mot · GB02A801 · 1988-01-18 00:00:00 — 1987/88 :A801 av m. fl. (fp) om jämställdheten 1987/88 A801802 Drivkraften i engagemang för jämställdhet mellan kvinnor och män är liberalismens vision av ett samhälle där varje människa respekteras som individ och själv kan forma sin tillvaro utan hinder av diskriminerande regler och fördomar. Det är bara i frihet som den enskilda människan kommer till sin rätt. De gamla könsrollerna snärjer och likriktar. En liberal jämställdhetspolitik syftar till frigörelse, inte till likhet och strömlinjeformning. Jämställdhet handlar lika mycket om mannens livsvillkor som kvinnans. Jämställdhetsarbetet måste i lika hög grad handla om mannens rätt att få utveckla sig tillsammans med sina barn som kvinnans rätt att få utvecklas i arbetslivet. Men det handlar inte bara om rättigheter utan också om att skapa praktiska möjligheter. Under de gångna årtiondena har vi upplevt en rad förändringar som bidragit till en ökad jämställdhet mellan kvinnor och män. Förvärvsfrekvensen bland kvinnor har stigit. Allt fler män gör insteg i den traditionellt kvinnliga sfären när det gäller arbete med hem och barn. Nya attityder, både bland kvinnor och män, har slagit igenom. Från statens sida har viktiga reformer genomförts. Diskriminerande skattelagar har försvunnit, JämO har inrättats, motståndet mot jämställdhetslagen har övervunnits och inom utbildningsområdet börjar jämställdhetstanken få genomslag. Men fortfarande återstår mycket att göra. Ännu kan vi se hur män, av olika skäl, väljer bort eller hålls utanför både arbete inom vård och praktiskt ansvar för barn och hem. Kvinnor arbetar fortfarande i huvudsak inom områden som traditionellt varit kvinnliga, exempelvis vård och uppfostran, som ekonomi och teknik tycks komma att spela en allt större roll i vårt samhälle. Även inom de traditionellt kvinnliga sektorerna är det inte sällan män som överväger på de beslutande, mer statusfyllda, nivåerna. När det gäller hemarbete visar undersökningar hur kvinnorna fortfarande får bära det tunga lasset. Kvinnornas dubbla arbetsbörda består. Attitydförändringar och regelsystem Mot. I och med att jämställdhetslagen kom till stärktes statens möjligheter att ingripa mot könsdiskriminering. De formella hindren för ett aktivt jämställdhetsarbete är därmed undanröjda. Påverkan för att förändra den enskildes attityder handlar främst om att informera och skapa möjligheter för honom/henne att se ytterligare alternativ, och bibringa styrka att våga välja de alternativ man finner vara mest intressanta. Likaså att påverka förhållanden i hemmiljön och att ansvaret för barn och hushåll fördelas mer jämlikt mellan föräldrarna. Vi rör oss mot ett samhälle, där traditionella hierarkier blir mindre omfattande. Runt om i samhället, inom en rad olika sektorer, håller de s. k. på att rivas. I allt högre grad .talas det om att människor koordinerar sina verksamheter, inte genom order uppifrån, utan genom den dynamik som återfinns i nätverk av skilda slag. Vi håller på att få ett samhälle som i allt högre grad framhäver det flexibla, informella framför det planerade, formella. Detta ställer jämställdhetsarbetet inför nya utmaningar. Det blir viktigare att påverka attityder. Därmed måste jämställdhetsarbetet i högre grad inriktas på att påverka de informella nätverk och spelregler vi kan se framträda runt om i samhället. Detta betyder dock inte att andra typer av medel att påverka har spelat ut sin roll. Ännu så länge präglas vårt samhälle i hög grad av traditionell organisation, där ansvaret ligger hos en enskild beslutsfattare. I denna typ av organisationer, både inom den offentliga och den privata sektorn, bör jämställdhetsarbetet också inriktas på förbättringar genom regler och administrativ påverkan. I det framtida, kunskapsintensiva samhället blir utbildningsfrågorna om möjligt ännu viktigare än . De nya kunskapsområdena får inte förbehållas bara ett av könen. Jämställdheten är inte bara en rättighet, den ger oss också möjligheter att ta vara på alla människors inneboende skaparkraft, förmåga och vilja att ta ansvar. För ett samhälle i tillväxt är det viktigt att mobilisera både mäns och kvinnors kunskaper så att det kommer alla till gagn. talas alltmer om behovet av humankapital och om att kreativitet måste prägla vårt samhälle. Det rör inte bara eliten, den som ger upphov till världsföretag eller gör framtidens stora forskningsframsteg. Det rör minst lika mycket vardagen: att effektivisera sin egen omgivning i arbetet, att finna vägar för en smidigare och mer mänsklig service i direkt samverkan med dem det berör. Det finns mycket som tyder på att småföretagen kommer att spela en större roll i framtidens ekonomi. är andelen kvinnor bland företagarna liten. Det är därför dubbelt allvarligt att möjligheterna att öppna sig mot företagande är mycket små på de områden där kvinnor av tradition varit verksamma. Det gäller främst inom det sociala serviceområdet. enskilda alternativ till den offentliga sektorn är sålunda ett sätt att skapa 2 ökade möjligheter för kvinnor att vinna de erfarenheter en småföretagsinriktad nätverksekonomi kan medföra. Monopolet för den offentliga sektorn innebär i praktiken ett näringsförbud för många kvinnor. En viktig jämställdhetsfråga blir därför att bryta de offentliga monopolen och ge kvinnor möjlighet att starta eget eller själva välja sin arbetsgivare. En rejäl skattereform med sänkta marginalskatter skulle innebära att det lönade sig för kvinnor att öka sin arbetsinsats. har föreslagit en skattereform som syftar till att människor i vanliga inkomstlägen skall få högst marginalskatt och till att den högsta marginalskatten skall sänkas från till . Ett första steg på denna väg bör tas redan nästa budgetår. I en särskild motion om skatterna behandlar dessa frågor ytterligare. Den sneda könsfördelningen i skolans och högskolans värld gör det svårt att uppmuntra elever till nytänkande. I förskolan och lågstadiet möter barnen nästan bara kvinnliga barnskötare och lågstadielärare. Men ju högre upp i skolan de kommer, desto fler blir de manliga lärarna. Den markant sneda könsfördelningen inom försvårar jämställdhetssträvandena. Därför måste snedrekryteringen till läraryrkena brytas. En av anledningarna till den låga andelen manliga lärare inom är lönerna, en annan är karriärmöjligheterna. Utan tvekan har den offentliga sektorns stela löne- och behörighetspolitik inneburit att unga män avstått från en utbildning, som är snävt inriktad på undervisning av en viss åldersgrupp under ett helt yrkesliv. Det är därför speciellt viktigt att man inom alla nivåer i skolan och högskolan fördelar ansvar och beslutsfattande på fler nivåer än . I åtskilliga kommuner har vapenfria tjänstepliktiga tjänstgjort som assistenter inom förskolan. Denna verksamhet bör utvidgas. Pojkar i ungdomslag borde också i större utsträckning arbeta med små barn och flickor i ungdomslag få pröva på icke traditionella kvinnliga sysselsättningar. tillämpas en ordning som innebär att all personal vid länsskolnämnden skall känna ansvar för jämställdhetsfrågor. Detta kan tyvärr få konsekvensen att ingen känner det totala ansvaret. Det behövs därför någon som ger skolmyndigheterna råd och stöd i jämställdhetsfrågor. Ett sätt att åstadkomma det är att utse någon jämställdhetsansvarig vid varje länsskolnämnd. 1.1 Vägen till förändring Skolan måste aktivt ta ställning för att bekämpa det traditionella könsrollstänkandet. Eleverna måste få möta såväl kvinnliga som manliga författare och lära sig såväl kvinnornas som männens historia. De måste också få möjlighet att studera både mäns och kvinnors villkor i olika kulturer. 1987/88 A801 dessutom viktigt att få invandrarungdomar att förstå och acceptera jämställdhetstanken. Jämställdhetsfrågorna måste ingå som en naturlig del i undervisningen. Läromedlen skall granskas från jämställdhetssynpunkt. Såväl analyser av förhållandena som praktiska anvisningar för att bryta existerande mönster måste ingå. För att lärarna skall kunna leva upp till de här kraven måste dessa frågor få en framskjuten plats i lärarutbildning och fortbildning. Eleverna bör få ta större ansvar för skolan både genom att fatta beslut och vara med i den praktiska skötseln som städning och att hjälpa till i matbespisningen. I det arbetet bör man fördela uppgifterna så att flickorna ofta får göra sådant som pojkarna traditionellt sysslar med och tvärtom. Eleverna bör vidare redan från lågstadiet få möta män och kvinnor som valt otraditionella yrken och utbildningar. Detta bör finnas med i undervisningen genom hela . Syftet är att eleverna skall få en från jämställdhetssynpunkt positiv bild inför framtida studie- och yrkesval. Det är viktigt att de enskilda skolorna upprättar planer i syfte att förbättra jämställdheten. Dessa skall diskuteras fram av elever, personal och föräldrar tillsammans. Vad gäller företag i såväl offentlig som privat regi bör en intensiv informationskampanj för att öka och stimulera till en nyrekrytering av flickor till tekniska yrken och pojkar till serviceyrken genomföras. Den snäva inriktningen av elevernas yrkesval tillsammans med arbetsgivarnas fördomar leder till att arbetslösheten är högre bland flickor än bland pojkar. Alla kommuner bör därför erbjuda arbetslösa flickor som slutar gymnasiet och högstadiet särskild yrkesorientering i form av studiebesök, sommarkurser och annat som ger inblick i typiskt manliga yrken. Arbetsförmedlingarna bör också uppmuntra till okonventionella val av kurser, beredskapsarbeten och andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder för ungdomar, särskilt i ungdomslagen. Flera undersökningar visar att pojkar och flickor behandlas olika i skolan. Flickorna osynliggörs och dämpas medan pojkarnas kreativitet uppmuntras. Ett sätt att få flickorna att utveckla sina personligheter och anlag kan därför vara att i viss utsträckning undervisa i enkönade grupper under vissa perioder. Detta bör kunna förekomma vid laborationer och praktisk undervisning i ämnen där flickor traditionellt inte hävdar sig, t. ex. teknik och data. Men målet skall naturligtvis vara att pojkar och flickor från tidig ålder har samma utgångspunkter och behandlas lika i undervisningen. En undersökning som utförts vid sociologiska institutionen i visar att flickor ligger långt efter pojkar när det gäller kunskaper om användandet av datorer. I undersökningen varnar man för att flickor ådrar sig ett handikapp i yrkeskarriären om de inte tidigt lär sig att sköta datorer. har gjort vissa försök att rätta till detta problem, dock inte systematiskt och uthålligt. Undervisning i datateknik och användning av datorer måste påbörjas tidigt under skolgången. Det gäller också att anpassa bl. a. datorprogrammens innehåll till en flickvärld och inte lägga upp utbildningen exakt efter samma mönster för flickor som för pojkar. Aktuell statistik visar att antalet avhopp bland flickor som valt teknisk A801 utbildning är mycket stort. Enstaka flickor bland pojkar klarar sällan de påfrestningar det innebär att avvika. Enkönade grupper vid vissa laborationer kan vara till hjälp, men framför allt bör i aktuella fall flickorna koncentreras till vissa klasser. Det är naturligt att försöken med enkönade grupper i första hand genomförs på bl. a. med tanke på kommande val av studieväg. Det kan dock vara av intresse att göra liknande försök även på gymnasieskolan i varje fall inom dataundervisningen. 1.3 Prao och lärlingsutbildning Alla elever skall enligt läroplanen få prova på yrken som är typiska för det motsatta könet i samband med prao. En positiv praotid på en icketraditionell arbetsplats kan förändra den sneda könsfördelningen till högre utbildning och yrkesval. Det är viktigt att detta genomförs i alla kommuner samt förbereds noga med eleven, handledaren på arbetsplatsen och elevens föräldrar. I möjligaste mån bör inte endast en elev komma till en arbetsplats helt dominerad av motsatt kön. Det finns en gymnasieutbildning som domineras av manliga elever: lärlingsutbildningen. Det är dessutom den utan jämförelse mest framgångsrika yrkesinriktade utbildningen på gymnasienivå. Det är därför angeläget att sätta in särskilda insatser för att stimulera flickor att genomgå lärlingsutbildning. Fram till har de allra flesta forskare varit män. Män både organiserar kunskapsökningen och ställer frågorna. Det är män som forskat om människan, samhället och naturen utifrån manliga perspektiv. Forskning som endast speglar mäns livserfarenheter, manliga värderingar eller sådana samhällsområden som män har ansvaret för blir lätt missvisande och ensidig. påpekade t. ex. att hela periodindelningen i historia bygger på män som samhällsbyggare och samhällsförsvarare. Skulle periodindelningen av historien skett utifrån kvinnligt perspektiv hade förändringar i reproduktionssfären haft en större betydelse än förändringar i produktionssfären. Därför har en ökande andel kvinnliga forskare en stor betydelse inte endast för kvinnorna själva utan för hela kunskapsökningen. Kvinnoforskning behövs både i bemärkelsen att kvinnors villkor och agerande belyses och i bemärkelsen att förhållanden mellan könen och könens olika villkor studeras. Dessutom behövs utan tvekan ett ökande antal kvinnliga forskare inom alla ämnen för att de bästa forskarbegåvningarna, oavsett kön, skall bidra till att kan inta en tätposition som forskarnation. har det personliga kontaktnätet mellan kvinnliga forskare i formaliserats genom Fora för kvinnliga forskare. Genom dessa fora organiseras seminarier och konferenser i kvinnoforskning, ofta med tvärvetenskaplig uppläggning. Dessa fora, som fungerar både som 1* 1987/88. nätverk mellan forskarna och som institutioner för kunskapsutveckling, Mot. behöver aktivt stöd. föreslår i partimotionen om högskolan att A801 anslaget till Fora för kvinnliga forskare ökas med 1 milj. kr. Tidpunkten då en kvinna som doktorand startar sin forskarbana sammanfaller ofta med den barnafödande perioden. Men organisationen av forskningsarbetet medger sällan tid och utrymme för barn och hem. En ensam kvinnlig doktorand i en manlig forskargrupp har svårt att åstadkomma vettiga arbetstider. Finns där fler kvinnor går det lättare, vilket både män och kvinnor vinner på. Årets forskningsproposition utökade antalet doktorandtjänster. Det är viktigt att särskilda hänsyn tas till kvinnliga doktorander vid rekrytering till sådana tjänster. Annars är det stor risk att kvinnliga doktorander diskrimineras. Forskarvärlden består dels av doktorander, dels av forskare som redan disputerat; ofta på forskartjänster. Glädjande nog har andelen kvinnliga doktorander ökat , men ännu återstår en stor obalans mellan män och kvinnor inom den etablerade forskarvärlden, dvs. bland forskarassistenter, docenter och professorer. Det är därför angeläget att det finns kvinnliga ledamöter i varje tjänsteförslagsnämnd, och att regeringen vid överklaganden särskilt prövar huruvida det finns anledning misstänka könsdiskriminering. Inte ens inom humanistisk fakultet, där varannan doktorand är kvinna, är andelen kvinnor på fasta tjänster särskilt hög. Ett område,där kvinnor traditionellt bär på stor kunskap, som ännu inte varit föremål för särskilt mycket forskning, är den s.k. omvårdnadsforskningen. Omvårdnadsforskningen inriktas på själva vårdprocessen, på den situation och den miljö där vården äger rum. Studierna kan också avse relationer och samspel mellan människor i vården. Forskningen är tvärvetenskaplig till sin natur och låter sig därför inte fångas i särskilda discipliner. föreslår i sin partimotion om högskolan att två professurer i omvårdnadsforskning inrättas. Forskning om till vilken del de nuvarande löneskillnaderna mellan kvinnor och män beror på olika innehåll i arbetet och vad som beror på könsdiskriminering bör också lyftas fram. Vidare behövs forskning om betydelsen av systematisk arbetsvärdering kontra andra slag av lönepolitiska åtgärder för en minskning av lönegapet mellan kvinnor och män. Det är vidare viktigt att enda professur i kvinnohistoria som finns i , inrättad efter förslag från 1982, förblir en professur i kvinnohistoria och inte i familjehistoria. uppfattning är att både kvinnor och män skall ta ansvar för såväl sin egen försörjning som för sitt föräldraskap. Vi anser att både kvinnor och män måste kunna kombinera yrkesarbete med omsorg om hem och barn. Mänskliga resurser utnyttjas bäst när kvinnor och män delar ansvaret för förvärvsarbete och föräldraskap. Detta innebär att arbetslivet måste organiseras så att kvinnor och män bättre än nu kan förena förvärvsarbete med uppgifter i hem och samhälle. har en hög procent yrkesverksamma kvinnor (), men 6 den bland jämförbara länder mest könsuppdelade arbetsmarkna- Mot. Den svenska arbetsmarknaden är till stor del uppdelad på en kvinnodo- A801 minerad och en mansdominerad sektor som i flera avseenden skiljer sig från varandra. Kvinnornas riktigt stora inträde på arbetsmarknaden sammanföll i tiden med slopandet av sambeskattningen 1970 och med den stora expansionen inom den offentliga sektorn 1970-1985. ökade antalet anställda inom den offentliga sektorn med 550 000 personer. Av dessa var kvinnor. Kvinnorna sögs därmed in i yrken som i stort sett inte skilde sig från de traditionella arbetsuppgifter de tidigare haft i hemmet. Inte heller lönesättningen stimulerade dem att söka sig utanför denna sfär; snarare var låglönesatsningar mer frekventa inom den offentliga sektorn än inom den privata. En majoritet av de förvärvsarbetande kvinnorna finns fortfarande inom den offentliga sektorn. Vi tror att stora förändringar behövs för att kvinnor skall bredda sin arbetsmarknad och för att vi skall få både män och kvinnor att våga bryta de traditionella yrkesmönstren. Därför ser mycket positivt på den projektverksamhet som pågår som startade i regeringsställning och som syftar till att främja jämställdheten mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden m. m. föreslår i ett tiopunktsprogram åtgärder för att uppnå en mer jämställd arbetsmarknad: o Stödja och uppmuntra elever att göra otraditionella val. o Genomföra en brett upplagd kampanj för att bryta de traditionella yrkesvalen, t.ex. Fler män i vården, o Initiera en bred datautbildning för kvinnor. o Använda ungdomslag och beredskapsarbeten som jämställdhetsinstrument. o Medverka aktivt till mer flexibla arbetstider och mer flexibel arbetsorganisation. o Verka för att kvinnor såväl som män har rätt till heltidstjänster om de så önskar. o Uppvärdera kvinnors arbeten och medverka till en bättre klassificering av arbetsuppgifter inom den sociala servicesektorn, o Se till att jämställdhetsfrågorna tas upp inom den statliga chefsutbildningen och sätta upp bestämda tidsmål för en jämnare fördelning mellan kvinnor och män på chefsbefattningar, o Bryta de offentliga monopolen och tillåta enskilda alternativ! En majoritet av de som arbetar inom den offentliga sektorn är kvinnor. De måste få rätt till en fri arbetsmarknad där de kan välja mellan offentliga och privata arbetsgivare eller om de vill starta eget. o Skärpa jämställdhetslagen! Tillämpningen av jämställdhetslagen bör utredas med sikte på en skärpning av lagstiftningen. 3.1 Motverka traditionella yrkesval Mot. har stora insatser gjorts för att få fler kvinnor till A801 Dessa insatser bör fortsätta. Men dessutom är det nu tid för en kampanj som riktar sig till männen och får dem att välja områden som vård, omsorg och utbildning. Likaväl som försöksverksamhet i gymnasiet inriktas på att få av flickorna till den nya elmekaniska treåriga utbildningen, bör försöksverksamhet med den nya vårdutbildningen ha som etappmål för pojkar. Den stora könsuppdelningen på arbetsmarknaden visas tydligast genom att män väljer teknik, medan kvinnor väljer vård och omsorg. har den moderna tekniken, inte minst datatekniken, utvecklats mycket snabbt. På grund av bristande förkunskaper i matematik, naturvetenskap och teknik känner sig många kvinnor hotade av den nya tekniken. För att möta framtidens krav menar vi att regeringen borde ta initiativ till ett brett program för datautbildning av kvinnor. I detta arbete bör skolor, folkhögskolor, studieförbund och arbetsmarknadens parter engageras. 3.2 Ungdomslagen som jämställdhetsinstrument Statistik från ungdomslagen visar att fler flickor än pojkar arbetar i ungdomslag medan den största delen av beredskapsarbetare är män. Såväl ungdomslag som beredskapsarbeten binder både män och kvinnor i traditionella yrkesmönster. Många ungdomslagsarbeten innebär enklare kontorsarbeten samt uppgifter inom vård och omsorg, medan beredskapsarbeten traditionellt i stor utsträckning innebär anläggningsarbeten. För att uppmana flickor i ungdomslag att välja mer otraditionellt är det nödvändigt att platser i ungdomslagen i större utsträckning får finnas utanför den offentliga sektorn. bör beredskapsarbeten utvidgas till vård och omsorg så att männen får en bättre chans att som beredskapsarbetare pröva på vårduppgifter. Arbetsmarknaden har oftast utgått från som ensamförsörjare. Därför har arbetsorganisation och arbetstidsförläggning inte i tillräcklig grad tagit hänsyn till bägge föräldrarnas rätt och behov att kunna förena förvärvsarbete och föräldraskap. har den socialdemokratiska regeringens ensidiga gynnande av barnomsorg i offentlig regi inte stöttat föräldrarna såsom vårdnadshavare. Detta har inneburit att många småbarnsföräldrar utsätts för svåra slitningar i sin önskan att förena förvärvsarbete och föräldraskap. En bättre familjepolitik i linje med den de tre borgerliga partierna föreslår i en särskild familjepolitisk motion underlättar för bägge föräldrarna att kombinera förvärvsarbete med föräldraskap. Därutöver bör stat, landsting och kommun gå i spetsen för att genomföra en mer flexibel arbetsorganisation och mer flexibla arbetstider som ger individer, både med och utan små barn, större möjligheter till individuell anpassning av arbetstidens omfattning och förläggning. bör ge förslag till hur stat och kommun kan bryta den nuvarande stelbenta arbetstidsförläggningen. strävan är att få ett samhälle som ger både större valfrihet för den enskilde och fortsatt möjlighet att ta ut framtida produktionsökning i form av färre arbetstimmar. En större flexibilitet och anpassning efter individens önskemål bör genomsyra arbetslivet. 3.4 Statens roll som föregångare Eftersom många kvinnor förvärvsarbetar inom den offentliga sektorn, har såväl politiker som offentliga arbetsgivare ett speciellt ansvar för kvinnors arbetsvillkor. En politisk huvuduppgift inför 1990-talet är den offentliga sektorns förnyelse. Det är viktigt att politiker och andra beslutsfattare i detta arbete särskilt uppmärksammar jämställdhetsaspekten. Stat, landsting och kommun har ett särskilt ansvar för kvinnolöner. har i rapporten och mansvärlden visat att standarden för klassifikation av yrken inom social servicesektor skiljer sig markant från tillverkningssektorn, som visar en mycket högre detaljeringsnivå. Det är inte självklart att den högre detaljeringsnivån är att rekommendera i då tillverkningsindustrins roll för sysselsättningen minskar, medan den sociala servicesektorn ökar, men , och bör få i uppdrag att mera noggrant jämföra klassifikationerna av mäns och kvinnors yrken eftersom denna klassifikation spelar en stor roll för arbetsvärdering, löneavtal, studievägledning och yrkesutbildning. Många kvinnor med småbarn har på egen begäran temporärt sänkt sin arbetstid. Men har stat, landsting och kommun liksom statliga affärsdrivande verk såsom posten och ibland inrättat särskilda deltidstjänster och därmed tvingat anställda - oftast kvinnor - till deltidsarbetslöshet. Detta har ibland skett utan en minskning av arbetsuppgifterna i motsvarande mån. Detta agerande står i direkt strid med jämställdhetsarbetet och bör därför uppmärksammas av arbetstidskommittén. Den bristande jämställdheten på arbetsmarknaden har sitt ursprung i att gängse uppfattning har varit att utgå från mannen som norm.