mot · GB02Ub659 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub659 av m. fl. om en professur i internationell mödrahälsovård Massmediebilden av fattigdom och underutveckling i är huvudsakligen knuten till barnens nöd och den höga barnadödligheten. Denna massmediebild är emellertid bara en del av verkligheten. Vi vet att barn och kvinnor i reproduktiv ålder utgör av alla människor i tredje världen. Kvinnorna står närmast sina barn och fungerar i mycket som en dold armé av primärhälsovårdsarbetare, vars amning, omsorger, hygien, förståelse och motivation är avgörande för hälsosituationen för barnen. Kvinnornas egen hälsa blir då av avgörande betydelse. Barnens öden har rönt stor och berättigad uppmärksamhet, men det är förvånande hur litet uppmärksamhet och förståelse som runt om i världen ägnats u-landskvinnornas hälsosituation, vilken på ett så avgörande sätt är knuten till barnens överlevnad. Man beräknar att av tredje världens kvinnor aldrig får kontakt med mödravård, förlossningsvård eller över huvud taget hälsovård i samband med graviditet och barnsängstid. Släktingar, traditionella medicinmän och andra lekmän utsätter ofta dessa kvinnor för livshotande ingrepp i brist på rimlig hälsovård under hygieniska betingelser. Cirka en halv miljon kvinnor dör i u-land i graviditets- och förlossningskomplikationer, vilka varit möjliga att förebygga i nära nog samtliga fall. Detta motsvarar en jumbojetkatastrof med 250 förlossningskvinnor ombord dygnet runt och året om. Barn till kvinnor som omkommit i graviditets- eller förlossningskomplikationer löper risk att dö innan uppnådd femårsålder. De överlevande barnen går en mycket svår tid till mötes. Först har en i-landsopinion börjat växa fram, som tagit fasta på dessa fakta och sålunda belyst vår dåliga beredskap och vår bristande kunskap om realiteterna för u-landskvinnorna. Medan barnen länge varit i fokus för biståndet, har u-landskvinnorna mest varit målgrupp för barnbegränsande åtgärder. Om barns liv står på spel är det naturligt att man hyser skepsis till ensidigt bedrivna barnbegränsningskampanjer. Hittillsvarande svenska, enstaka insatser i sådana sammanhang har haft mycket begränsad framgång: , , och är exempel på detta. träder bilden klarare fram av u-landskvinnornas undermåliga hälsa, där familjeplanering är en viktig del i en mera omfattande mödrahälsovård. Med mödrahälsovård i detta sammanhang skall förstås hälsovård för den gravida kvinnan, kvinnan under förlossning, den ammande kvinnan och kvinnan med små barn. I finns ingen sammanhållen sakkunskap på detta område, men några svenska läkare har genom personliga forskningsinsatser i u-land gjort området känt och kunnat väcka intresse för internationell mödrahälsovård. En förutsättning för ett växande svenskt engagemang på detta område är att betingelser i skapas för att trygga denna resursbas. Detta skulle kunna ske genom att en institution uppbyggs för att stimulera forskning och kunskapstillväxt på området. tillsattes en kommitté av för att utreda mödrahälsa och mödrahälsovård i . En rapport avgavs till SIDA och publicerades , kallad Maternal Health Care and Developing Countries. 1986 publicerade WHO och ett gemensamt manifest betitlat Maternal care for the reduction of perinatal and neonatal mortality. Det framhålls att en ökad och förbättrad mödravård är en förutsättning för en förbättrad situation för det nyfödda barnet. Det har under den svenska utredningens gång påpekats vad skulle kunna göra för att förbättra mödravården och minska mödradödligheten bland u-landskvinnorna. Där föreslogs bl. a. att en resursperson, en expert på just mödrahälsovårdsfrågor, skulle placeras på en lämplig institution i för att därifrån forska, komma med idéer och förslag om hur denna ökade kunskap skulle kunna omsättas i rent praktiska biståndsinsatser från svensk sida. Utredningen betonade också vikten av att tillsammans med de olika hälsovårdsministerier diskutera den allvarliga situationen för kvinnorna. Ett slags samarbetsprogram måste till, där i-land och u-land tillsammans hjälps åt för att försöka komma till rätta med problemet. Det torde framgå av det anförda att problemkomplexet inom reproduktiv hälsa är ett mycket stort område som behöver bearbetas och utforskas för att man på bästa sätt skall kunna ge ett rationellt fungerande bistånd med inriktning på u-landskvinnans situation, särskilt hennes hälsotillstånd och överlevnadsbetingelser. Någon särskild tjänst för detta ändamål finns emellertid ännu inte i , och det blir i längden ohållbart att rekrytera personal och forskare från landstingssjukvården för att bedriva denna forskning och utveckling. Det synes därför vara mycket angeläget att en forsknings- och undervisningstjänst på professorsnivå tillskapas i syfte att möjliggöra en samlad svensk satsning på u-landsinriktad forskning och forskarutbildning inom mödrahälsovården. Det synes också angeläget att ämnesområdet knyts till en svensk klinisk och gynekologi och att klinisk verksamhet blir en del av professuren. Ett skäl till detta är att de utländska u-landsforskare som skall kunna ge forskarutbildning i sitt hemland, med stöd från företrädare för ämnesområdet i , är kliniskt verksamma läkare. Syftet med en sådan tjänst i är således att utveckla och värdera metoder för att förbättra kvinnors hälsa i u-land, med särskild tonvikt lagd på kvinnors hälsa i samband med graviditet, förlossning och amningsperiod. Olika möjligheter för institutionsanknytning och finansiering kan diskuteras. Finansiering av professuren skulle - om den ej kan inrättas i vanlig ordning genom äskande från medicinsk fakultet -1, ex. kunna delfinansieras genom , SIDA och SAREC. Möjligheterna till delfinansiering från fristående fonder och humanitära organisationer bör naturligtvis också prövas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om professur i internationell mödrahälsovård. () ()