ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Jo43 · 1988-04-05 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo43 av och (vpk) med anledning av prop. 1987/88:93 om djurskyddslag, m. m. Användning av försöksdjur i vetenskapligt syfte skall begränsas. Om detta råder stor enighet. Djurförsök vid tillverkning av nya kosmetiska produkter saknar vetenskapligt syfte. Tillverkare av kosmetiska preparat söker introducera nya produkter i förväntan om högre vinst på dessa, än på dem som redan finns på marknaden. Denna strävan hos tillverkaren kan inte motivera att djur utsätts för lidande. Användaren av kosmetika söker uppnå självförtroende, attraktivitet och välbefinnade. Inte heller detta motiverar djurförsök. I djurförsöksutredningens betänkande anfördes att djurförsök för framställning av kosmetika inte förekommer i vårt land annat än i mycket begränsad omfattning. En verksamhet som knappast förekommer, och som därtill är etiskt oförsvarlig, borde kunna stoppas utan några som helst olägenheter. Regeringen anser trots detta att det inte går att förbjuda djurförsök på detta område . Skälet är bristen på alternativa testmetoder. Regeringen anser dock att så snart nya metoder finns tillgängliga bör det inte längre accepteras att kosmetika testas på djur. Om sådana testmetoder inte utvecklas inom rimlig tid - eller befintliga metoder av detta slag inte används - bör ett totalförbud mot djurtest övervägas. Vpk anser att ett förbud ska införas . Svenska folket klarar sig med befintliga kosmetiska preparat under den rimliga tid som det tar att utveckla testmetoder. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att förbjuda att kosmetika testas på djur. (vpk) (vpk)
mot · GB02Jo46 · 1988-04-05 00:00:00 — av och i (c) med anledning av prop. om djurskyddslag, m. m. Den stympning av hundar som svanskupering innebär är ett helt oacceptabelt ingrepp som görs av estetiska skäl och helt saknar veterinärmedicinsk motivering. Hundens svans är en fortsättning av ryggraden och har intim förbindelse med hjärnan. Hunden är ett socialt högt stående flockdjur där svansen är ett av de viktigaste organen för beteendemässiga kommunikationer. Även hundens balans och rörelser är beroende av svansen. Som framgår av ovanstående finns det många tungt vägande skäl för att förbjuda svanskupering på hundar. Däremot finns det inga hållbara skäl för att fortsätta med denna omotiverade stympning. Det finns också en stark folklig opinion mot svanskupering. I den presentation av förslaget till ny djurskyddslag som gjort har man framställt förslaget så att allmänheten bibringats den uppfattningen att kuperingsförbud skall införas i . Detta är dock en sanning med modifikation. Frågan skjuts och ett eventuellt förbud kan dröja . Föredragande statsrådet anför på s. 27 i propositionen: Jag anser därför att frågan om tillåtligheten av svanskupering bör lösas efter överläggningar med och . Som skäl för detta anför jordbruksministern bl. a. att det skulle vara svårt att kontrollera efterlevnaden om inte ett kuperingsförbud samordnas med och . Detta uttalande kan inte vara allvarligt menat. Var och en kan ju se om hunden har svans eller inte. Är hunden född i och registrerad i efter förbudsdatum har en straffbar handling utförts. Om avsaknaden av svans skulle vara medfött är även detta mycket lätt att kontrollera, då kupering alltid ger någon form av ärr. Om en svenskfödd valpkull kuperas i måste den också registreras där och den svenska uppfödaren förlorar den officiella uppfödarrätten. Beträffande kuperingsförbud i , så har man där redan beslutat om att införa ett sådant. Den norska lagstiftningen träder i kraft . Om tillsammans med är föregångare på detta område och inför kuperingsförbud kommer detta med all sannolikhet att påskynda införandet av ett förbud även i . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att införa ett nytt stycke i 10 § djurskyddslagen med följande lydelse: Det är förbjudet att genomföra svanskupering på hundar. () ()
mot · GB02Jo47 · 1988-04-05 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo47 av och () med anledning av prop. 1987/88:93 om djurskyddslag, m. m. I enlighet med lagutskottets betänkande 1984/85:39 beslutade om ett tillkännagivande till regeringen: På anförda skäl förordar utskottet att med anledning av motionerna ge regeringen till känna behovet av kraftfulla insatser från statsmakternas sida i syfte att få till stånd en ordning som innebär att på kosmetiska och hygieniska preparat anges om preparatet eller dess olika beståndsdelar testats på djur. Kosmetikatester på djur är den typ av djurförsök som flest människor tar avstånd ifrån. En rimlig begäran måste vara att man skall kunna välja i enlighet med sitt samvete när man köper läppstift eller schampo. Det här är således både en djurskyddsfråga och en konsumentfråga. Vi anser att uttalande om att få till stånd en ordning som innebär att på kosmetiska och hygieniska preparat anges om preparatet eller dess olika beståndsdelar testats på djur skall genomföras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande märkning av kosmetikaprodukter.
mot · GB02Jo48 · 1988-04-05 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo48 av och () med anledning av prop. 1987/88:93 om djurskyddslag, m. m. I propositionen redovisas högt ställda ambitioner att förbättra husdjurens villkor. Den nya lagen har dock karaktär av ramlag, varför erforderliga förordningar med detaljbestämmelser får stor betydelse för lagens genomslagskraft i praktiken. För den omställning som blir nödvändig för flera djurslag krävs både tid och forskning kring hur nya stallar och andra anordningar kan utformas. För att detta arbete skall bli bra och komma till goda resultat krävs att berörd myndighet - främst lantbruksstyrelsen - tillförsäkras erforderlig sakkunskap och expertis. Det har i den offentliga debatten ifrågasatts om styrelsen har sådan, liksom det hävdats att den kan behöva vissa förstärkningar av resurserna på detta område. För erforderliga forskningsinsatser torde i första hand i med professorerna anlitas, varför resursbehovet för denna institution särskilt bör beaktas vid fördelning av forskningsanslag inom SLU () och (Skogs- och jordbrukets forskningsråd). I propositionen talas beträffande kravet på betesgång för nötkreatur endast om mjölkkor. Vi utgår från att avsikten från regeringens sida är att även kalvar, gödkalvar och tjurar avses, dvs. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att tillgången på expertis inom lantbruksstyrelsen tillgodoses i samband med utarbetande av följdförfattningar till nya djurskyddslagen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av stöd till forskning vid i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kravet på betesgång skall avse all nötkreatur.
mot · GB02Jo49 · 1988-04-05 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Jo49 av m. fl. (s) med anledning av prop. 1987/88:93 om djurskyddslag, m. m. I 4 § djurskyddslagen sägs: Djur som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Med denna utformning omfattas försöksdjuren inte av kraven på god djurmiljö och möjlighet till naturligt beteende. Detta kan enligt vår mening inte vara rimligt. Även om försöksdjuren utsätts för plågsamma försök och i många fall lever ett kort liv bör de före försöket tillförsäkras samma goda miljö som andra djur. Det finns även försöksdjur som lever både fem och på institution. För dessa framstår det som än mer berättigat att kraven på god djurmiljö gäller även dem. De som använder försöksdjur brukar ofta framhålla vikten av att djuren är friska och vid god hälsa för att försöksresultaten skall bli tillförlitliga. Från deras sida borde det alltså inte föreligga något hinder eller motstånd mot att utforma stallar och andra anordningar på ett sätt som uppfyller kraven på god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i förslaget till djurskyddslagen att 4 § även kommer att omfatta försöksdjur. () ()
mot · GB02Jo54 · 1988-04-05 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo54 med anledning av prop. om djurskyddslag, m. m. Regeringens proposition 1987/88:93 angående djurskyddslag m. m. omfattar också pälsdjursuppfödning. Så som djurskyddslagen redovisas kan det ställa sig helt omöjligt med fortsatt pälsdjursuppfödning i vårt land. I propositionen står nämligen att minkar och rävar är rovdjur med stort rörelsebehov. När nu pälsdjur enligt propositionens förslag skall omfattas av de särskilda bestämmelserna till skydd för animalieproduktionens djur innebär detta att djurens naturliga beteende skall tillgodoses. Enligt propositionen bör detta föranleda en översyn av nuvarande riktlinjer för djurhållningen, bl. a. vad gäller förvaringsutrymmenas storlek. Enligt min mening är det angeläget att tillämpningsföreskrifterna även kommer att vara sådana att pälsdjursuppfödning är möjlig. Pälsdjursuppfödningen i bedrivs ofta i glesbygden. Näringen är - som all djurhållning - arbetsintensiv och kombineras ofta med familjejordbruk. - och som ett led i Landsbygd -87 och Landsbygd 90 - har expertis på landsbygdsutveckling genomfört otaliga temakvällar och kurser för att informera och inspirera fler att satsa på landsbygden och dess möjliga näringar. Pälsdjursuppfödning är en näringsgren i den mångfald av olika alternativ till sysselsättning på landsbygden som presenteras. Näringen är betydelsefull i . Den bedrivs från i söder till i norr och ger viktiga tillskott av arbetstillfällen på landsbygden. Utbildningen till pälsdjursuppfödare ligger inom ramen för gymnasieskolan och är förlagd till och . Därutöver anordnar lantbruksnämnderna i länen olika kurser för pälsdjursuppfödare. Många är sysselsatta inom och kring pälsdjursuppfödningen och hjälper därmed till att hålla landsbygden levande. av produktionen exporteras till ett värde av ca . Det är heller inte att förakta i sammanhanget. Pälsdjursuppfödningen är dessutom en nyttig länk i den ekologiska kedjan. Farmerna ligger ofta på obrukbar mark mellan åker och skog. Djurens föda består av avfall från fiske och slakterier. Fiskrens och slaktavfall, som annars skulle brytas ner på kemisk väg eller brännas, säljs till farmerna. är på det sättet en bra avfallsförädlare och en länk i den ekologiska kedjan. Även om det förslag till djurskyddslag som här föreligger tagits fram utan föregående utredning och av icke sakkunniga, är det angeläget att till lämpningsföreskrifterna blir sådana att det även går att bedriva Mot. 1987/88 pälsdjursuppfödning också i vårt land. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande pälsdjursuppfödning.
mot · GB02Jo57 · 1988-04-11 00:00:00 — av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:86 om särskilda regionalpolitiska insatser i m. m Skogsbruket är den näringsgren i norra inland som har de bästa förutsättningarna att utvecklas positivt. Inom område föreslår regeringen att beslutar anvisa 35 milj. kr. för tiden t.o.m. /91. Enligt regeringen är avsikten att medlen skall användas på samma sätt som motsvarande medel som föreslogs för i proposition 1987/88:64. I motion med anledning av Västerbottenspropositionen krävde vi att pengarna skulle användas till att utforma åtgärdsplaner, utföra projektering av skogsbilvägar och bedriva information om och samordning av olika projekt. För att genomföra dessa åtgärder krävdes ett samarbete mellan , skogsägareföreningarna, skogsbolagen och privata entreprenörer. Efter beslut i frågan har i samråd med det privata skogsbruket utarbetat sådana föreskrifter. Vi förutsätter att de medel som anslås till läns inre och östra delar används enligt samma principer som i . Det lokala inflytandet bör vara så stort som möjligt och åtgärderna främst riktas mot den enskilde skogsägaren och allmänningsskogarna. Från sysselsättningssynpunkt bör den lokala befolkningen prioriteras. Ytterligare anställningar inom administrationen bör undvikas, då det annars kan bli problem att efter treårsperioden avveckla verksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om användningen av de medel som anvisas för stöd till skogsbruket i inland. 1987/88 Jo57 () () () ()
mot · GB02Ju21 · 1988-04-05 00:00:00 — med anledning av prop. 1987/88:122 om ändringar i kriminal- och polisregisterlagarna m. m. I propositionen föreslås bl. a. att ett ADB-register över sakkunnigutlåtanden inrättas vid statens kriminaltekniska laboratorium. Syftet med det aktuella registret skall vara brottsbekämpning i vid mening och kunna utgöra en kunskapskälla om olika undersökningsmetoder. Enligt min mening bör avslå förslaget att inrätta detta register. Om syftet, som det anges i propositionen, är att registret enbart skall vara ett erfarenhetsregister behöver detta inte vara individrelaterat. Dessutom finns det enligt min mening en uppenbar risk för att otillbörligt integritetsintrång kommer kunna förekomma om ett register med så känsliga uppgifter som det föreslagna inrättas. I propositionen anges inte några övertygande motiv till att det därutöver skulle finnas synnerliga skäl att inrätta registret. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer jag att avslår propositionen i den del som gäller inrättande av sakkunnigregister vid statens kriminaltekniska laboratorium.
mot · GB02Ju28 · 1988-04-11 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ju28 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:120 om ändring i m. m. (straffmätning och påföljdsval m.m.) Lagrådet skriver i sitt yttrande över lagrådsremissen bl. kan det föreslagna, lagskrivningsmässigt väsentligt utbyggda systemet med en omskrivning av ett bibliskt talesätt sägas innebära att gammalt vin hälls i nya läglar. Lagrådets beskrivning bekräftar det intryck man som läsare får av propositionen, nämligen att det materiella innehållet i gällande rätt bara i marginell utsträckning kommer att förändras av lagförslaget. Det finns enligt vår uppfattning särskild anledning att uppehålla sig vid de principer som skall gälla när domstolarna vid straffmätningen tar hänsyn till tidigare brottslighet. Av vad föredragande statsrådet anför i den allmänna motiveringen ges intryck av att hon anser att lagförslaget innebär en reell skärpning av den bedömning som bör ske av återfallsbrott. Detta motsägs emellertid av skrivningarna under specialmotiveringen till 4 §. Där anförs: Den nya bestämmelsen som jag nu har föreslagit är inte avsedd att medföra en mer allmän straffskärpning vid återfall. Förutom att utjämna ojämnheter i tillämpningen bör en särskild straffskärpning för återfall endast komma i fråga i sådana fall där återfallssituationen framstår som särskilt anmärkningsvärd. Förutom återfall i synnerligen allvarlig brottslighet avses bl. a. upprepad och vanemässigt grov tillgreppsbrottslighet såsom exempelvis bostadsinbrott. Med allvarlig brottslighet menar propositionen att straffvärdet för såväl den gamla som den nya brottsligheten är minst omkring fängelse. Enligt vår uppfattning gör regeringen alltför långt gående avgränsningar kring de förutsättningar som skall gälla för att rätten vid påföljdsval skall beakta tidigare brottslighet. Vi anser inte heller att ett förverkande av villkorligt medgiven frihet skall utesluta att det dessutom sker en straffskärpning vid återfall. Enligt vår mening bör rätten när den bestämmer påföljden för ett brott även ta hänsyn till tidigare brottslighet också om denna vad gäller de enskilda brotten inte kan bedömas som allvarlig och även om det är stadgat lägre straff än fängelse . Även upprepade återfall i tillgreppsbrott som inte vanligen bedöms som grov, exempelvis stöld av eller ur bilar, skall kunna innebära en skärpning av straffet. Likaledes skall återfall i narkotikabrott som inte är att betrakta som grovt kunna innebära straffskärpning. Även när det gäller upprepade återfall i brott där straffet endast är satt till böter bör särskild straffskärpning kunna förekomma. Vad vi här har anfört om bedömningen av återfall i brott föranleder Mot. förändringar i utformningen av förslaget till 4 § samt i tillhörande motivut- Jll28 Det bör ankomma på utskottet att utforma dessa texter. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar om sådan ändring i 4 § förslag till lag om ändring i som vi har angett i motionen. () ()
mot · GB02Ju34 · 1988-04-11 00:00:00 — av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:137 om besöksförbud Under en följd av år har krävt att brottsoffrens situation mäste uppmärksammas på ett helt annat sätt än . a. har vi framhållit att varje person som är ett offer för våldshandlingar måste ha en absolut rätt att få skydd, hjälp och stöd. Ett av våra konkreta förslag har varit införande av besöksförbud. Enligt propositionen om besöksförbud får vid överträdelse väckas åtal av åklagare endast om målsäganden anger brottet till åtal eller åtal är påkallat ur allmän synpunkt. Förslaget innebär en återgång till målsägandeangivelse vilket togs bort 1982 för misshandelsbrott och 1984 för sexuella övergrepp. Beslutet att ändra åtalsreglerna skedde efter en intensiv debatt. Det framhålls att brott även av denna art främst riktade mot kvinnor skulle ligga under allmänt åtal. De motivsom legat till grund förden särskilda åtalsregeln ansågs inte längre hållbara. Regeringen uppdrog åt sexualbrottskommitté att se över regeln. Kommittén lade fram ett betänkande i vilket man föreslog att regeln skulle avskaffas. Av utredningen framgick att denna möjlighet för åklagare att väcka åtal ur allmän synpunkt använts i ytterst få fall. Som skäl för att slopa målsägandeangivelse angavs i utskottsbetänkandet att kvinnorna säkerligen ofta utsätts för påtryckningar att inte ange brottet. Dessutom framhölls att lägga avgörandet i åtalsfrågan på kvinnan försätter henne i en svår valsituation. Vi anser att samma argument som då framfördes för att lägga misshandel och sexuella övergrepp under allmänt åtal nu är lika bärande då det gäller överträdelse av besöksförbud. Risken är lika stor att kvinnan utsätts för påtryckningar. 1 1987/88. () () Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att överträdelse av besöksförbud skall ligga under allmänt åtal.
mot · GB02Ju35 · 1988-04-11 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju35 med anledning av prop. 1987/88:137 om besöksförbud Den framlagda lagtexten innehåller mycket vittgående bestämmelser om begränsningar av enskilda människors handlingsfrihet. Lagen innehåller rättssäkerhetsgarantier som i och för sig kan godtas. Den lagtext som utformats innehåller emellertid, genom att den utformats utan preciseringar, möjligheter för tillämpning av besöksförbud även i fall då sådana skulle te sig uppenbart stötande. Enligt lagtexten kan besöksförbud meddelas då person kan komma att bl. a. förfölja eller på annat sätt allvarligt trakassera den som förbudet avses skydda. En sådan bestämning skulle kunna åberopas av myndighetspersoner som i sin verksamhet har att emotta allmänheten och allmänhetens klagomål eller som har att lämna vård och socialt stöd till sjuka personer. Likaledes kan lagtextens vidsträckta formuleringar tänkas åberopas av fiskaliska byråkrater som av självklarhet utsätts för allmänhetens missnöje från tid till annan. Den tragiska företeelsen av rättshaverister inom skatterättens område får inte botas genom att allmänheten kan förhindras att söka upp tjänstemän som handlägger ärenden som rör den enskilde. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av propositionen uttalar sig för endera genom ändring i lagtexten eller eljest - att lagen under inga omständigheter får användas för att förhindra kontakt mellan företrädare för myndigheter och enskilda. 1* 1987/88.
mot · GB02Ju36 · 1988-04-11 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju36 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:137 om besöksförbud har i sina partimotioner 1987 och 1988 angående vardagsbrott" föreslagit att en ordning med besöksförbud skall införas. Det är därför med tillfredsställelse som vi har mottagit regeringens proposition i ärendet och vi anser att förslaget i sina huvuddrag har fått en lämplig utformning. På en punkt ställer vi oss emellertid kritiska till propositionen, förslaget att det är åklagare som skall fatta beslut om besöksförbud. Ehuru besöksförbud kan vara en, i förhoppningsvis sällsynta fall, berättigad åtgärd måste det betraktas och behandlas som en för den enskilde mycket ingripande åtgärd. Förbudet kommer att förhindra den enskilde att söka kontakt med viss person och kan också innebära ett förbud att vistas på vissa platser. Det är därför viktigt att beslutet om besöksförbud fattas under betryggande rättssäkerhetsgarantier. Enligt vår mening kan detta inte anses vara fallet om beslutet fattas utan domstolsprövning. Denna uppfattning delas också av ett stort antal av de remissinstanser som yttrade sig över den bakomliggande promemorian. Vi vill i detta sammanhang citera ur riksåklagarens remissvar: "Redan mot den nu angivna bakgrunden vill jag kraftigt understryka att frågan om att meddela någon besöksförbud bör handläggas vid domstol. Med en sådan ordning, vilken bör leda till att i första hand åklagaren skall föra talan om besöksförbud, vinns också fördelar såsom att det blir ett naturligt partsförhållande vid handläggningen och att erforderlig utredning i ett besöksförbudsärende kan ske enligt allmänna straffprocessuella regler. I promemorian anges som ett skäl mot domstolsprövning, att frågan om förbud kan behöva tas upp omgående efter en hänvändelse från brottsoffret i en akut situation. Enligt min mening har inte det skälet tillräcklig bärkraft. Jag förutsätter med den ordning jag förordar att domstol ges möjlighet att meddela interimistiska beslut. Det kunde också förtjänas överväga att öppna möjlighet att i sammanhanget utnyttja de jourdomstolar som skall inrättas till följd av de nya reglerna om anhållande och häktning. Vi ansluter oss till vad riksåklagaren har anfört och anser därför att den föreslagna lagen bör ändras så att det i stället för åklagare skall vara domstol som skall pröva frågor om besöksförbud. Eftersom det troligen emellanåt kan vara viktigt med ett snanbt beslut bör aet ges möjlighet att ansöka om förbudet vid jourdomstol. Det bör ankomma på utskottet att göra nödvändiga justeringar i lagen. Med hänvisning till vad sorn anförts hemställer vi att beslutar om sådan ändring i förslaget till lag om besöksförbud att det är domstol som har att pröva frågor om besöksförbud. () ()