mot · GB02N38 · 1988-03-22 00:00:00 — En splittrad socialdemokrati förhalade och försenade på nytt nödvändiga beslut för att förnyelsen och omställningen av energisystemet skulle kunna ske. Proposition 1987/88:90 behandling av proposition 1987/88:159 jämte motioner innebar inte några konkreta beslut för att stimulera omställningen av energisystemet utan de konkreta förslag som väckts av främst avslogs med hänvisning till den aviserade propositionen. I den proposition som presenterats för anges att energipolitikens huvuduppgift inför 1990-talet är att skapa de förutsättningar som behövs för att omställningen av energisystemet skall kunna fullföljas. De uttalanden och allmänna bedömningar som sker i propositionen angående energianvändning, elproduktionens uppbyggnad, faktorer för pris- och kostnadsutveckling, satsningen på biobränslen m. m. ansluter i betydande delar till den syn som vi framfört från . De reella konkreta och framtidsinriktade besluten om åtgärder saknas dock i stor utsträckning. Föredraganden uttalar att kärnkraftsavvecklingen har en central betydelse i omställningsprocessen och två reaktorer skall tas ur drift . Ett program för effektivare användning och ersättning av el skall startas. Vidare föreslås att till stöd för teknikupphandling anvisas 150 milj. kr. samt inrättande av en energiteknikfond. Åtgärderna för att genomföra kärnkraftsavvecklingen skall kunna omprövas och vissa avstämningar ske för att kartlägga planeringsläget. Riktlinjerna för den fortsatta kärnkraftsavvecklingen efter 1990-talet avses presenteras . IV:4 Centermotioner efter regeringsskiftet Mot. I förhållande till de förslag som lagt saknar således propositionen den konkretion och framtidsinriktning som krävs för att förnyelsen och omställningen av energisystemet skall kunna ske. har i en mängd motioner efter 1982 väckt förslag på energiområdet och fortsatt kampen för en förnyelse och omställning av energisystemet. I motionerna har lagts förslag som syftat till att förstärka användningen av inhemsk energi. Vi har betonat vikten av att skatter och avgifter på energi får en utformning så att inhemska energikällor, energisparande och en effektiv användning av energi gynnas. Vi har vidare krävt förstärkt stöd till energiforskning och i särskilda motioner presenterat vår syn på oljeersättningen, kolanvändningen, vattenkraften, alternativa drivmedel, försörjningstryggheten på energiområdet, den kommunala energiplaneringen, utformningen av lagen om kärnteknisk verksamhet, naturgas, , solenergin m. m. I samband med energipolitiska beslut presenterade en partimotion (1984/85:2878), där vår syn på hur förnyelsen av energisystemet skulle ske och avvecklingen av kärnkraften genomföras. Dessa krav har sedan fullföljts i motioner under innevarande mandatperiod (1985/86:N447, 1985/86:563, kärnkraftsolyckan i Tjernobyl, 1986/87:N551 och 1967/87:N178 i anledning av proposition 1986/87:159). I dessa motioner har vi utförligt redovisat vår syn på bl. a. hur avvecklingen av kärnkraften skall genomföras. Vi har därvid betonat betydelsen av att avvecklingen inleds omgående i syfte att skapa det nödvändiga utrymmet på energimarknaden för att förnyelsen skall kunna komma till stånd. Vi har också i dessa motioner kritiserat regeringen för att genom skilda beslut rycka undan grunden för att den inhemska, förnybara och miljövänliga energin skall bli konkurrenskraftig. I föreliggande motion kommer vi nu på nytt att ta upp dessa frågor och presentera ett konkret beslutsunderlag för så att avvecklingen av kärnkraften kan inledas omgående och förnyelsen av energisystemet får reella förutsättningar att ske. plan för förnyelse av energisystemet V Ekonomiska styrmedel V:1 Principiella förutsättningar Det är enligt uppfattning nödvändigt att utformningen av taxor, skatter och avgifter på energi utgår från de grundläggande principer för energipolitikens inriktning som redovisats ovan. Ett huvudsyfte med skilda skatter och avgifter på energi måste vara att främja energihushållning och en effektiv produktion och användning av energi för industriell utveckling och en god miljö. En miljöanpassad energibeskattning innebär att miljövänlig fömybar energi gynnas på bekostnad av miljöstörande importerade energislag. Den innefattar bl. a. åtgärder som minskar vårt oljeberoende och motverkar ökad kolanvändning. Den innebär också att det bör ske en överföring av skattebelastningen från arbetskraft till energi och råvaror. En sådan omläggning av skatteuttaget skapar incitament för hushållning med våra naturresurser och stimulerar till ökande sysselsättning. Följande riktlinjer bör därför gälla för en miljöanpassad energibeskattning: Importerade och miljökrävande energiråvaror såsom kol och olja bör ha en energilikformig (per energienhet likvärdig) beskattning. Importerade miljövänliga energikällor bör kunna få en viss miljörabatt och skatten sättas lägre än vad en med olja lika energibeskattning skulle motivera. Inhemska bränslen, inklusive alternativa drivmedel producerade på inhemska råvaror, skall ej beskattas. Undantag från energilikformig beskattning med olja bör kunna få göras för drivmedel och en lägre beskattning ske när ekonomiskt rimliga substitut saknas. Bränsle för el- och värmeproduktion skall beskattas på samma sätt i syfte att stimulera effektivt utnyttjande av bränsle. Detta bör ges regeringen till känna. V:2 Skatter och priser på energi En av hörnstenarna i en decentralistisk energipolitik är således åtgärder för att minimera vårt beroende av importerade energislag som kol och olja. De kraftfulla insatser som initierades av de icke-socialistiska regeringarna, tillsammans med det stigande oljepriset och en allt effektivare energianvändning medförde att oljeanvändningen kraftigt minskade . Nedgången fortsatte , men har därefter på nytt börjat öka. Oljeanvändningen var lägre än 1979. vecklingen därefter har inneburit att användningen minskat med ytterligare N38 någon miljon kubikmeter t. o. m. Efter regeringsskiftet har således en avmattning i oljeersättningen skett, trots det mycket höga oljepris som rådde och . var oljepriset som högst ca /kbm. Förhållandena på oljemarknaden har emellertid drastiskt förändrats . Oljepriset har kraftigt sjunkit och priset för 1 kbm olja i konsumentledet är ca /kbm dvs. i det närmaste en halvering av priset . Utvecklingen på den internationella oljemarknaden med ett kraftigt sjunkande oljepris har medfört att marknaden för inhemska bränslen helt ryckts undan. Omställningen av energisystemet har som en följd härav i det närmaste upphört. Från sida har vi även tidigare vid den högre nivån på oljepriset understrukit vikten av att stödet till de oljeersättande åtgärderna och förnyelsen av energisystemet förstärktes. Regeringen valde emellertid att avsluta oljeersättningsprogrammet med hänvisning till att den sjunkande oljeanvändningen inte motiverade något renodlat stöd till oljeersättande åtgärder. Från framhöll vi uttryckligen att behovet av stöd för detta ändamål blir alltmer akut i takt med de sjunkande oljepriserna. har det blivit alltmer uppenbart att regeringens politik inneburit att planerade oljeersättande åtgärder inte av ekonomiska skäl kunnat genomföras och det har skett en viss återgång till användning av olja. I ett längre tidsperspektiv kommer denna utveckling att vara olycklig ur såväl samhällets som de enskilda konsumenternas synpunkt. Den kortsiktiga ekonomiska förbättring som de sjunkande oljepriserna innebär kommer både att leda till att förbrukningen ökar än mer och en vikande lönsamhet och därmed ett mindre intresse för att exploatera dyrare oljefält. Motivationen för insatser att ersätta olja med andra energislag har helt försvunnit. Sammantaget innebär de senaste årens utveckling uppenbara risker för en ny oljeprischock när en ny bristsituation uppstår på världsmarknaden med kraftigt stigande priser som följd. Underlåtenheten att med skilda åtgärder driva oljeersättningen vidare med hänvisning till det rådande prisläget riskerar att hårt drabba både enskilda villaägares ekonomi och samhällsekonomin. Den leder till en mindre användning av inhemska bränslen och därmed sämre möjligheter att skapa sysselsättning i framför allt regioner som redan har en sviktande arbetsmarknad. Gällande energipolitiska riktlinjer för oljepriset 1980/81:90 angående riktlinjer för energipolitiken framhöll föredraganden i den dåvarande trepartiregeringen följande (s. 41): bör enligt min mening priset användas mer medvetet för att uppnå en god energihushållning. Flera bedömare anser att vi måste räkna med en genomsnittlig real ökning av priset på energi, framför allt på 25 4 1987/88. räknar med en genomsnittlig real olje- Mot. 1987/88 prisstegring av . Motsvarande bedömning för el är . Jag finner inte skäl att frångå denna bedömning. Av uttalanden i prop. 1979/80:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /81 framgår att regeringen avser att med hjälp av beskattningen åstadkomma en successivt höjd prisnivå på energi, genom att energianvändarna informeras om att energin successivt kommer att bli dyrare. Oavsett tillfälliga variationer i t. ex. oljepriserna, skapas en stabil grund för deras planering av fortsatta insatser för energihushållning. beslöt enhälligt i enlighet med dåvarande regeringens förslag (NU 1980/81:60). I samband med de riktlinjer för energibeskattningen som lades fast anslöt sig föredraganden till dessa riktlinjer. beslut om energipolitiken har även konfirmerat dessa beslut. Den sammantagna inflationen 19821987 är enligt SPK . Ett oförändrat realt pris på olja med utgångspunkt från nettoprisläget i genomsnitt för landet blir då /kbm. Ett oljepris beräknat utifrån gällande energipolitiska riktlinjer, dvs. med en real oljeprisstegring på , blir då ca /kbm den 1/1 1988. Med den inflationstakt regeringen räknar med skulle då priset den 1/1 1989 bli /kbm. Den verkliga prisutvecklingen på olja översteg emellertid väsentligt den nivå energibeslut förutsatte . Därefter har oljepriset fallit och råoljepriset är med nuvarande valutakurs ca /fat och ett genomsnittligt pris i konsumentledet på / kbm. Detta är /kbm lägre än ett pris utgående från en real prisstegring på . Prisutvecklingen torde vara stabil om inte något oförutsett inträffar. Gällande skattesatser för skilda energislag Energislag Total skattesats inklusive allmän energiskatt (bensinskatt) och särskild energiskatt. Kolbränslen (kr/ton) 315 Eldningsolja (kr./kbm) 778 Dieselolja (kr,./kbm) 778 Naturgas (kr./l 000 kbm) 308 Gasol för motordrift (öre/l) 92 Gasol för annat ändamål (kr./ton) 185 El för hushåll (öre/kWh) 7,2 El för hushåll i vissa kommuner (öre/kWh) 6,2 El för industriell verksamhet (öre/kWh) 5,0 Blyad bensin (öre/l) 259 Oblyad bensin (öre/l) 239 Metanol och etanol (öre/l) 80 Utöver dessa allmänna och särskilda energiskatter tas vissa ytterligare skat- Mot. 1987/88 ter och avgifter ut som inte är inkluderade i tabellen. Den särskilda skatten är det som var avgifter som uttogs för vissa definierade ändamål såsom t. ex. oljeersättning och energiforskning. De förändringar som genomförts av den socialdemokratiska regeringen innebar emellertid att dessa avgifter fick karaktären av en ren skatt, eftersom uttaxerade medel ej återfördes till de ändamål de var avsedda för. Detta missförhållande påtalade vi från sida och regeringen löste problemen med att byta ut beteckningen avgift mot skatt. Det finns inget skäl att bibehålla två slags energiskatter. De uppgifter de särskilda avgifterna var avsedda för omfattas i vårt förslag av en energins utvecklingsfond. Energiprisnivåer i konsumentled (öre!kWh) El (medelpris) Inhemska fasta bränslen Bensin Sammantaget visar denna redovisning av oljeprisutveckling, inflation och faktiska prisnivåer att en förändrad prisnivå på olja är nödvändig om en förnyelse av energisystemet skall kunna ske. Utrymmet för en skattehöjning är, om man ser till gällande energipolitiska beslut, ca . Vi anser det dock tillräckligt med en höjning på /kbm. Tillsammans med tidigare föreslagen höjning skulle detta innebära en total höjning med /kbm. Denna höjning påverkar också övriga energiskatter och utgår från principen om en omfördelning inom nuvarande skatteuttag. Vi återkommer till detta nedan i samband med våra konkreta förslag. I en särskild motion tar vi dessutom upp hur kommuner, som enligt statsmakternas intentioner och gällande energipolitiska riktlinjer för oljepriset valt att satsa på eldningsanläggningar baserade på inhemska fasta bränslen, skall kompenseras för oljeprisfallet. VI Lagstiftning eller stimulanser Vi vill i detta sammanhang understryka att de energipolitiska målen i första hand skall uppnås genom stimulanser och frivilliga insatser tillsammans med att den sociala och miljöanpassade marknadsekonomins incitament utnyttjas. Förbud och detaljinriktad reglering av verksamheten kan endast accepteras som en nödfallsåtgärd. Administrativa styrmedel riskerar ofta att upplevas som byråkratiska och onödiga och får ofta ej den effekt som avses. Detta bör ges regeringen till känna. /kWh /kWh /kWh ca /kWh VII Hushållning och effektivare energianvändning VII: 1 Inledning Hushållning med tillgängliga resurser innebär en strävan att inte använda mer högvärdig energi än vad varje situation kräver. En effektivare energianvändning förutsätter hushållning med energikvalitet. Alla måste kort sagt bruka bättre i stället för mer. Vi kan från sida i huvudsak ansluta oss till de riktlinjer som redovisas för programmet för effektivare användning och ersättning av el. Föredragandens uttalanden följer väl den syn vi redovisat i tidigare motioner. I propositionen saknas dock helt förslag till konkreta åtgärder som krävs för att effektiviseringar och elersättning skall få samma ekonomiska förutsättningar som t. ex. byggande av storskaliga elproduktionsanläggningar. Vid utbyggnaden av elproduktionssystemet har intäkterna från vattenkraften utnyttjats för att subventionera kärnkraftsutbyggnaden. Risken är uppenbar, att om inte konkreta åtgärder vidtas, intäkterna från vattenkraften får subventionera utbyggnaden av ett nytt storskaligt elproduktionssystem i form av kolkondenskraftverk. Detta är enligt vår mening resursslöseri och en felinvestering av stora mått. Regeringens program måste därför kompletteras med en rad stimulansåtgärder som medför att det blir likartade förutsättningar både för enskilda och företag att satsa på effektivare energianvändning som ny elproduktion. Detta är en huvuduppgift för en energins utvecklingsfond, vilken vi nedan föreslår skall inrättas. Det finns många exempel på hur effektivare energianvändning är betydligt lönsammare än ökad energiproduktion. Det är därför väsentligt att alla ekonomiskt rimliga möjligheter till en effektivare energianvändning tas till vara. Detta är angeläget för att produktionsapparaten inte skall byggas ut och bli för omfattande och med fel struktur. Detta bör ges regeringen till känna. VII:2 Situationen i kraftsystemet De negativa följderna av en producentstyrd och produktionsinriktad energipolitik framgick klart genom de påfrestningar föregående års kalla vinter innebar på elförsörjningssystemet. Påfrestningarna på el- och distributionssystemet /87 visade att den förda socialdemokratiska energipolitiken medfört att snedbelastningen över året i kraftsystemet blivit allt större och den sårbarhet som den ökande andelen el för uppvärmning av bostäder leder till. Från sida har vi vid upprepade tillfällen varnat för denna utveckling med hänsyn till att allt större andel av elströmmen endast kan få avsättning på värmemarknaden. Elförsörjningen utsätts för stora påfrestningar genom att tillförseln måste svara mot behovet den allra kallaste dagen. Under den kallaste dagen var effektuttaget det högsta någonsin 26 000 MW. innebär att elnätet var mycket hårt belastat. Effektuttaget under den kallas- Mot. te dagen 1983 (den 12/12) var 20 862 MW, dvs. effektbehovet har ökat med N38 sex stora kärnkraftverk. har den totala elanvändningen ökat motsvarande produktionskapaciteten i 1,5 kärnkraftverk, vilket ytterligare understryker kravet på överkapacitet för att klara elförsörjningen vid sträng kyla i ett system med stor andel elvärme. Skillnaden i effektuttag kan också illustreras med en jämförelse mellan . Uttaget var då 6 510 MW resp. 26 200 MW, vilket innebär att elbehovet varierar över året på ett sätt som motsvarar produktionskapaciteten för det dubbla svenska kärnkraftsprogrammet. Variationerna i effektbehovet är främst beroende på den ökande andelen elvärme i systemet. Grundbelastningen över året är tämligen . Det har också i efterhand visat sig att marginalerna i systemet inte var så små /87 som kraftbolagen velat ge sken av. De största problemen uppstod mest i distributionssystemet, där den höga elvärmeandelen i bostäder medförde att ledningsnätet i vissa fall blev överbelastat. Elanvändningen inom landet 1986 var (ej temperaturkorrigerad). Detta är en minskning jämfört med . Minskningen har i huvudsak skett inom industrin och genom minskning av överföringsförlusterna. Nettoexporten av el 1986 var . Vattenmängden i kraftverksdammarna ökade motsvarande en elproduktion på . Vattenkraften utnyttjades således inte fullt ut . Jämfört med 1985 och 1987 var dessutom ett dåligt år ur vattenkraftssynpunkt. Ej heller kraftvärme- och mottrycksanläggningarna utnyttjades fullt ut. Totalt producerades i dessa anläggningar jämfört med möjlig produktion av vid ett fullt utnyttjande av tillgänglig kapacitet. Utan att ta i anspråk dyrbar och miljökrävande oljekondenskraft, fanns det således outnyttjade i den befintliga elproduktionapparaten. 1987 var tillgången på vattenkraft betydligt större än 1986 ( + ), vilket ytterligare ökade elöverskottet. Det inträffade visar emellertid vikten av att såväl produktion som användning av energi utformas på ett effektivt sätt och inte dimensioneras på fel sätt för fel saker. V1I:3 Elhushållning och bränsleanvändning En effektiv elproduktion innebär också att bränsleanvändningen radikalt minskar. En övergång till samproduktion av el och värme i stället för utnyttjande av kondenskraft leder till en kraftigt minskad bränsleförbrukning. VII:4 Tekniska förutsättningar för effektivare energianvändning En förnyelse av energisystemet förutsätter att de tekniska möjligheter som finns tas till vara för en effektivare energianvändning. Förnyelseplanen förutsätter att t. ex. de möjligheter datatekniken ger till en effektiv styrning och övervakning tas till vara. För att nå de uppsatta målen vill använda bästa kända teknik. Någon okänd teknik har inte vägts in sorn Mot. förutsättning för att förnyelseplanen skall kunna genomföras. I propositionen föreslås, att till stöd för ny teknik för effektivare energianvändning och ersättning av el, att 400 milj. kr. skall anvisas för en femårsperiod, varav 150 milj. kr. för kommande budgetår. Enligt vår mening är intentionerna med förslaget bra, men ej tillräckliga. De resurser som skapas genom inrättandet av en energins utvecklingsfond är betydligt större, och vi föreslår att de utvidgade möjligheterna för teknikupphandling läggs inom ramen för en energins utvecklingsfonds verksamhet. Stödreglerna bör vara enkla och flexibla och vi delar därför uppfattningen att stödet bör utgå i form av bidrag och villkorslån. Det är enligt vår mening av avgörande betydelse att de befintliga möjligheter som finns att effektivisera användningen och elhushållningen tas till vara. I det följande redovisas därför några bedömningar och exempel på känd befintlig och prövad teknik som blir aktuell att tillämpa i stor omfattning. I 2000 1/88 anger generaldirektören: av de tekniska och ekonomiska möjligheterna att hushålla med el visar att man kan reducera förbrukning i olika kategorier av elanvändare. I tidningen 1/88 s. 4 hävdas att hushållen genom att använda elen rätt och kan minska sina energikostnader . Föreningen () har i en inlaga till elanvändningsdelegationen angivit följande hushållningsmöjligheter för en direkteluppvärmd villa. FSE antar att den genomsnittliga elanvändningen i en direkteluppvärmd villa är ca 25 000 kWh/år fördelat på följande sätt: Hushållsel 5 000 kWh/år Varmvatten 5 000 kWh/år Värme 15 000 kWh/år Totalt 25 000 kWh/år Med stränga energisparåtgärder (tilläggsisolering, treglasfönster och frånluftsvärmepump) kan man, menar FSE, sänka elanvändningen till följande nivåer: Hushållsel (energisnåla lampor och hushållsapparater) 4 000 kWh/år Varmvatten 4 000 kWh/år Värme 4 000 kWh/år Totalt 12 000 kWh/år Industrigruppen för energihushållning i byggnader (IEB) ställer helt upp på FSE:s analys av hushållningsmöjligheterna. Den slutsats som kan dras av dessa uttalanden är att man inte i första hand skall satsa på att byta ut direktverkande elvärme mot andra system utan i stället driva energihushållningen så långt som teknik, ekonomi och ett bra boende tillåter. är glödlampan vår vanligaste ljuskälla. Glödlampan kan ersättas av energisnåla lysrörslampor som reducerar energiåtgången till en femtedel. Om varje svensk byter en 75 W glödlampa mot en modern lysrörslampa så minskar effektbehovet när dessa lampor tänds i stället för de gamla glödlamporna lika mycket som ett Barsebäcksverk kan producera. Tillverkningskostnaden för dessa lampor är ca 0,5 miljarder. Att bygga upp motsvarande effektreserv i form av t. ex. gasturbiner skulle kosta ungefär 1,5-2 miljarder plus en mycket hög bränslekostnad vid de tillfällen då gasturbinerna användes. produceras mer energi i små vedeldade värmepannor än i de två kärnkraftsreaktorerna i . Men de flesta vedpannorna har låg verkningsgrad och ger inte en fullständig förbränning, vilket gör att grannarna ofta blir störda av rök och ibland också av dålig lukt. finns det en ny generation vedpannor och vedkaminer med mycket hög verkningsgrad, fullständig förbränning och ingen negativ påverkan på närmiljön. En fullständig övergång till nya effektiva vedpannor och vedkaminer skulle innebära att samma mängd ved som används skulle räcka till att värma ytterligare 300 000-400 000 småhus . Den energi som på så sätt tas till vara är mer än vad ett Barsebäcksverk kan producera. Fördelarna är många: - Den enskilde villaägaren kan nästan halvera sin vedåtgång med en modern, effektiv och mycket miljövänlig vedeldning. - Miljön blir mycket bättre. Vedeldning motverkar försurningen. - Vedeldningen blir enklare eftersom påfyllning av ved ofta kan begränsas till en gång per dag. Kostnaden för en modern vedpanna är ungefär femtedelen jämfört med att bygga ny kärnkraft räknat per kilowatt nyttig effekt. Observera att bränslet till vedeldningen redan finns. Veden skall bara utnyttjas bättre. Detta ger ingen ökad bränslekostnad men en väsentligt bättre miljö. har arbetat för flexibla värmesystem och en eltaxa som ger elabonnenterna besked om när elen är dyr resp. billig att producera. Kraftbolagen har genom ord och handling motarbetat detta. bekänner de sig helt till centerlinjen och det finns många uttalanden från det hållet om att kombipannan är bäst och att en säsongprissättning är nödvändig för att undvika extra dyr elproduktion . Det är beklagligt att det skall behöva ta för kraftbolagen att erkänna uppenbara fakta och att de genom en vilseledande marknadsföring har bidragit till många felinvesteringar hos enskilda elabonnenter. Kondenserande rökgaskylning Mot. Speciellt när fuktiga bränslen används såsom grönflis och sopor går det åt mycket energi för att torka bränslena (avdunsta vattnet). Även utsläpp av heta rökgaser innebär stora energiförluster. finns det modern teknik som möjliggör kylning av rökgaserna och kondenserar vattenånga i rökgaserna till vatten. På så sätt tas stora mängder energi till vara och därtill tvättas rökgaserna och de miljöförstörande utsläppen reduceras mycket kraftigt. Stora mängder energi sparas och förbättras vår miljö. Återvunnen energi varierar av tillförd energi.