mot · GC02Ub4 · 1988-10-18 00:00:00 — Hänsyn till personlig utveckling förenas med hänsyn till behovet av en för alla gemensam kunskapsbas. Fler valmöjligheter innebär att eleverna kommer att lämna med vissa variationer i sin kunskapsprofil. Vi har i ett tidigare avsnitt föreslagit att vissa krav på förkunskaper skall gälla för de olika gymnasielinjerna. Sådana krav skall även i någon utsträckning kunna avse viss tillvalskurs från högstadiet. Båda dessa förändringar innebär att det alltid måste finnas möjlighet att korrigera ett val eller för att förbättra kunskaperna i ett ämne. Vi föreslår därför att en möjlighet till kompletteringsutbildning skapas efter årskurs 9 för de elever som av olika skäl kan ha behov av en sådan. I propositionen betonas att skolverksamheten måste utvärderas. Skolöverstyrelse, länsskolnämnd och skolstyrelse skall alla utvärdera. Bland exempel på vad utvärderingen skall avse nämns elever med skolsvårigheter, utveckling av elevinflytande, tillgång på läroböcker etc. Vi har redan pekat på det enligt vår mening anmärkningsvärda i att regeringen undviker att analysera betyg eller sättet att ange mål som medel att styra och utvärdera verksamheten. Inte heller redovisar regeringen vilka kunskaper eller färdigheter den anser vara de viktigaste. Ingen vägledning ges och inga förslag läggs om en precisering av skolans läroplaner. För skolverksamhetens ledning och utveckling krävs omfattande arbetsinsatser, som utförs dels på lokal nivå, dels av och länsskolnämnderna. Därtill utförs utvecklings- och forskningsuppgifter vid universitet och högskolor. Den verkliga makten vad gäller skolans utveckling i stort skapas väsentli- Mot. gen genom den överblick och möjlighet till initiativ som de facto till stora Ub4 delar ligger hos . SÖ svarar i samspel med andra nivåer för utveckling av läroplaner, prioriteringar vad gäller personalfortbildning, anslagsframställningar, etc. Det finns skäl att ställa frågan vad denna dominans från ett ämbetsverk vad gäller initiativ och möjligheter till påverkan får för betydelse för skolutvecklingen. Det är enligt vår mening inte lämpligt att den centrala myndighet som har ansvar för att organisera verksamheten också ansvarar för att redovisa de övergripande resultaten. Den ekonomiska utvärderingen av skolan - hur effektivt resurserna används - bör inte skötas av SÖ utan överföras till . Utvärdering av skolans inre arbete - den pedagogiska utvärderingen - bör av samma skäl skötas av en fristående instans. Denna utvärdering/inspektion skall främst vara rådgivande och bör vara underställd en fristående kommission. Som förebild för en sådan organisation kan tjäna den modell som finns i . En inspektion är där en genomgripande granskning av allt vid en skola. Inspektörerna rapporterar sina iakttagelser direkt till ansvarig minister. Rapporten har formen av en offentlig handling. Inspektörerna svarar därutöver för viss rådgivning. görs också tematiska inspektioner på flera skolor. Den offentliga inspektionsrapporten blir således ett redskap för vägledning både i andra skolor och inom den regionala och centrala administrationen. Vi anser att en utredning bör tillsättas med uppgift att skyndsamt lägga förslag om ett system för kontinuerlig utvärdering av den svenska skolan. Utredningen bör pröva möjligheterna att i införa ett utvärderingssystem motsvarande det ovan beskrivna. Propositionen En förändrad ansvarsfördelning I propositionen anges att ansvaret skall öka lokalt. Regeringens strävan är att tydligare markera skolstyrelsernas ansvar. Vi har i andra sammanhang redovisat det orimliga antalet beslutsnivåer i skolans värld. Riksdag - regering - departement - SÖ - länsskolnämnd skolstyrelse - eventuell kommundelsnämnd - eventuell ledningsgrupp på skolan - rektor - lärare och elever. Det blir 78 nivåer ovanför den nivå där undervisningen bedrivs. Kommunerna har ansvaret för att organisera skolverksamheten. Det eftersträvade lokala inflytandet får enligt vår mening inget större genomslag om inte ansvaret förs ner till den enskilda skolan. Ett sådant i verklig mening lokalt inflytande kan leda till att skolpersonal, föräldrar och elever gemensamt söker de lösningar som leder till att målen nås. En ny modell för styrning Regeringen redovisar i detta avsnitt en principiell inriktning för styrning av skolan. Det handlar om ökat lokalt ansvar, en övergång från regelstyrning till målstyrning, en bättre utvärdering, stärkt skolledning, bättre information om skolans mål och en ökad tillsyn. Regeringen drar emellertid inte konsekvenserna av sin egen redovisade syn på styrningen av skolan. Inget förslag läggs om en översyn av skolans läroplan, ingen översyn av regelsystemet aviseras och ingenting sägs om skolarbetets huvudsakliga mål och inriktning. Vår uppfattning i delfrågorna redovisas under resp. avsnitt. Därutöver vill vi beträffande regelstyrningen anföra följande. Den halvering av bestämmelser i grundskoleförordningen som tillkännagivits i anslutning till att föreliggande proposition offentliggjordes är tomt skryt. De bestämmelser som rensats ut täcks antingen av andra bestämmelser eller saknar helt betydelse. Det måste ske en rejäl minskning av de regler som styr skolarbetet. anförs ofta den omfattande regelfloran som det främsta hindret för att organisera undervisningen på det sätt man lokalt finner bäst. Vi menar t.ex. att den enskilda skolan skall kunna bilda mindre klasser om man finner att detta är den lösning som leder till att målen för skolan nås. Vad som krävs är enligt vår mening en precisering av skolans huvuduppgift så att denna blir tydlig och möjlig att genomföra. Vidare bör en radikal genomgång ske i syfte att öka den lokala handlingsfriheten. mål, bidrag som fördelas per elev och stor lokal frihet är enligt vår mening det bästa sättet att frigöra den kreativitet som finns hos skolans personal. Det är svårt att finna något nytt i regeringens redovisning av principer för den framtida ansvarsfördelningen. Stor vikt läggs vid det inflytande som skall utövas på de olika politiska nivåerna. Med gällande mål för svensk skola är det näst intill omöjligt att klara att fylla målen. Dessa är så utformade att de i praktiken omfattar allt som ingenting utesluts. Skolans mål innebär att elevernas allsidiga utveckling sätts i centrum på ett sätt som innebär att social utveckling blir det övergripande målet för skolans arbete. Vi vill för vår del framhålla att elevernas sociala utveckling främjas av det arbetssätt och de normer och riktlinjer som måste gälla för allt vardagsarbete i skolan. Skolan bör inte sticka under stol med att inlärning kräver arbete och goda arbetsvanor. bör uttala att förvärvande av kunskaper och goda färdigheter är ett prioriterat mål i skolarbetet. Regeringen föreslår vidare att skall kunna ange kvalitetsmål även för de delar av verksamheten där kommunerna har ansvar. sådana normgivande beslut kan tyckas angelägna visar förslaget i denna del 12 att regeringens tal om decentralisering och målstyrning är dubbelbottnat. Staten bör, enligt vår mening, genom sitt tillsynsansvar ha möjlighet att Ub4 ingripa om någon agerar på ett sätt som motverkar möjligheterna att nå uppställda mål. Därutöver skall det lokala ansvaret enligt vår mening innebära just att ansvaret för undervisning och organisation är lokalt. I regeringens förslag anges att kommunernas ansvar för skolverksamheten skall öka. Ett av medlen är att kommunerna skall åläggas att fastställa en skolplan som skall antas av kommunens fullmäktige. Vidare betonas kommunernas ansvar för utvärdering av verksamheten. I propositionen nämns därtill åtskilliga frågor som kommunerna förutsätts redovisa i sina skolplaner. Med den tradition som svensk skolförvaltning har finns en betydande risk att den föreskrivna skolplanen sväller ut till ett omfattande dokument som binder resurser vid byråkrati i stället för att användas till undervisning. Det torde dessutom vara så att kommunerna i anslutning till budgetarbetet utarbetar planer som fyller behoven av planering. Mot denna bakgrund avvisar vi regeringens förslag. Det är rimligt att skolledarnas insatser förändras så att den pedagogiska ledningen sätts i förgrunden. Effekten av ett sådant synsätt blir dock krav på mer resurser, eftersom reella förenklingar av det administrativa arbetet inte föreslås. Snarare ökar kravet på administration med det framlagda förslaget. De förslag som fördes fram i styrningsberedningens betänkande rörande skolledning och utvärdering präglades av synsättet att allt blir bra i skolan bara lärarna gör som man centralt har tänkt sig. Detta perspektiv präglar nu dessvärre också propositionen. Att vända på problemet och fråga sig vilket stöd lärarna behöver för att ge eleverna goda kunskaper och färdigheter vore en lämpligare väg att utveckla arbetet i skolan. Vi anser inte heller att man centralt behöver föreskriva hur skolledningen i detalj skall organiseras. Det väsentliga är att man lokalt skapar en organisation som leder till att man i så stor utsträckning som möjligt når målen för skolan. En förändrad roll för SÖ och länsskolnämnderna I propositionen anges att det skall bli en tydligare rollfördelning mellan och länsskolnämnderna. Vidare uppges att vissa uppgifter kan komma att avvecklas . En utökning av personalen inom aviseras. Det är svårt att se vad som egentligen är nytt i detta avsnitt av propositionen. De uppgifter som SÖ och länsskolnämnderna har fastlades av efter förslag av den skoladministrativa kommittén Mot. 1988/89 1981. Vi ser ingen anledning att nu föreslå några förändringar i fördelningen av arbetsuppgifter utöver vad som anförts om behovet av en fristående utvärdering ovan. Förslaget om att anställa personer med särkild ämneskompetens bör avvisas. Med tanke på skolans mångfasetterade verksamhet kan ett sådant beslut leda till en omfattande ökning av antalet anställda vid . SÖ bör i stället kunna anlita tillfälliga experter för att förstärka ämneskompetensen inom verket. En mer flexibel personalpolitik I propositionen anges vissa riktlinjer för en mer flexibel personalpolitik. Flertalet av dessa rör förhållanden som regleras i avtal mellan arbetsgivare och arbetstagare. Staten bör enligt vår mening behålla sitt inflytande vid tillsättning av rektorer och studierektorer. Behörighetsreglerna för lektorer bör även fastställas av staten. Beslut om tillsättning kan däremot fattas på lokal nivå. Dessa högre tjänster har en särskild betydelse för att upprätthålla en hög standard i gymnasieskolan. I själva verket blir lektorerna på gymnasiet ett slags riktningsgivare i skolsystemet som helhet. Kunskap om vilka förväntningar som finns på överliggande skolstadium har alltid i realiteten varit en styrfaktor och bör så förbli. Inflytande och medansvar för elever och föräldrar Detta är det avsnitt i propositionen som innehåller flest delförslag. Vissa förslag, som redovisas som nyheter, är emellertid redan beslutade. Så finns t.ex. rektors skyldighet att samråda med företrädare för elever och föräldrar inskriven i skolförordningen . Det demokratiska inflytandet kan naturligtvis utövas i det dagliga arbetet i klassen. Elever kan med stigande ålder och mognad ta ökat ansvar för sitt eget arbete. Med ett sådant arbetssätt kan elevernas förmåga till självständigt agerande och personligt ansvar utvecklas. I propositionen föreslås att eleverna i gymnasieskolan skall få delta i besluten i skolkonferensen. Mot detta har vi ingen invändning. Däremot kan det ifrågasättas om det är riktigt att företrädare för elevernas föräldrar inte skall ha rätt att närvara vid skolkonferenserna. Rätt att välja skola och rätt till profilering Vi har ovan redovisat vår uppfattning om valfrihetens betydelse. Det är angeläget att skolor utvecklar specialiteter. har det huvudsakligen varit förbehållet dem som är intresserade av idrott, dans eller schack att gå i ett specialgymnasium. Regeringen eller SÖ har inte visat förståelse för dem som vill fördjupa sig i skolans vanliga kunskapsämnen. Enligt förslaget skall kommunerna avgöra vad som skall erbjudas och hur val av skola skall gå till. Effekterna av förslaget är oklara. Kommer elevernas olika intressen att kunna tas till vara och utvecklas? Det faktum att beslut om timplanejämkning enligt förslaget måste ske på regeringsnivå tyder emellertid på att regeringen har en restriktiv hållning till specialisering av olika slag. Fortsatt satsning på kultur Vi anser att skolan på många olika sätt bör utveckla elevernas kulturintresse. Detta bör ske utan särskilda anslag. Det är en riktig linje att nu sträva efter att kulturverksamhet inarbetas som en del i skolans ordinarie verksamhet. Den viktigaste kulturinsatsen torde emellertid vara att ge alla elever en god läsförmåga och ett intresse för läsning, vilket kan leda dem vidare till nya upplevelser. Regeringen aviserar i propositionen vad som kallas ett utvecklingsarbete på högstadiet. Förslaget innebär att särskilda pengar skall anslås för att utveckla elevaktiva arbetsformer och arbetssätt samt stimulera ökad ämnessamverkan. Riktade bidrag förrycker planeringen, och skolan får i uppgift att syssla med olika saker som växlar allt efter strömningar i samhället. Det kan gälla undervisning om överlevnad, trafik, fred, alkohol, samlevnadsfrågor och mycket annat som förvisso är angeläget. Det finns emellertid en risk att dessa frågor i betydande utsträckning kommer att gripa in i och störa ordinarie verksamhet. Skolan skall givetvis kunna engagera sig i denna typ av frågor men då som ett led i det ordinarie arbetet. Vi anser att beslut om arbetets inriktning och resursanvändning skall ske lokalt, och det aktuella anslaget bör därför tillföras den s.k. förstärkningsresursen. En bättre samverkan mellan skolbarnsomsorg och skola Regeringen föreslår en målsättning som innebär att alla elever som behöver heldagsomsorg skall få detta inom ramen för den obligatoriska och frivilliga skolbarnsomsorgen i kommunen samt att verksamheterna skall växa samman och bilda en helhet. Vidare föreslås att en arbetsgrupp tillsätts med uppgift att påskynda utvecklingen i föreslagen inriktning. Vår utgångspunkt är i detta sammanhang, liksom i övrigt, att öppna möjligheter för största möjliga valfrihet och inflytande för den enskilde. Barn och föräldrar måste kunna välja den form av skolbarnsomsorg som är bäst i varje enskilt fall. Detta kräver många olika former av skolbarnsomsorg. Familjedaghemmen spelar en stor roll i skolbarnsomsorgen och kommer även att göra detta. Det är viktigt att slå fast att skolbarnsomsorgen ej får bli en andra skola. Barn har behov av avkoppling, vila och lugn och ro för att förbereda sig för Mot. Skolan och skolbarnsomsorgen skall även i fortsättningen ha Ub4 skilda målsättningar och innehåll. Regeringens förslag kan leda till att all skolbarnsomsorg ges på institution. Mot denna bakgrund kan vi inte biträda regeringens förslag om skolbarnsomsorg och arbetsgrupp för dessa frågor. Regeringen föreslår att betyg inte skall ges separata i alternativkurserna på högstadium. För allmän resp. särskild kurs gäller nu en och samma kursplan. Detta har möjliggjorts genom allmänt formulerade och föga förpliktande målformuleringar. Skillnaden mellan kurserna består i att de bedrivs i olika tempo och att de behandlar olika mycket stoff. Däremot har betyg utfärdats i allmän resp. särskild kurs var för sig. Regeringen föreslår nu att betygen sätts i en referensgrupp, vilket med dagens betygssystem och allmänt hållna mål är fullt möjligt. Eftersom alla elever i ett sådant system kommer att jämföras med varandra blir resultatet sannolikt att merparten väljer en och samma kurs, vilket i sin tur leder till att ambition och studietakt måste sänkas. Det drabbar såväl mer intresserade elever, som inte kan få sina ambitioner tillfredsställda, som de elever som behöver för att inhämta ämnets grunder. En sådan utveckling är enligt vår mening inte acceptabel. Vi förordar dessutom att särskilda krav på förkunskaper måste gälla för de olika gymnasielinjerna. Detta skall också kunna innefatta krav på betyg från särskild kurs. Att inte ställa tydliga krav är ett svek mot elever som kan lockas att välja studievägar som de inte har förutsättningar att klara. I avvaktan på att det av oss förordade kursrelaterade betygssystemet införs bör därför betyg i alternativkurserna även fortsättningsvis sättas i två separata referensgrupper. Specialpedagogik i skola och lärarutbildning Vi har tidigare motsatt oss genomförandet av den nya grundskollärarutbildningen. Enligt vår mening ger den nya utbildningen inte de kunskaper som krävs i framtidens skola. Vi anser dock att det är en riktig tanke att ge alla lärare kunskaper om specialpedagogik. Det nu framlagda förslaget är en konsekvens av de beslut tidigare fattat om ny utbildning för grundskollärare. I förslaget till påbyggnadsutbildning saknas en gruppering med inriktning mot elever med tal- och språksvårigheter. Denna typ av problem kan hos berörda elever yttra sig på många olika sätt, och det är viktigt att problemen diagnostiseras korrekt. För detta fordras speciell kompetens som kräver adekvat utbildning. Vi anser att regeringen bör återkomma till med ett kompletterande förslag rörande utbildning för lärare för elever med tal- och språksvårigheter. En sådan utbildning bör omfatta 60 poäng. Det enorma läroboksslöseriet och . När den kommunala ekonomin stramades åt drogs anslagen för läromedel ner, vilket kunde ske eftersom skolan saknar en genomtänkt kunskapssyn med distinkta krav på vad skolan skall lära ut. Kravet på egna böcker var inte särskilt framträdande. Minskad försäljning leder till att förlagen slår ut sina kostnader på mindre upplagor, varför priserna på böcker ökar mer än den allmänna kostnadsutvecklingen. Vi vill inte införa statliga bidrag eller centrala bestämmelser om hur många eller vilka böcker eleverna skall ha. Vi kan då få tillbaka det stela tänkande som ledde till att böcker levererades oavsett om behov förelåg eller inte. En viss återanvändning av böcker kan ibland vara motiverad. För lärare som tillämpar en speciell pedagogik bör finnas möjligheter att ersätta vissa böcker med annan materiel. SIL:s granskning av läromedel innebär inte något väsentligt bidrag för läromedlens utveckling. Vi behöver en flora av olika aktuella läromedel. Propositionens exempel på gåvoboksstandard kan komma att påverka produktionen av läromedel på ett negativt sätt. Vi har emellertid självfallet ingenting att invända mot att gåvoläromedelsparagrafen återinförs i skolförordningen. Den borde aldrig ha tagits bort. De föreslagna arbetsstipendierna för läroboksförfattare utgör ett mycket blygsamt belopp. Vi finner det märkligt att administrationen av dessa stipendier uppenbarligen planeras bli av hela anslaget. Utvecklingen av kvalitativt högtstående läromedel påverkas mer av att skolans huvuduppgift framstår klar och tydlig för alla berörda än av stipendiepengar administrerade av en växande byråkrati. Regeringen anför i propositionen att en bestämmelse om gåvoläromedel åter skall införas i skolförordningen. Denna bestämmelse tog den socialdemokratiska regeringen själv bort så sent som . Enligt vår mening måste skolan präglas av en grundsyn som gör att goda kunskaper och färdigheter eftersträvas. Som kunskapskälla är boken för de allra flesta oöverträffad. En bok kan bli ett mycket personligt redskap med understrykningar och minnesanteckningar, som gör att man har glädje av den även efter avslutad skolgång. Alla beslutsnivåer borde ha ett ansvar för utveckling av den kunskapssyn som främjar en god inlärning, där tillgång till böcker är en grundläggande förutsättning. För oss är det en självklarhet att alla elever skall ha egna böcker i de centrala ämnena och momenten. Vi beklagar att socialdemokraterna, åtminstone inte tidigare, delat denna vår uppfattning. Att dagens elever inte har egna böcker i tillräcklig omfattning kan emellertid ses i skenet av flera förhållanden: Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kunskapsmålet skall överordnas andra mål i skolarbetet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ämnenas bibehållande på högstadiet, 3. att hos regeringen begär en översyn och precisering av läroplan, 4. att hos regeringen begär ett förslag till elevbaserat statsbidragssystem, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett nytt betygssystem, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om preciserade krav för tillträde till de olika gymnasielinjerna, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en tidigare skolstart, 8. att hos regeringen begär att ett utvecklingsarbete igångsätts rörande en tidigareläggning av skolstarten, 9. att beslutar att anta de riktlinjer för elevers och föräldrars rätt att välja skola som anges i motionen, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade valmöjligheter på högstadiet, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheter till kompletteringsutbildning, 12. att hos regeringen begär förslag till en ny organisation för utvärdering av skolan, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en decentralisering av ansvar till skolor och lärare, 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om principerna för styrning av skolan, 15. att avslår regeringens förslag om upprättande av skolplaner, 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utökning av de anställda vid , 17. att avslår regeringens förslag om lokal tillsättning av rektorer och studierektorer, 18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lektorernas betydelse för upprätthållande av kvaliteten i undervisningen, 19. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om föräldrarnas möjligheter till medinflytande på gymnasiet, 20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om särskilda medel för utveckling av högstadiet, 21. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om valfrihet i omsorgen av skolbarn, 22. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en arbetsgrupp med uppgift att verka för en integration av skolbarnsomsorgen, 23. att avslår regeringens förslag att ge betyg i endast en referensgrupp för elever som valt allmän och särskild kurs, 24. att hos regeringen begär förslag till ny utbildning om 60 poäng för lärare med inriktning på elever med tal- och språksvårigheter, 25. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regeringens förslag om inrättande av stipendier för läromedelsförfattare, 26. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av läromedel i skolarbetet. () () () ()