mot · GB02Jo414 · 1988-01-21 00:00:00 — av m. fl. (m) om yrkesfisket 1987/88 Jo414419 För ett land som med sin långa kust och sin tillgång på fiskevatten till havs, insjöar och vattendrag är fisket av största betydelse för folkförsörjningen, beredskapen och sysselsättningen vid kust och i skärgård. har ett stort behov av fisk. Trots att svenskt fiske bedrivs rationellt och effektivt importeras mer än dubbelt så mycket som svenskt fiske producerar. Själva fisket sysselsätter drygt 4 000 människor och ger sysselsättning åt 5-6 gånger så många i fiskberedningsindustri, fiskhandel och service av olika slag. Vid ofred är med sin långa kust i hög grad beroende av en viss del av fiskeflottan för kustbevakning, minsvepning och ubåtsjakt. Även i fredstid med kränkningar av främmande ubåtar borde fiskarens unika kunskaper i hantering av nautiska instrument och kännedom om vår skärgård tas till vara. Svenskt fiske har försatts i en besvärlig situation genom de avtal om ensidiga koncessioner som regeringen träffat. Det skedde dels genom det frihandelsavtal slöt med EG 1972, dels det avtal med ensidiga tullar som ingicks med vid dess utträde ur EG 1984 och det s. k. anpassningsavtalet med 1986, när och blev medlemmar i varje sådant avtal har svenskt fiske drabbats och konkurrensen med våra grannländers fiskare försämrats. Även nedsmutsningen av haven har drabbat yrkesfisket hårt. Stora områden i skärgårdarna, till havs och i insjöar ligger döda och fisken är borta. Det är angeläget att erhåller sin rättmätiga andel av de fisktillgångar som fördelas i havsområden vi äger gemensamt med andra nationer. Det är också viktigt att våra fisktillgångar utnyttjas. Sillfisket har minskat på grund av den låga lönsamheten. En högre lönsamhet i sillfisket skulle innebära att kvoterna utnyttjades i högre grad och beredningsindustrin tillförsäkras råvara. Inom vissa områden finns behov av ett regionalt stöd. Detta gäller särskilt , där fiskets lönsamhet försämras på grund av långvarig isperiod. Insjöfisket, som är en livsmedelsresurs vid avspärrning, bör uppehållas i en omfattning som garanterar ett bra utnyttjande av våra insjövatten. Kalkning och utplantering är därvid effektiva medel att hålla efter försurningen och ge livskraftiga fiskstammar, som ger sysselsättning åt aktiva yrkesfiskare. Genom det fria handredskapsfiskets införande berövades innehavarna av 1 1 1987188.3 sami. fiskerätten möjligheterna att utnyttja denna tillgång och orsakades därigenom ekonomiska förluster. I budgetpropositionens bilaga 11 , nionde huvudtiteln, framgår att under punkt E 10 äskat ytterligare 5,5 milj. kr. att användas för ersättning för intrång i enskild fiskerätt och bidrag enligt förordningen (1985:145) om statsbidrag till fritidsfisket inom vissa områden. Då det visat sig att kostnaderna för de intrång i den enskildes fiskerätt som det fria handredskapet orsakat ännu inte kunnat värderas är det inte möjligt att föreslå en höjning. Så fort en sådan värdering kommer till stånd är vi beredda att tillstyrka anslag för detta ändamål. bör nationellt och internationellt verka för att ungfisken sparas. Den mest effektiva metoden är anpassning av maskstorleken i fiskredskapen. Det gäller också att skydda bestånden i våra vatten mot alltför stora uttag av utländska fiskeflottor. Här utgör utsättning av fisk en verksam metod att förbättra bestånden. Utsättningen gäller främst ål och lax men även andra arter kan komma i fråga. I norra har t. ex. torsk och rödspätta helt försvunnit på grund av utsläpp och föroreningar. bär stor skuld i detta. I finns ungefär 500 fiskeskepp, dvs. båtar som är större än fyra gånger . Till detta kommer ett ännu större antal mindre båtar. En stor del av fiskeskeppen behöver moderniseras för att bli effektiva och rationella samt för att erbjuda besättningen en bättre arbetsmiljö. Lönsamheten i fisket är inte sådan att dessa förbättringar kan ske i nämnvärd omfattning utan tillgång till fiskerilånen. Genom den ökning av lånebeloppet med 15 milj. kr., som oppositionen genomdrev mot regeringens förslag, har möjligheterna till rationalisering ökat. Det kan konstateras att övervakningen av svensk fiskezon är bristfällig och att det behövs en kraftig förstärkning av resurser. Att såsom nu sker inte ta itu med utländska båtar, som inte följer gällande regler, skapar stora möjligheter till ett okontrollerat fiske i den svenska zonen. De vatten svenska fiskare förfogar över beskattas därigenom alltför hårt. Det är nödvändigt att den svenska skapar respekt för avtal och överenskommelser som ingåtts med andra nationer och att övervakningen gäller i lika hög grad för utländska som för svenska fiskare. Svenskt fiske har genom de s. k. frihandelsavtal som träffats hamnat i ett besvärligt konkurrensläge gentemot våra grannländers fiskare. bör inte träffa överenskommelser med andra länder om ensidiga koncessioner såsom skett med EG och . Det s. k. anpassningsavtalet som ingicks med EG, där erhöll viss tullfrihet mot att ge EG rätt att bedriva fiske i svensk fiskezon med 96 fartyg, är helt förkastligt och bör omförhandlas. Värdet av vår tullfrihet på EG-marknaden är litet då efterfrågan på sill där har minskat. EG har dessutom infört en generell tullfrihet på torsk för att få råvara till den danska beredningsindustrin. Värdet av anpassningsavtalet står därför inte i rimlig proportion till det fiske EG har getts möjlighet att bedriva i svensk zon i . Enligt vår uppfattning skall fisketillgångarna i svensk zon förbehållas svenska fiskare och i viss mån användas i utbyte mot fiskerättigheter i andra länders vatten. Vi anser också att handeln med fisk och fiskprodukter mellan i första hand EG och skall ske på lika villkor. Detta bör ges regeringen till känna. Vattenmiljön är avgörande för ett framtida svenskt fiske. Var femte eller ca 20 000 sjöar har skadats av försurningen. Sydvästra är värst drabbat. Runt är av sjöarna försurade. I är 382 sjöar svartlistade, vilket innebär att fisken är oduglig som människoföda. Stora områden i havet består av svavelvätebottnar, där fisken inte kan leva. har förlorat flera arter som funnits sedan urminnes tider. Det gäller både torsk- och plattfiskar. Det råder ingen tvekan om att utsläppen från industrier och tätorter i är orsaken till en stor del av förstörelsen. Även turismen kommer att störas eller rent av upphöra då badvattnen blir mer och mer förorenade. bör inte finna sig i att få stora områden av sin kust förstörda därför att industrin i utvecklats utan att rening av utsläppen vidtagits. Det krävs även ett samarbete mellan och övriga Östersjöstater såväl som med länderna runt för att åstadkomma en havsmiljö där fiskstammarnas fortlevnad kan garanteras. I samband med utläggande av fiskezon och uppdelningen av ingick ramavtal angående det fortsatta fisket bl. a. med . I detta avtal överenskoms att fisket skulle fortsätta på traditionellt sätt. Det har emellertid visat sig att fisket undergått så stora förändringar både beträffande fartyg och fiskemetoder, att en överenskommelse om traditionellt fiske inte längre går att genomföra. Sålunda kom man vid årets förhandlingar överens om att TAC (total allowed catch) skall bestämmas för varje lands vattenområde separat. Torsktrålningen i respektive fiskezon har stoppats och har som en följd därav tvingats begränsa sitt sill/strömmingsfiske i svensk zon, som ökat allt mer med deltagande av allt större fiskefartyg. laxfiske i svensk zon har stoppats på grund av beståndssituationen. På grund av denna utveckling är det därför lämpligt att fiskeavtalen med sker på samma sätt som med övriga Östersjöstater. Avtalet med löper med uppsägning. Då båda parter emellertid är överens om att avtalet är inaktuellt bör kontakt tas med för att söka få till stånd en överenskommelse om att avtalet upphör utan uppsägning. Om en sådan lösning inte uppnås bör avtalet sägas upp. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ersättning för intrång i enskild fiskerätt, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beståndsvård, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fiskeövervakning, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om handelsvillkor, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vattenmiljön, 6. att begär att regeringen verkar för att ramavtalet med angående fiske sägs upp. () () () () () () () () () () () ()