mot · GB02Ju206 · 1988-01-19 00:00:00 — om anslag till polisväsendet, m. m. har allmänheten i medierna kunnat följa hur en formlig brottsvåg går över våra svenska samhällen. Våldet på gator och torg skildras i förskräckande nyhets- och reportageserier. Ungdomar som bekänner sig till en regelrätt våldskultur har fått framträda. Deras människosyn har fått de flesta att mer än häpna. Våldet och terrorn i hemmen, som i synnerhet drabbar barn och ungdom, har med all säkerhet skakat om många. Att ett tusental kvinnor, fyllda av ångest, ständigt är på flykt för att om möjligt nå en skyddande anonymitet, att en kvinna, , misshandlas till döds är uppgifter som chockerar. Detta och mycket annat visar verkligen att det behöver tas krafttag mot våldet . Det är emelleitid inte enbart våldsbrottens omfattning och karaktär som väckt allas uppmärksamhet. Formliga inbrottsraider, som uppdagas exempelvis efter sommarsemestern, har drabbat många, många familjer. Det är tydligt att narkotikabruket numera spridit sig ut i mindre svenska orter, där polisens resurser är alltför begränsade för att nödvändiga åtgärder mot narkotikabruket skall kunna vidtas. Det räder inte sällan en förvånansvärd diskrepans mellan de sociala myndigheternas åsikt om narkotikabrukets utbredning och den omfattning som polisen säger sig ha iakttagit. Tron på att samhällets sociala miljö och de materiella satsningar som gjorts skulle leda till att det blev allt mindre angeläget att så att säga ropa på polis har existerat i många kretsar. Det finns all anledning, enligt kds, att just via en trygghetsskapande familjepolitik och en normgivande skolpolitik ge barn och ungdom en motkraft mot våldet. Det är säkerligen också så att våldsvideoutbudet inspirerar en hel del ungdomar till brutalitet. Det är därför nödvändigt att videomarknaden saneras. Det måste emellertid stå klart för alla att välfärdspolitiken såsom den drivits inte lett till att trygghet och säkerhet och frihet från våld och brott kunnat breda ut sig. Verkligheten är den den är. Det är således oacceptabelt att på grund av något slags ängslan för att bli stämplad för att vilja utöka antalet poliser, indirekt utsätta människor för brott och våld. Det blir icke sällan barn och äldre som drabbas av en sådan underlåtenhet. Det krävs åtgärder för att stävja brottsligheten. Det behövs förvisso ett annorlunda samhällsklimat där synen på gemenskapen får utvecklas. Men även många punktinsatser har stor betydelse: Polisen bör i större utsträckning vistas ute bland allmänheten, inte bara i polisbilar. Förekomsten av polisuniformer är i sig ett brottshämmande inslag. Ungdomar (och även äldre för den delen) som vandaliserar bör i möjligaste mån åläggas att återställa det man fördärvat. Stimulera ansvaret att förhindra brottslighet bland allmänheten. har t. ex. den som försöker förhindra våldsbrott ingen skadeståndsrätt. Detta kan lätt åtgärdas med lagstiftning. Ge brottsoffren det kurativa, sociala och juridiska stöd som de behöver. Kriminalisera narkotikabruket och genomför en inköpsbegränsning av alkohol. Inför förhandsgranskning riktad mot det extrema videovåldet. Innehav av kniv och andra ting som uppenbart bärs i syfte att misshandla och skada, bör förbjudas på allmän plats. Skapa speciella straffpåföljder för återfallsförbrytare. Undersökningar visar att det är återfallsförbrytarna som i stor utsträckning står för den traditionella brottsligheten. Årets budgetproposition utökar antalet polistjänster med 150 stycken. Tjänsterna är till sin karaktär administrativa och enligt propositionen bl. a. föranledda av behovet av förkortad handläggningstid av asylärenden. Det är bra att handläggningstiden förkortas, men behovet av fler fältarbetande poliser finns trots det. Ytterligare 200 tjänster bör inrättas. Skadegörelse, brottslighet, våld och bedrägerier drabbar människor på ett sätt som är omöjligt att omräkna i kronor och ören. Det är emellertid alldeles entydigt så, att polisens arbete måste uppvärderas och antalet poliser måste öka. Det finns i detta sammanhang ali anledning att också påtala, att ett otillräckligt polisväsende givetvis ådrar medborgarna och samhället synnerligen dryga kostnader. Det är därför ekonomiskt försvarbart att utöka antalet polismanstjänster. Även antalet aspirantplatser på polisskolan bör utökas enligt förslag, dvs. med 20 polischefsaspiranter och en ökning av 100 övriga aspiranter utöver regeringens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att 460 polisaspiranter och 20 polischefsaspiranter skall antas för /89, 2. att till anslaget Bl. anvisar ett i förhållande till regeringen med 20 milj. kr. 3. att beslutar att tillsätta 200 nya tjänster för övriga polismän utöver regeringens förslag, 4. att till anslaget B4. Lokala polisorganisationen anvisar ett i förhållande till regeringen med 40 milj. kr. 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen i övrigt anförs om brottsbekämpningen. 1987/88 Ju206