mot · GB02K428 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:K428 om åtgärder mot extrema våldsskildringar i videogram I debatten om videovåldet förekommer det att man jämställer en förhandsgranskning riktad mot våldsförhärligande med en censur riktad mot den politiska yttrandefriheten. Men vad har yttrandefriheten med ett förhärligande av extremvåldet att göra? Förhärligandet av extremvåldet - det meningslösa dödandet och slaktandet - är nämligen i sig ett hot mot yttrandefriheten. Det är just denna problematik som många länder kämpar med. Det meningslösa dödandet omöjliggör ett samtal, en dialog, omöjliggör yttrandefriheten. Men här i talar man på sina håll som om en begränsning av våldsförhärligandet skulle vara en försvagning av yttrandefriheten. Debatten om videovåldet från dessa debattföreträdare visar att analysen av vad frågan egentligen gäller inte finns där. Man hänger upp sig på två ord; yttrandefrihet och censur. Sedan har man hela sin principiella världsbild klar och argumenterar därefter. Men så förenklad är inte verkligheten. För skulle den vara det så skulle t. ex. försvarshemligheter inte längre vara hemligheter. Det demokratiska samhället måste med nödvändighet begränsa yttrandefriheten när den utgör ett hot mot det demokratiska samhällets fortbestånd. Dessa begränsningar finns där på område efter område. Ett förhärligande av det meningslösa dödandet av medmänniskor är i praktiken ett uppviglingsförsök gentemot den demokratiska ordningen. Det extrema videovåldet är ett hot mot demokratin! Den principiella inställning som anförs mot förhandsgranskning är generell till sin karaktär. Man har heller inte kunnat uppvisa något selektivt skäl till att videogrammens våldsförhärliganden skulle ha något företräde jämfört med t. ex. socialassistentens eller militärens behov av att få beskriva sin arbetssituation. Konsekvensen borde därför vara att dessa debattföreträdare också kräver slopande av de olika sekretessbestämmelserna i den offentliga förvaltningen. Yttrandefriheten handlar om att framlägga och agitera för politiska, religiösa, fackliga och andra opinioner. Extremvåldet på video propagerar enbart för ett meningslöst våld riktat mot medmänniskan. Våra sekretessbestämmelser inom den offentliga förvaltningen, som alltså också inskränker yttrandefriheten, är ofta utformade utifrån perspektivet att den enskildes integritet skall skyddas. En förhandsgranskning av det extrema videovåldet har också till syfte att skydda den enskildes integritet. Det finns många som tvivlar på sambandet mellan visat våld och utfört Mot. Andra hävdar att det finns en rak linje mellan film- och K428 videovåldet och våldet ute i samhället. Professor talar om våldets läroplan som en motsats till den som skolan skall utgå ifrån. Vem har rätt? Finns det ett samband mellan visat våld och utfört våld? Den frågan kan kanske inte besvaras rent ut utan en bakgrundsbild på den övriga delen av samhället. Den kristdemokratiska ideologin utgår ifrån att fostran och förmedlande av de värderingar som ligger i den kristna etiken är något som påverkar människors beteenden men hävdar också att det onda i tillvaron förmedlar värderingar som kan absorberas av medmänniskor - främst av barn och ungdom. Men därmed är inte sagt att allt som visas eller påvisas leder till imiterande beteenden. De flesta svenskar skulle reagera med avsky för en videofilm med extremt våld - med närgångna och utdragna scener av grovt våld mot människor eller djur - och inte med imitering av filmbeteendet. Man har en värderingsbakgrund som får dem att vända sig mot denna typ av våld. Men för en grupp ungdomar som inte fått någon etisk grunduppfattning, i alla fall inte i vidare mening - och den gruppen är i ökande - så kan det visade våldet i sig innebärande ett förmedlande av värderingar som kan sätta djupa spår. Inte är det osannolikt att filmerna med underhållningsvåld och filmer med detta extrema våld skulle kunna leda till ett slags idealisering av våldet så att utförandet av våldet för dem framstod som ett egenvärde. Precis som de flesta lärt sig att avvisa grovt och meningslöst våld genom inlärda värderingar så visar historien att det går att inlära värderingar som förhärligar våld riktat mot den enskilde medmänniskan. Visat våld kan leda till ett imiterat, verkligt utfört våld. Precis som visade goda insatser kan leda till att människor inspireras att själva utföra dem. Utifrån vår kristdemokratiska samhällssyn anser vi att den etiska utarmningen leder till att en idealisering av våldet lättare kan etableras. När bristen på ett etiskt grundmönster riktat mot det grova, meningslösa individinriktade våldet utbreder sig bland våra barn och ungdomar ökar också risken att samhället får ett grundmönster som idealiserar våldet. Och därmed kan sambandet mellan visat våld och utfört våld bli allt starkare i vårt samhälle. Sett ur detta perspektiv är underhållningsvåldet i våra vanliga filmer och videofilmerna med extremvåld något som får allvarliga samhälleliga konsekvenser. har blivit världens videotätaste land. Den explosionsartade utvecklingen har sprungit ifrån lagstiftningen. Därför har också de kommersiella krafterna lyckats utnyttja situationen. Extremvåld och underhållningsvåld är redan tillgängligt inom promenadavstånd för de flesta av hushållen i . Videovåldet har redan hunnit ge bestående negativa känslomässiga och psykiska effekter - inte minst hos många barn och ungdomar. På ett tidigt stadium har engagerat sig mot videovåldet och deltagit i kampanjer mot förekomsten av detta. Skälet har varit omsorgen om våra barn och ungdomar. När barnen, ibland ensamma, ser grovt våld på TV-skärmen, till och med autentiska mord med påträngande be- Mot. skrivningar, så leder detta till neurotiska reaktioner hos barnen. las också våldet till sexualiteten, kvinnor förnedras, torteras och dödas. minst denna koppling mellan våld och sexualitet är olycklig för barns syn på Den pornografiska inriktningen av dessa filmer vidarebefodrar också en förnedrande kvinnosyn, där kvinnan framställs som ett manipula De reaktioner som följer i spåren på det våld som dessa filmer står för är störd nattsömn, sängvätning, magont, ängslan och ojämnt humör för små barn. Även hos större barn kan sådana reaktioner förekomma. Men hos dem tillkommer ofta en flykt bort från verkligheten - ibland in i drogmissbruk. Och våldsreaktioner kan bli följden - videovåldet blir verkligt meningslöst våld ute på gatan. Det finns exempel på att sådana våldsfilmer varit förebilder för faktiskt genomfört våld. Vi kristdemokrater hävdar att problemet med videovåld inte skall ses som ett isolerat problem. I bakgrunden finns också störda familjerelationer och brist på förmedlade värderingar om vad som är rätt och sant. De sociala relationerna och fostrande inslagen i hem och skola torde vara betydelsefulla för att motverka den negativa effekt som film- och videovåldet ger. Det är därför viktigt att samhället ger stöd till en familjepolitik som ger föräldrarna ekonomiska resurser och tillräcklig tid för att skapa meningsfull och utvecklande samvaro med barnen. Den svenska skolan måste också förmedla etiska normer och värderingar till eleverna utifrån en klart angiven värderingsgrund - den kristna etiken och människosynen. Den lag som trädde i kraft angående videovåldet var visserligen ett steg i rätt riktning men har i praktiken visat stora brister. Besluten i frågan förändrar endast obetydligt situationen och i praktiken förbigås huvudproblemen. Det berättigade krav på en obligatorisk förhandsgranskning av de videofilmer som utbjuds till försäljning och uthyrning, vilket rests av ett flertal tunga organ och instanser - t. ex. och Skola och den socialdemokratiska partikongressen - förbigicks genom en hänvisning till en tillsatt utredning. Förhandsgranskning av offentlig visning av videogram jämställdes med biografföreställningar, men det står klart at den stora problematiken främst ligger på uthyrningssidan. Och det är de problemen för barn och ungdomar som snabbt måste åtgärdas. Den ständiga inlärningen till våld som sker i olika medier leder ofrånkomligen till att gränserna för det tillåtna vidgas. Det så uppenbara sambandet mellan underhållningsvåld och det verkliga våldet bör inte negligeras. Det är inte försvarbart att låta det meningslösa och barbariska våldet inympas i våra barn och ungdomar. Det är en kristdemokratisk uppfattning att förhandsgranskning av videogram och film, som försäljs eller uthyrs till allmänheten, är en nödvändighet utifrån den bakgrund som angivits ovan. Det vore också önskvärt att de försålda eller uthyrda videogrammen (filmerna), som godkänts, försågs med någon form av varudeklaration från en officiell instans. Ett sådant ansvar bör åvila biografbyrån. Varudeklarationen bör innehålla råd om visningen, beskrivning av förekomsten av våld eller skrämmande scener m. m. i filmen. På så sätt skulle t. ex. föräldrar ha en möjlighet att undvika att deras barn K428 indoktrineras av filmvåldet. Den politiska slutsatsen borde vara klar. Vi måste befria våra ungdomar från videovåldet. Det handlar inte om censur, det handlar om befrielse! Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att förslag till lag om förhandsgranskning av de filmer och videogram som försäljs eller uthyrs till allmänheten skyndsamt föreläggs , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att en sådan lag om förhandsgranskning bör innehålla krav på att godkända filmer och videogram åtföljs av en innehållsredovisning utfärdad av granskningsmyndigheten.