mot · GB02Sk485 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sk485 av () om skattepolitiken Det svenska skattesystemet lider av allvarliga brister. har olika problem åtgärdats med tillfälliga lösningar. Framför allt inkomstskattesystemet har flera brister. Den förändring som genomfördes med omläggning innebar enbart att man sköt en del av problematiken framför sig. skattereform innebar en förhöjd progression som beskattningen till väsentlig del frikopplades från familjen som ekonomisk enhet. En effekt som uppstod var den s. k. inlåsningen, dvs. att breda löntagargrupper inte ges någon nämnvärd ökning av nettoinkomsten vid löneökningar - ett fenomen som allvarligt försvårar lönerörelsen och som har bidragit till högre svenska löneökningar än i konkurrentländerna. Erfarenheterna och visar också hur sårbart för inflation som inkomstskattesystemet är. Sårbarheten för inflationen försökte man till en början knappast att påverka. Men blev det ett akut problem. Med ett slags snöplogseffekt försökte man komma åt problemen, en begränsad avdragsrätt infördes. Inkomstskattetekniken är bäst lämpad för ett lågskattesamhälle, men i ett högskattesamhälle som det svenska uppstår stora problem. Inkomster behandlas olika. Sparformer behandlas olika. Förvärvsräntor och konsumtionsräntor kan inte åtskiljas. Inflationens värdeförändringar behandlas inte korrekt. Skatteflykt och skatteplanering blir ett normalt inslag. "Det finns gränser för hur långt en skattereforms grundläggande systematik kan luckras upp innan beskattningen förlorar sin funktionsförmåga annat än som ett grovt fiskalt instrument, skriver professor i sin bok i kris. Det förefaller klart att det svenska inkomstskattesystemet befinner sig i detta tillstånd. Radikala förändringar i nuvarande skattesystem framstår som alltmer nödvändiga. De samhällsekonomiskt ogynnsamma effekterna, orättvisorna, byråkratin och svåröverblickbarheten i det nuvarande systemet har också gjort att debatten varit intensiv kring hur skattesystemet skall förändras för att bli mer ändamålsenligt. Internationellt har skattepolitiken också debatterats intensivt. En utveckling pågår i många länder mot ett enklare och mera symmetriskt skattesystem. Den parlamentariska utredning som regeringen tillsatt har i uppdrag att reformera och förenkla skattesystemet. Den progressiva utgiftsskatten är ett intressant alternativ till den statliga inkomstskatten. Detta skattesystem har en bredare inkomstbas. Alla inkomst- och likviditetstillskott kan behandlas lika utan oönskade eller snedvridande effekter. Sparande uppmuntras och större rättvisa skapas med ett sådant skattesystem. En statlig utredning har också studerat utgiftsskattens teknik. I denna utredning framgår det klart att utgiftsskatten har stora fördelar framför dagens inkomstskattesystem. Problemet med utgiftsskatten består främst i övergången till ett nytt system. En kristdemokratisk, ekonomisk politik strävar efter en stabil ekonomi där målen är full sysselsättning, rättvis fördelningspolitik, god miljö och hushållning med naturresurserna. Skattepolitiken är i det sammanhanget en mycket viktig faktor. Skattepolitik får inte bara vara att på ett enkelt sätt tillföra statskassan inkomster, utan den skall vila på en ideologisk helhetssyn. Skattepolitikens huvuduppgifter skall vara att finansiera reformarbetet och den offentliga verksamheten samt dessutom vara ett instrument för fördelnings- och stabiliseringspolitiken. Målet är att ge medborgarna en god livsmiljö och en välfärd som på ett rättfärdigt sätt fördelas mellan olika samhällsgrupper. I en kristdemokratisk skattepolitik måste slösande konsumtion och samhällsonyttig produktion motverkas medan hushållning och samhällsangelägna investeringar stimuleras. Genom att utnyttja punktskatter, utsläppsavgifter och andra ekonomiska styrmedel kan prismekanismerna i marknadsekonomin utnyttjas för att skapa en god miljö och ett ansvarigt förvaltande av de resurser vi har fått tillgång till. Skattetrycket, som mäts som de totala skatternas andel av BNP, den s. k. skattekvoten, har ökat från 51,5 (1985) till (1988). Prognoserna tyder på att den kommer att ligga kvar på denna nivå . Av den totala skattekvotens ökning kan nästan hälften hänföras till hushållens direkta skatter. Skatteunderlaget har ökat snabbare än BNP, bl. a. beroende på att lönerna stigit och att sysselsättningen ökat. av skattekvotens ökning beror på att skatteskalorna inte varit inflationsskyddade. Det har inneburit att skattetrycket skärpts på grund av att inte skatteskalorna räknats upp i samma takt som löneutvecklingen. En högre vinstnivå i näringslivet, vissa höjda indirekta skatter och i någon mån höjda kommunalskatter har också bidragit till skattekvotens ökning. Ett så högt skattetryck medför snedvridande marginaleffekter, onödig byråkrati och innebär att skattesystemet blir svårt att överblicka. Därför måste strävan vara att sänka skatternas andel av BNP och förenkla skattesystemet. Innan det är stabiliseringspolitiskt möjligt att märkbart sänka skattekvoten krävs att omfördelningar inom skattesystemet görs för att mildra skattesystemets nuvarande negativa effekter. En alltför hög inkomstskatt, exempelvis, hämmar arbete, kreativitet, initiativkraft och uppmuntrar till en svart ekonomi. Insikten måste dock finnas att ett relativt högt skattetryck är priset för en väl utbyggd offentlig sektor med god social service. 1 * 1987/88. Kds har länge pläderat för ett skattesystem som uppmuntrar sparande, beskattar konsumtion och behandlar alla inkomster lika. Därför har kds ansett att inkomstskattesystemet bör ersättas av en progressiv utgiftsskatt. Med en utgiftsskatt beskattas all konsumtion lika oavsett medlens ursprung. Utgiftsskatten ger inte de möjligheter till obeskattad konsumtion som inkomstskattetekniken medför. I utgiftsskattesystemet behandlas alla produktiva sparformer lika. Detta medför större rättvisa i beskattningen mellan löneinkomster och kapitalinkomst. Den statliga utredning som utrett utgiftsskattesystemet har ej förordat en övergång till detta skattesystem främst på grund av de problem som uppstår vid övergången. Den debatt som påbörjats kring ett enhetligt inkomstskattesystem med sänkta marginalskatter och större symmetri mellan arbets- och kapitalinkomster har lett till att regeringen tillsatt en parlamentarisk skatteutredning. En sådan utredning är mycket angelägen. Det är viktigt att denna utredning på en bred parlamentarisk bas föreslår långsiktiga och genomgripande förändringar av det nuvarande inkomstskattesystemet. Då den progressiva utgiftsskatten uppvisat många fördelar är det önskvärt att man i den översyn som sker prövar hur man kan utnyttja utgiftsskattesystemets fördelar inom inkomstskattesystemet. Ett exempel på detta är införande av någon form av privata investeringskonton med insättningar som är befriade från inkomstskatt. Då de insatta medlen tas ut för konsumtion beskattas de. Därmed skulle sparandet stimuleras. I utredningen om utformningen av det framtida inkomstskattesystemet bör företagsbeskattningen vägas in i bilden för att skatteuttaget i möjligaste mån skall tas ut på bredaste möjliga bas och för att skapa styrmedel som styr utvecklingen mot hushållning med energi och råvaror. Följande principer anser kds skall prägla ett reformerat skattesystem: Alla inkomster skall behandlas lika. Sänkta marginalskatter och inflationsskyddade skatteskalor. Sänkt skatt på arbete och arbetande kapital. Hänsyn skall tas till försörjningsansvar. Hushållning med energi och råvaror hos företag och privatpersoner skall stimuleras. Produktivt sparande skall premieras framför låntagande. Marginalskattesänkning - tudelning av familjeinkomsten Skatteöverenskommelsen mellan socialdemokraterna och mittenpartierna syftade till att de flesta inkomsttagarna inte skulle få högre marginalskatter än , dvs. att inkomsttagaren skulle få behålla för egen konsumtion minst hälften av den sist införtjänade hundralappen. På grund av bostadsbidragens och barnomsorgstaxornas konstruktion har många inkomsttagare med barn i själva verket en marginalskatteeffekt långt redan i mycket måttliga inkomstlägen. Marginalskatternas negativa effekter och skatteska lans bristande inflationsskydd måste givetvis behandlas ingående vid en översyn av skattesystemet. Målet vid en skatteomläggning bör vara att normala inkomsttagare kommer ned i en marginalskatt på högst . Den stora bristen i vårt skattesystem är att det inte tar hänsyn till den skattskyldiges vårdansvar och försörjningsansvar. En familj med två eller tre barn kan mycket väl anse sig behöva ha någon av de vuxna hemma hos barnen. Arbetar båda föräldrarna beskattas en sådan familj med familjeinkomsten 2 x . enligt skatteskala med . Är däremot arbetsförhållandena sådana att detta inte går, eller att föräldrarna själva valt att den ene ska stanna hemma på heltid medan den andre föräldern förvärvsarbetar heltid, anses familjen enligt vår nuvarande skattelagstiftning kunna betala . Familjens behov av bostad, mat, resor, kulturaktiviteter m. m. är lika i båda fallen. Tiden de vuxna kan ägna åt hemmets skötsel är i båda fallen lika. Det finns då ingen anledning att anse att den ena familjen skall beskattas med ca . mer än den andra. (Förutsättningarna i detta exempel är . kommunalskatt och inga andra avdrag än schablonavdraget.) Kds anser att makarna vid beskattningstillfället bör kunna få dela inkomsten i två lika delar oavsett vem av makarna som haft inkomsten. Denna tudelningsprincip bör begränsas så att överföringen maximalt får ske upp till fyra gånger basbeloppet, dvs. Därmed tar skatteskalan större hänsyn till försörjningsansvar och jämställer olika familjetyper med samma totalinkomst med varandra. Kds förslag om tudelning av inkomsten vid beskattningen, mer långtgående sänkningar av marginalskatterna och inflationsskydd av skatteskalorna avvisades då. Kds menar dock att rätten att tudela inkomsten för makar med barn skall införas fr. o. m. En sådan reform, som i praktiken är en rejäl marginalskattereform för många barnfamiljer, skulle förbättra den ekonomiska situationen för många hårt pressade barnfamiljer. Oavsett utgången av den aviserade skatteutredningen är situationen för de flesta familjer med en hemarbetande eller en deltidsarbetande så bekymmersam att denna reform är nödvändig . Då skatteutskott behandlade detta förslag från kds avslogs det. Motiveringen var att det skulle bli en återgång till sambeskattningen av arbetsinkomster. Sambeskattning innebär att makars inkomst slås ihop och att skatt tas ut på den sammanlagda inkomsten. Därmed blir det en kraftigt höjd skatt om en av makarna ökar sina inkomster på grund av att skatteskalan är progressiv. Tudelningsreformen innebär däremot att skatten sänks för många familjer. Även om en viss progressivitet uppträder i skattehänseende om en av makarna i en familj som utnyttjat tudelningen ökar sin arbetsinkomst är dessa på långt när inte lika kraftiga som vid en sambeskattning. I takt med att marginalskatterna sänks minskar också dessa effekter. Genom att överföringen från den ena maken till den andra endast får ske upp till fyra basbelopp uppstår inte heller några större marginaleffekter för normala inkomsttagare då en av makarna övergår från exempelvis halvtidsarbete till heltidsarbete. Tudelningen minskar också de negativa marginaleffekter som kan uppstå för en barnfamilj då bostadsbidrag och löneinkomster ändras. Nuvarande regler för erhållande av skattejämkning då inkomst efter skatt ej överstiger existensminimum måste ändras. Krav om att hemmavarande förälder måste anmäla sig som arbetssökande samt att barnen skall ställas i barnomsorgskö måste slopas. Dessutom bör nuvarande regler om att person som skall erhålla skattejämkning inte får äga någon som helst fast egendom ändras så att sådan jämkning kan erhållas även vid normalt villaboende. Mervärdeskattesystemet, momsen, bör förändras. Av fördelningspolitiska och principiella skäl bör momsen på maten differentieras. Det är orimligt att maten beskattas på samma sätt som övriga varor. För att kunna finansiera ett slopande av momsen på maten och undvika en del problem som kan uppstå vid ett direkt avskaffande av matmomsen bör denna moms avvecklas successivt. Kds menar att momsen bör avvecklas på s. k. baslivsmedel. Avgränsningen bör ske så att av livsmedelskonsumtionen blir föremål för sänkt moms. I ett första steg bör momsen på dessa varor sänkas . För att kunna finansiera detta kan momsen höjas generellt på övriga varor i handeln. En annan finansieringsväg, som också skulle öka de fördelningspolitiska effekterna av en differentierad moms är att införa högre moms på s. k. umbärliga varor. En omläggning av momssystemet i denna riktning skulle medföra en positiv effekt på bytesbalans, eftersom de varor som får en momssänkning till största delen är inhemskt producerade varor, medan importandelen är mycket hög bland de varor som skulle beläggas med högre moms. En momssänkning på maten skulle dessutom säkerligen öka konsumtionen av jordbruksprodukter, vilket förbättrar jordbrukarnas ekonomi och bidrar till att minska överskotten inom jordbruksnäringen. Yrkande i detta ärende framställs i separat motion. Energi- och stabiliseringspolitiska skäl talar för en höjd energibeskattning. Fiöjningar av energiskatterna i kombination med nedsättningar av arbetsgivaravgifterna bidrar också till att styra näringslivet mot mer resurssnål produktion. Kds föreslår därför ett slopande av den allmänna löneavgiften (0,). Energiskatterna bör höjas enligt följande: Elskatten med per kWh, oljeskatten med . per kubikmeter, kolskatten med . Flöjningarna bör gälla fr.o.m. . Skattehöjningen beräknas inbringa 2 246 milj. kr. per helår och budgetår. I kalkylerna har vissa avdrag gjorts för att inte industrier med hög energiförbrukning skall drabbas speciellt hårt. Av hälsoskäl bör skatterna på alkohol och tobak höjas åtminstone i takt med den genomsnittliga prisstegringen. Erfarenheterna visar att prishöjningar minskar konsumtionen av alkohol och tobak. Fr. o. m. bör priserna på öl, vin, sprit och tobak höjas med i genomsnitt . En sådan höjning skulle motsvara inflationen sedan höjningen . Kds föreslår också att skattehöjningar på alkohol och tobak sker varje kvartal utan särskilda riksdagsbeslut. Därmed kan prisutvecklingen på alkohol och tobak ligga i paritet med prisutvecklingen, och prishöjningar leder inte till hamstring. Eftersom tobaksskatten och det mesta av skatten på alkoholdrycker är vikt- och volymbaserat är det nödvändigt att dessa skatter ökar i takt med inflationen. I annat fall kommer priset att sjunka realt. I beräkningarna har en inflationstakt på antagits . Totalt inbringar höjningarna 680 milj. kr. /89 och 850 milj. kr. En viss konsumtionsminskning har beräknats. Av miljöskäl bör en skatt på freon införas. Därmed skapas ekonomiska incitament till att minska freonanvändningen och till att utveckla teknik som ej är beroende av freon. Yrkande om detta framförs i en särskild motion. I ekonomisk-politiska motionen föreslås också införande av utsläppsavgifter för att markera vikten av att minska utsläpp även under de tillåtna gränsvärdena. Inkomst av arbete beskattas hårt i . En inkomstökning kan t. o. m. i vissa fall ge en marginalskatteeffekt på . Egnahem och aktier är förmögenheter som också beskattas hårt. Samma sak gäller sparande i bank. Att investera sin förmögenhet i konst, juveler och antikviteter är däremot skattemässigt gynnsamt. Liknande förhållanden gäller för båtar. Kds menar därför att av rättvise- och fördelningspolitiska skäl bör en skatt på konst, antikviteter, juveler och båtar övervägas. Lämpligen kan skatten tas ut på försäkringsvärdet. De svenska arvsskatterna är högre än i övriga västliga industriländer, även efter de justeringar som vidtagit. beslut innebar förbättringar, men också skatteskärpningar. Vid generationsskifte i småföretag får arvsskattereglerna en allvarlig effekt då arvingar kan tvingas sälja ut delar av företaget för att kunna betala arvsskatten. Generationsskiftesproblemen i småföretag är exempel på arvsskattereglernas negativa inverkan på företagandet. Regeringen bör återkomma till med ytterligare förslag till lättnader i arvs- och gåvoskattereglerna. I det sammanhanget bör också gåvoreglerna ses över då de utgår efter samma skalor som skatt på arv och den nuvarande gränsen för avdragsgill gåva på . Behovet är stort av att öka hushållssparande! i vårt land. Underskottet i bytesbalansen är ett resultat av ett lågt sparande. Av ideologiska och socialpolitiska skäl bör inte det nödvändiga sparandet ske i den offentliga sektorn, utan till stor del i hushållssektorn. Införandet av skattesparandet, sedermera allemanssparande!, är försök till att öka sparandet. då reallönerna sjunkit har allt fler hushåll försökt behålla sin konsumtionsstandard genom att minska sitt sparande, eller genom att ta medel från sitt tidigare sparande. Det är viktigt att hushållen har en buffert av sparade medel för att klara tillfälliga påfrestningar i sin privatekonomi. är givetvis något positivt. Nackdelen är dock att sparandet styrs utanför banksektorn. Därmed snedvrids konkurrensen om spararna. Denna sparform är också dyrbar för staten, särskilt då lånebehovet sjunkit. Allemanssparandet bör därför avskaffas och ersättas med en höjning av spara vdraget. Höjningen av sparavdraget från . för ensamstående och . för makar till . för var och en är ingen rimlig kompensation för inflationen för den tid det gamla beloppet gällt. Sparande i aktier, premieobligationer, allemanssparandet etc. har gynnsamma villkor gentemot vanligt banksparande. Därför är det rimligt att ett sparbelopp på ca . bör ha en skattefri avkastning, oavsett sparform. Ett införande av någon form av privata investeringskonton skulle säkerligen uppmuntra sparandet. På ett särskilt konto skulle insättningar få göras av inkomster som ej inkomstbeskattas upp till förslagsvis ett basbelopp . Först då pengar tas ut för konsumtion beskattas de. Med investeringskonton kan den enskilde själv påverka sin marginalskatt. Liknande teknik används redan i form av s. k. skogskonton. är man berättigad till skattereduktion av den avgift som erlagts till fackförening. Eftersom underlaget har maximerats till . blir reduktionen högst . Av principiella skäl bör inte medlemsavgifter till intresseorganisationer berättiga till skattereduktion. Givetvis gäller detsamma arbetsgivares avgifter till sina organisationer, varför även deras avdragsrätt bör avskaffas så att enhetlighet i avdragsreglerna mellan arbetsmarknadens parter uppstår. Fr. o. m. ersattes hyreshusavgiften av en fastighetsskatt. Förutom hyreshusägare berörs bl. a. alla landets småhusinnehavare. En rad tvivelaktiga effekter uppstår med den nya fastighetsskatten. Småhusägare som finansierat sina hus utan statliga lån och de som förvärvat ett äldre hus drabbas av den nya skatten. Även flerfamiljshus utan statliga lån blir ofta drabbade. Skatten infördes dessutom utan ordentlig utredning och remissbehandling. Fastighetsskatten höjdes i sitt sista steg 1988. Kds har sedan fastighetsskatten infördes ansett den vara undermåligt genomarbetad, orättvis och byråkratisk. Fastighetsskatten är en samman vävning av den gamla hyreshusavgiften och en helt ny skatt. Dessutom har den kombinerats med olika kompensationer. I kds bostadspolitiska motion föreslås en omläggning av bostadsstödet och bostadslånen. Där diskuteras också avdrag och beskattning av fastigheter. I samband med den omläggning som föreslås i denna motion bör fastighetsbeskattningen utredas. Eftersom gränsen för beskattningsbar förmögenhet är . och lika för såväl ensamstående med barn eller utan barn som för makar med eller utan barn bör den ändras. I syfte att öka rättvisan mellan ensamstående, gifta makar och sammanboende bör gränsen för beskattningsbar förmögenhet ändras till förslagsvis: för gifta makar gemensamt, för gifta makar och hemmavarande barn som inte fyllt beskattningsåret om barnets till statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomst uppgår till , för ensamstående med hemmavarande barn om barnets till statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomst uppgår till . Behovet av att särbehandla förmögenhetsbeskattningen av kapital i mindre och medelstora företag beror på att majoriteten av företagen ägs eller kontrolleras av en eller ett fåtal personer som också i stor utsträckning är sysselsatta i företagen. Passiva delägare utanför familjekretsen förekommer endast i liten utsträckning. Ägarförhållandena är stabila, och marknad för aktier och andelar i företagen saknas i stort sett. Det kapital som finns nedlagt i företagen är med hänsyn till dessa omständigheter i hög grad bundet i verksamheten och kan som regel inte frigöras utan att hela företaget avyttras. Situationen för ägare av företagen skiljer sig i detta avseende från vad som gäller för majoriteten av andra kapitalägare. Förmögenhetsskatten som är progressiv skall erläggas med inkomstbeskattade medel. För dem som inte kan ta kapitalet i anspråk utan är hänvisade till löpande inkomster kan kapitalbeskattningen leda till mycket höga avkastningskrav. Förmögenhetsbeskattningen på arbetande kapital i små och medelstora företag förändrades till att tas upp av ett beräknat förmögenhetsvärde. Löneuttagen, inkl. socialavgifterna, för att enbart finansiera förmögenhetsskatten kan trots det bli så stora att möjligheterna till självfinansiering av investeringar minskar och att soliditeten sjunker. Företagets förutsättningar att klara påfrestningar vid de återkommande lågkonjunkturerna avtar. Jordbruksföretagen och småföretagens betydelse i glesbygden medför att denna reform är viktig också ur regionalpolitiska aspekter. Kds anser, inte minst med tanke på småföretagens nyckelroll för förnyelsen av svenskt näringsliv i stort, att förmögenhetsskatten på arbetande kapital i små och medelstora företag skall slopas helt fr. o. m. den 1 Införandet av kollektiva löntagarfonder innebar att skatteuttaget från företagen ökade dels i form av en höjning av ATP-avgiften med 0,2 procentenheter, dels genom införandet av en vinstdelningsskatt. 1 en särskild motion redovisas kds motiveringar till att avveckla de kollektiva löntagarfonderna. En avveckling av löntagarfonderna innebär därmed ett minskat skatteuttag från företagen. Dessutom medför kds förslag om att föra över fondmedel till AP-fonderna att dessa förstärks. Därmed skapas utrymme för att sänka ATP-avgiften med åtminstone , alternativt undvika framtida höjningar av ATP-avgiften. En successiv omläggning av beskattningen från produktionsfaktorn arbete till beskattning av råvaror, energi, maskiner och kapital i företagen bör utredas. En sådan omläggning av företagsbeskattningen skulle förbättra arbetskraftens konkurrenssituation gentemot andra produktionsfaktorer. Prismekanismerna skulle också styra företagen mot resurssnålare produktion. Skattebasen skulle breddas vid en sådan omläggning vilket skulle, vid samma totala skatteuttag, innebära relativt sett låga skattesatser. Kontrollproblemen och effekterna av brister i skattesystemen blir mycket kännbara när de når sådana höjder som exempelvis socialavgifterna i dagens läge. Vid behandling av detta krav i skatteutskottet har utskottet hänvisat till att en utredning om produktionsfaktorbeskattning redan gjorts. Skillnaden mellan den befintliga utredningen och motionskravet är dock stort. En beskattning som bör utredas i enlighet med vad som anförts i denna motion riktar intresset till produktionsfaktorer som energi och råvaror, och inte enbart till kapital och maskiner. För att påbörja en utveckling mot minskad beskattning av arbetskraft och ökad beskattning av energi föreslås att den arbetsgivaravgift som kallas allmän löneavgift slopas fr. o. m. . Den tas ut av lönesumman. För att finansiera införandet av vårdlön i enlighet med vad som yrkats i familjepolitiska motionen föreslås en höjning av den barnomsorgsavgift som arbetsgivarna erlägger fr. o. m. .