisationer, 48 ombud, drygt 11000 förmedlade biljetter samt arrangemang med teaterresor, bokförsäljning och konstutställningar. Landstingen bidrar med . och kommunen med . Skådebanans kansliverksamhet upprätthålls av lönebidragsberättigad personal samt genom tillfälliga inhopp av beredskapsarbetare och ungdomslagare. Det är uppenbart orättvisa att skådebanan i inte blivit tilldelat något grundbelopp. Med hänsyn till att andra skådebanor erhåller statsbidrag borde det vara självklart att statsbidrag utgår till samtliga skådebanor eller också att en omfördelning görs av de 62 beloppen som utgår. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att grundbelopp bör tilldelas Skådebanan i .
mot · GB02Kr218 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88: Kr218 av Per () om tillgången till noter för musiklivet Tillgången till noter är av vitalt intresse för ett aktivt och levande musikliv. Detta gäller från den stora symfoniorkestern till den minsta amatörkåren. Tillgången till noter är begränsad. Ekonomiska, juridiska eller administrativa hinder av olika slag förekommer. Biblioteksverksamheten är föga utvecklad och den dras med samma problem som ensemblerna. Tillgången till noter för det breda svenska musiklivet är begränsat, mer begränsat än vad det borde vara. bör därför hos regeringen begära genomförande av initiativ, som syftar till att öka tillgången till noter för det svenska musiklivet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökad tillgång till noter för det svenska musiklivet i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · GB02Kr220 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr220 om grundbelopp till Skådebanan i LO, TCO, ABF och TBV har startat skådebaneverksamhet i . Det är den enda kommun i som bedriver denna verksamhet. Verksamheten har startat med ombudsrekrytering vilket är nyckeln för att nå ut på arbetsplatserna och utnyttja de lokala arrangemangen. Teaterresor till framför allt till och ingår också. Skådebanans uppgift att öka kulturintresset ute på arbetsplatserna har fått visst stöd från KIA-pengarna (kultur i arbetslivet). Det borgerligt styrda har varit mycket njugg i sin anslagsbedömning och endast beviljat . Start och uppbyggnad av lokal skådebaneverksamhet kräver också insatser från central nivå. Det är nödvändigt att staten bidrar med ett stöd i form av grundbelopp. När kulturpolitiska mål antogs av en enig riksdag, innebar detta bl. a. att man sa ja till kulturpolitiska insatser för att främja kulturell jämlikhet. kan vi konstatera att stora grupper medborgare på grund av arv och miljö, arbets- och bostadsförhållanden, endast deltar i kulturlivet såsom betalare över skattsedeln. För att väcka, vidga och fördjupa intresset hos dessa grupper medborgare för scenkonst, musik och annan kulturell verksamhet erfordras uppsökande verksamhet i arbetslivet och i bostadsområden i den form som skådebanorna bedriver. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att grundbelopp bör tilldelas för skådebaneverksamhet i .
mot · GB02Kr221 · 1988-01-20 00:00:00 — 1987/88 :Kr221 av och () om avgifter för viss granskning av filmer och videogram Enligt 1 och 2 §§ Lagen om förbud mot spridning av filmer och videogram med våldsinslag är det förbjudet att saluföra eller sprida filmer och videogram med skildringar av sexuellt våld etc. Enligt 5 § samma lag skall den som bryter mot förbudet straffas med böter eller fängelse . Allmänt åtal för brottet får emellertid enligt 5a § endast väckas efter medgivande av . Detta innebär att då någon polisanmält ett våldsvideogram måste polis eller åklagare först lämna in videogrammet till biografbyrån för granskning. Biografbyrån tar självklart en avgift för den granskning som sker på uppdrag av distributörer och andra enskilda. Däremot har byrån lika självklart - inte tagit någon avgift av polis och åklagare. föreslår kulturministern i budgetpropositionen att en sådan ordning bör införas som innebär att polis och åklagarväsendet betalar för de tjänster biografbyrån utför för dess räkning. Biografbyråns intäkter beräknas därigenom öka med . Rimligen ökar utgifterna hos polis och åklagarmyndigheter med samma belopp. bör inte godkänna detta förslag. Det må så vara att statliga myndigheter i många typer av ärenden debiterar varandra för tjänster, men i detta fall är det principiellt orimligt eftersom i praktiken har vetorätt i åtalsfrågan. Med stöd av det anförda yrkar vi att avslår kulturministerns hemställan om godkännande av vad han anfört om finansieringen av den granskning som utförs för polis- och åklagarmyndigheternas räkning (bil. G 3). () ()
mot · GB02Kr222 · 1988-01-21 00:00:00 — Tyngdpunkten i de direkta skydds- och konserveringsåtgärderna bör läggas på monument av sten, främst sandsten och kalksten. Bidragsmedel bör dock kunna utgå även till andra materialgrupper, bl. a. bronsskulpturer, metallkonstruktioner och glasmålningar. En förstärkning av medlen till kulturminnesvård bör ske med 10 milj. kr. utöver vad regeringen föreslår i en beräkningspost jämte sedvanligt påslag för att kompensera kostnadsstegringen. Med anledning av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att de kulturpolitiska målen bör kompletteras med dels ett krav på konstnärlig kvalitet, dels ett krav på rimliga arbetsvillkor för landets fritt arbetande konstnärer, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en avgift på yrkesmässig andrahandsförsäljning av konst, 3. att till Bidrag till konstnärer () för /89 anvisar 3,7 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit, 4. att till Inkomstgarantier för konstnärer () för /89 anvisar . utöver vad regeringen föreslagit. 5. att till Bidrag till Svenska Rikskonserter (F14) för /89 anvisar 2,5 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit. 6. att till Bidrag till fria teater-, dans- och musikgrupper (F17) anvisar . utöver vad regeringen föreslagit, 7. att till Bidrag till folkbibliotek (F20) för anslagsposten Stiftelsen anvisar . utöver vad regeringen föreslagit, 8. att till Stöd till kulturtidskrifter (G 9) för /89 anvisar 2,5 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit, 9. att till Statliga museer: Vissa kostnader för utställningar och samlingar m. m. (F44) för anslagsposten Statens konstmuseer anvisar 2,8 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit, 10. att till anslaget Bidrag till regionala museer (F49) anvisar . utöver vad regeringen föreslagit, 11. att till Kulturminnesvård (F32) för / 89 anvisar 10 milj. kr. utöver vad som följer av propositionen, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en speciallagstiftning för att hålla samman kulturmiljöer. () () () () () () ()
mot · GB02Kr225 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr225 av m. fl. om ett svenskt lokalhistoriskt institut i I våra nordiska grannländer finns lokalhistoriska institut. I finns inget sådant. Intresset för lokalhistorisk forskning, utbildning och kulturarbete är stort. Detta kommer till uttryck i hembygds-, släktforskar- och andra ideella föreningars aktivitet. Studieförbunden har drivit ett ökande antal cirklar på lokalhistoriska teman som t. ex. Bygd i förvandling och Gräv där du står. Genom SVAR:s (Svensk arkivinformation i ) konvertering av bl. a. kyrkböcker till mikrofiche har ett ökande antal föreningar, bibliotek och skolor runt om i landet kunnat få tillgång till den egna bygdens, regionens källor. På bibliotek och skolor samlas numera ett stort antal forskarintresserade kring dessa källor. I universitetens och högskolornas historiediscipliner har det lokalhistoriska inslaget i utbildning och forskning börjat bryta fram. För att ta tillvara detta intresse, bidra till dess utveckling och mer varaktigt främja lokalhistorisk verksamhet , har som försöksverksamhet SLIT startats i . Medel till försöksverksamheten har skjutits till från i , i , , /och . SLIT har / som huvudman. Institutet är en integrerad del av Arkivhuset i (invigs ). Arkivhuset samlar , för , SLIT, en del registreringsarbeten av historiska källor och förteckningar som överförs till datorminnen och moderna massminnen, SSVH:s (Statens skola för vuxna) datorutbildning. Arkivhuset arbetar i nära samarbete med det rikstäckande SVAR i (), i och andra i länet befintliga arkiv-, utbildnings- och forskningsinstitutioner med att tillgängliggöra arkivmaterial med hjälp av moderna media för att befrämja forskningens, utbildningens och allmänhetens intresse. SLIT har speciellt till uppgift att initiera, utveckla och bedriva lokalhistorisk För att utveckla denna uppgift har ovan nämnda lokala medel framskaffats. De har möjliggjort en start av verksamheten, en basinvestering som del av Arkivhuset, en halvtidslön till en föreståndare. har SLIT anlitats att genomföra ett par lärarkurser, ett antal studiedagar för lärare, lärarutbildare och lärarkandidater, ett stort antal föredrag hos ideella forskar- och kulturföreningar av olika slag samt fått ta emot ett mindre forskningsprojekt. De genomförda och efterfrågade arbetsuppgifterna står inte alls i paritet med SLIT: s nuvarande resurser. Redan det första halvårets verksamhet visar på ett intresse som motiverar en permanentning av SLIT i , samt på behov av en förstärkt basresurs motsvarande lön till en föreståndare, forkningsassistent, kanslist, samt t. ex. i samarbete med /SVAR lön till en personlig professur, tillika specialist på kyrkoboksforskning. I basresursen krävs dessutom en driftbudget. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en permanentning av Svenskt lokalhistoriskt institut i . () () () () 1987/88 Kr225
mot · GB02Kr228 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr228 av och () om litteratur till invandrarbarn på deras hemspråk Genom hemspråksundervisning ges de flesta invandrarbarn möjlighet att utveckla det språk som används i deras dagliga miljö. Detta är betydelsefullt för att barnen skall känna samhörighet med sin och föräldrarnas kulturella bakgrund och för att stärka deras identitet. Det hjälper dem också att utvecklas känslomässigt, språkligt och intellektuellt. I har vi haft riktlinjer för undervisning av invandrarbarn. Vi har en uttalad ambition att stödja och uppmuntra invandrarbarn till att bibehålla det egna språket och att ta del av och utöva den egna kulturen. Invandrarbarn behöver särskilt stöd för att uppnå jämlikhet med sina svenska kamrater. Inte minst gäller detta i kulturella sammanhang. En viktig källa till kulturupplevelser är naturligtvis att läsa böcker på sitt eget språk, inte i första hand läroböcker (även om också det är viktigt) utan skönlitterära böcker, sagor, äventyrsberättelser, sådant som svenska barn har riklig tillgång till. Tillgången på böcker på invandrarspråk är dock begränsad, Det är stora skillnader mellan olika invandrargruppers möjligheter att låna eller köpa böcker på sitt eget språk. Några språkgrupper har goda möjligheter, andra har små eller inga - men barnen har samma behov. Både nyproduktion och översättning behöver stödjas och stimuleras. Det finns dock inte något sammanhållet ansvar för att så sker. Det är många led som måste bearbetas för att nya böcker skall komma fram till sina läsare. Kanske ut- och fortbildning av presumtiva författare, skrivarseminarier, anskaffning av bra bildmaterial, lösning av juridiska frågor, kontakter med förläggare och anslagsgivande myndigheter, marknadsföring och försäljning. SIL har ansvar när det gäller läromedel men för skönlitteratur finns inte motsvarande ansvar. Det finns inte heller några öronmärkta resurser anslagna för denna produktionskedja. Det är enligt vår mening ett klarlagt ansvar och erforderliga resurser som fattas. Vem och hur mycket har regeringen bättre förutsättningar att avgöra. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ansvar och resurser för produktion och utgivning av skönlitterära barn- och ungdomsböcker på invandrarspråk. () () 1987/88 Kr228
mot · GB02Kr229 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr229 av och () om ett invandrarmuseum i Invandrare och flyktingar har under generationer tillbaka kommit till för att arbeta, bo och finna en . Den svenska historien kan berätta om detta. Det är hög tid att material som rör invandringen till dokumenteras och samlas i ett museum. blev en betydande invandrarstad beroende på stadens geografiska läge och karaktär av handels- och industristad. Det beräknas att var tredje invånare i var invandrare. Och har - helt följdriktigt statens invandrarverk sitt säte i . Olika invandrargrupper är organiserade i föreningar, vilka redan i uppbyggnadsskedet av ett museum skulle kunna spela en betydelsefull roll. Ett museum skulle bli en naturlig samlingspunkt för invandrarkonferenser och liknande möten. Olika nationsdagar skulle t. ex. kunna förläggas till museet. Centret skulle också kunna tjäna som bas för kursverksamhet. , kvinnoorganisationer, kyrkor och församlingar av olika religioner etc. med anknytning till invandrare skulle här kunna få en naturlig samlingspunkt. Även för invandrarverket och dess information, kursverksamhet och utåtriktade verksamhet skulle ett museum få stor betydelse. har bra områden lämpade för placering av ett invandrarmuseum, nämligen i de gamla industribyggnaderna vid ström. Här finns redan ett uppbyggt stadshistoriskt museum. Ett invandrarmuseum kan dock inte vara en angelägenhet för enbart . Det är att betrakta som en nationell angelägenhet. Men även arbetsgivar- och löntagarorganisationerna bör anse det angeläget att en dokumentation av ovan antytt slag förverkligas och att ett centrum för olika aktiviteter som rör invandrare skapas. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att skapa ett invandrarmuseum placerat i .
mot · GB02Kr230 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr230 av m. fl. (fp) om kulturminnesvården i Korrosion är ett växande problem i världen. Den årliga kostnaden i för skador orsakade av luftföroreningar på metaller beräknas vara . Det är framför allt kväveoxider som fräter på bl. a. koppar, järn och brons. Därtill kommer kostnader för skador på byggmaterial, främst kalksten och sandsten, tillsammans uppskattade till . Korrosionseffekten förstärks då svaveloxid och kväveoxider verkar . har utarbetat ett handlingsprogram för att minska de skadeverkningar som bl. a. luftföroreningarna åstadkommer på kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Man konstaterar att skadesituationen utvecklas på ett mycket allvarligt sätt och att detta är särskilt påtagligt i större tätorter där aggressiva luftföroreningar medverkar till en snabbt accelererande nedbrytning av kalkhaltig natursten. Detta är en allmän bedömning, och bristen på skadeinventeringar är ett stort hinder för att få ett konkret handlingsprogram. I är korrosionen störst i på grund av samspelet mellan luftföroreningar, hög luftfuktighet och kloridjoner från havsvattnet. har lägre korrosionshastighet. Den här frågan har aktualiserats i . Kommunstyrelsen har beslutat att utföra en inventering av korrosionsskadorna på kulturhistoriskt värdefulla byggnader och statyer. kommer också ett förslag till åtgärder att utarbetas för hur skadorna skall avhjälpas. kommer alltså att ha ett handlingsprogram under innevarande budgetår. borde avsätta medel för del, så att kommunen kan avhjälpa korrosionsskador på kulturhistoriskt värdefull bebyggelse samt statyer. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen ger i uppdrag att avsätta medel i budgeten /90 för kulturvårdande insatser i i enlighet med motionen. 1987/88 Kr230 () () ()
mot · GB02Kr232 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr232 av m. fl. (s) om Kronobergsteatern Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:A428 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om Kronobergsteatern och regional teaterverksamhet. () ()
mot · GB02Kr233 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till Mot. 1987/88 :Kr233 av () om punktskriften Det enda skriftspråk som blinda personer både kan läsa och skriva är punktskrift. För dövblinda är det den enda möjligheten att läsa. Av omkring 10 000 personer som inte alls kan läsa tryckt eller skriven text är det endast 1 500 som kan läsa punktskrift. Det betyder att en stor grupp synskadade inte har något tillgängligt skriftspråk. Att själv kunna tolka den text man läser och slippa vara beroende av andra är viktigt. är det mycket sällsynt att samhällsinformation ges ut i punktskrift. Det finns omkring 15 tidskrifter som ges ut i punktskrift och på TPB finns omkring 7 000 boktitlar i punktskrift för utlåning. Föreningslivet har inte möjlighet att informera sina synskadade medlemmar på deras eget skriftspråk. Synskadade barn går numera i på sin hemort. Det är ofta problem med att få fram läroböckerna på punktskrift. På skolbiblioteken har de inte punktskriftsböcker, vilket betyder att om de blinda eleverna vill låna böcker måste de vända sig till TPB. Utbudet av barn- och ungdomsböcker på punktskrift är mycket begränsat. För att få en riktig förståelse för språket räcker det inte att ha tillgång till talböcker. Man måste själv få vara med om läsupplevelser, för att också få en riktig språkförståelse och därmed få lättare att själv formulera sig i skrift. De dagliga läsupplevelserna, som andra har, och den ständiga språkträning det innebär, har inte synskadade. En mängd insatser krävs därför för att stärka punktskriftens ställning och öka användningen. För att detta skall bli möjligt är ett stort och brett utbud av information på punktskrift nödvändigt. Utvecklingen går i stället i motsatt riktning. ifrågasätter t. ex. punktskriftens ställning som tryckt information. ger t. ex. inte längre ut broschyren Dags att deklarera i punktskrift. Ett annat exempel är att regeringen inte föreslår några särskilda medel till psalmboken i punktskrift. Inte heller föreslår man något anslag till en ny handledning i svensk punktskrift, vilket betyder att intresset att lära sig och använda punktskrift minskar. De besparingar som ålagts TPB har i stor utsträckning inneburit begränsningar av punktskriftsproduktionen. Det är synnerligen viktigt att punktskriftens ställning stärks. måste bli erkänt som ett officiellt skriftspråk. Insatser måste göras för att öka Samhällsinformation måste i större utsträckning produceras i punktskrift. Punktskriftsproduktion måste ges ökade resurser. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om punktskrift som ett officiellt skriftspråk, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökad punktskriftsproduktion. 1987/88 Kr233
mot · GB02Kr234 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Kr234 om rekonstruktion i TV av ouppklarade brott Mångå grova brott begås som aldrig upp. Bakgrunden är skiftande, men genomgående för dem alla är att vittnesuppgifter saknas eller inte är tillräckliga eller att den tekniska bevisningen inte räcker för att komma gärningsmannen på spåren. Trovärdigheten till rättsväsendet bygger i stor utsträckning på dess förmåga att beivra brott. En hög uppklarningsprocent verkar också brottsavskräckande på eventuella gärningsmän. I många fall av grov brottslighet finns det anledning att tro att vittnen kort före eller efter gärningen sett eller rentav varit i kontakt med gärningsmannen/männen. Vittnena har dock inte reflekterat över detta. Inte ens rubriker i pressen har väckt dem till insikt. Nord Deutsche Rundfunk NDR har man på god sändningstid rekonstruerat gärningsmannens väg till brottet, brottshändelsen och hans flykt från brottsplatsen, varvid hans kläder noggrant efterapats och de inblandade spelats av skådespelare. Det har visat sig dels att dessa sändningar varit i så måtto lyckade som gärningsmän kunnat bindas genom vittnesutsagor från tittare som erinrat sig händelsen eller delar av den, dels att programmet i sig dragit till sig stora tittarsiffror. TV såsom media är överlägset praktiskt taget alla andra medier. Åskådliggörandet blir nära nog identiskt med verkligheten och är därför en ovärderlig hjälp för samhället när det gäller att lösa svåra rättsfall. Svensk TV borde följa det exempel som andra TV-bolag i många länder i redan tillämpar. För svenskt vidkommande skulle ett sådant program ianspråkta en gång eller . Lämplig sändningstid vore kort före nyhetssändningar eller därefter. Det erfordras dock att staten i förhandlingar med TV-bolaget överenskommer om en sådan ordning. En sändning av det slag jag ovan redogjort för kan anses vara ett meddelande till allmänheten och skulle kunna falla under radiolagens 6 § p 4. Om sändningarna blir ständigt återkommande, finns det anledning anta att dessa bör bli föremål för ett eget avtal. Mot bakgrund av vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att den upptar överläggningar med i syfte att program med rekonstruktion av ouppklarade brott skall televiseras i enlighet med vad i motionen anförts. 1987/88 Kr234