mot · GB02Jo248 · 1988-01-14 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo248 av () om livsmedel och jordbruk Bättre livsmedel, minskad giftanvändning i jordbruket Det svenska jordbruket brottas med allvarliga problem. Av produktionen har en betydande del inte kunnat avsättas inom landet. Både animalier och spannmål har fått säljas på exportmarknaden till priser som legat långt under producentpriset. Exportförlusterna har fått bäras av både jordbruksföretagen, konsumenterna och staten. För verkar det som om det förlustbringande överskottet på animaliesidan är borta under det att läget på spannmålssidan förvärrats. står det klart att jordbrukets nuvarande produktionsmetoder utgör en belastning på miljön. beslut att minska mjölk-subventonerna utan att differentiera matskatten förbättrar inte situationen. Jordbruket är i behov av nationellt stöd och värt en generös behandling med syftet att åstadkomma ett jordbruk i balans med naturen. Ett ekologiskt riktigt jordbruk kräver att kemikaliseringen stoppas. Gifterna rubbar naturens egen balans och kan ha konsekvenser som vi inte kan överblicka. Deras inverkan på livsmedelskvaliteten skapar oro bland konsumenterna. Konstgödning bidrar bl. a. till markförsurning och övergödning av vattendrag. Mycket talar för att den påverkar livsmedelskvaliteten negativt. Det nuvarande jordbruket är helt beroende av konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel. En omläggning mot ett mera miljöanpassat jordbruk tar därför åtskilliga år i anspråk. Det är viktigt att den genomförs på ett sådant sätt att den inte skadar näringen och att den kan mötas med förtroende av lantbrukarna. I denna motion presenteras ett förslag till väg ut ur kemikaliejordbruket. Situationen med övergödningen av och innebär att en del åtgärder måste ske så gott som . Målsättning för den kristdemokratiska livsmedelspolitiken Biologiskt fullvärdiga giftfria livsmedel. Miljövänlig, energi- och råvarusnål produktion. Djurvänlig animalieproduktion i mindre enheter Ingen krympning av växtodlingen, långsiktig minskning av fläsk-, kött-, ägg- och mjölkproduktionen. Hög sysselsättning, meningsfullt arbete, god arbetsmiljö. All skall i princip utnyttjas för jordbruksproduktion. Minskad sårbarhet i jordbruket och decentraliserad, resurssnål förädling. Ökat boende på landsbygden. Familjejordbruk med stärkt samband brukande-boende-ägande. Ekonomi som stärker initiativkraft och framtidstro. Långsiktig och målmedveten jordbrukspolitik Ett väl fungerande jordbruk som täcker livsmedelsbehovet är en nationell tillgång som är grundläggande för välstånd och trygghet. Vi har skyldighet att förvalta den oersättliga resurs som den odlade jorden utgör så att dess avkastningsförmåga inte försämras. Brukningsmetoder som tär på begränsade råvaruresurser och som medför risker för hälsa och miljö måste ersättas med biologisk-ekologisk odling. Man bör dock beakta att detta tar tid, eftersom praktiskt taget inga resurser satsats på att utveckla ett sådant jordbruk . En del av prisregleringen som är till nackdel för den biologiskt-ekologiska odlingen kan tillrättaläggas . Fostran till ansvarig förvaltning För att komma till rätta med den rovdrift och förgiftning som hotar vår miljö krävs en vilja hos oss människor att bli ansvariga förvaltare. Grunden för detta läggs genom fostran till respekt för det mycket komplicerade men fint avvägda biologiska-ekologiska system som vi lever i och fostran till omtanke om alla människor i både och framtiden. etik med omsorg om medmänniskor och förval taransvar är den bästa grunden för denna fostran. Från gruppegoism och kortsiktighet till samarbete och helhetssyn Kds vill i samarbete med övriga partier och i samråd med företrädare för alla berörda införa lämpliga styrmedel för att de i motionen angivna jordbrukspolitiska målsättningarna skall uppnås. Den samhällsstödda jordbruksforskningen bör uppmuntras till att utveckla råvarusnål biologisk-ekologisk odling. Denna forskning bör ske i samarbete med biologisk-ekologiska odlare. Forskning bör vidare utveckla lämpliga alternativ till WC-systemet så att kretsloppet växt-föda-avfall-växtnäringväxt osv. slutes samt så att ingen inblandning med främmande ämnen såsom tungmetaller sker. Hushållningssällskapens och lantbruksskolornas jordbruk samt lantbruksnämndernas försöksverksamhet skall utnyttjas för att utveckla lokalt anpassad odlingsteknik. Grundforskningen skall vara fri. Forsknings- och försöksverksamheten bör få väsentligt utökat ekonomiskt stöd. Det är viktigt att tillvarata allt tänkbart kunnande som finns i det konventionellajordbruket. I utbildningen måste kontinuerligt nya rön inom den biologisk-ekologiskt inriktade forsknings- och försöksverksamheten förmedlas. Utbildningen skall inte ensidigt vara inriktad på optimal ekonomi för det enskilda företaget utan måste kompletteras med vad olika åtgärder innebär i fråga om nationell och global förbrukning av råvaror. Hälso-, miljö, sysselsättnings-, boende- och beredskapseffekter måste starkare uppmärksammas. Alla som genomgått lantbruksutbildning skall om möjligt känna motivation för att utveckla resurssnål biologisk odling. Rådgivarnas huvuduppgift skall vara att hjälpa lantbrukarna med att uppnå bästa möjliga överensstämmelse med samhällets målsättning: Bra produktionsresultat och god ekonomi. Lanbruksnämndernas och hushållningssällskapens rådgivning bör utökas och utgöra en motvikt till den kommersiella rådgivningen. Den bör i huvudsak vara kostnadsfri. Största möjliga rättvisa vid fördelning av rådgivningsresurserna skall eftersträvas så att inte endast ett fåtal lantbrukare utnyttjar hela rådgivningskapaciteten. Bakgrund till nuvarande situation Avkastningen inom jordbruket har ökat snabbt . Den ökade avkastningen beror på flera faktorer som bättre brukningsmetoder, användningen av konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Växtförädlingen har också utvecklat sorter med högre avkastning. De största förändringarna har skett efter . En hög mekanisering och specialisering har ägt rum. Denna utveckling har tillsammans med den ökade användningen av konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel underlättat övergången till kreaturslösa jordbruk. På dessa jordbruk har vallodlingen mer eller mindre upphört. Animalieproduktionen har koncentrerats till färre enheter. Mekaniseringen och de kemiska bekämpningsmedlen mot skadedjur och ogräs har möjliggjort att jordbruket inte behöver tillämpa de olika växtföljder som tidigare krävdes för ogräsbekämpning och för att förebygga angreppen av skadedjur. Allt detta sammantaget har bidragit till dagens överskottsproblem. Denna utveckling har stimulerats - för att inte säga varit ett krav - från samhällets sida. Den förda jordbrukspolitiken skapade stordrift och förutsättningar för en kraftig satsning på kemikalieanvändningen. Samma inriktning har sedan fortsatt trots att den politikens negativa konsekvenser blivit alltmer uppenbara som går. Minskad användning av bekämpningsmedel och konstgödsel i jordbruket Regeringen har förklarat att användningen av bekämpningsmedel i jordbruket bör halveras . Enligt vår uppfattning kan inte denna målsättning nås med nu framtaget handlingsprogram utan att detta kompletteras med ekonomiska styrmedel. är bekämpningsmedlen belagda med två slags avgifter, dels en miljöavgift som går in i statskassan, dels en avgift som går till jordbrukets regleringskassor. Miljöavgiften är kvantitetsbaserad och utgår per kg bekämpningsmedel, under det att avgiften till regleringskassan är mera kvalitetsbaserad, dvs. den har siktat in sig på att det skall kosta lika mycket per ha när gifter av olika koncentration används. Avgifterna på bekämpningsmedel bör omvandlas till en avgift och utgå efter de principer som gäller för avgiften till regleringskassoma. Denna avgift bör sedan höjas med förslagsvis . Oavsett i vilket led avgiften tas ut bör avgiften baseras på priset i förbrukningsledet. På konstgödsel utgår en miljöavgift. Denna bör höjas med förslagsvis . Utformningen berörs närmare längre fram i motionen. De medel som inflyter på detta sätt skall gå tillbaka i sin helhet till jordbruket enligt förslag som preciseras längre fram i motionen. Mångå människor anser att livsmedlens kvalitet försämrats genom den höga användningen av konstgödning och kemiska bekämpningsmedel. Klart är att kemikaliejordbruket har negativa effekter på hälsa, miljö, sysselsättning, beredskap, boende och förbrukning av begränsade råvaruresurser. Kvalitetsaspekterna beaktas i otillräcklig grad i rådande prissystem. När det gäller miljön har den ökade tillförseln av växtnäringsämnen till jordbruksmarken också medfört en ökad urlakning av växtnäringsämnen till vattendragen. Detsamma gäller för grundvattnet. För höga halter av nitrat kan medföra att vattnet blir otjänligt som dricksvatten. Särskilt gäller detta för spädbarn. Sannolikt är detta ett underskattat problem för glesbygdsboendet i områden med intensiv växtodling på framför allt lättare jordar. Urlakningen av kväve och fosfor bidrar till övergödningen av vattendrag och sjöar. I uppmärksammades detta först. Där har övergödningen medfört planktonblomning, syrefria bottenförhållanden och fiskdöd. Kvävet anses här vara den avgörande faktorn. Uppskattningsvis av kvävetillskottet i kommer från jordbruket. Ett ytterligare exempel på de problem övergödningen skapar är förstörelsen av . Kvävebelastningen bedömes här vara ungefär fyra gånger större än . Även fosforn har ökat - med åtta gånger! Ökningen av näringsämnena har medfört ökade algblomningar. Andelen giftiga algarter har också ökat. Vid nedbrytningen av döda alger har syrebrist uppkommit över mycket stora ytor. På grund av syrebristen saknas Farhågor finns att djupvattnet i torskens och rödspättans lekområden kan drabbas av syrebrist. Källorna till den ökade näringstillförseln är flera. Många anser att näringsläckaget från jordbruksmarken är en av huvudorsakerna. En minskad tillförsel av kväve skulle resultera i minskat läckage från åkermarken eftersom det finns ett samband mellan höga gödselgivor och urlakningens omfattning. Urlakningen varierar också med olika slag av grödor. Ensidig stråsädsodling medför betydligt större urlakning än ett jordbruk med vallodling i växtföljden. Det stöd som regeringen införde för trädesbruket omfattade 127 000 ha. Det ökade med säkerhet läckaget till vattendragen eftersom träda uppskattningsvis läcker mer kväve än en åker med spannmål. Uppgifter tyder också på att användningen av ogräsbekämpningsmedel ökat på trädesarealen. Användningen av försurande gödselmedel medför ungefär samma försurning som eldningen med fossila bränslen. Kadmium som är farligt för allt levande tillförs åkermarken genom handelsgödsel och upptas sedan av växterna. Ju surare mark desto mer kadmium tas upp av grödorna. Tillförseln av kemiska bekämpningsmedel, varav merparten används för bekämpning av ogräs, får också miljökonsekvenser. De anrikas i näringskedjan, de slår ut även andra organismer än de som primärt bekämpas och de återfinns som rester i livsmedel. Bekämpningsmedel som används i jordbruket läcker ut i våra vatten. I en särskild motion föreslås ett handlingsprogram till skydd för dricksvattnet. Överskottet av spannmål som till låga priser måste avsättas på världsmarknaden har som ovan nämnts blivit en belastning för både statskassan och jordbruksnäringen. Olika förslag diskuteras för att minska överskottet. Den gemensamma nämnaren för dessa är att de leder till att större eller mindre arealer tas ur livsmedelsproduktionen. Ett medeltal för de siffror som nämnts i fråga om nedläggning av ligger i storleksordningen 500 000 ha. I så fall kan det röra sig om uppemot 30 000 arbetstillfällen som försvinner. I en av livsmedelkommitténs delrapporter redovisas vad som skulle bli följden om 340 000 ha togs bort i södra och . Rapporten visar att det i huvudsak skulle bli i skogsbygder och mellanbygder som åkermarken skulle försvinna. Sannolikt är det dessa åkrar med tillhörande betes- och hagmarker som svenska folket uppskattar mest när det gäller landskapsbilden. Minska kemikalier och spannmålsöverskott Kds anser att hänsyn till miljön kräver att vi i stället behåller åkermarken för jordbruksändamål. En avveckling av kemikaliejordbruket skulle minska överskottsproduktionen som belastningen på våra sjöar och vattendrag minskar. Det beslutade trädesbidraget minskar visserligen spannmålsarealen. Däremot minskade inte som nämnts tidigare växtnäringsläckaget till vattendragen. Tvärtom ökade framför allt kväveläckaget på grund av att det kväve som utmineraliserats inte togs upp av någon gröda. finns det risk för att en ökad tillförsel av växtnäringsämnen på brukad areal bibehåller eller t. o. m. ökar överskottet. Därigenom kvarstår eller i värsta fall ökar läckaget även från den areal som utnyttjas för produktion. Då dessutom trädan ger skördehöjande effekt på efterföljande gröda leder den temporära trädan till höjd skörd . Trädesbidraget motverkade därigenom sitt syfte. Överskottsproblemen förvärras med påföljande krav om att ännu mer jordbruksmark skall tas ur livsmedelsproduktionen. Ekonomiska styrmedel och stimulanser behövs för att öka intresset för ett jordbruk som är mera inriktat på hushållning med naturresurser och därmed också skonsammare mot miljön. förordar därför det ovan beskrivna avgiftssystemet på bekämpningsmedel och konstgödsel. Avgiften bör när det gäller bekämpningsmedel vara farorelaterad så att den är högre för mera giftiga bekämpningsmedel. Konstgödsel med hög kadmiumhalt eller med stor försurningseffekt beläggs med högre avgift. Svagheten med nuvarande miljöavgift är att den är viktbaserad och inte tar någon hänsyn till hur stor areal som bekämpas. Högeffektiva medel av vilka det åtgår en låg dos per arealenhet bör beläggas med en högre avgift så att den totala avgiften per ha blir någorlunda lika oavsett medlets vikt i samma giftklass. De två avgifterna på konstgödsel, miljöavgiften och avgiften till jordbrukets regleringskassor skulle också kunna omvandlas till en enhetlig avgift som också höjs enligt en på förhand beslutad skala så att jordbruket får långsiktiga ekonomiska signaler att rätta sig efter. Här bör avgiften förslagvis höjas i förbrukningsledet. För bekämpningsmedel bör höjningstakten vara dubbelt så stor eller . Även om avgiften tas ut på priset i förbrukningsledet bör den erläggas av tillverkaren eller importören. bör bli uppbördsmyndighet. Inkomna avgifter skall helt återföras till jordbruket i form av arealersättning och som medel till jordbrukets regleringskassor för täckande av exportkostnader samt medel till utökad jordbruksforskning och försöksverksamhet. Arealersättningen bör utgå med ett lika stort belopp för vaije ha odlad mark över hela . Ytterligare medel i jordbrukets regleringsekonomi bör utgå i form av arealersättning. I en särskild motion lämnas förslag om bidrag till jordbruket för hag- och ängsmarker. En något annorlunda utformning av prissättningssystemet skulle mycket snabbt kunna reducera användningen av konstgödselkväve i jordbruket och ändå medge en förbättrad ekonomisk situation för jordbrukaren. Utredningen om användningen av kemiska medel i jord- och skogsbruket (SOU 1983:10) anger att en minskning av kvävegivorna i allmänhet inte skulle kosta mer än några tiotal kronor per ha och år. Sambandet mellan skörd och kvävegivor är kanske något mera komplicerat än vad läroboksexemplet nedan anger men exemplet kan ändå något belysa de ekonomiska effekterna. Under vissa betingelser är den optimala avkastningen av spannmålsskörden med nuvarande priser spannmål vid en kvävetillförsel på per ha. Minskar man kvävegivan till blir skörden . Skillnaden i totalintäkt för lantbrukaren rör sig om ca . ligger exportförlusten på ca . Ett totalgrepp på ekonomin skulle i detta exempel kunna ge lantbrukaren mera pengar i handen vid en minskad giva kväve som belastningen på miljön minskar. I miljökänsliga områden där det är önskvärt med en snabbare neddragning av växtnäringsämnen, främst kväve, kanske till av nuvarande kvävetillförsel, är det nödvändigt med riktade stöd för att klara omställningskostnaderna. Dessa kostnader måste samhället, inte minst med tanke på den tidigare förda jordbrukspolitiken, ta på sig. Stöd för biologisk-ekologisk odling Redan nu finns det vissa odlare som ägnar sig åt alternativ odling. Med alternativ odling avses här resursbevarande odlingssystem där produktionen i huvudsak baseras på platsgivna resurser och där biologiska och ekoloigska hänsyn ligger till grund för odlarnas åtgärder. Gemensamt för dessa odlare är att de inte använder konstgödsel och syntetiska bekämpningsmedel. Dessa odlare har inte någon del i det överskott som uppkommit till följd av höga givor konstgödsel till åkermarken. Det finns därför inget skäl att dessa alternativodlare skall betala avgifter som används för att täcka de exportkostnader som uppstår genom att man med kemiska bekämpningsmedel och konstgödsel pressar fram stora överskott. Förmalningsavgiften är en sådan avgift. Den utgår för brödspannmål, havre och korn som används för humankonsumtion. Kvarnarna betalar in avgiften och tar sedan ut kostnaden genom höjda priser. Kds föreslår att denna förmalningsavgift avvecklas för spannmål som odlas utan kemiska bekämpningsmedel och konstgödselkväve. Skulle detta inte vara praktiskt genomförbart bör alternativodlarna stödjas genom att ett stöd motsvarande trädesbidraget lämnas för de arealer som är anslutna till KRAV-kontrollen. Jordbrukarna skall garanteras samma ekonomiska utbyte som jämförbara gruppen i . Effekterna av de livsmedelspolitiska åtgärderna skall kontinuerligt följas. Genom regelbundna förhandlingar mellan företrädare för regering, jordbrukare och konsumenter skall jordbrukarna kompenseras om deras ekonomi försämras på grund av styrningseffekterna. I övrigt bör jordbruket få full kompensation enligt tidigare regler genom i huvudsak bundna överläggningar. Större prisstyrning mellan olika produktionsgrenar skall vid behov tillämpas för att nå önskad produktionsbalans. Biologisk-ekologisk odling - vinst för alla En utveckling och övergång till biologisk-ekologisk odling ger stora fördelar. Positiva effekter på hälsa, miljö, förbrukning av råvaror, sysselsättning, minskat tätortsboende och beredskap kan förväntas. De som ägnar sig åt biologisk-ekologisk odling vill producera hälsobefrämjande livsmedel, bevara jordens fruktbarhet, skapa en sådan miljö som tillfredsställer husdjurens naturliga beteenden och inneboende behov. Hushållning med naturresurser förhindrar miljöförstöring. Den alternativa odlingen kännetecknas av en naturuppfattning där naturen betraktas som en helhet vilken har sitt egenvärde, människan är beroende av naturen och har ett moraliskt ansvar att anpassa sina odlingsåtgärder så att kulturlandskapet kan ingå som en positiv del i den omgivande naturen. En allsidig och varierande växtföljd med inslag av baljväxter utgör en viktig del i den alternativa odlingen. Markens produktivitet upprätthålls i huvudsak med organiskt material, symbiotisk kvävefixering och microbiell mineralmobilisering utgör väsentliga inslag. Gröngödsling i renbestånd eller samodling tillämpas. Om marken saknar något näringsämne i växttillgänglig form tillföres detta i svårlöslig och så naturlig form som möjligt. Konstgödselkväve användes inte. Odlingssystemet i sig själv motverkar sjukdomar, skadedjur och ogräs. I förebyggande syfte användes mostståndskraftiga sorter, anpassad växtföljd och andra odlingstekniska åtgärder. Som direkta åtgärder användes mekaniska, fysikaliska och biologiska metoder. Syntetiska, ej naturligt förekommande, bekämpningsmedel användes inte. Jordbeararbetningssystemet utformas så att det blir skonsamt för markens struktur och organismer. Där djurhållning förekommer eftersträvas balans i förhållande till odlingsarealen. Genom att den alternativa odlingen satsar på lokal resursanvändning med minimal insats av produktionsmedel utifrån, såsom konstgödsel och bekämpningsmedel, är odlingssystemet miljövänligt, energibesparande och mindre sårbart. Då bondens andel av konsumentpriset är liten blir de vid omläggningen erforderliga prishöjningarna relativt små för konsumenten. Då dessutom kostnaderna för export av livsmedelsöverskott försvinner reduceras den erforderliga prishöjningen avsevärt. skall övervaka prissättningen i mellanleden så att den nödvändiga producentprishöjningen inte åtföljs av sedvanligt procentuellt prispåslag i konsumentledet. Kostnaden för förädling, distribution och försäljning av ekologiskt odlade produkter är vid samma kvantitet obetydligt högre än för konventionellt odlade produkter. En genomgripande folkupplysning som förklarar varför maten blir dyrare och om förväntade andrahandsvinster bör motivera både konsumenter och producenter till omställningen. Upplysningskampanjen bör påbörjas så snart beslut om övergång till biologisk-ekologisk odling tagits. Genom stora kemikalieinsatser kan livsmedel odlas till lågt pris. Krav måste därför ställas på att inga restmängder av bekämpningsmedel eller deras nedbrytningsprodukter får tillåtas i livsmedel. Efterhand som kemikalieanvändningen i den svenska livsmedelsproduktionen minskar måste ett effektivare kontrollsystem för importerade livsmedel utvecklas och tillämpas. Det behövs dessutom om vi vill förhindra att livsmedel som behandlats med i förbjudna tillsatser eller metoder inte importeras. Förbud för import av livsmedel behandlade med ämnen eller metoder som inte är tillåtna i bör införas. Alla livsmedel som framställs i skall saluföras ursprungsmärkta. Önskvärt vore också att deklarera livsmedel. På förpackningarna skulle då anges om de under odlingen utsatts för kemiska tillsatser. Överskottsproduktion i fredstid ökar möjligheterna att klara missväxtår eller spärrade gränser. Man bör beakta att ett stort antal djur, som kan slaktas, utgör en stor livsmedelsreserv. I förväg genomförd övergång till biologisk-ekologisk odling innebär att behovet av importerade produktionsmedel såsom olja, konstgödsel, bekämpningsmedel och proteinfoder minskar mycket väsentligt. Sådana odlingssystem klarar därför avspärrning mycket bättre. Produktionsöverskott på spannmål skall solidariskt bäras av alla och bör i de flesta fall ses som bidrag till den globala livsmedelsförsörjningen. Kostnaden för detta skall i princip, med undantag för vad den föreslagna tredjedelen av bekämpningsmedels- och konstgödselavgifter ger, finansieras med statsmedel. Balans mellan behovet av olika livsmedel och produktionen förutsätts bli uppnådd genom överenskommelse om åtgärder vid jordbruksförhandlingarna. Hjälp till de svältande livsmedelsbehov måste i första hand tillgodoses genom egen livsmedelsproduktion. Den bör i största möjliga utsträckning baseras på lokala resurser och utveckling av för området i fråga lämplig biologiskekologisk odlingsteknik. Åtgärder för att stoppa skövlingen av skog måste vidtas. Likaså måste skogsplantering understödjas. En stor del av bistånd för ges till utveckling av anpassad livsmedels- och skogsodlingsteknik. Inom överskådlig tid är behovet av direkta livsmedelssändningar till många mycket stort. Katastrofberedskap behövs alltid. Vårt välbärgade folk har moralisk skyldighet att i stor utsträckning bidra till den globala livsmedelsförsörjningen. Kravet på stor produktionsvolym får dock aldrig överordnas kravet på hög biologisk kvalitet och miljövänlig ekologisk odling. Livsmedelssubventionerna infördes med verkan fr. o. m. och ökade sedan i rask takt då svenska folkets köpkraft var större än . Så sent som beslöts om ytterligare höjning. I slutet av beslutade man att successivt minska dem. Med undantag för mjölksubventionerna har de sedan avskaffats. Subventionerna togs alltså bort då konsumenternas köpkraft var låg och ekonomin i lantbruket dålig. Praktiskt taget bara mjölkprodukter, kött och fläsk har subventionerats. Därmed har vår överkonsumtion av fett och protein ytterligare stimulerats.