mot · GB02Ub320 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub320 av m. fl. (s) om fördelningen av resurserna till länsskolnämnderna i storstadslänen Länsskolnämnderna föreslås enligt BP-88 bli tilldelade anslag under B2 med . Härav är förvaltningskostnaderna . I dessa ingår lönekostnader med . Huvuddelen av lönekostnaderna, . är enligt beräkningar bundna i fasta tjänster. Organisationen är ett resultat av bl. a. beslut på den s. k. SAK-propositionen (prop. 1980/81:107). De tre största länen, (, och ) motsvarar tillsammans av landets befolkning. De tre länsskolnämndernas sammanlagda personalresurser, uttryckfa i värden är emellertid av de totala personalresurserna på länsskolnämnderna i landet. (I dessa siffror är inte medräknad den personal som tillhör den s. k. stödorganisationen för handikappade elever.) En annan jämförelse kan göras. Om en tilldelning av resurser gjorts efter elevantalet i , skulle haft 36 tjänster, 72 och 34. hade 22, 34 och 22 - totalt skulle alltså 64 tjänster mindre än vad en elevrelaterad tilldelning skulle ha gett. Likartade värden skulle erhållas, om anslagen fördelades efter andra grunder, t. ex. klassantal, antal rektorsområden etc. Övriga län med undantag av och tilldelas resurser, som överstiger värdena för en elevrelaterad tilldelning. Det är som fördelar medlen till länsskolnämnderna. är givetvis vid denna fördelning starkt bunden av organisationsbeslut. I ovanstående redovisning av antalet tjänster ingår de s. k. experttjänsterna, dvs. de rörliga medel som tillförts länsskolnämnderna för att göra det möjligt att och för särskilda pedagogiska arbetsuppgifter anlita utomstående personal. Denna värdefulla resurs har i BP-88 förts över från anslaget B2 till B3 Stöd för utveckling av skolväsendet. Anslaget har emellertid på olika sätt urholkats, så att det inte längre motsvarar det ursprungliga värdet. Arbetsförhållandena på landets länsskolnämnder varierar kraftigt med länens storlek. I det följande ges några exempel, främst hämtade från och verksamheten i . Motsvarande exemplifiering kunde ges från de frivilliga skolformerna. En av länsskolnämndernas viktigaste uppgifter är att genom aktiv tillsyn . verka för att skolväsendet arbetar efter de mål, riktlinjer och planer som har fastställts för verksamheten. Den aktiva tillsynen innebär kontroll från statens sida men också stimulans och stöd till dem som arbetar i skolan. i genomför sina systematiska skolbesök i efter en modell, som syftar till att göra en helhetsbedömning av verksamheten i de besökta kommunerna. En sådan helhetsbedömning är mycket viktig framhåller () i sin rapport i (, dnr 1985:280). Med nuvarande personalstyrka hinner länsskolnämnden i endast att besöka fyra av länets 20 kommuner . Det innebär en omloppstid , och då måste man ändå göra ett urval av rektorsområden i , och . Denna situation är klart otillfredsställande. RRV anger också ovannämnda rapport att tjänstefördelningen vid länsskolnämnderna är oförändrad sedan omorganisationen och att fördelningen inte motsvarar den faktiska arbetsbelastningen i form av ansvar för antal kommuner, rektorsområden och elever. Utöver den aktiva tillsynen åligger det länsskolnämnderna att följa och stödja det lokala utvecklingsarbetet, som bedrivs med statliga medel och till stor del fördelas av länsskolnämnderna. Dessa medel är relaterade till elevantalet i länet. Det innebär att utvecklingsarbetet får större omfattning i de folkrikaste länen. Även om tyngdpunkten i förändringsarbetet ligger lokalt, finns det ett mycket klart uttalat behov av stimulans utifrån och en överföring av erfarenheter inom respektive län. Denna uppgift är svår att lösa tillfredsställande i storstadslänen. Utöver detta kommer länsskolnämnderna att åläggas nya och tidskrävande arbetsuppgifter i samband med det nationella utvärderingsprogrammet och lärarfortbildningen. För dessa arbetsuppgifter kommer länsskolnämnderna inte att tillföras extra resurser. Länsskolnämndernas väsentligaste arbetsuppgifter är de utåtriktade. Givetvis innebär dessa också en hel del av intern administration. Länsskolnämnderna söker hålla denna på lägsta möjliga nivå. Även i detta avseende är storstadslänen relativt sett underbemannade. torde inte finnas möjligheter att tillföra länsskolnämnderna ytterligare resurser. De redovisade förhållandena bör därför medföra omprioriteringar inom givna ramar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om resursfördelningen till länsskolnämnderna i storstadslänen. 1987/88 Ub320 () ()