mot · GB02U409 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:U409 av m. fl. (c) om nedrustning Det gångna året har givit hopp åt nedrustningsarbetet. visar att det går att nedrusta. Det visar att det går att förbättra säkerheten genom nedrustning. Inför FN:s extra möte om nedrustning föreslår bl. a. ett program för kärnvapennedrustning. I det pågående kriget i är de civila offren av de dödade. Under var civila. föreslår en studie om vilka åtgärder som bör vidtas för att förstärka skyddet av civilbefolkningen. riktar skarp kritik mot de franska kärnvapenproven i Muroroa och föreslår en internationell kartläggning av skador på människor och miljö. Kryssningsmissiler innebär ett hot mot . Internationella förhandlingar måste leda fram till förbud mot kryssningsmissiler. Sambandet mellan kärnkraften och kärnvapen ges särskild uppmärksamhet. planeras separat plutonium att fraktas mellan och . Exemplet visar att den omfattande hanteringen kommer att kräva ett kontrollsamhälle och svårigheter att hindra plutoniet från att användas till kärnvapenframställning. Mer än vart tredje kärnvapen har en marin användning. Den ökade marinaktiviteten ökar risken för oavsiktliga incidenter, konfrontationer och kollisioner mellan militära och civila aktiviteter. bör utarbeta ett konkret program för rustningsbegränsningar. föreslår en nordisk parlamentarisk arbetsgrupp om en kärnvapenfri zon i . föreslår en utvidgning av ESK-området och anser att bör verka för en konferens om förtroendeskapande åtgärder i norra . föreslår åtgärder för att begränsa vapenexporten. En förteckning bör upprättas över de länder som uppfyller kraven för svensk vapenexport. Det får aldrig råda någon tvekan om att reglerna för vapenexporten helt och fullt står i överensstämmelse med den svenska utrikespolitiken. En aktiv avspänningspolitik kräver strategiska studier och analyser av internationella makt- och balansförhållanden. Ett säkerhetspolitiskt forskningscentrum föreslås. Det gångna året har givit hopp åt nedrustningsarbetet. är det första nedrustningsavtalet på kärnvapenområdet. Det förpliktigar och att skrota alla landbaserade ballistiska missiler och kryssningsmissiler med en räckvidd på 500-5 500 kilometer. Avtalet garanterar dessutom båda parters rätt att vidta kontrollåtgärder i avsikt att övervaka avtalets fullbordan. består av fyra huvuddokument som redogör för avtalets grundprinciper: Avtalets artiklar, Memorandum om datakännedom, Inspektionsprotokollet och Avvecklingsprotokollet. Avtalet visar att det går att nedrusta. Det visar att det går att förbättra säkerheten genom nedrustning. Överenskommelsen om kontroll av avtalet innebär att supermakterna tvingas samarbeta militärt för säkerhetens skull. Ett första steg i arbetet för gemensam säkerhet har inletts. Avtalet har också inneburit ett bättre klimat mellan öst och väst. En öppning har skapats i järnridån. Avtalet om medeldistansmissiler är en seger för alla som engagerat sig i nedrustnings- och fredsarbete världen över. Den enorma press som fredsrörelsen utsatte kärnvapenmakterna för och 80-talets början skapade en opinion som också påverkade supermaktsledarna. Det är av stort värde att avtalet har kommit till stånd. Vi hoppas att genomförandet av avtalet skall kunna fullföljas på ett framgångsrikt sätt. Kärnvapennedrustningen måste fortsätta. Målet måste vara ett totalt askaffande av kärnvapen. Avtalet ger stora förväntningar på fortsatta överenskommelser på kärnvapenområdet, särskilt när det gäller taktiska kärnvapen i . Vi förväntar oss att supermakterna kommer fram till en uppgörelse om strategiska kärnvapen. Även på det konventionella området måste förhandlingarna få ny fart. måste leda fram till ett totalförbud mot kemiska stridsmedel. är den första frukten av ett nytt tänkande. måste utnyttja situationen och medverka till att fler avtal kommer till stånd på nedrustningsområdet . Nedrustningen är och förblir en i grunden politisk fråga och en opinionsfråga, där människors uttryck för och vilja till fred har stor betydelse för utgången av alla förhandlingar. kommer FN att anordna ett tredje extra möte om nedrustning. måste aktivt delta i förberedelsearbetet och i själva konferensen. Vår förhoppning är att mötet skall bidra till att förstärka och utveckla det handlingsprogram som antogs vid det första extra mötet om nedrustning 1978. Det är angeläget att FN ges ny kraft i arbetet för en ny nord/syddialog, vilken också är beroende av en reell nedrustning. De förslag som vi här kommer att ta upp anser vi bör ges särskild prioritet också i det arbetet. 20 miljoner människor beräknas ha dödats i de 150 krig mellan och inom länder som utkämpats sedan slut . ett fyrtiotal krig. Flertalet av dödsoffren har varit kvinnor och barn och det Mot. är en utveckling som fortsätter. Under var av de dö- U409 dadé civila och under steg siffran till . I var civila och under den pågående konflikten i har siffran stigit till . Det tycks som om kvinnor och barn skulle vara de hårdast drabbade. Det är som om man vände på det uttryck som hade positiv mening tidigare kvinnor och barn först. Vi anser att skyddet av civilbefolkningen måste ges särskild uppmärksamhet. bör ta initiativ till en studie om vilka åtgärder som bör vidtas för att förstärka skyddet av civilbefolkningen. inleds med orden Vi, folk, är beslutna att rädda kommande generationer undan krigets gissel och att leva tillsammans i fred med varandra så som goda grannar. För ett land som är det naturligt att slå vakt om folkrättsliga principer och FN:s ställning i den internationella politiken. På nedrustningsområdet innebär stödet för FN:s verksamhet att vi slår vakt om alla staters rätt att delta i förhandlingar som berör deras egen säkerhet. Det är därför naturligt för att i första hand kräva att nedrustningsfrågor behandlas i organ där alla FN-stater kan delta. Även om vi uppskattar att stormakterna har styrt kursen åt rätt håll , accepterar vi inte att de gör upp över våra huvuden. De ledande kärnvapenmakterna har ett särskilt ansvar för att verklig nedrustning kommer till stånd. De kärnvapenfria staterna måste ha rätt och möjlighet att påverka och delta i förhandlingar som berör deras egna säkerhetsintressen. måste ge FN:s generalsekreterare allt tänktbart stöd i hans ansträngningar att stärka världsorganisationens och i synnerhet säkerhetsrådets roll i nedrustningssammanhang. Nedrustning är en angelägenhet för alla FN:s medlemsstater. Också i det direkta förhandlingsarbetet måste därför FN:s roll stärkas. bör ta upp diskussioner om en nordisk gemensam satsning såväl om FN:s roll som dess finansiering. Program för nedrustning av kärnvapen De vetenskapliga studierna om kärnvapenkrigets effekter har visat en ohygglig bild. har inte bara skrämmande omedelbara effekter. Det rymmer också långsiktiga konsekvenser som kan ödelägga vår jord och oåterkalleligen påverka betingelserna för allt mänskligt liv på vår planet. Ett kärnvapenkrig drabbar alla folk och alla stater, även dem som finns långt bort från krigsskådeplatsen. Riskerna för ett kärnvapenkrigs långtgående följder för människans överlevnadsmöjligheter och för den yttre miljön (bl. a. globala klimatförändringar) måste ges särskild uppmärksamhet. måste fortsätta att driva de krav som framförde i FN 1982 och som den socialdemokratiska regeringen senare fullföljt: 8 En sådan frysning av kärnvapenutvecklingen skulle kunna utgöra det första och mest effektiva steget mot betydande minskningar av kärnvapenarsenalerna. Därefter kvarstår problemen att hantera de stora lager av kärnvapen som kommer att utgöra en fortsatt risk. Löften om icke-första användning skulle kunna leda till att kärnvapenstaterna minskar sitt beroende av kärnvapen. Därmed skulle antagligen kärnvapentröskeln höjas avsevärt. måste fortsätta att verka för att få till stånd sådana utfästelser. Den bör fördöma kärnvapenprov var helst de förekommer och oberoende av vilket land det gäller. bör ta förnyade initiativ för att få till stånd ett sådant avtal. har länge drivit ett aktivt arbete för att få till stånd provstoppsavtal. Det finns ett gällande partiellt provstoppsavtal . har i lagt fram förslag till ett fullständigt provstoppsavtal. har också tagit fram en metod för att seismologiskt mäta och kontrollera kärnexplosioner. måste aktivt verka för att en internationell överenskommelse träffas om fullständigt förbud mot kärnvapenprov genom förhandlingar i CD. och måste initiera ett ömsesidigt moratorium för kärnsprängningar. bör bidra till upprättandet av ett internationellt verifikationsarrangemang för ett sådant provstopp. Ett totalt provstoppsavtal framstår som en av de angelägnaste frågorna i nedrustningsarbetet. Ett provstopp skulle leda till ett slut på kärnvapenframställning. Hagforsanläggningen visar på en metod för att seismologiskt mäta och kontrollera kärnexplosioner. Kärnvapenmakterna har ansvaret för att ett avtal kommer till stånd. Det borde vara en första rangens uppgift när och regeringschefer träffas för nya nedrustningssamtal. Från har vi i särskilt kritiserat de franska kärnvapenproven vid Muroroa som sker mot befolkningens vilja. Civilbefolkningen i området har drabbats av cancersjukdomar. Miljön har skadats på ett påtagligt sätt. Den franska regeringen har hemlighållit omfattningen av skadorna och vägrat att medverka i internationella cancerregister. Vi anser att detta är upprörande och föreslår att tar initiativ till en internationell kartläggning av skador på människor och miljö, som en följd av kärnvapenproven i Muroroa. - ett fullständigt stopp för kärnvapenprov - ett fullständigt stopp för tillverkning av kärnvapen och dess vapenbärare - ett förbud mot all vidare utplacering av kärnvapen och kärnvapenbärare - ett fullständigt förbud för produktion av klyvbart material för vapenändamål. Kryssningsmissiler är en relativt ny vapentyp som har egenskaper som gör att det finns särskild anledning att försöka få till stånd ett förbud mot användningen av dem. De är lågflygande och svåra att upptäcka. De är förhållandevis billiga att tillverka och kan därför befaras få en allt större spridning om inte åtgärder sätts in för att förhindra detta. De kan dessutom utgöra ett särskilt hot mot oberoende länder som , genom att de med sina flygbanor kan kränka vårt territorium. Även oavsiktliga kränkningar eller olycksfall vid hanteringen av dem kan innebära ett hot mot oss. Vi anser därför att det är angeläget att få till stånd internationella förhandlingar som syftar till ett förbud mot kryssningsmissiler. Rymden tillhör hela mänskligheten och får inte missbrukas för krigiska syften. Det är positivt att kunna använda satelliter i rymden för kommunikation och information. Det är också nödvändigt med satelliter för att kontrollera avtal på nedrustningsområdet. FN har givit nedrustningskonferensen i uppdrag att förhandla för att förhindra en kapprustning i rymden. och har tillsammans skickat upp ca 2000 militärt inriktade satelliter. föreligger en risk för ytterligare militarisering av rymden genom utveckling av vapensystem direkt för rymden genom bl. har testat antisatellitsystem. Båda stormakterna forskar kring partikelstrålvapen och laser för rymdändamål. När supermakterna kommer så långt som till prov med de nya systemen, äventyras ingångna avtal och förhandlingarna om rustningsbegränsningar försvåras ytterligare. Tidsfaktorn är av avgörande betydelse, därför är det nödvändigt att utan dröjsmål få till stånd internationella förhandlingar för att förhindra en kapprustning i rymden. måste verka för att tillräckliga säkerhetsåtgärder vidtas för att minska riskerna för skador i samband med rymdens utnyttjande. Ölyckan i Tjernobyl har ytterligare aktualiserat frågor om risker och konsekvenser vid bekämpning av anläggningar och material som skulle kunna leda till spridning av radioaktivitet. En särskild fara utgör möjligheten att kärnkraftverk skadas i krig och att stora mängder radioaktivt material sprids ut i omgivningen. Utredningar publicerade visar att om en sådan anläggning träffas av ett kärnvapen uppstår en oerhörd förstärkning av strålningsverkan. Men även ett angrepp på kärnkraftverk med konventionella vapen kan utlösa spridning av stora mängder radioaktivitet. Angrepp på kärnkraftverk skall därför jämställas med massförstörelse. måste fortsätta att verka för en snar överenskommelse för att sådana angrepp förbjuds inom ramen för ett avtal mot radiologisk krigföring. Sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen Sambandet mellan civil och militär användning av kärnenergi är uppenbart, bl. a. genom att det högaktiva avfallet kan användas som utgångspunkt för framställning av vapenplutonium. Reaktorer som kan utnyttjas för produktion av både elenergi och vapenplutonium är fullt möjliga. Sammantaget ger detta bilden av en energikälla som är oacceptabel ur miljösynpunkt, nära förbunden med atomvapnen och deras spridning, omöjlig att helt säkert bemästra och dessutom dyr. Uppgifter har framkommit att företag i har mutat folk vid kärnkraftverk för att få kontrakt på radioaktiva transporter. Risk föreligger att klyvbart material smugglats vidare. Genom den civila kärnkraften blir hela plutonium-teknologin en svag länk. Upparbetning, transporter, lagringar etc. ingår. Med en omfattande hantering kan plutoniumstölder och terroraktioner bli återkommande företeelser. Flertalet europeiska stater med kärnkraftprogram har valt att upparbeta reaktorbränslet och kommer då att äga stora mängder reaktorplutonium. Hur detta skall användas är icke bestämt, utan man förhandlar bara om lagring i regi eller under dess kontroll (IPS). Detta är ingen lösning, bara ett uppskjutande av problemet. Slutförvar av använt kärnbränsle enligt den svenska KBS-3-metoden kan inte heller accepteras eftersom den enligt vår mening inte uppfyller kraven på en säker förvaringsmetod. är motståndare till kärnkraft i . Vi har bl. a. gjort det utifrån vetskapen om sambandet kärnkraft och kärnvapen. anser att bör ta initiativ till åtgärder för att förhindra spridning av kärnvapen via kärnkraftsteknik och kärnkraftsavfall. Vi anser att den måste aktualisera dessa frågor i samband med FN:s extra möte om nedrustning. skeppades plutoniumoxid, som hade separerats i från utbränt kärnbränsle från japanska reaktorer, tillbaka till . Av rädsla för plutoniumpirater hade fartyget ingen annan last än plutonium. Under hela resan eskorterades det av franska och amerikanska örlogsfartyg. Japanerna hade avdelat 300 poliser att vakta plutoniet efter ankomsten till . planeras separerat plutonium att fraktas inom och mellan och om kärnkraftsindustrin där genomför planerna på att använda plutonium i sina kommersiella kärnkraftverk. Som en jämförelse kan nämnas att den bomb som fälldes över innehöll plutonium. En så kraftigt utökad hantering av plutonium kommer att försvåra möjligheterna att hindra plutoniet från att användas till kärnvapenframställning. Exemplet visar att den omfattande hanteringen kommer att kräva ett kontrollsamhälle. Flera stater söker uppenbarligen få reaktorer och upparbetningsanläggningar i egen regi. En upparbetningsanläggning kan därigenom underlätta vapenframställning. har i skilda sammanhang kritiserat både den dubbla roll Mot. som har och organisationens allmänna inriktning. har framhållit det oförenliga i att både främja kärnkraftens utveckling och ha ett ansvar för att förhindra kärnvapenspridningen. Enligt vår mening måste kräva att ändras så att organisationens uppgifter inskränks till att gälla dels kontroll och säkerhet för den civila kärnkraften, dels att kontrollera och förhindra kärnvapenspridningen. Med en sådan förändring av inriktningen för verksamhet skulle organisationen också kunna bli effektivare som kontrollorgan. Kemiska vapen (C-vapen) finns ett förbud mot användning av kemiska och bakteriologiska vapen i krig. Emellertid är detta protokoll inte tillräckligt. Det behövs en ny och mer heltäckande konvention. Riskerna är stora annars, att man får en ny generation av kemiska vapen, de s. k. binära vapnen. Kemiska vapen har alltid varit svåra att handskas med för angriparen. De binära vapnen innebär att man kan hålla olika kemiska medel separerade från varandra och att de blandas först i avskjutningsögonblicket. Detta gör dem betydligt lättare att handskas med och därmed ökar riskerna för ny produktion av C-vapen. har beslutat om tillverkning av binära C-vapen. har enligt rapporter använt kemiska vapen i . Framför allt skall bevattningstunnlarna ha utsatts för angrepp. Kemiska vapen har också använts i kriget mellan och . Detta konventionsarbete är det mest hoppfylla inom nedrustningskonferensen . Det råder enighet om principerna för en konvention. Den skall förbjuda utveckling, produktion, förvärv, lagring, fortsatt innehav och överföring av kemiska vapen samt förstöring av lager och produktionsanläggningar för kemiska vapen. En av de mest angelägna uppgifterna nedrustningsarbete är att få till stånd ett heltäckande förbud mot kemiska vapen. I internationella nedrustningsförhandlingar spelar frågan om kontroll av avtalens efterlevnad en stor roll. Det är ofta en av de stötestenar som gör det svårt att nå överenskommelser. Ett land som skriver under en uppgörelse om begränsning av sin militära kapacitet vill naturligtvis försäkra sig om att också motparten seriöst följer avtalen. , , har lagt fram en rapport om hur verifikationsinstrumenten kan förstärkas. Det är viktigt att så sker och bör initiera åtgärder för att underlätta kontrollen av avtalen. Men som neutralt land bör också direkt kunna bidra till en förbättrad verifikation genom att ställa experter och kontrollanter till FN:s förfogande för kontroll av ingångna avtal. Det europeiska forskningssamarbetet inom EUREK bör utnyttjas att 12 bidra till att utveckla teknik för verifikation. ställer sig posi- Mot. tivt till att medverkar till att en Fredssatellit kan få en sådan an- U409 Vi anser det angeläget att medverkar i civila rymdprojekt för att stärka kontrollen av ingångna avtal och att förbättra kunskaperna om rustningarna. Antalet kärnvapen öronmärkta för marint bruk är förvånande stort. Över 9 000 kärnladdningar ingår i den strategiska balansen mellan de båda blocken. Ca 6 600 taktiska kärnvapen ingår i styrkor. Totalt är alltså mellan vart tredje och fjärde kärnvapen i världen öronmärkt för marint bruk. En betydande del av dessa måste antas ständigt vara till havs ombord på fartyg eller flygplan på rutinuppdrag. Om en ny generation sjöbaserade kryssningsmissiler skulle tillkomma, kommer denna situation att ytterligare accentueras. Det stora antalet till trots har kärnvapnen endast varit föremål för en begränsad uppmärksamhet - säkert beroende på kärnvapenmakternas politik att varken bekräfta eller förneka förekomsten eller frånvaron av kärnvapen ombord på specificerade fartyg . Man kan också notera att antalet kärnkraftverk för framdrivning av u-båtar och andra krigsfartyg är större än antalet kärnkraftverk på land. Den rustningsutvecklingen är ingen isolerad företeelse utan en del av den allmänna kapprustningen. Rustningskontroll avseende styrkor och marin verksamhet måste därför bedömas inom ramen för rustningskontroll i allmänhet. Den tekniska utvecklingen har gått lika fort inom det området som inom övriga militära områden. Kärnvapnen, kärnreaktorerna, elektroniken, datorerna, flyget, automatiska slagfältet, vapenverkan är alla teknikområden, som utvecklas snabbt och är relevanta på det området. Nya metoder för navigation tillåter operation i nästan alla väder och i mörkret med allt större precision. U-båtsoperationer i istäckta områden har blivit rutin. Den ökande aktiviteten har också ökat risken för oavsiktliga incidenter, konfrontationer mellan olika förband, kollisioner mellan militära och civila aktiviteter på havet. Det har blivit allt svårare att överblicka den militära aktiviteten också i de nordligare farvattnen. Åtgärder som skulle kunna minska den kapprustningen är begränsningar av strategiska kärnvapen-u-båtarna å ena sidan och de u-båtsbekämpande medlen å andra sidan. De ledande militärmakterna måste också fås att vara återhållsamma med övningar. bör lägga fram förslag om hur sådan begränsningar kan ske. har tagit initiativ till att föra upp marin rustning på FN:s dagordning. bör nu ta nästa steg genom att utarbeta ett konkret program ang. rustningsbegränsningar. Att verka för fred, frihet, öppenhet och samarbete i är en av de mest centrala uppgifterna för svensk utrikespolitik. En av de stora utmaningarna består fortfarande i att undanröja de konflikthot som ännu består som en följd av . offensiva Europa-politik måste därför ha ett alleuropeiskt perspektiv. Självständig svensk utrikespolitik, och en politik som konsekvent bidrar till tilltron till neutralitetspolitiken, är en förutsättning för att skall kunna göra sitt bästa för fred, frihet, öppenhet och samarbete i . om säkerhet och samarbete i har kommit att bli ett betydelsefullt instrument i förhandlingsarbetet. Den startade med Helsingfors-dokumentet 1975 som behandlar frågor om handel, mänskliga kontakter och rättigheter och kultur. Den spänner således över många områden. tillmäter ESK-processen stor betydelse och det finns all anledning att göra det. Det är viktigt att alla länder i kan träffas och diskutera angelägna problem och är en viktig del av de förtroendeskapande åtgärderna i . måste aktivt delta i . Det är av stor betydelse att bl. a. inom ESK kunna följa upp för att få till stånd förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder. Det kan leda vidare till europeiska nedrustningsförhandlingar och kan bidra till att minska riskerna för överraskande, konventionella angrepp och därmed ytterst kärnvapenkrig. Men även konventionella styrkeförhållanden och stabiliteten i måste ägnas ökad uppmärksamhet i den svenska nedrustningspolitiken. Om ett krig med konventionella vapen skulle utbryta i finns risken att det i värsta fall kan trappas upp med kärnvapen. har det skett en kraftig satsning på konventionell upprustning. Den pågående konventionella kapprustningen medför en ökad roll för militära maktmedel i internationell politik och en minskad roll för folkrätten. För mindre stater är detta starkt negativt. Risken för att bli angripen med konventionella vapen framstår för dem som det främsta hotet mot deras säkerhet. Bortskaffande av kvarlämnad krigsmateriel De alltmer utstuderade moderna försåtsvapnen, som landminor med splitterverkan, utgör en fruktansvärd fara även efter det att krig och konflikter har upphört. De drabbar oskyldiga, ibland generationer efter det att de har utplacerats. De bidrar därigenom till att förlänga krigets lidande och det hat som krig sår. Det är ytterst angeläget att frågan om bortskaffande av kvarlämnad krigsmateriel aktualiseras i FN av den i samband med det extra mötet om nedrustning. Det är glädjande att äntligen vissa framsteg gjorts i förhandlingarna om Mot. truppbegränsningar i , MBFR. Ansträngningar måste göras U409 för att få överenskommelser om reduktion av de konventionella styrkorna i . Förslag om en kärnvapenfri korridor fri från slagfältskärnvapen i måste kombineras med förslag om begränsningar och/eller förändringar av det konventionella försvaret för att inte leda till upprustning. Sådana begränsningar kan vara knutna till ömsesidiga truppreduceringsavtal. En annan möjlighet är att avlägsna både kärnvapen och större konventionella vapen inom ett visst område från vardera gränsen eller att från det området dra tillbaka de konventionella system som kan användas offensivt. bör ta initiativ till sådana studier av hur begränsningar kan åstadkommas av kärnvapen och konventionellt försvar i i syfte att åstadkomma militär avspänning. Det är viktigt att hävdar de neutrala och alliansfria staternas rätt i de förestående förhandlingarna om konventionella vapen. Det nordeuropeiska och det nordatlantiska området har fått en ökad strategisk betydelse. Stormakterna har på olika sätt visat ett tilltagande intresse för utvecklingen här.