mot · GB02Fi27 · 1988-05-13 00:00:00 — Det bästa sättet att klara detta borde vara att få människor att uppleva det meningsfullt att öka sitt sparande. Sparandet hos enskilda medborgare måste uppmuntras även av socialpolitiska skäl. En sparad slant innebär för många människor trygghet vid oförutsedda händelser. hade den offentliga sektorn ett sparandeöverskott på av BNP. Regeringen har gett uttryck för att det är önskvärt att höja det offentliga sparandet till den nivån. av enorma underskott inom den offentliga sektorn har situationen vänt. 1987 hade den offentliga sektorn ett finansiellt sparande på ca . förutser regeringen en minskning ned till ca . Kds anser det inte självklart att det nödvändiga sparandet helt skall ske inom den offentliga sektorn. Det sparande som inte sker kollektivt inom den offentliga sektorn måste däremot ske i hushållssektorn. Där har sparandet emellertid sjunkit avsevärt mer än vad det offentliga sparandet stigit. Regeringens redan vidtagna åtgärder - införandet av allemanssparande!, Mot. höjt sparavdrag m. m. har varit steg i rätt riktning. Detsamma gäller de Fi27 årligt återkommande möjligheterna till extra insättningar i allemanssparande! för att suga upp de pengar som blir disponibla ur det gamla skattesparandet. Trots dessa åtgärder, och trots en stigande privat konsumtion, har hushållssparande! fortsatt att minska. Hushållens sparkvot är nu negativ, dvs. vi lånar mer än vi lägger undan till sparande. Även om det kan ta för människor att inse fördelarna med t. ex. allemanssparande! tyder utvecklingen på att ytterligare sparstimulerande åtgärder är nödvändiga. De ytterligare sparstimulerande åtgärder som aviseras i kompletteringspropositionen är helt otillräckliga för att komma till rätta med det negativa hushållssparande!. En extra insättning på allemanssparande! föreslås bli möjlig och höjs taket för en allemanssparares totala nettosparande från . Nettoeffekten av allemanssparandet torde begränsas av att många insättare flyttar över medel från ett befintligt bankkonto till det skattesubventionerade allemanssparandet, särskilt när extrainsättningarna får göras. Det är nu hög tid att gå över till mera generella sparstimulanser, som kommer även de ekonomiskt mindre aktiva till godo. Detta gäller inte minst pensionärer, som traditionellt har störst tilltro till banksparande och inte är vana vid skattetaktiskt betingade penningtransaktioner mellan olika konton. Allemanssparandet är en skattebefriad sparform som konstruerats för att finansiera budgetunderskottet. Nackdelen med denna sparform utöver de ovan anförda är att pengarna kanaliseras utanför banksektorn, och därigenom snedvrids konkurrensen om spararna. Dessutom upplever många det svårt att hålla reda på vilka konton som är skattebefriade och vilka som inte är det. Statens behov av allemanssparandet ser nu ut att vara överspelat på grund av det sjunkande budgetunderskottet. Ett skattebefriat sparande är dock nödvändigt. Kds menar därför att ett sparbelopp på . skall ha en skattefri avkastning, oavsett sparform. Höjningen av sparavdraget som genomförts, från . för ensamstående och . för makar till 1 600 för var och en, är ingen rimlig kompensation för penningvärdesförsämringen som det gamla beloppet gällt. Kds har förordat en övergång till progressiv utgiftsskatt, bl. a. därför att detta skattesystem uppmuntrar sparandet. En modell för att nyttja utgiftsskattens principer i nuvarande skattesystem är att införa någon form av privata investeringskonton. På ett speciellt bankkonto skulle insättningar få göras av inkomster som ej beskattats. En gräns på förslagsvis ett basbelopp kan sättas. Så länge pengarna ligger kvar på kontot beskattas medlen ej. Pengarna beskattas däremot när de tas ut till konsumtion. Därigenom kan individen utjämna sin skatt över tiden och själv påverka sin marginalskatt. Liknande teknik praktiseras i form av s. k. skogskonton. I kompletteringspropositionen föreslås nu en ny sparform, ett ungdomsbosparande. Ungdomar mellan som sparat på ett konto i minst skall få rätt till en skattefri bonusränta på när behållningen Mot. på kontot uppgår till . Ungdomarna skall dessutom få rätt till Fi27 sparlån för bostads- och bosättningsändamål motsvarande de ackumulerade nettoinsättningarna på kontot. I sin bostadspolitiska motion 1987/88:Bo262 har kds föreslagit ett skattesubventionerat bostadssparande för ungdom. Enligt kds uppfattning borde det uppgå till ett halvt basbelopp , som helt får dras av från beskattning. Detta ger en helt annan sparstimulans än regeringens föreslagna max. som skall berättiga till en bonusränta på . Dessa ackumulerade halva basbelopp skulle utan att behöva återföras till beskattning kunna användas vid köp av eget hem, bostadsrätt eller för upprustning av lägenhet som förvärvats som bostadsrätt eller innehas med hyresrätt. Kds föreslår en ytterligare bostadspolitisk sparstimulans i syfte att dra in likviditet och förbättra balansen under budgetåret. Privatpersoner och bostadsföretag bör få möjlighet att från till erhålla rabatt vid förtida amortering på statliga bostadslån. Det skulle alltså kosta . att lösa ett lån på . En sådan sparstimulans skulle framför allt dra in likviditet från grupper som bor i äldre bostadshus. Via generösa skattebestämmelser skall den enskilde stimuleras att öka sitt sparande i aktier eller i andelar i aktiefonder. Sådant sparande bör upp till en viss nivå medföra avdrag på skatten och i stället beskattas när medlen tas ut till konsumtion. Denna sparform bör dock begränsas till personer som ej har någon större förmögenhet. Detta sparande bör kunna kanaliseras via kapitalmarknadsinstitutioner, som erbjuder individuellt ägda andelar och placerar medlen på aktiemarknaden. En viktig faktor som förklarar det sjunkande hushållssparandet och den höga lånefinansierade konsumtion som skapar så stora stabiliseringspolitiska problem för svensk ekonomi är attityderna till sparande och pengar. Den generation som växt upp efter och ofta tillhör de köpstarka grupperna i samhället har inte vant sig på samma sätt som den äldre generationen vid att hushålla med pengar och spara för framtiden. Detta kan bero på dels den höga materiella standard som utvecklats, dels det ogynnsamma klimat som gällt för enskilt sparande. Dessutom har staten tagit på sig uppgiften att spara åt den enskilde för ålderdomen och för oförutsedda händelser. För att vända utvecklingen mot ett ökat enskilt sparande måste marginalskatterna sänkas. Kds föreslår en sänkning av marginalskatterna ned till i en skatteomläggning 1989 i väntan på den parlamentariskt sammansatta kommitténs (RINK:s) förslag till skattereform. Syftet är enligt direktiven att presentera ett förslag till en bredare skattebas med färre avdragsmöjligheter, lägre skattesatser, en mera enhetlig beskattning av kapital för att stimulera sparande och motverka skuldsättning, en rättvisare fördelning av skatten mellan arbete och kapital samt enklare regler. Det är viktigt att slå vakt om det sociala skyddsnät vi har, men finns det anledning att försöka finna mer direkta kopplingar mellan det 15 offentliga sparandet och det privata. Vinstdelningssystem på företagen i . stället för kollektiva löntagarfonder är ett exempel på detta. Det är också Fi27 nödvändigt att skola och samhälle bidrar till att skapa opinion för vikten av ett personligt sparande. Lyckoslantens gamla hederliga propaganda för Spara och mot Slösa borde kanske i någon form åter börja användas i . Samhällsekonomin och de enskilda människornas privatekonomi är i behov av detta. växte den offentliga konsumtionen kraftigt. 19701980 växte den i volym medan BNP växte . Härigenom steg den offentliga konsumtionens andel av BNP, räknat priser, från 1970 till 1980. Den offentliga konsumtionens snabba tillväxt kan huvudsakligen hänföras till den kommunala sektorn. En utveckling som innebär att den offentliga verksamheten tar i anspråk en allt större del av landets produktionsresurser är inte förenlig med strävandena att förstärka bytesbalansen och öka det finansiella sparandet i ekonomin. Politiken har därför inriktats på att bromsa den offentliga sektorns tillväxttakt. Enligt måste den primärkommunala sektorns konsumtion öka för att klara befolkningsförändringar och redan fattade politiska beslut. För landstingen blir motsvarande ökningstakt . För hela den kommunala sektorn krävs därför en årlig ökningstakt på . (LU 87) räknar med en offentlig volymexpansion i sitt balansalternativ på , där kommuner och landsting får expandera . Den offentliga konsumtionens tillväxttakt dämpades kraftigt . beräknas emellertid den offentliga konsumtionen åter öka i en snabbare takt, som för både stat och kommun ligger över vad som angavs i LU:s balansalternativ. Enligt RNB:s prognos ökar den offentliga konsumtionen 1988. Även har expansionen legat högre än vad som ansetts vara i enlighet med en balanserad samhällsekonomi. har den kommunala sektorn uppvisat ett negativt finansiellt sparande. ökar inkomsterna kraftigare än utgifterna , varför den kommunala sektorns finansiella sparandeunderskott stannade vid ca 2 miljarder, vilket är en förbättring med ca 4 miljarder jämfört med den preliminära nationalbudgetens beräkningar. Kds delar den uppfattning som kom till uttryck i LU 87. Det nuvarande stabiliseringspolitiska läget kräver också en återhållsam inhemsk efterfrågan. Enligt vår mening bör därför LU 87:s bedömning ligga till grund för hur stort utrymme den offentliga sektorn bör få . Förutom det som ryms i den tillväxt som den offentliga sektorn kommer att stå för bör nya former av finansiering och skötsel av social verksamhet prövas och komplettera den offentliga. Kds familjepolitik tar exempelvis en sådan inriktning. Kommunernas inkomster, då hänsyn är tagen till det höjda grundavdra- Mot. get som beslutat om, kommer att öka och Fi27 Utgifterna beräknas öka med . Kommunernas skatteinkomster kommer att öka med 7 respektive . Det finansiella sparandet i den kommunala sektorn kommer att försämras något beroende på den högre volymtillväxten, för att sedan förbättras 1989. 1989 uppskattas det finansiella sparandet för kommunerna till , vilket motsvarar av BNP. Nämnas kan att underskottet uppgick till av BNP. Kristdemokratiska samhällspartiet menar att kommunalskatteutjämningssystemet måste vara så utformat att det så långt som möjligt tar hänsyn till skillnaderna mellan kommunerna i form av skattekraft, arbetsmarknadssituation, åldersstruktur och geografiska olikheter. På bör bidragssystemet förändras så att specialbidragen minskar i antal och medel i stället utgår som generella bidrag eller bidrag inom skatteutjämningssystemet. Med mer generella bidrag ökar kommunernas möjligheter att själv prioritera och anpassa verksamheten efter lokala förhållanden. Därmed kan säkerligen den kommunala verksamheten effektiviseras ytterligare. De förslag kds lagt i olika motioner skulle på väsentliga punkter förändra systemet i denna riktning. Införandet av en beskattad vårdlön till föräldrarna med förskolebarn innebär i princip att de medel som utgår som statsbidrag till barnomsorgen, . per 15-grupp vilket gör . per barn, i stället kommer att gå direkt till förskoleföräldrarna. Vårdlönen till första förskolebarnet blir i kds-förslaget per barn. Ifall föräldrarna nyttjar barnomsorg får föräldrarna erlägga dessa pengar i form av barnomsorgsa vgift. Vad som dock är viktigt att poängtera i sammanhanget är konsekvenserna av det beslut som fattade , som innebar att alla barn skall ha möjlighet att erhålla plats i den kommunala barnomsorgen . 55 000 nya daghems- och familjedaghemsplatser skall inrättas, och 170 000 barn skall beredas plats i den öppna förskolan och deltidsförskolan. Ansvaret för denna barnomsorgsutbyggnad åvilar kommunerna. Detta skall genomföras som kommunerna skall bromsa sin volymtillväxt till , enligt långtidsutredningen. Av det tillgängliga volymutrymmet beräknas barnomsorgsutbyggnaden ta i anspråk 1988. skall tidigare planer på att bygga ut äldreomsorgen, fritidssektorn, främja näringslivet, ordna arbetstillfällen åt ungdomarna etc. fullföljas ute i kommunerna. På detta område finns en avgörande skillnad för kommunernas ekonomi mellan regeringens och kds politik. Kds familjepolitik ökar föräldrarnas valfrihet på barnomsorgens område och stärker barnfamiljernas ekonomi. Genom att införa vårdlön, avdragsrätt för styrkta barnomsorgskostnader upp till vårdlönebeloppet, rätten för förälder att överföra upp till 4 basbelopp av inkomsten till den andra föräldern vid beskattningen och förslaget att acceptera alternativa barnomsorgsformer, kommer trycket på kommunernas barnomsorg att minska. I kds-motionen angående äldreomsorgen föreslås ett enhetligt personalrelaterat statsbidrag för äldreomsorgen kom- 17 pletterat med att kommunernas statsbidrag för KBT-kostnaderna höjs från Mot. Detta innebär vissa förändringar för skatteutjämningssys- Fi27 Kds budgetalternativ, som redovisas i motion 1987/88: Fi224, tar sikte på fördelningspolitiken. Dessutom anvisas förslag till att styra samhällsutvecklingen mot ökat sparande och resurshushållning. De omfördelningar och åtgärder som kds förespråkar i den motionen och i de förslag som redovisas i denna motion utifrån det stabiliseringspolitiska läget innebär att samhällsekonomin styrs mot ökad balans. Om utvecklingen så skulle kräva kan budgeten ytterligare förstärkas genom utförsäljning av vissa statliga företag, eller ytterligare delar av företag, som och . Dessutom skulle fler familjejordbruk bli livskraftiga om de fick köpa till kompletterande skog från . Förutom sådana engångseffekter kan del av vinsten från dras in till statskassan. Lämpligt vore att använda engångsförstärkningar till de investeringsbehov som finns inom exempelvis SJ. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om målen för den ekonomiska politiken, 2. att beslutar att godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som redovisas i motionen, 3. att beslutar att godkänna de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som redovisas i motionen, 4. att beslutar att hos regeringen begära förslag till avveckling av valutaregleringen, 5. att beslutar att hos regeringen begära förslag till stimulerande av sparandet i enlighet med vad som anförts i motionen, 6. att hos regeringen begär att skatteskalan för får den utformning som föreslås i motionen.