mot · GB02Fi220 · 1988-01-26 00:00:00 — Regeringen har endast gett en ram för centrala förhandlingar. Att väga lönekostnader emot andra utgifter är ogörligt att genomföra på central nivå. Förhandlingarna måste utgå från strikta regler för verksamhetens miniminivå. Annars blir innebörden att parterna genom avtal kan förändra även den politiskt beslutade omfattningen och inriktningen av den statliga verksamheten. Regeringen föreslår i finansplanen att riksdagsbe slut om antalet poliser skall upphävas genom regeringsbeslut om löneramen överskrids i avtalsförhandlingarna. Detta är oacceptabelt! Systemet måste vidare kunna garantera statens personalrekrytering genom att skillnader i löneökningar inom totalramen tillåts. Av avgörande betydelse för ekonomins funktionssätt är skattesystemets utformning. Detta inte minst då en stor andel av BNP tas in i skatt . Utformningen av skatteregler får då särskilt stor betydelse för den ekonomiska incitamentstrukturen. Anmärkningsvärt är att regeringen endast berör detta problemkomplex på några få rader i finansplanen. förespråkar en differentierad moms med lägre skatt på basmat och högre skattesatser för varor som köps sällan. Detta är en modell som de flesta europeiska länder redan tillämpar och som också den europeiska gemenskapen väntas införa då harmoniseringen av momssystemen inom EG fortgår. En differentierad moms med tre skattesatser innebär förutom den fördelningspolitiska effekten att en stor del av de importerade sällanköpsvarorna skulle få en kraftig prishöjning medan inhemskt producerade varor skulle få en bibehållen eller t. o. m. sänkt momssats. Detta skulle utan tvekan få en betydande effekt på möjligheten att upprätthålla en extern balans. begär nu förslag från regeringen om en differentierad moms i fördelnings- och stabiliseringspolitiskt syfte . toppar den internationella skatteligan vad gäller skattekvoten. Andra högskatteländer som , , och ligger enligt statistik betydligt under den svenska nivån med ett skattetryck (skatteintäkterna i procent av BNP) på jämfört med . Ökningen av skattetrycket i ägde framför allt rum . Skattekvoten ökade då från till . Skattekvoten var i stort sett oförändrad . Den marginella ökning som skedde var hänförlig till beslut tagna innan regeringsskiftet . har skattetrycket ökat med . Skattetrycket måste enligt uppfattning sänkas. I takt med att hushållssparande stimuleras bör sparandet i offentlig sektor kunna minska och ge möjlighet för sänkt skattetryck. Det nuvarande skattesystemet bör reformeras i syfte att effektivisera och vitalisera ekonomin. Det nuvarande skattesystemet har en råd negativa effekter på samhällsekonomin: För det första medför det höga skattetrycket i sig att de samhällsekonomiska förlusterna blir stora. Därför är det nödvändigt att få ned det totala skattetrycket. Detta måste dock ske i en sådan takt att välfärden inte hotas. För det andra medför den höga beskattningen på arbete en rad negativa effekter: Det sker en snedvridning bort från arbete till mer kapitalintensiva respektive mer råvaruintensiva produktionsmetoder. De höga marginaleffekterna lockar till att ta ut ersättningar för arbete som skattefria förmåner. Detta urholkar skatteunderlaget och medför högre skattesatser. Den internationella konkurrenskraften försvagas. De höga marginaleffekterna medverkar till löneglidning och försvårar samhällsekonomiskt acceptabla löneökningar. Den småföretagsverksamhet som bedrivs som enskild firma eller handelsbolag beskattas hos ägarna. Kombinationen av hög inkomstskatt, egenavgifter och förmögenhetsskatt på arbetande kapital medför en kraftig broms på nyföretagande. För det tredje gynnar aktiebeskattning institutionellt koncentrerat ägande och missgynnar ägande i hushåll. Detta faktum hotar mångfalden och därmed drivkraften i marknadsekonomin. För det fjärde är bolagsskatten konstruerad för att passa varuproducerande företag. Den privata tjänstesektorn missgynnas kraftigt. har i en partimotion skisserat huvuddragen i en skattereform. En rad inslag i denna skulle medföra en effektivisering av ekonomin: Enligt uppfattning måste en reform samla ett brett parlamentariskt stöd. Eftersom skattesystemet i så hög grad påverkar långsiktiga beslut om sparande och investeringar är det nödvändigt att etablera ett reformerat skattesystem vars grundläggande principer ligger fast . Skattetrycket skall minska. budgetalternativ medför ett sänkt skattetryck av BNP. För att; stimulera till arbete och sparande; minska skattekilarnas negativa effekter; minska de obeskattade förmånernas betydelse; minska skatteflykten samt öka arbetskraftens yrkesmässiga rörlighet. Hänsyn måste även tas till de marginaleffekter som uppstår till följd av inkomstprövade bidragssystem. Målsättningen måste vara att samtliga grupper får lägre marginaleffekter. Skatteuttaget bör vara högst i de vanligaste inkomstlägena. Marginalskatten på en inkomstökning bör enligt vår mening vara högst . Genom att flytta den s. k. brytpunkten till 45 %-gränsen begränsas den s. k. skattesubventionen för avdrag från nuvarande maximalt till . Skattesänkningarna bör bytas mot minskade löneökningar i en avtalsrörelse. Inkomstskatteskalan bör infiationsskyddas. En mer likvärdig behandling av olika inkomstslag för att minska möjligheterna till skatteflykt. Kapitalvinstbeskattningen skall vara neutral. Enskilt ägande av aktier bör främjas framför institutionellt ägande. Det gynnar ett decentralistiskt näringsliv. Skattebasen breddas och skattesatserna sänks i företagsbeskattningen. Tjänste- och varuproducerande företag respektive små och stora företag skall ha likvärdig skattebelastning. Särskilda regler måste gälla för egenföretagarna för att dessa skall få en likvärdig skattebehandling. I motion om näringspolitiken föreslås en omläggning av löneskatter och egenavgifter till förmån för småföretagare. Reformen finansieras i sin helhet inom avgiftssystemet. Våra förslag innebär i en första etapp en sänkning av sjukförsäkringsavgiften på en lönesumma , vilket motsvarar en skattesänkning på nästan . Vidare föreslår vi att egenavgifter inte tas ut för inkomster motsvarande 1 basbelopp, , vilket innebär en avgiftsminskning på ca . Förslagen innebär att samtliga företag med en lönesumma under 2,5 milj. kr. får en sänkning av sina arbetsgivaravgifter. Förmögenhetsbeskattningen av arbetande kapital för småföretag avskaffas. Vinstdelningsskatten och löneavgiften som går till löntagarfonderna skall avskaffas. har inga skatteskalor ännu fastställts. Vi förutsätter att regeringen kommer att lägga förslag som inflationsskyddar skatteskalor. De stora förändringarna bör ske i en total avvägning vid en större reform. Det finns dock anledning att genomföra begränsade skattesänkningar . En marginalskattesänkning bör genomföras 1989 genom att den högsta marginalskatten fastställs till . Vidare bör grundavgiften på . som alla betalar oavsett inkomst, avskaffas. Dessa två förslag skulle tillsammans innebära skattesänkningar på i storleksordningen 1 000 milj. kr. Det av (s) införda schablonavdraget gynnar bara dem som inte har utgifter för inkomsternas förvärvande. Schablonavdraget bör därför enligt vår åsikt sänkas med . Denna avdragsbegränsning ingår som en delpost i finansieringen av vårdnadsbidragsreformen. Oljeprisfallet har kraftigt försämrat villkoren för de inhemska energikällor som skall ersätta kärnkraften . Det finns enligt vår mening därför anledning att finansiera en del av inkomstskattesänkningen med en höjning av oljeskatten. Detta skulle också ge de inhemska energikällorna en förbättrad konkurrenssituation. Vidare bör en uranskatt införas som finansieringskälla. Vi återkommer med förslag på energibeskattningsområdet i samband med regeringens aviserade proposition. En tredje finansieringskälla för en sänkning av skatten på arbete bör vara råvaruskatter. En råvaruskatt stimulerar till återanvändning och ger incitament till en teknikutveckling mot mer resurssnål produktion. Erfarenheterna bör lämpligen hämtas från det danska råvarusystemets uppbyggnad. En fjärde källa är enligt vår uppfattning miljöavgifter. har i en särskild motion förespråkat ett systematiskt användande av miljöavgifter för att minska utsläppen. Avgifterna skall motsvara de samhälleliga kostnaderna som utsläppen orsakar. En femte källa är en breddad skattebas för mervärdeskatten. Med denna inriktning på en skattereform gynnas sparande, arbete, företagande, miljöhänsyn, hushållning och decentraliserat ägande. 6.6 Inkomst- och förmögenhetsfördelningen En förutsättning för ett demokratiskt samhälles utveckling är att välståndet fördelas på ett rättvist sätt dels mellan olika grupper av människor, dels mellan människor i olika delar av landet. Alla måste ha en ekonomisk grundtrygghet. Detta gäller särskilt vid ålderdom, sjukdom, handikapp och arbetslöshet. Den allmänna försäkringen har mer och mer blivit en försäkring mot inkomstbortfall. Grundskyddet har relativt sett försvagats. Skillnaderna i förmåner har ökat. Människor utan förvärvsinkomster hamnar vid sidan av de flesta försäkringsförmåner. Detta gäller inte minst dem som ställs utan arbete och på så sätt får ett svagare socialförsäkringsskydd. Därför har föreslagit att trygghetssystemet i större utsträckning måste byggas upp enligt grundtrygghetsprincipen. Två huvudingredienser i fördelningspolitiken är skatter och transfereringar. Det är viktigt att detta motiv för beskattningen inte tappas bort i kommande skatteutredningar. En marginalskattereform är nödvändig på grund av de negativa samhällsekonomiska effekter inkomstskatterna orsakar. En sådan reform får dock inte innebära att fördelningsmålet urholkas. Därför motsätter sig en marginalskattereform finansierad med ett slopat eller reducerat grundavdrag. En sänkt marginalskatt förutsätter också enligt åsikt att den kombineras med en ökad fördelningsprofil i mervärdesskatten och rättvisare kommunalskatter. Sänkt skatt på obearbetad basmat och höjd skatt på sällan köpta varor skulle kunna bli en aktiv del i fördelningspolitiken då inkomstskattens progressivitet minskar. Detta ger en jämnare fördelning utan höjt skattetryck. Tillgången till offentlig service till rimliga avgifter och jämförbara kommunala skatter är ett annat fördelningspolitiskt krav. Undersökningar visar på skillnader för en tvåbarnsfamilj med /år beroende på i vilken kommun de bor. En rättvisare skatteutjämning är en nödvändig fördelningspolitisk reform. Transfereringarna till barnfamiljerna har en hög fördelningspolitisk träffsäkerhet och bör förstärkas. föreslår att ett vårdnadsbidrag för alla småbarnsföräldrar med barn i förskoleåldern införs. Dessutom yrkar vi avslag på regeringens förslag om höjda mjölkpriser. Transfereringar till studenter har en dokumenterad god fördelningseffekt. Den ökande skuldbördan och de knappa levnadsförhållandena motiverar en höjning av studiemedlen. Detta skulle också kunna minska den sociala snedrekryteringen vilket ytterligare skulle förstärka den fördelningspolitiska effekten. återkommer med förslag i samband med regeringens aviserade proposition. Även de sämst ställda pensionärerna behöver en förstärkning. anser att kompensation till pensionärerna efter devalveringen ej bör utgå i form av ett högre basbelopp utan i form av ett ökat pensionstillskott. Dessutom bör det s. k. friåret på sjukhuset bibehållas. Arbetsmarknads- och regionalpolitiken är två andra viktiga områden för att uppnå en rättvis fördelning. Rätten till arbete, utbildning och service i hela landet är viktiga fördelningspolitiska mål. Regionalpolitikens främsta uppgift är att förändra de enskilda regionernas produktionsförutsättningar och näringsstrukturer så att en livskraftig utveckling kan åstadkommas i hela landet. I andra hand måste de effekter som uppstår vid en alltför snabb strukturförändring i vissa regioner eller på vissa orter lindras. Detta för att förhindra alltför stora sociala kostnader. Ett relativt begränsat antal människor skall inte betala priset för den ekonomiska tillväxten. Kostnaderna liksom vinsterna skall delas solidariskt. Det finns även stabiliseringspolitiska skäl till att bedriva regionalpolitik. En regional balans minskar risken för överhettning och löneglidning och ger möjlighet att föra en generell stabiliseringspolitik. Utvecklingen har medfört en kraftigt accelererande regional obalans. ökade befolkningen i skogslänen. Denna trend har vänt. Enligt långtidsutredningen har 12 av länen haft en nettoutflyttning . Den socialdemokratiska regeringen har medvetet eller omedvetet underlättat denna utveckling genom beslut rörande bebyggelse, kommunikationer, näringsliv, utbildning m. m. 6.7 Åtgärder för en långsiktigt balanserad tillväxt Tillväxt behöver enligt uppfattning inte stå i motsatsställning till hushållning med naturresurser eller en god miljö. Vi förespråkar en politik som ger förutsättningar för en balanserad tillväxt och därmed stigande välfärd. Tillväxten måste komma hela landet till del. Målet bör vara en decentraliserad samhällsstruktur där det råder balans såväl inom som mellan olika regioner. Uppnås inte detta, skapas problem såväl inom som utom storstadsregionerna. pekar på att relativsprissänkningar krävs i det längre perspektivet för bibehållna marknadsandelar. Det finns dock möjlighet att påverka andra förutsättningar för den svenska konkurrenskraften. vill föra en politik för långsiktig, balanserad tillväxt genom satsningar på utbildning, infrastruktur, ökad konkurrens inom offentliga sektorn och minskade regleringar. Den strukturomvandling som pågår från de traditionella basnäringarna till kunskapsintensiv produktion inom verkstadsindustri, kemisk industri och den privata tjänstesektorn är viktig för att bibehålla konkurrenskraft . Slutsatsen är att en kvalitativt högtstående och flexibel utbildning på alla nivåer är av avgörande betydelse. har i sitt budgetarbete prioriterat utbildningsområdet. Upprustning av skollokaler, egna böcker, bättre skolmat, mindre skolor och klasser är förslag som verkat för. Socialdemokraterna har vid samtliga tillfällen motsatt sig dessa förslag och istället föreslagit stora besparingar på skolans område. Investeringar i form av utbildning och forskning har också en stor regional betydelse. Framtidsstudier visar att en betydande del av tillväxten kommer att ske runt de stora universitetsorterna. Det är därför inte minst ur regional synpunkt viktigt med en decentraliserad högskola. vill förstärka de lokala högskolorna i skogslänen, Bergslagen samt sydöstra Målsättningen bör vara en högskola i varje län. Endast ochGotland saknar högskoleutbildning. Dessutom bör de fasta forskningsresurserna spridas även utanför universitetsorterna i första hand bör , och bli aktuella. anser det också angeläget med en kraftig utbyggnad av kortare tekniska och ekonomiska högskoleutbildningar och vi ser det som naturligt att dessa utbildningar i första hand knyts till de mindre högskolorna för att främja en regional utveckling. syn på utbildningen finns utveckladi en rad motioner om utbildningspolitik, skola och högskola. I en gemensam motion tillsammans med och har vi föreslagit att en betydande del av pengarna i löntagarfonderna skall satsas i stiftelser vars avkastning skall satsas på forskning. Andra typer av infrastruktursatsningar är också viktiga för en regional utveckling. En grundläggande förutsättning för en balanserad tillväxt är fungerande kommunikationer i alla delar av landet. Ett investeringsprogram med en inlandsbana för flyget, upprustning av tågtrafiken på samt en inlandsbana för datakommunikation bör prövas. har i tidigare motioner föreslagit en omfattande satsning för förnyandet av VA-nätet. Även andra åtgärder för att stimulera den långsiktiga konkurrenskraften har presenterats av . En skattereform enligt ovan med sänkta marginalskatter och sänkt skattetryck skulle förbättra ekonomins funktionssätt. För att uppnå en god konkurrenskraft även i ett längre perspektiv krävs att svensk industri hävdar sig väl inom de områden som internationellt sett växer snabbast. Därför är skapande av ett gott klimat för tjänsteproduktion och kunskapsintensiv produktion viktigt. Något som oroar är att den privata tjänstesektorn har en regional koncentration av alla förvärvsarbetande till storstadsregionerna. Med ett regionalt tillväxtförlopp där sysselsättningsökningen skulle ske proportionellt mot dagens sysselsättningsfördelning skulle vi få en ökning med ca 70 000 förvärvsarbetande i storstäderna, varav 46 000 i . Starka tendenser föreligger emellertid till en ännu större koncentration till . Mer än hälften av tillväxten i riket kan hamna där. Kraftfulla åtgärder behövs för att stimulera regional tjänsteproduktion. Vi förväntar oss förslag från regeringen i detta avseende. a. måste det statliga stödet till investeringar i större utsträckning inriktas på immateriella investeringar. Det regionalpolitiska stödet bör kunna användas till andra investeringar än bara maskiner och byggnader. Den privata tjänstesektorns tillväxt försvåras av en rad regleringar och statliga tjänstemonopol. En rad avregleringar bl. a. på trafikpolitikens område bör ske liksom en uppluckring av vissa av de offentliga verksamheternas monopolställning. Hänsyn till tjänsteproducerande företag måste i ökad grad tas i företagsbeskattningen. Andra typer av regleringar som hämmar den ekonomiska utvecklingen är valutaregleringen, prisregleringen och byggnormen. En långsiktig ekonomisk utveckling i en marknadsekonomi är starkt beroende av stabila politiska villkor. Ekonomiska aktörer är vana vid att beräkna de ekonomiska risker som rör konjunkturer, valutakurser m. m. Däremot är de politiska riskerna med nya pålagor och regleringar svårbedömbara. Den kortsiktighet och ryckighet som präglat regeringens politik har förstärkt denna osäkerhet. Detta innebär att färre vågar ta risker varvid investeringar tenderar att utestå. Det är väsentligt med ett stabilt politiskt handlande för att uppnå en långsiktig ekonomisk utveckling. anser vidare att en långsiktig konkurrenskraft kräver en satsning på småföretagen. De är en grund för teknisk utveckling och har stor betydelse vid skapandet av nya arbetstillfällen. Undersökningar visar att familjeföretagen stått för motsvarande hela sysselsättningsökningen under . föreslår i en motion om småföretagsbeskattningen att skattesystemet måste läggas om så att det till skillnad från gynnar små och medelstora företag. Vidare måste den offentliga sektorn i likhet med den privata effektiviseras. Den totala produktivitetsökningen i ekonomin påverkas i betydande utsträckning av effektiviteten i den offentliga sektorn. I långtidsutredningen diskuteras detta problem. Man slår fast att den offentliga sektorn är effektiv i så måtto att väljarna verkar vara beredda att betala priset för den samt att verksamheterna synes vara samhällsekonomiskt lönsamma. Studierna redovisar emellertid resultat som tyder på att produktiviteten har sjunkit drastiskt 80. Hela den offentliga sektorn har enligt studierna haft en negativ produktivitetsutveckling på i genomsnitt. Samhällsservicen har, om resultaten är riktiga, alltså kostat mer att framställa. Detta jämförs med en positiv utveckling för ekonomin som helhet med . Det skall sägas att mätningarna egentligen inte mäter produktiviteten. Det existerar inte någon marknadsprissättning av offentlig produktion vilket medför att kvalitetsförbättringar ej beaktas på samma sätt som i produktivitetsstudier i den privata sektorn. Istället mäts kostnadsutvecklingen. Ökade krav på kvalitet från bl. a. politiker speglas inte i produktivitetsmätningarna. Stora svårigheter finns vid traditionella rationaliseringar inom den offentliga sektorn men negativ produktivitetsutveckling och byråkratisering kan brytas genom bättre organisation, kunskapsutveckling, ökad kompetens och teknisk utveckling. Högre effektivitet kan sannolikt också uppnås genom tillåtandet av konkurrens. Detta kan ske genom frisläppandet av privata och kooperativa komplement till offentliga institutioner. I den kommunala sektorn kan detta ske genom entreprenad och anbudsförfarande. Daghem, vårdhem och läkarcentraler är exempel. Det är viktigt att ta tillvara folkrörelsers och medborgares möjlighet till aktivt deltagande i viss del av produktionen. anser att en förklaring till den negativa produktivitetsutvecklingen är att den offentliga sektorn har blivit för stor och tungrodd. Det finns inte på samma sätt som i den privata sektorn en drivkraft för att bilda fler mindre enheter då storskalefördelar avtar. En politik för en decentraliserad offentlig service skulle därför på många områden starkt bidra till en effektivisering. går politiken en annan väg: kronofogdemyndigheter, skatteförvaltning, taxeringsväsende, folkbokföring m. m. centraliseras under den socialdemokratiska regeringen. Det är också viktigt att den lokala flexibiliteten utvecklas i den offentliga sektorn. Den kommunala självstyrelsen bör förstärkas genom att avskaffa detaljstyrningen av den kommunala verksamheten. De statliga specialdestinerade bidragen till kommuner och landsting bör avskaffas och överföras till ett skattekrafts- och utgiftsutjämnande bidragssystem som utgår oavsett verksamhetens storlek. Den statliga styrningen bör istället ske genom ramlagstiftning. På detta sätt kan de som har den bästa överblicken avgöra insatsernas storlek och inriktning beroende på lokala förutsättningar. Detta skulle avgjort förbättra effektiviteten i den primär- och landstingskommunal sektorn. För att effektivisera den offentliga verksamheten bör stat, kommuner och landsting i högre grad inrikta sig mot verksamhetsområden där man har de bästa förutsättningarna. Det innebär bl. a. att anser att en rad statliga företag exempelvis och bör säljas ut till allmänheten. Den ekonomisk-politiska strategin är beroende av budgetpolitiken. För det första bör budgetunderskottet pressas tillbaka för att uppnå balans i ekonomin. För det andra måste en stram finanspolitik föras dels för att pressa tillbaka konsumtionsökningen så denna inte överstiger tillväxten, dels för att inte penningpolitiken skall behöva bära en alltför stor del av det stabiliseringspolitiska ansvaret. Det senare ger utrymme för en mindre räntedifferens mot utlandet. Vidare bör enligt vår uppfattning budgetens utgifts- och inkomstsida minska i förhållande till BNP. Detta är förutsättningen för ett sänkt skattetryck. Det är också viktigt att slå fast att inte förespråkar ett sparande i den offentliga sektorn. Detta bör i huvudsak istället ske i hushållssektorn. Utmärkande för årets budgetproposition är att den inte ger någon vägledning beträffande regeringens egna prioriteringar. Det är först kombinationen av listan för kommande propositioner och budgetens angivande av . som tillkommande utgifter som ger underlag för en gissning av vilka utgiftsbehov som prioriteras. Reformanspråk har dolts för i detta skede vilket allvarligt försvårar arbete. Regeringen har i de senaste årens budgetar avsevärt missbedömt och felräknat vad gäller budgetutfallet. Underliggande problem i ekonomin, t. ex. för höga löneavtal samt ett för lågt hushållssparande och hög konsumtionsökning, har lett fram till tillfälliga förbättringar av budgetbalansen, men skapar långsiktigt fördjupade ekonomiska problem. Med reservation för den osäkerhet som måste omgärda beräkningar kan konstateras att det underliggande budgetunderskottet nu åter ökar (alternativ I). Detta i ett läge som är ytterst känsligt för den fortsatta ekonomiska utvecklingen. I förhållande till regeringens förslag innebär budgetalternativ insatser för bättre miljö, rättvisare fördelning och en varaktig tillväxt i ekonomin. Dessutom skulle skattetrycket sänkas av BNP under nästa budgetår och budgetunderskottet minska med drygt 1 829 milj. kr. Sänkningen av skattetrycket grundar sig framför allt på löntagarfondsskatterna. Därmed får detta ingen likvidiserande verkan på ekonomin.