ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Ub367 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub367 av och () om statsbidrag till högre samskolas gymnasium och gymnasium 1987/88 Ub367370 Skolor sorn i något väsentligt avseende till sitt utbildningsinnehåll skiljer sig från det allmänna skolväsendet och som kan utgöra ett värdefullt komplement till detta kan få statsbidrag enligt riksdagsbeslut . Trots detta har socialdemokrater och vpk i motsatt sig bidrag till två skolor i som i högsta grad uppfyller dessa krav. Vid högre samskola har bedrivits ett intensivt utvecklingsarbete på gymnasienivå. Montessoripedagogiken på de lägre stadierna har använts som inspirationskälla för gymnasieundervisningen där man utarbetat organisatoriska och pedagogiska modeller för att uppnå individualisering och träning i självständiga former för eleverna. Som exempel kan nämnas att av veckotimantalet används till elevernas egna eller enskilda arbete (EA). Målsättningar för självstudierna är bl. a. att eleverna skall få frihet att välja arbetsuppgift, att arbeta i egen takt och att välja redovisningssätt. Denna frihet motsvaras av krav på att eleven skall lära sig planera och ta ansvar för sitt arbete. gymnasium har bl. a. givit språkundervisningen extra utrymme samt visat sig särskilt väl framme när det gäller undervisning för elever med fysiska eller psykiska handikapp. Båda skolorna har en social funktion eftersom elever som av olika anledningar mått dåligt i den vanliga gymnasieskolan i många fall funnit sig till rätta och klarat sina studier på ett bra sätt. Eftersom utbildningsministern fortfarande har kvar anslaget till 270 platser dock utan att i texten ange att skolorna skall vara kvar tar vi detta som ett tecken på att regeringen börjar tänka om när det gäller inställningen till fristående gymnasieskolor. Därför bör det förhastade beslutet om indragning av statsbidraget till de båda skolorna nu omprövas. Med hänsyn till ovanstående hemställer vi att beslutar att statsbidrag även i fortsättningen skall utgå till högre samskolas gymnasium och gymnasium. () () 1 1987/88.
mot · GB02Ub371 · 1988-01-18 00:00:00 — av m. fl. (m,fp,c) om ökad användning av ordet riktlinjer i Ett av de vanligaste orden i läroplanen för (Lgr 80) är ordet mål. I mordet mål ligger en positiv värdering för den som förunnas glädjen att kunna konstatera att han nått målet. En förutsättning för detta är att målet kan definieras klart och entydigt. Ingen startar en orienteringslöpning utan vetskap om att det finns ett på metern när angivet mål. Utbildningen i skolan kan liknas vid en orientering utan väldefinierade mål. Visst kan man exempelvis säga att alla skall lära sig läsa och skriva och att alla skall kunna multiplikationstabellen. Men vi vet att alla inte kan det. För dem ger talet om ett mål endast modlöshet inför en till synes hopplös uppgift. Att och otid tala om skolans mål utan att klart och entydigt kunna definiera vad man menar skapar stress, olust och till slut resignation. Användningen av ordet mål bör därför starkt reduceras och i stället bör ordet inriktning prioriteras. Därmed för man in ett dynamiskt begrepp i utbildningen sorn markerar följsamhet med samhällsutvecklingen och kanske spjutspetsen mot framtiden. Skolan har inget för en gång givet fast uppställt mål. Däremot skall verksamheten där ha en inriktning som verkar i överensstämmelse med de intentioner som legat till grund för beslut i riksdag och regering beslut som sällan låter sig översättas i klart angivna mål. Genom att byta ut ordet mål mot inriktning kan vi få en utbildning som styrs av och blir följsam gentemot de behov som successivt uppstår. Rent psykologiskt är säkert ett sådant byte eftersträvansvärt. Ordet inriktning är mer skolledar-, lärår- och elevvänligt än ordet mål. Redan i utredningen om skolans inre arbete () anfördes följande i samband med diskussionen om lärarnas arbetstillfredsställelse: Målens ambitionsnivå är den faktor som främst angetts om störningskälla. Det är uppenbart att ordet mål har en olycklig psykologisk verkan. Dess innebörd i skolförordningarna är riktlinje (riktningsangivelse) men uppfattas som beskrivning av ett tillstånd som skall uppnås om bara läraren arbetar metodiskt riktigt. Ordet mål bör i dessa sammanhang ersättas av riktlinje. 1 1987/88.3 sami. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ordet mål i ökad utsträckning bör ersättas av ordet riktlinje i läroplansspråket. () () 1987/88 Ub371
mot · GB02Ub373 · 1988-01-18 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub373 av m. fl. (m, fp, c) om tidsanvändningen inom Skolförordningen föreskriver att ett läsår skall omfatta och att det skall ha minst . Undervisningen får ställas in varje läsår för planering och fortbildning (studiedagar). ligger dock utanför de . Det vanliga skolarbetet skall ersättas med idrott och friluftsverksamhet (friluftsdagar) per läsår. Det innebär att den timplansbundna undervisningen skall omfatta eller och varje veckotimme på schemat motsvara per läsår. Statsbidraget till driften av beräknas för nästa budgetår till sammanlagt . För varje skoldag betalar staten närmare 100 miljoner och kommunerna ungefär lika mycket. En mängd olika aktiviteter avbryter undervisningen i . Det finns därför anledning att undersöka i vilken utsträckning undervisning faller bort och av vilka skäl. Eleverna bör ha rätt till viss minsta undervisningstid i de olika ämnena och årskurserna. Länsskolnämnderna bör få i uppdrag att göra en sådan granskning. Om granskningens resultat motiverar det, bör regeringen vidta åtgärder för att eleverna skall få den undervisning i olika ämnen, som de har rätt till. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att och länsskolnämnderna får i uppdrag att göra en granskning av tidsanvändningen inom i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () ()
mot · GB02Ub374 · 1988-01-18 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub374 av m. fl. (m, fp, c) om bestämmelserna om läromedel Enligt 2 kap. 27 § skolförordningen skall elev vid i skälig omfattning ha tillgång till läromedel och annan materiel som fordras för en tidsenlig undervisning. Det heter vidare att eleverna i skall som gåva få behålla vissa tryckta basläromedel eller väsentliga hjälpmedel såsom lexikon och kartböcker. Det är viktigt att betona lärobokens roll som det centrala läromedlet. Det är en uppgift för staten att ange kommunernas grundläggande skyldighet när det gäller läromedelsstandard. Enligt propositionen bör eleverna som gåva få de böcker som kan behövas som underlag för fortsatta studier eller som de i övrigt kan ha anledning att gå tillbaka till (prop. 1987/88:100 bil. 10 s. 14). De i propositionen upptagna formuleringarna är mycket allmänna. De bör preciseras. Eleverna i bör som gåva få i första hand de basläromedel som används i ämnena svenska, matematik, orienteringsämnen och främmande språk. Motsvarande synsätt bör gälla beträffande basläromedel för elever i gymnasieskolan. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om precisering av bestämmelser om läromedel. () () () () ()
mot · GB02Ub375 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub375 av m. fl. om stimulans för och uppskattning av skickliga lärare i skolväsendet En av de stora svagheterna med personalorganisationen inom skolan är att man där inte kan befordra eller uppskatta duktiga och erfarna lärare i deras roll som undervisare. Lösningen på problemet torde dock inte vara att införa någon ny typ av lärartjänst. I stället bör man söka sig fram på andra vägar. Det kan nämligen inte uteslutas att problemen i skolarbetet skulle minska om duktiga och erfarna lärare stod till förfogande med råd och lektionshjälp när andra lärare får svårt med sina elever. Dessa erfarna lärare skulle också kunna åta sig de verkligt svåra uppgifterna i en skola. För insatser av detta slag krävs någon form av stimulans. En tänkbar lösning åtminstone i ett inledningsskede är att låta vederbörande bli specialfunktionär med nedsatt undervisningsskyldighet och på denna väg visas uppskattning. Regeringen bör uppdra åt att finna organisatoriska former för ett sådant system med tillämpning fr. o.m. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stimulans och uppskattning av skickliga lärare inom skolväsendet vilka fullgör särskilt svåra arbetsuppgifter. () ()
mot · GB02Ub377 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub377 av () om skolan i Föräldrarna i Drevdagen har gjort sig riksbekanta för sin okuvlighet. Deras uppoffringar har varit och är mer än imponerande. har man oförtrutet drivit kampen för att få behålla sin skola. fattades beslut om att skolan skulle läggas ner. Föräldraprotester ledde den gången till att skolan fick vara kvar. fattade myndigheterna ett nytt nedläggningsbeslut. Den gången underrättades, enligt uppgift, inte en förälder i förväg. kommuns centrum ligger från Drevdagens by. Skolpolitikerna i kommunen anser att barnen i Drevdagen bör skjutsas till för att fylla ut klasser där och garantera att skolan i enbart har A-form. Från början undervisades 7 barn i Drevdagens skola. är antalet 12. Drevdagen är en av kommuns levande byar. Där bor ca 125 personer. En tredjedel av dessa är . Föräldrarna har relativt påbörjat sin femte termin. För föräldrarna gäller det att garantera lärår- och driftskostnader. Inte så mycket som en penna har, som en förälder uttrycker det, skolan erhållit från kommunen. Med hjälp av frivilliga arbetsinsatser, stencilapparat och en ytterligt långt driven sparsamhet har föräldrarna mäktat med sin betungande uppgift. Ute från landet har enstaka bidrag, som ritblock och pappersvaror, skickats. Det kan inte anses rimligt att prestigelåsningar fortsättningsvis skall utmärka och prägla skolsituationen i och Drevdagen. Uppenbart måste en utomstående instans ta initiativ för att finna lösningar som gagnar barnen, föräldrarna och kommunen. Skolan i Drevdagen bör godkännas och få möjlighet att leva vidare. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att hos regeringen begär att () får i uppdrag att ta initiativ för att finna en för barn och föräldrar acceptabel lösning på skolfrågan i Drevdagen.
mot · GB02Ub379 · 1988-01-26 00:00:00 — av m. fl. (m) om ingenjörsutbildningen Den nuvarande ingenjörsutbildningen i gymnasieskolan måste förstärkas för att kunna motsvara de ökade krav som ställs av näringslivet. Den förstärkning som måste ske kräver en förlängning av utbildningen så att denna i normalfallet blir efter genomgången grundskola. /86 har försöksverksamhet med ett femte år på fyraårig teknisk linje i gymnasieskolan bedrivits i . Som framgår av proposition 1986/87:100, bilaga 10, har ytterligare kommuner inkommit med ansökningar om att få delta i denna verksamhet. I propositionen redovisas att regeringen inte är beredd att medge någon utvidgning av den pågående försöksverksamheten. I en framställning till 1986 ansökte skolstyrelserna i , och kommuner om att i samverkan få påbörja ingenjörsutbildning med en viss ämnesspecialisering för respektive ort. För vissa linjer skulle en påbyggnad med ett femte år komma i fråga. , , och de tre skolförvaltningarna har i en förnyad framställning till anhållit om motsvarande försöksverksamhet fr. o. m. låsåret Behovet av väl kvalificerade ingenjörer är stort inom näringslivet. Kompetens på detta område är en viktig förutsättning för att skall kunna förstärka sin internationella konkurrenskraft. Överväganden om i vilka former den framtida ingenjörsutbildningen skall bedrivas eller vilket huvudmannaskap den skall ha bör inte tillåtas hindra utbyggnad av försöksverksamheten i olika former. Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit en utökning av försöksverksamheten och därvid tillfört el-tele-teknisk utbildning. Enligt vår mening bör försöksverksamhet starta i och Klippan i enlighet med det förslag som de tre kommunerna gemensamt lämnat till . Det innebär att mikrodatorteknisk utbildning skall förläggas till och ekoteknisk till Klippan. Övriga kurser i förslaget (: Byggteknik och maskinteknik och Kristanstad: Kemiteknik) bör om möjligt komma till stånd 1988/89 men i vart fall /90. 1988/89. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ingenjörsutbildning i , och kommuner. () () 1987/88 Ub379
mot · GB02Ub380 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub380 av () om Hästsportens folkhögskola i Med hänvisning till regeringens proposition 1987/88:100, Bil. 100 och vad som där skrivs angående folkhögskolornas verksamhet och den utökning som föreslås vill undertecknad framhålla att det funnits anledning att speciellt framhålla Hästsportens folkhögskolas stora betydelse. Den verksamhet som där bedrivs har visat sig vara synnerligen framgångsrik och efterfrågas i stor utsträckning. Det är också stor efterfrågan ute på arbetsmarknaden på de elever som genomgått utbildning vid skolan. Dessutom är det en i hög grad fostrande verksamhet i positiv anda för många ungdomar. Av den ram som föreslås i propositionen borde därför i propositionen framgå i anledning av SÖ:s framställan att Hästsportens folkhögskola, , i första hand skall prioriteras vad gäller en utökning . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om Hästsportens folkhögskola, , .
mot · GB02Ub383 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88: Ub383 av och () om information om C-språk Innan ansökan till gymnasieskolan skall avlämnas är det viktigt att eleverna har fullständiga informationer om vilka valmöjligheter de har. Det synes som om informationsmaterialet brister påtagligt när det gäller uppgifter om möjligheterna att välja C-språk. Ett exempel på detta är - om studieval och arbetsmarknad som utges av kommun, landsting, länsstyrelse, länsskolnämnd och länsarbetsnämnd. Inte heller ansökningsblanketterna är tillfredsställande utformade. Förutsättningarna för att undervisning i t. ex. portugisiska, kinesiska, japanska och arabiska skall anordnas är att minst fem elever efterfrågar det. Vissa gymnasieskolor uppger detta i sin information, andra nöjer sig med att nämna de vanligaste C-språken som franska, tyska, ryska och spanska. Det är önskvärt att tar ansvar för att fullständig information ges alla gymnasiesökande om vilka möjligheter som finns att få undervisning i C-språk. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att fullständig information ges om de många varianter i C-språk som gymnasieskolan kan erbjuda.
mot · GB02Ub384 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub384 av och () om folkhögskolornas bibliotek I finns det 125 folkhögskolor. Knappt hälften av dem drivs med landsting som huvudmän, de övriga av olika folkrörelser och stödföreningar. Folkhögskolan är - innanför vissa ramar som beslutats av - en fri skolform. Denna fria skolform med folkbildartraditioner borde självklart lägga stor vikt vid att ha välutrustade och levande bibliotek. Tyvärr är det inte så. Biblioteksstandarden är ytterst ojämn. Det finns folkhögskolor som har välskötta bibliotek med fackutbildad personal i ändamålsenliga lokaler. Men det finns alltför många folkhögskolebibliotek med inaktuella och slitna bokbestånd i otillräckliga och tråkiga lokaler. Folkhögskoleförordningen och de nuvarande statsbidragsbestämmelserna missgynnar biblioteksverksamheten. 1 folkhögskoleförordningen ställdes krav på att folkhögskolor skall ha bibliotek. Det kravet finns . Trots detta har så gott som alla folkhögskolor något slag av bibliotek. Företrädare för olika personalkategorier lägger ner ett stort arbete i dessa bibliotek. Mycket arbete är ideellt, till största delen obetalt. Lärarnas löner betalas av staten. Men det är inte möjligt för en lärare att sköta på en del av sin statliga tjänst enligt folkhögskoleförordningen. Det finns ett mindre, allmänt bidrag som kan användas till annan personal än lärare. Till största delen är detta bidrag dock öronmärkt för annan verksamhet på skolan. I likhet med andra skolformer behöver folkhögskolorna ha välutrustade och väl fungerande bibliotek, för undervisningens skull, men också som en viktig del av den kulturella verksamhet, som skolorna bedriver. En översyn av folkhögskolornas verksamhet aviserades i förra årets budgetproposition. Vi föreslår att man beaktar bibliotekens roll i verksamheten. Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av biblioteksverksamhet vid folkhögskolorna, 2. att hos regeringen begär en översyn av de statliga bidragen till folkhögskolorna där hänsyn tas till biblioteksverksamheten. () () 1987/88 ' Ub384
mot · GB02Ub387 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub387 om svenska som andraspråk för vissa invandrarelever . 1987/88 Ub387392 I budgetpropositionen 1987 avslogs förslag om inrättande av svenska som andraspråk med betyg med hänvisning till att regeringen givit SÖ i uppdrag att se över invandrarelevernas språkliga situation. Rapporter har lämnats både från och . Dessa visar entydigt på att invandrarelever även i gymnasieskolan måste få läsa svenska i ett eget ämne, svenska som andraspråk. Det säger sig självt att invandrarelever som gått något eller i högstadiet och ett eller i introduktionskurs för invandrarungdom måste få sin svenskundervisning med ett för dem anpassat innehåll på ett för dem anpassat sätt. De får inom ramen för undervisningen i modersmålssvenska inte den undervisning i svenska de behöver. I budgetpropositionen 1988 anförs behörighet till högskolan som skäl för att inte biträda SÖ:s förslag om införande av svenska som andraspråk. Om invandrareleverna får möjlighet att läsa svenska på sina villkor når de naturligtvis en högre nivå i svenska och blir på så sätt mer kompetenta för högre studier. I läroplan för gymnasieskolan sägs att hänsyn skall tas till elever med olika slags handikapp vid betygssättningen. En speciell grupp härvidlag utgör elever som inte har svenska som modersmål. (Lgy 70 s. 62). Egentligen insåg man alltså att svenskundervisningen inte passade för invandrareleverna. Om svenska som andra språk införs på gymnasiet och detta leder till avgångsbetyg i ämnet bör dessa elever ha möjlighet att t. ex. på komvux komplettera sitt betyg i modersmålssvenska och därmed uppnå högskolekompetens. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av undervisning i svenska som andraspråk med betyg för vissa invandrarelever. 1 1987/88.3 sami.
mot · GB02Ub388 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub388 om undervisning i B- och C-engelska för vissa invandrarelever Flertalet invandrarelever går hela och får naturligtvis engelskundervisning på samma sätt som svenska elever. Invandrarelever som kommer till , när övriga elever redan har påbörjat sina engelskstudier, måste få möjlighet att börja studera senare under skolgången, dvs. på B- och C-språksnivån. Det är orimligt att, som fallet ofta är, invandrarelever efter avslutade gymnasiestudier skall behöva komplettera motsvarande 8-9 årskurser i engelska vid komvux för att bli behöriga till högskolestudier. Frågan om invandrarelevernas behov av undervisning i engelska har aktualiserats vid upprepade tillfällen, bl. - SÖ:s handlingsprogram för invandrarundervisningen (HINVA 1979) - SÖ:s redogörelse försöksverksamhet med jämkade timplaner på låg- och mellanstadier för hemspråksundervisning () - Framställan om försöksverksamhet från allmänna skolstyrelse () - Skrivelse från skolstyrelserna i , , , , och (). Vad man vid dessa och andra tillfällen har framhållit är behovet av en genomtänkt och kontinuerlig engelskundervisning för invandrarelever. Och vad man utifrån undersökningar och direkta erfarenheter av invandrarelevernas undervisningssituation har funnit vara lämpligast är att få inrätta Boch C-engelska. Med anledning av det stora antal invandrarungdomar som kommer till gymnasieskolan utan grundskolekompetens i engelska begärde SÖ i sin anslagsframställan att undervisningsgrupper i engelska som nybörjarspråk (C-engelska), som försök skulle kunna få bildas i vissa invandrartäta kommuner. I budgetpropositionen 1987 avslogs SÖ:s begäran med hänvisning till undersökningar om invandrarelevers studiesituation som då pågick. Rapporter, t. ex. Sprinsgruppens undersökning "ITK-elever i gymnasieskolan (nr 32-1987) visar på behovet av B- och C-engelska. har statsmakterna avslagit begäran om B- och C-engelska med hänvisning till att det skulle leda till problem med behörigheten. inte har tänkt på är att alternativet för dessa elever inte är att läsa engelska på A-nivå med de svenska eleverna, utan att inte läsa någon engelska alls. Jag ser det som myckel viktigt att nämnd kategori invandrarelever får möjlighet att läsa engelska som B- eller C-språk. Det skulle ge dessa elever bättre förutsättningar att söka sig till vidare studier. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av möjligheten att genomföra undervisning i engelska som B- eller C-språk för vissa invandrarelever. 1987/88 Ub388
mot · GB02Ub392 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub392 av m. fl. (s) om icke-traditionella yrkesval i gymnasieskolan I budgetpropositionen 1987/88:100 berör både arbetsmarknads- och utbildningsministrarna problemet med att vi har en könsuppdelad arbetsmarknad och mycket traditionella utbildnings- och yrkesval. Det finns grovt sett en flick- och en pojksida på gymnasieskolan. Detta är utmärkande för hela landet, men också för våra skogslän; , , , , , och . Andelen kvinnor bland förstahandssökande till olika linjer i gymnasieskolan, , i procent Andelen kvinnor på ungdomsplatser och i ungdomslag är betydligt större än andelen pojkar. I tabellerna nedan redovisas situationen i skogslänen. Andelen kvinnor på ungdomsplats i skogslänen per den 30/9 1987 Det kan konstateras många olika orsaker till att flickorna är överrepresenterade på ungdomsplatser och i ungdomslag. Det är bra att de nås av olika åtgärder, men det är alarmerande om det kan antas bero på att flickorna inte i gymnasieskolan kan erbjudas utbildningsvägar som passar dem. Situationen kan också vara ett tecken på att ytterligare ansträngningar måste göras för att stimulera till icke-traditionella yrkesval. I skogslänen, med stor glesbygd, är vi särskilt beroende av att gymnasieskolans linjer är lika lockande för både flickor och pojkar. Arbetsmarknadsministern pekar i budgetpropositionen på att av de icke-sammanboende männen bor i glesbygderna jämfört av de icke-sammanboende kvinnorna. Det är otvivelaktigt av mycket stor vikt att skapa en könsmässig balans i glesbygderna. Detta kan underlättas om både flickor och pojkar kan få en gymnasieutbildning så nära sin hemort som möjligt. Utbildningsministern anför i budgetpropositionen att man genom särbehandling kan påskynda utvecklingen. Det har visat sig vara en framkomlig väg att reservera en andel platser på gymnasielinjer för flickor. Då vi i skogslänen har särskilda problem med att de unga flickorna flyttar från glesbygden skulle en försöksverksamhet med särbehandling på utvalda gymnasielinjer i skogslänen vara lämplig och önskvärd i samband med förnyelsen av de treåriga yrkesinriktade studievägarna (Ögy). Det är dock viktigt att påpeka att särbehandlingsprojekt måste kombineras med noggranna uppföljningar och stödverksamhet för de flickor som särbehandlas, utbildningen pågår både i skola och på arbetsplatsförlagd utbildning. Flickorna måste också ägnas särskild uppmärksamhet när de efter avslutad utbildning söker arbete. Det är också, sett ur skogslänens synvinkel, angeläget att med olika åtgärder försöka stimulera fler pojkar att välja ett vårdyrke. Då de unga kvinnorna av olika anledningar flyttar från glesbygderna skapar detta problem på vissa orter med rekrytering av personal till de yrken där kvinnor dominerar, t. ex. vårdyrken. De intentioner utbildningsministern har att här särbehandla pojkarna är därför goda. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om särskild försöksverksamhet med könsmässig särbehandling på utvalda gymnasielinjer i skogslänen. () ()