mot · GB02Fi304 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fi304 av och () om kostnadsanalyser i regeringens propositioner 1987/88 Fi304306 Allt fler beslut i riksdag ingriper i kommunernas ekonomiska situation och placerar därtill alltför ofta kommunalpolitikerna i en brydsam situation, där de ställs inför fullbordat faktum, dvs. kommunen får ikläda sig betalningsansvaret. ges dessutom alltför korta tidsfrister från beslut till ekonomisk åtgärd och anpassning. Detta resulterar i sin tur i en ryckig och ohållbar planeringssituation inom många kommunala sektorer men påverkar framför allt den övergripande kommunala ekonomin. Detta skadar sedan indirekt hela samhällsekonomin och verkar skatteuppdrivande. Kommunerna måste medges en rimlig framförhållning i förhållande till centralt fattade beslut. För detta krävs att det från början klart informeras om innebörden av såväl ansvars- som kostnadskonsekvenser av beslut, fattade i regering och riksdag. Dessa tankegångar har framförts i motioner i riksdag under en lång följd av år. Välvilliga uttalanden har gjorts, och finansutskottet har vid upprepade tillfällen skarpt understrukit vikten av att regeringens propositioner verkligen redovisar en öppen och bred analys av såväl direkta och synliga som indirekta och dolda effekter av den kommunala ekonomin, som omsluter ansenliga samhällskapital. Men likafullt drabbas kommunerna fortgående av oangenäma kostnadsöverraskningar. Inte minst den alltmer tilltagande ramlagstiftningen må nämnas som en väsentlig bov i detta välkända drama. Ramlagama är delvis okoncisa och ger alltför ofta upphov till tolkningssvårigheter. Ett annat praktexempel på pådrivande centrala beslut, där kommunerna får betala merparten av räkningen är beslutet om Barnomsorg åt alla barn 1991. Den totala bilden är diffus. Omfattning och kostnadskonsekvenser är okända. Inte heller gör regeringen någonting åt det regelsystem, som fördyrar och detaljstyr den kommunala verksamheten. Kommunerna pådyvlas i stället successivt direkt eller indirekt nya uppgifter på exempelvis miljöområdet och konsumentområdet. Statsmakten ändrar förutsättningarna för kommunernas åldringsvård på ålderdomshem. De börjar övervältra ansvaret för löner på undervisningsområdet. I luften ligger troligtvis en övervältring av ett utökat ansvar på läromedelsområdet. De kommunala bostadstilläggen skall generellt höjas. Listan kan göras lång. som regeringen ålägger kommunerna nya uppgifter utan att skicka med pengar att bekosta dem, tvingas kommunerna utan åtskillnad att frysa medel, att betala pengar till löntagarfonderna, att betala skatte- 1 1 1987/88. utjämningsavgifter m. m. Statsmakten tillämpar med andra ord en statskommunal beskattning. Det är ett oeftergivligt krav, som hävdats i långa tider i riksdag, att beslut om verksamheter skall följas av medelsanvisning ur samma beslutsfattares egen kassa. Mot ovan angiven bakgrund finns det från kommunalt håll alltfort fog för att på nytt upprepa framställningen om att regeringen i alla propositioner klart analyserar och noggrant redovisar samtliga kommunalekonomiska konsekvenser, som direkt eller indirekt föranleds av framlagda förslag till beslut. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kravet på ekonomisk kostnadsanalys och konkret konsekvensbeskrivning i propositioner som medför kommunala kostnadsökningar. () () 1987/88 Fi304