ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Bo312 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo312 av och (c, fp) om samordnad länsförvaltning beslöt att en försöksverksamhet med samordnad länsförvaltning skulle bedrivas i - samt att försöksverksamheten skulle utvärderas efter treårsperiodens utgång. Vår svenska statsapparat har kraftigt expanderat och är synnerligen omfattande och specialiserad. Inte minst har detta förhållande tydligt kommit till uttryck på länsplanet. I varje län finns flera fristående myndigheter som var för sig strikt håller sig till det egna ansvarsområdet. Det finns skäl att anta att ett större samarbete skulle vara till gagn för länet. Det har därför rått en tämligen stor enighet om att man bör finna former för en samlad länsförvaltning. Avsikten med försöksverksamheten i har varit att de erfarenheter man drar av projektet skall ligga till grund för en ny länsorganisation i hela landet. Mot en sådan bakgrund borde det enligt vår uppfattning vara självklart att man avvaktar försöksperiodens utgång innan förslag i ärendet läggs fram. Av någon anledning synes regeringen ha en annan uppfattning. lade en departementsgrupp fram ett förslag om samordnad länsförvaltning. beslöt emellertid i enlighet med bostadsutskottets betänkande att något beslut i sakfrågan inte bör fattas . I årets budgetproposition kan man ta del av vissa erfarenheter från projektet i . Vad som tydligt framgår är att samordningsarbetet i knappast innebär några besparingar. Tvärtom talas det om behov av avsevärda extra belopp. Detta rimmar dåligt med civilministerns uttalande om vikten av att betydande besparingar kan genomföras. Enligt vår uppfattning finns det mycket som talar för att det kan finnas bättre modeller än den i och som förhoppningsvis också kan leda till vissa besparingar. Minst lika viktigt är emellertid att en ny och samordnad länsförvaltning skall utformas med hänsyn tagen till varje läns struktur och karaktär. Vi anser därför att försöksverksamhet startas även på andra håll i landet och då i län av annan struktur och storlek, och med andra modeller för samverkan. Förutsättningarna för en utökad försöksverksamhet är goda eftersom det i flera län redan pågår ett förändringsarbete som har till syfte att samordna de regionala resurserna. För läns del skulle det sannolikt vara av större intresse att få ta del av erfarenheterna från ett län som till strukturen mer liknar län 1987/88 Bo312 Med stöd av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utökad försöksverksamhet vad gäller samordnad länsförvaltning. () () än vad gör. Vi anser också att det skulle vara av intresse att i samband med en omorganisation på länsplanet också beakta behovet av en utökad förtroendemannamedverkan. Enligt vår uppfattning bör man överväga förtroendemannamedverkan i hela länsstyrelseorganisationen, alltså även inom t. ex. regionalpolitiken och miljövården.
mot · GB02Bo401 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo401 om översyn av reglerna för expropriation av fastighet som ägs av bostadsrättsförening Vid expropriation av fastigheter tillmäter man taxeringsvärdet stor betydelse vid värdering av den exproprierade fastigheten. När fastigheten ägs av en bostadsrättsförening ligger föreningens ekonomiska ställning till grund för värderingen. Vad däremot den enskilde bostadsrättsinnehavaren betalat för just sin andel är ofta ett betydligt högre belopp vilket delägaren har svårt att hävda vid en expropriation. Antag att ett hus taxeringsvärde är 1 miljon. Fastighetens bokförda värde i föreningen är upptaget till 2 miljoner. Men bostadsrättsinnehavarna som antas vara 10 stycken vardera betalade 500 000 i genomsnitt för sina andelar. Det sistnämnda ger ett fastighetsvärde på . Vad händer vid en expropriation av fastigheten? Kommer bostadsrättsinnehavarna att riskera sina betalda överpriser eller kommer expropriationsinstrumentet att ta hänsyn till varje enskild bostadsrättsinnehavare när samhället kan behöva tvångsförvärva fastigheten för något angeläget ändamål. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av gällande expropriationsregler, så att den enskilda bostadsrättsinnehavarens ekonomiska rättigheter blir vederbörligt beaktade vid expropriation.
mot · GB02Bo404 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo404 av Axel och () om skyldighet för hyresvärd att sända ut hyresavier En hyresgäst är skyldig att betala hyran senast sista vardagen i , oavsett om hyresvärden sänt ut någon avi eller ej. Detta innebär också att hyresgästen själv måste hålla reda på eventuella hyresförändringar för att inte råka ut för en uppsägning för ogulden hyra. Ur trygghetssynpunkt för hyresgästen är detta inte acceptabelt, inte heller är det i samklang med annan lagstiftning vad gäller att betala räkningar där grundregeln är att man måste skicka en skriftlig räkning för att kunna kräva betalning. Det finns hyresvärdar som sätter i system att inte skicka avier till hyresgästerna (eller vissa hyresgäster) för att sedan kunna vräka den som inte betalt hyran . Hyreslagen bör därför ändras så att alla hyresvärdar blir skyldiga att sända ut hyresavier minst före betalningsdagen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om skyldighet för hyresvärdar att sända ut hyresavier.
mot · GB02Bo405 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo405 av m. fl. om översyn av förvärvslånen för köp av äldre egnahem För att underlätta för flerbarnsfamiljer att köpa ett äldre egnahem finns fr. o. m. ett särskilt lån, förvärvslån. Familjer som har minst två barn och som kan erhålla bostadsbidrag kan få förvärvslån. Vissa ytterligare lånevillkor föreligger såsom att kommunen skall ha godkänt köpeskillingen och lämna borgen för av lånet. Eftersom lånet förenas med räntebidrag är lånen attraktiva. är den garanterade räntan f. n. för förvärvs- och bottenlånet. låneformen fanns beviljades drygt 450 lån. Vid behandlingen i (BoU 1986/87:10 s 53-54) när förvärvslångivningen beslöts, betonade bostadsutskottet vikten av att prövningsförfarandet gjordes så enkelt som möjligt. a. borde övervägas om och i vilken utsträckning ett förhandsbesked om lån kunde lämnas av länsbostadsnämnden. Detta gav som sin mening regeringen till känna. har i skrivelse till länsbostadsnämnderna också tagit upp frågor om den praktiska hanteringen av långivningen hos kommunerna och nämnderna. Även om endast gått sedan låneformen infördes har det i flera fall visat sig att den administrativa utformning långivningen fått medfört inte önskvärda resultat. a. har framkommit att svårigheter kan föreligga på den kommunala nivån vid bedömningen av om den presumtive egnahemsköparen verkligen kommer att klara av de ekonomiska åtaganden som ett villaköp innebär. Även andra ofullkomligheter i den administrativa hanteringen finns. För att syftet med förvärvslånen - att underlätta för flerbarnsfamiljer att köpa äldre egnahem - bättre skall kunna tillgodoses, anser vi att en utvärdering och eventuellt justering av låneformen bör komma till stånd. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvärdering av förvärvslångivningen för inköp av äldre egnahem. () () () () ()
mot · GB02Bo407 · 1988-01-21 00:00:00 — av m. fl. (s) om översyn av förköpslagen 1987/88 Bo407-410 Förköpslagen ger kommunen rätt att förvärva den egendom köpet avser från säljaren på de villkor, som avtalats mellan denne och köparen. Lös egendom kan undantagas från förköpet om köparen yrkar det, eller om kommunen begär det om egendomen utan olägenhet kan skiljas från återstoden. I övrigt ger förköpslagen inga möjligheter till ändring i det avtal som upprättats mellan säljaren och köparen. Kommunens intresse för förköp gäller fastigheter som är belägna inom områden, som enligt kommunens planering avses saneras eller tagas i anspråk för annat utbyggnadsändamål. Kommunen har i detta avseende inga intressen utanför den egna kommungränsen. Vid försäljning av fastigheter mellan bolag, gäller försäljningen ofta ett flertal fastigheter, som överlåtes i ett och samma avtal. Fastigheterna kan vara spridda inom en kommun eller vara belägna i flera kommuner. I det fall kommunen är intresserad av förköp vid en sådan affär, gäller det som regel endast fastigheter inom samma kvarter/område. Den nuvarande förköpslagen ger dock inte kommunen någon rätt till delning av ett sådant avtal. Kommunen måste antingen överta hela det fastighetsbestånd som avtalet avser, eller avstå från förköp. Detta förhållande gör det i många fall omöjligt för kommunen att utnyttja sin förköpsrätt. Lagens syfte att underlätta den kommunala planeringen och utbyggnaden försvåras härigenom i väsentlig grad. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en översyn av förköpslagen. () () 1 1987/88.
mot · GB02Bo409 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo409 av m. fl. om rätt för hyresgäst att hänskjuta förlängningstvist till hyresnämnd När en fastighetsägare säger upp en bostadshyresgäst för avflyttning är det numera fastighetsägaren som skall hänskjuta förlängningstvisten till hyresnämnden. Detta är bra eftersom hyresgästen då inte riskerar att förlora lägenheten genom att inte i rätt tid överklaga uppsägningen till hyresnämnden. I vissa fall kan det dock förorsaka problem. Processen har nämligen blivit mer utdragen . Fastighetsägaren skall säga upp hyresgästen till det månadsskifte som infaller närmast efter uppsägningsdagen. Därefter skall fastighetsägaren senast inom efter hyrestidens utgång hänskjuta förlängningstvisten till hyresnämnden. Om han inte gör detta förfaller uppsägningen. Detta innebär att fastighetsägaren kan avvakta med att vända sig till hyresnämnden. svävar hyresgästen i ovisshet om vad som skall hända, eftersom hyresgästen inte kan begära att hyresnämnden avgör förlängningstvisten. Tyvärr händer det ofta att fastighetsägarna använder sig av detta lagrum då en hyresgäst begär att få byta sin lägenhet. Om hyresgästen vänder sig till få ett medgivande till lägenhetsbyte säger fastighetsägaren upp hyresgästen för avflyttning, men underlåter att vända sig till hyresnämnden. kan då inte medge något lägenhetsbyte förrän förlängningstvisten är avgjord. förfaller uppsägningen eftersom fastighetsägaren inte hänskjutit tvisten till hyresnämnden. Det har då gått ungefär sedan hyresgästen kommit överens med en annan hyresgäst om att byta lägenheter. Under denna långa tid har oftast bytespartnern tröttnat och hyresgästen måste försöka hitta en ny bytespartner. Detta är ett missbruk av gällande lagstiftning som bör omöjliggöras. Hyreslagen bör därför ändras så att även hyresgästen kan hänskjuta en förlängningstvist till . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätt för hyresgäst att hänskjuta förlängningstvist till hyresnämnd. () () 1987/88 Bo409
mot · GB02Bo411 · 1988-01-22 00:00:00 — av och om förenklad lantmäteriförrättning I många delar av landet råder besvärliga fastighetsstrukturella förhållanden. Särskilt påtagligt är detta i , där såväl jord- som skogsbruksägorna i stora delar av landskapet uppvisar synnerligen stor ägosplittring och komplicerade äganderättsförhållanden. I andra delar av landet finns också såväl regeltekniska som ekonomiska hinder för att smidigt kunna köpa, byta och sammanlägga mark till rationella enheter för olika nyttjande. En faktor som oftast åberopas som hinder för en smidig strukturrationalisering är de oerhört snabbt stigande lantmäterikostnaderna. I med de särskilda förhållanden som där råder, är de höga lantmäterikostnaderna ett direkt och påtagligt hinder för att genomföra omarrenderingar. Även om dessa kostnader slås ut på många markägare vid en omarrendering, blir summorna sådana att många markägare av detta skäl icke vill medverka till en i övrigt önskvärd strukturrationalisering. I andra delar av landet har de besvärliga, långdragna och dyrbara lantmäteriförrättningarna lett till framväxten av en flora av mer eller mindre olyckliga arrenden, nyttjanderättsavtal, ja t. o. m. muntliga byt-låneavtal vad gäller mark. Såväl de rådande olyckliga strukturförhållandena i vissa delar av landet som framväxten av nya markavtalstyper och den uppenbara kopplingen till kostnaderna för en regelrätt omarrendering, föranleder att statsmakterna måste angripa dessa kostnader. En enkel och bra lösning är att medge avdrag i beskattningen för styrkta förrättningskostnader. Härutöver finns behov av att få ett regelsystem som innebär att ett förenklat genomförande blir möjligt där äganderättsförhållandena är klara och parterna är överens. 1 1987/88. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till förenklad lantmäteriförrättning på det sätt som i motionen anförts, [att hos regeringen begär förslag om avdragsrätt vid beskattning för styrkta lantmäterikostnader i samband med strukturrationalisering.1] () () 1987/88 Bo411 ' 1987/88: Sk385
mot · GB02Bo414 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo414 av m. fl. (vpk) om bruksvärdeshyror har hyrorna stigit mer än andra priser. Det gäller särskilt hyrorna i nyproducerade och upprustade hus. Hyreshöjningarna är inflationsdrivande och drabbar låginkomsttagare i särskilt stor omfattning. Försök har också gjorts att driva upp hyrorna extra mycket i områden med särskilt stor bostadsbrist. Man har anfört att lägesfaktorn ska få större tyngd. Detta strider dock mot motiven bakom hyreslagens 55 §, där bruksvärdesprincipen numera formuleras. Det skulle dessutom bidra till än värre segregation och extravinster till aktörerna på fastighetsmarknaden. Orsakerna till senare års stora hyreshöjningar är många och svåra att bemästra. Det gäller särskilt dem som är en följd av överhettningen på byggoch fastighetsmarknaden. En dämpning av hyresstegringarna skulle dock kunna åstadkommas om påtaglighetsrekvisitet slopas. Det infördes (Hyran är härvid inte att anse som skälig, om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga, enligt nuvarande lydelse). gällde att hyran var oskälig om den väsentligt översteg hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet var likvärdiga, men väsentlighetsgapet växte upp emot . Som motiv för ändringen till påtaglig anförde departementschefen i prop. 1974:150 s. 473: Den utveckling av väsentlighetsrekvisitet som börjat utvecklas i praxis kan komma att visa sig olycklig från flera synpunkter. Dels ger den upphov till alltför kraftiga hyreshöjningar i de enskilda fallen, dels kan den leda till att det utbildas nya, alltför höga hyresnivåer som i sin tur kan åberopas till stöd för ytterligare hyreshöjningar. Detta är precis vad som händer till följd av påtaglighetsrekvisitet. Påtagligheter om accepteras allmänt och de växer. Realt betyder påtagligheten med dagens hyror betydligt mer än väsentligheten med hyror. Påtaglighetsrekvisitet måste utmönstras ur HL 55 §. Och eftersom jämförelsen mellan likvärdiga lägenheters hyresnivåer ändå ska göras tämligen grovt behövs inget nytt rekvisit av liknande slag, som frodas i bostadsbristens kölvatten. Vi yrkar därför en ändring av HL 55 § 1 st. innebärande ett slopande av ordet påtagligt. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om ändring av 12 kap. 55 § jordabalken (hyreslagen) om att hyran inte är att anse som skälig om den är högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1987/88 Bo414
mot · GB02Bo415 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo415 av och () om ändring i lagen om förvärv av hyresfastighet Enligt tillståndslagen är det för att erhålla lagfart avgörande för en köpare av en hyresfastighet, att denne fått förvärvstillstånd. Sökes ej tillstånd till förvärv , får detta enligt §5 till följd att köpet blir ogiltigt. Regler finnes om skyldighet att söka tillstånd även vid överlåtelse av andel i bolag. Trots dessa regler uppstår på fastighetsmarknaden ändå problem med tillståndsgivningen vid andelsöverlåtelser. Ett bolag som från början kan ha erhållit förvärvstillstånd och därefter också blivit lagfaren ägare, anmäler inte senare andelsöverlåtelser till prövning. Även om andelsöverlåtelse i en sådan situation blir ogiltig får detta ej någon reell negativ följd. Bolaget har ju lagfart och äganderätten kan utövas. Av proposition 1982/83:153 kunde man utläsa tanken på införandet av ekonomisk påföljd (förvärvsavgift) för underlåtenhet att söka förvärvstillstånd. Av den nuvarande situationen kan dras slutsatsen, att införande av någon form av påföljd i lagen bort ske. En alltmer frekvent företeelse på fastighetsmarknaden är kommanditbolagen, och överlåtelser av kommanditandelar hör till vardagen. Dock torde det vara vanligt att dessa överlåtelser ej anmäles till prövning. Då kommanditbolagen ofta innebär problem för tredje man ur ansvarighetssynpunkt är det angeläget att kontrollen över dessa bolag som fastighetsägare fungerar. En ändring bör därför ske i reglerna i tillståndslagen, så att någon kännbar följd uppstår vid utebliven anmälan om förvärvstillstånd vid köp av andel i bolag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring i lagen om förvärv av hyresfastighet.
mot · GB02Bo416 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo416 av och () om ändrad praxis vid avstyckning av bostadsfastighet Just nu pågår en kampanj om landsbygdsutveckling och det är bra. Landsbygdens framtid beror mest på hur vi lyckas lösa jordbrukets ekonomiska problem. Ett väl fungerande jordbruk är trots allt grunden som annan tillkommande verksamhet skall vila på. En viktig fråga är också att människor bor kvar eller flyttar ut och bosätter sig på landsbygden. Många är intresserade av att få köpa ett hus med några hektar mark till för att där kunna ha häst och några smådjur. Ur landsbygdssynpunkt är en sådan här bosättning intressant. Problemet är att lantmäteriverket inte är villigt att avstycka dessa fastigheter, de är inte jordbruksfastighet och heller inte annan fastighet. Vi tror att det vore bra om man fick en möjlighet att tillåta avstyckning av sådana här fastigheter med bostad och några hektar mark. Det bör kunna vara möjliga när en mindre fastighet ska användas till att förstärka en intilliggande jord- och skogsbruksfastighet. Bostadshuset och ekonomibyggnaderna plus mark kunde då bli möjliga för bosättning. På det sättet minskade inte befolkningsunderlaget i byn trots att ett jordbruk försvann. Det skulle vara bra för alla parter. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ändring i lantmäteriverkets praxis för avstyckning av bostadsfastighet.
mot · GB02Bo417 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo417 av och () om en översyn av hyreslagstiftningen beslutade om åtgärder för att förbättra boendeförhållandena för gamla, handikappade och långvarigt sjuka. Beslutet innebar bl. a. att försöksverksamhet skall bedrivas med uppbyggnad av integrerad boendeservice, där bostadsförvaltarna spelar en central roll. Ökat kvarboende förutsätter såväl förbättrad tillgänglighet i bostadsbeståndet som ett bredare utbud av tjänster i bostadsförvaltningen. Särskilt inom förvaltningen av hyresbostäder pågår det utveckling genom att hyresgästerna på många håll erbjuds en alltmer utbyggd service. Det kan gälla städhjälp, inköp av dagligvaror, tillgång till restaurant, gemensamma utrymmen som bibliotek, bastu och motionsrum, trygghetslarm, service till bilägare osv. kan det av ekonomiska skäl vara nödvändigt att knyta en viss tjänst till hyresupplåtelsen, vilket dock visat sig kunna medföra en rad problem vid tillämpningen av hyreslagstiftningen. Bruksvärderegeln och övriga bestämmelser i hyreslagstiftningen tillkom långt innan det blev aktuellt att utveckla serviceutbudet och passar därför inte för att reglera en tvist om t. ex. ersättning för städtjänster. Hyreslagens regler måste därför ses över för att underlätta utvecklingen av serviceutbudet till hyresgästerna. Målet bör vara att hyresvärd och hyresgäst skall kunna avtala om olika tjänster i samband med ett hyresavtal, utan att ersättningen skall behöva rubriceras som hyra. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en översyn av hyreslagstiftningen i syfte att underlätta ett ökat serviceutbud i bostadsförvaltningen.
mot · GB02Bo418 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo418 av m. fl. (s) om förbättrad fastighetsstruktur i Skogs- och jordbruket har stor betydelse för . Mellan 35000 och 40000 personer är för sin försörjning direkt eller indirekt beroende av skogsbruket och/eller jordbruket. Därutöver är några tusen personer, som arbetar i förädlingsindustrier utanför länet, beroende av den skogsproduktion som sker i . Utvecklingen inom skogs- och jordbruket har därför mycket stor betydelse för länets ekonomi. Det har en avgörande betydelse för sysselsättningen, boendet och servicen inte bara på landsbygden utan i hela länet. I den rena glesbygden finns ofta ingen annan sysselsättning att tillgå än sådant som är knutet till jord- och skogsbruket. Förhållandena är olika för skogs- resp. jordbruket. Det finns en stark efterfrågan på massaved, timmer och flis och med en relativt god lönsamhet som följd. Jordbrukets överskott, framför allt på spannmålssidan, är förödande för hela näringen. Både skogsbruket och jordbruket hämmas emellertid i stora delar av länet av ägosplittring och ett flerägande som saknar motstycke i landet. För att belysa graden kan nämnas att ungefär hälften av hela landets ägoskiften finns i . har, i syfte att förbättra förhållandena, pågått ett omfattande omarronderingsarbete, vilket i de områden där arbetet slutförts fått ett på många sätt mycket gynnsamt resultat. återstår dock arbete på flera håll i länet. För att kunna fortsätta det pågående arbetet erfordras ordentliga informationsinsatser. Det är därför angeläget att även fortsättningsvis uttalar sig för att pengar kan ställas till förfogande för förbättring av fastighetsstrukturen i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om informationsinsatser för att förbättra de rådande ägoförhållandena i . () () () ()
mot · GB02Bo420 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo420 av m. fl. om rätt för hyresgäst att vägra betala Det borde vara självklart att hyresgäster och bostadsrättshavare skall ha rätt till valfrihet då det gäller installation av kabelnät, programutbud i dessa och den individuella anslutningen till nätet. Hyresgästerna skall inte belastas av kostnader för tjänster och teknik de inte vill ha eller efterfrågat. Anslutning till kabelnät måste vara individuellt och bara den som tar del av programutbud skall behöva betala för detta. Enskilda hyresgästers rätt att vägra betala kostnad för installation och sändning av kabel-TV, utan att kvarboenderätten till bostaden därmed kan äventyras, måste klart ges uttryck i lagbestämmelse. Det har från första början funnits och finns alltjämt en stor skepsis och ett brett motstånd mot att introducera internationella, kommersiella TV-kanaler. Utbyggnaden har som bekant inte haft eller har som utgångspunkt kulturpolitiska eller sociala aspekter. I stället är det närmast industripolitiska och multinationella motiv och intressen som styr utvecklingen. Det är också av sådana skäl felaktigt att tätorternas hyresgäster skall tvingas på samt dessutom betala kostnader för kabel-TV i olika former. Varje enskild hyresgäst eller bostadsrättshavare måste ha rätt att själv avgöra om sin anslutning till kabelnät och programutbud. Man skall inte tvingas betala för detta mot sin vilja och riskera obehag eller repressalier i någon form för sin vägran. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätt för hyresgäst att vägra betala kabel-TV-avgift och att förslag bör föreläggas härom. (vpk) (vpk) (vpk)