mot · GB02Fi214 · 1988-01-26 00:00:00 — Det har från vår sida vid åtskilliga tillfällen framförts kritik mot denna spekulationstillväxt, och det har befarats att börsen varit kraftigt övervärderad. Vpk-kraven om omsättningsskatt på aktiehandeln har genomförts, låt vara på en låg nivå, men utan synbart hämmande effekt på spekulationskarusellen. I finansplanen nämns att några omedelbara effekter rörande utvecklingen i efter börsfallet inte kan skönjas. Låt vara att det gått sedan nedgången inleddes, men den har stabiliserats något. Även om osäkerheten inför den ekonomiska utvecklingen främst i kan få följder även i vårt land, så finns det skäl att anta att det kraftiga börsfallet var en effekt av en högt uppdriven spekulation med kraftig övervärdering av börsen och då bör de långsiktiga konsekvenserna inte bli så dramatiska som många bedömare först trodde. I alla händelser är det så att börskarusellens influens på ekonomin kan begränsas genom ökad verksamhet och produktion inom den offentliga sektorns ram, samt med mera långsiktighet och planmässighet i ekonomin. Genom ekonomisk-politiska åtgärder som minskar spekulationskapitalet kan också börsens svängningar begränsas. Det bör ske genom beskattning/ indragning av medel till statskassan för utveckling av den offentliga sektorn. En indragning till som medger ökat finansiellt utrymme på grund av minskat lånebehov på samma sätt som skedde med engångsskatten kan ge den gemensamma sektorn medel för årliga investeringar i miljardklassen. Den alternativa konstruktionen av löntagarfonderna och den alternativa användning som vpk förespråkat skulle här ha medverkat till en sådan politik för utveckling av samhällsekonomin, som den nu med fondpengar genomförda påspädningen av spekulationsekonomin inte hade kunnat ske i samma utsträckning som blivit fallet. Det krävs nu att den ekonomiska politiken utformas utifrån dessa lärdomar av den tredje vägens löne- och vinstfilosofi. Den tredje vägen har i väsentliga delar varit kapitalets väg. Den ekonomiska politikens inriktning Regeringen skriver i sin finansplan att finanspolitiken måste vara fortsatt stram för att inte hota de förbättrade statsfinanserna. Det uttrycks som att det inte finns något utrymme för finanspolitiska äventyrligheter. Man avstår i budgetpropositionen från att föreslå någon av de väntade och behövliga reformerna. Syftet är att, som ovan redan beskrivits, sätta press på de anställda i avtalsrörelsen och därmed släppa fram ännu en period av mycket höga vinster. kommunisterna anser, i motsats till regeringen, att det finns Mot. utrymme för viktiga reformer och att dessa befrämjar den samhälls- Fi214 Vi anser dessutom att ökade löner på vinsternas bekostnad är fullt möjliga. Genom en rättvis beskattning och genom åtgärder mot övervinster kan ytterligare utrymme för reformer skapas. Mot bakgrund av att regeringen så hårt binder sin ekonomiska politik till låga löneökningar finns anledning att åter kritisera dessa teorier. Ingen förnekar att löner och priser har ett samband. Men det har inte det avgörande samband som påstås. Sambandet lön-pris-profit kan inte döljas trots mångårig borgerlig propaganda. Och inför årets avtalsförhandlingar har fackföreningsrörelsen mycket hårt avvisat det lönetak om som regeringen infört med hjälp av de borgerliga partierna. Även som hävdar att regeringen måste angripa de snabba prisökningarna. Vi anser att man främst måste angripa hyreshöjningarna och de ständigt ökande matpriserna. Det beslutade lönetaket avvisas återigen av vpk eftersom vi anser det vara en grov inblandning i avtalsrörelsen och ett sätt att på den gemensamma sektorns område smita från ansvar för verksamhetsförändringar som kan vara nödvändiga. Det resonemang som finns i finansplanen om att olika grupper inom samhället främst skulle kräva löner utifrån vad andra får och inte utifrån sin egen ekonomiska verklighet måste avvisas. Det finns mycket stora och lågt avlönade grupper som förtjänar rejäla lönelyft. Det lönetak som regeringen hävdar är dessutom ett snedtak där man uppenbarligen är beredd att ge mera åt redan högavlönade. Det finns anledning att anta att de offentliga arbetsgivarna och SAF nu går hand i hand i attackerna mot den solidariska lönepolitiken. Den s. k. krispolitikens bördor har inte burits rättvist. Tvärtom har vissa berikat sig på denna politik medan flertalet fått stå tillbaka. En politik för rättvisa och utjämning har sin utgångspunkt i hur lönekampen utvecklas. Utifrån löne- och anställningsvillkor kan den enskilde forma sina materiella levnadsförhållanden. Fördelningspolitiken har till uppgift att minska de skillnader som uppstår och främja en jämlik samhällsutveckling. Därför är det viktigt att föra en reformpolitik som kan tjäna främst de sämst ställda. Hit hör - vid sidan av ekonomiska förbättringar för den enskilde också utvecklingen av den offentliga sektorn. Den offentliga sektorns framväxt har varit till gagn för utjämning av levnadsförhållandena, inte minst vad gäller hälsotillstånd, utbildning, barn- och äldreomsorg. Viktiga delar av den offentliga sektorn har fått stå tillbaka och måste nu utvecklas. Landstingens och kommunernas verksamheter måste garanteras genom specialdestinerade bidrag för utveckling. Den kommunala skatteutjämningen är en del av denna politik som utjämnar mellan kommunerna och landstingen. För att nå ett kvalitativt lyft behövs dock tillförsel av medel för olika ändamål som föreslås av vpk i flera motioner. Ett viktigt inslag i fördelningspolitiken är skattepolitiken. Skattefrågorna utreds i flera utredningar. kommunisternas förslag till skattepolitik innebär minskade bördor för lönearbetare, barnfamiljer och pensionärer och ökat skatteuttag från stora inkomster, förmögenheter. bolags- och spekulationsvinster. Skatt efter bärkraft måste åter bli en grundprincip inom skattepolitiken. Vidare skall arbete beskattas lägre än kapital och spekulation. För det nu Fi214 aktuella budgetåret föreslår vi bl. a. en omläggning av skatteskalorna till förmån för de vanliga inkomsttagarna och ett beslut om att slopa matmomsen. En sänkning av densamma kan inledas med hjälp av ökade subventioner på viktiga livsmedel. En rad förslag på kapitalbeskattningens område och förslag av mera långsiktig karaktär framläggs i särskild skattemotion. Andra viktiga inslag i fördelningspolitiken är bl. a. en utvidgad föräldraförsäkring och kompensation till pensionärerna för devalveringsförluster och ett återinförande av friåret för pensionärer vid sjukhusvård. De regionala problemen måste lösas. Detta sker svårligen inom den oreglerade kapitalismens ram, eftersom det är just denna som skapat de regionala problemen. På samma sätt som förmögenheter, kapital och makt undan för undan koncentreras till ett fåtal, centraliseras undan för undan produktion och infrastruktur till vissa centra. Regionalpolitiken står därför inför viktiga avgöranden. En ny regionalpolitisk utredning har tillsatts och bland dem som ser problemen framkommer olika förslag till lösningar beroende på vilken orsaksanalys som görs. Faktum är dock att de stora insatser som gjorts inte kunnat vända utvecklingen. Ökad koncentration av kapital och verksamheter är en del av den kapitalistiska ekonomin. Detta måste inses. Flår krävs en politik med investeringsstyming och planering för att nå långsiktiga mål. Det finns stora nationalekonomiska vinster att göra om man slipper riva ned samhällsservice på ett ställe och bygga upp den på ett annat. En sådan politik kommer i vissa fall-men inte nödvändigtvis-i konflikt med kortsiktiga profitintressen. Men den politiska makten måste våga utmaningen för att inte reduceras till ett åsyna vittne till förfallet, och därmed förlora folkets förtroende. I denna politik kan som medel för utveckling av skilda regioner med fördel användas samhällsägda och kollektivt ägda fonder med ny inriktning. Löntagarfonderna i sin nuvarande form har som ovan nämnts spelat motsatt roll. Enligt regeringens budgetförslag kommer åtgärder på miljöområdet att presenteras . bör dock redan nu besluta om riktlinjer för den ekonomiska politikens förhållande till ekologin. En ekologisk-ekonomisk politik är inte bara möjlig utan också nödvändig. Den allvarligaste restriktionen för framtida samhällsekonomisk utveckling är ett fortsatt förstörande och förbrukande av ändliga resurser. Också på detta område står profitintressen på kollisionskurs med progressivt tänkande. Men det finns också ett förstelnat tänkande som följer invanda banor från industrialismens framväxt och som också är ett hinder för en alternativt anlagd ekonomisk politik i dessa avseenden. Ett industrisamhälle måste inte vara detsamma som naturskövling och ekologiska kriser. Medvetandet om sambanden och kunnandet växer undan för undan, men profitintressen hotar och fördröjer utvecklingen. Ett avancerat och utvecklat industrisamhälle skall enligt vår mening kunna ta de nödvändiga hänsynen till de ekologiska sambanden. Men för detta krävs skärpt lagstiftning och kraftiga miljöåtgärder för att stoppa skadlig verksamhet och städa efter gamla synder. På samma sätt som förslitningen av människor har ett mycket högt Mot. samhällsekonomiskt pris har miljöförstöringen det också. Den enda vägen Fi214 framåt för både människa och natur är en ekonomi som utgår från såväl materiella, sociala, kulturella som miljömässiga behov. Den ekonomiska politiken måste formas utifrån detta medvetande. En ökad förädling och återbruk av råvaror är en del av detta tänkande som i sin förlängning ger stora samhällsekonomiska vinster, både i form av arbetstillfällen och skonad miljö. Energipolitiken har stor betydelse för miljön. För att främja avveckling av kärnkraft och övergång till alternativa energislag krävs kraftåtgärder. Vi lägger därför också en särskild energiskattemotion med denna inriktning. rikedom kommer ur arbetet. Därför spelar makt- och ägandefrågor en central roll i samhället. Den avgörande makten över landets näringsliv och därmed produktion av mervärde ligger i privata händer. I takt med att de spekulativa inslagen i ekonomin ökar har de maktägandes handlande ifrågasatts av allt fler. Det framstår som helt klart att en avgörande samhällsförändring utifrån socialistiska värderingar inte kan ske med mindre än att människan får makt över sitt eget liv och sitt arbete. En nationalisering av affärsbanker, investmentbolag, finansbolag, kreditinstitut, privata försäkringsbolag och viss nyckelindustri är nödvändig som en första åtgärd för att nå dessa mål. Emellertid kan en kraftfull politik föras också under rådande förhållanden. Ett program för arbete åt alla bör upprättas innefattande såväl näringslivet som den offentliga sektorn. En allmän arbetstidsförkortning till sex timmars arbetsdag samt en reformerad arbetsmarknadspolitik med inriktning mot fler fasta arbeten i den offentliga sektorn i stället för provisorier bör genomföras. Den allt starkare transnationaliseringen av kapitalet och finansvärldens ökade makt och resurser hotar demokratin och möjligheterna för en självständig politik. De övergripande riktlinjerna för investeringspolitik och teknologisk utveckling måste bringas under demokratisk styrning. Därför föreslår vi att ett politiskt fackligt råd inrättas för att lägga fram dessa riktlinjer och tillse att storföretagens investeringsbeslut sker i överensstämmelse härmed. Riktlinjerna bör främst vara att stödja teknologisk utveckling som sprider kunskap coh motverkar elitism; att stödja produktionssystem som förbättrar hushållningen och förhindrar miljöskador; att skapa likvärdig utvecklingsnivå i alla landets regioner. I detta arbete måste man sträva att anlägga alternativa mått till BNP som grund för bestämmandet av vad som är ekonomisk utveckling. Den offentliga sektorn - ekonomi Samhällsekonomin har i vissa delar förbättrats. Men som ovan redovisats finns ett annat bakom den redovisade förbättringen. En stor del av de förbättrade finanserna har fått betalas av den offentliga sektorn vars tillväxt hämmats av den ekonomiska politiken. Det är en stor brist att regeringen i detta sammanhang inte kan precisera sina förslag till reformer. kommunisterna lägger fram förslag till årets riksdag som innebär en förstärkning av såväl verksamheter som ekonomi inom den offentliga sektorns ram. föreslås ekonomiska besparingar inom det militära försvaret, men också ökade satsningar inom civilförsvaret. Genom att anslå medel för vissa verksamheter skall en viss utveckling kunna garanteras, exempelvis på skolans område. Vi är starkt kritiska till att som regeringen gjort, propagera för en förbättrad situation vad gäller läromedlen, men sedan hävda att det är upp till kommunerna att lösa frågan. av besparingar som dikterats av den tredje vägens politik, är det att återföra en del av det som förlorats till den offentliga sektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar. Vpk föreslår på detta område en rad viktiga reformer ägnade att utveckla främst vård, omsorg och utbildning. Mot bakgrund av de angelägna behov som finns och den strategiska roll som den gemensamma sektorn har i ekonomin anser vi att det finns starka skäl att låta denna växa utöver den begränsning till konsumtionstillväxt som regeringen förordar. Ett rimligare mått är en 3-procentig utveckling med inriktning mot att tillfredsställa de särskilda behov som ovan nämnts. Grunden för vpk:s ekonomiska politik kan i korthet uttryckas så: - Demokratisk styrning av övergripande riktlinjer för ekonomins utveckling. Det innebär ett slut på bankers och storföretags maktmonopol över investeringarna. Demokratisk beslutsordning via valda representantskap och styrelser i de samhälleliga fonderna. - En ekologisk närings- och teknologipolitik som kan upphäva motsättningen mellan produktionssystem och natur. - En omfördelning av resurser i samhället till de breda folklagrens förmån. - Stärkt skolning och ökad social medvetenhet hos folkflertalet vilket gynnar både demokratin och den ekonomiska aktiviteten. - Större resurser till infrastruktur och offentlig sektor. - En teknologiutveckling som sprider makt och motverkar elitism. - Kortare arbetsdag för alla. Våra alternativa förslag till regeringens budget bildar steg i dessa strävanden. Vi vill omfördela delar av efterfrågan och konsumtion genom att beskatta kapital och spekulation till förmån för åtgärder för de sämst ställda, t. ex. genom att sänka mat- och hyreskostnaderna. Vi vill förbättra folkflertalets levnadsförhållanden genom att öka utbudet av offentliga tjänster och satsningar. Genom dessa åtgärder ökar inte med nödvändighet den privata konsumtionen. Ökningen av den offentliga konsumtionen belastar heller inte bytesbalansen på samma sätt. Större satsningar på skola, kultur, barnomsorg och regionalpolitik förbättrar infrastruktur och levnadsförhållanden i kvalitativ mening och i längden även den ekonomiska aktiviteten. Statligt engagemang för att snabbare utveckla spjutspetsteknologi verkar positivt både på effektiviteten och 1987/88 Fi214 möjligheterna att skaffa de breda folklagren makt över produktionsproces- Mot. Med denna inriktning görs resursanvändningen rationellare och infla- Fi214 Den internationella konkurrenskraften stärks. Den allmänna fördelningen av resurser och konsumtion blir socialt rättvisare. En flerårig budgetplan bör utarbetas för hur den ekonomiska politiken och budgetpolitiken skall medverka i dessa strukturella förändringar av de ekonomiska och sociala förhållandena. Detta bör ske i enlighet med ovan angivna riktlinjer för såväl den ekonomiska politiken som budgetpolitiken. bör eftersträvas en omfördelning av en summa motsvarande den årliga ökningen av BNP (ca i dagens penningvärde). För årets budget föreslås följande inkomster resp. utgifter utöver regeringens Mot. förslag till statsbudget Fi214 Utgifter Mi(j. kr. - Fasta jobb i kommuner och landsting 4 000 -Arbetsanpassning, handikappade 114 - Barnomsorg 2 505 - Barnbidrag 1 100 - Föräldraförsäkring 3 000 - Underhållsbidrag (höjda avdrag) 300 - Sjukförsäkring, avgiftsfria året 250 - Folkpension 1 500 - Ökat statsbidrag KBT 750 - Slopad matmoms (subventioner) 4 000 - Ökat fackför.avg.avdrag 300 - Datorutrustning handikappade 5 - Rot-program för skolan 500 - Stöd till dagspressen 25 - Rätten till ersättning för visning av konst 4 - Stöd till folkbibliotek 5 - Bidrag till fria dans-, teater- och musikgrupper 7 - Anslag till produktion av punktskrift 2 - Stöd till kulturtidskrifter 4 - Räntebidrag allmännyttan 400 - Utvidgat Rot-program 250 - Energibidrag och rådgivning 200 - Utökad prospektering 140 - Nationell utveckling av optiska datorsystem 50 Mot. - Regionalpolitik 400 Fi214 - Regionala fonder 1 700 - Aids () 25 - Mer resurser till invandrarpolitik 26,5 MILJÖ/ENERGI 5 318,4 - Alternativ energi 4 000 - Minskade inkomster från (produktionsavg.) Inkomster Milj. kr. Fastighetsskatt på industrifastigheter 1 200 Sänkta försvarskostnader 2 388 Halvering av ungdomslag 502 Halvering av inskolningsplatser 125 Höjd barnomsorgsavgift 2 500 Nedsättning av socialavgift 350 Anslag i budgeten för tillkommande Aktier förmögenhet (inkomst nästa budgetår) Förmögenheter i övr. 16 300 28 815 Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att med avslag på regeringens förslag i motsvarande del godkänner de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som i motionen förordas, 2. att med avslag på regeringens förslag i motsvarande del godkänner de allmänna riktlinjerna för budgetregleringen som i motionen förordas, 3. att med avslag på regeringens förslag i motsvarande del i avvaktan på slutliga förslag med anledning av kompletteringspropositionen och i enlighet med vad som i motionen anförts a) beräknar statsbudgetens inkomster, b) beräknar tillkommande utgiftsbehov, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utgiftsram för löneökningar, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utarbetandet av en ny ekonomisk strategi för arbetarrörelsen, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ekologisk-ekonomisk politik, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för regional utjämning, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nationalisering av affärsbanker, investmentbolag, finansbolag, kreditinstitut och försäkringsbolag, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att hävda det nationella oberoendet, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättande av ett fackligt råd för samhällsekonomiskt inriktade investeringar, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om principerna för en rättvis skatte- och fördelningspolitik, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den kommunala ekonomin och en långsiktig utbyggnad av den gemensamma sektorn genom utnyttjande av företagens likvida medel. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1987/88 Fi214