mot · GB02Ub368 · 1988-01-26 00:00:00 — av m. fl. (m) om vissa gymnasieskolfrågor I vår partimotion 1987/88 angående utbildningspolitiken presenteras de ideologiska riktlinjerna för vår utbildningspolitik. I det sammanhanget behandlas också gymnasieskolan. I föreliggande motion framför vi vissa konkreta förslag som anknyter till dels det som anförts i partimotionen, dels frågor som berör årets budgetproposition. I budgetpropositionen aviserar utbildningsministern en rad översyner syftande till en ny läroplan för gymnasieskolan . Det som skall prägla den nya läroplanen är vad utbildningsministern anser vara viktigast för 1990-talets gymnasieskola, nämligen att kraven på kvalitet måste vara högt ställda. Det gäller innehåll, arbetssätt och arbetsmiljö vid såväl studieförberedande som yrkesinriktade linjer. Han fastslår vidare att gymnasieskolan är till för alla ungdomar och skall vara bra för alla. I den ambitionen finns enligt utbildningsministern ett villkor inbyggt, nämligen att gymnasieskolan då inte kan utformas lika för alla. Att studievägarna i gymnasieskolan nu blir mer likvärdiga skall inte betyda att deras olika utbildningsprofil suddas ut. Jämlikhetsbegreppet, som så starkt präglar utbildningspolitiken, utgår från allas lika värde och bygger på insikten att människor är olika, säger utbildningsministern. Vi delar utbildningsministerns uppfattning, som den här kommer till uttryck, när det gäller den framtida inriktningen av gymnasieskolan. I våra partimotioner angående utbildningspolitiken har vi under en lång följd av år framfört krav, som ligger i linje med utbildningsministerns nu framförda tankar. I vår partimotion anför vi sålunda att gymnasieskolans inriktning måste vara att erbjuda valmöjligheter och alternativ som passar den enskilde elevens intresseinriktning och begåvningsprofil. Av den anledningen får gymnasieskolan inte bli en förlängning av . Tvärtom behöver de olika linjerna i gymnasieskolan en tydligare målinriktning - mot ett bestämt yrke, en viss bransch eller fortsatta studier efter gymnasieskolan. När ungdomarna är i gymnasieåldern är det hög tid att de får ta itu med det vuxenliv som de i formell mening anses vara mogna för redan innan många av dem ens har hunnit lämna gymnasieskolan. Tydligt inriktade utbildningslinjer har, som vi ser det, stora fördelar. skapar en bra motivation hos eleverna att kunna se en direkt koppling mellan utbildningen och det mål den syftar till. Med en sådan utformning av gymnasieskolan är det viktigt och nödvändigt att olika utbildningars krav på förkunskaper både vad gäller djup och bredd klart anges. Bestämda förkunskapskrav bör sålunda uppställas för gymnasieskolans olika linjer. Det ger eleven rätt information om linjens karaktärsämnen och vad som krävs för att denne skall ha en rimlig möjlighet att klara studierna. De elever som av ett eller flera skäl behöver komplettera sina kunskaper före inträdet i gymnasieskolan skall erbjudas möjlighet till detta. Utrymme för sådana kompletteringsstudier kan lättare skapas om skolstarten sker redan . Vad vi här anfört bör ligga till grund för de kommande översynerna av gymnasieskolans inriktning . Beträffande förslagen till direktram och lilla ramen för budgetåren 1988/89, 1989/90 och 1990/91 delar vi föredragandes uppfattning i vad avser ramarnas omfattning. Vi kan också acceptera förslaget till omfördelningssätt, när det gäller vårdlinjen. Vi ställer oss däremot avvisande till förslaget att bibehålla prioriteringen av 16-17-åringarna vid antagning till vårdlinjen och sociala service-linjen. Föredragandes motivering till att inte slopa prioriteringen finner vi inte så stark att den tar över de nackdelar som vi påvisat i vår motion 1987/88 angående utbildningsfrågor inom hälso- och sjukvården. bör därför ge regeringen till känna att prioriteringen av 16-17-åringar vid antagning till vård- och social service-linjerna bör slopas. I budgetpropositionen 1986/87 aviserade utbildningsministern sin avsikt att återkomma till med förslag rörande planeringssystemet för gymnasieskolans studievägar. Något förslag kom aldrig och inte heller i budgetpropositionen 1987/88 berörs frågan. Vi har tidigare i kommittémotioner hävdat att ett planeringssystem, som bygger på av antagna sektorsramar är stelbent och svårt att hantera för kommunerna. Vi vill ha ett system som är bättre anpassat till kommunernas möjligheter att tillgodose elevernas förstahandsval. De förslag som SÖ och ÖGY 1986 presenterade borde kunna ligga till grund för ett förändrat planeringssystem. I huvudsak innebar förslagen att riksdag och regering endast skall besluta om en totalram för årselevplatser för riket, uppdelad på direktramen respektive lilla ramen och utan sektorsuppdelning. Fördelningen på län och kommuner skall, som görs, göras av SÖ respektive länsskolnämnderna. Den styrning som kan behövas bör endast avse enstaka linjeområden eller studievägar som kosmetologutbildning m. fl. mycket små och smala utbildningar. Vi anser att regeringen därför till /89 bör återkomma till med förslag till ett nytt planeringssystem för gymnasieskolans studievägar med den inriktning som här anförts. Föredragande statsråd säger i budgetpropositionen att det brådskar med en modernisering av den yrkesinriktade utbildningen i gymnasieskolan. Det är synpunkter som vi framhållit i våra motioner. I förra årets budgetproposition aviserade utbildningsministern att en proposition i ärendet skulle komma 1987. Det kom aldrig något förslag. säger han, att en proposition om en treårig försöksverksamhet är att vänta . Det är med förlov sagt en ovanligt valhänt hantering av ett ytterst viktigt och brådskande ärende. Vi finner nu inte anledning att ytterligare beröra vad som i budgetpropositionen sägs om det kommande förslaget. Vi konstaterar bara, att om antagit vårt förslag till en modernisering av den yrkesinriktade utbildningen i gymnasieskolan, hade den första årsklassen med ny utbildning varit ute i arbetslivet. Med regeringens förslag får förändringarna inte genomslag förrän tidigast omkring . I vår partimotion 1987 angående utbildningspolitiken och i en kommittémotion 1987 angående ungdomar i lära, praktik och arbete redovisar vi på nytt vår syn och våra förslag till inriktning och utformning av yrkesutbildningen i gymnasieskolan. Vi nöjer oss därför här med att föreslå, att lärlingsutbildning i dess nuvarande form även skall få omfatta utbildningar som erbjuds inom gymnasieskolans yrkesinriktade linjer. Detta bör ge regeringen till känna. I budgetpropositionen föreslås som försöksverksamhet att ett estetiskt biandämne skall skapas på skolor i tio kommuner, där underlaget på Hoch S-linjerna annars inte räcker till för mer än ett av de tre ämnena bild, dramatik eller musik. Vi kan inte acceptera förslaget. En konstruktion av detta slag - att göra ett estetiskt blockämne undervisning kan omöjligen gagna undervisningens kvalitet. En betydande risk för att lärarfrågan löses genom s.k. kvackning föreligger. Vi anser det vara bättre, att eleverna genom förnyat val får enas om ett av ämnena bild, dramatik eller musik. Endast så kan en kvalitativt god undervisning erbjudas. Förslaget bör sålunda avslås av . Undervisningen i svenska som andraspråk sker i utbyte mot timmar i den ordinarie undervisningen . Därvid får inget ämne falla bort. Av ämnet svenska får endast bytas ut. Betyg sätts inte i ämnet svenska som andraspråk i gymnasieskolan. SÖ, som har gjort en utvärdering av verksamheten, föreslår - bl. a. för att höja ämnets status - att gymnasieeleverna också skall kunna studera ämnet svenska som andraspråk helt eller delvis i utbyte mot ämnet svenska och/eller något annat ämne eller som utökad studiekurs. Betyg bör ges när eleven får två veckotimmars undervisning eller mer i svenska som andraspråk. Utbildningsministern säger nej till detta förslag. Vi anser att motiveringen för ett avslag inte är särskilt stark. Vid våra besök ute i landet har ständigt framförts, att svårigheterna att nå de elever som behöver undervisning i svenska som andraspråk, hänger ihop med att inget betyg avges och att betygen i de ämnen, från vilka timmarna tas, påverkas negativt av det lägre deltagandet i undervisningen. Av dessa skäl anser vi att skall besluta i enlighet med SÖ:s förslag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om gymnasieskolans inriktning , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att prioriteringen av 16-17-åringar vid antagning till vård- och social service-linjerna upphävs, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett nytt planeringssystem för gymnasieskolans studievägar, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att inget hinder skall föreligga att arrangera lärlingsutbildning som alternativ till den linjeutbildning som erbjuds inom gymnasieskolan, 5. att avslår regeringens förslag om försöksverksamhet med ett estetiskt biandämne på gymnasieskolans H- och S-linjer samt 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om svenska som andraspråk. (m) (m) () Hans Nyhage (m)