mot · GB02Ub362 · 1988-01-18 00:00:00 — av om skolans språkundervisning Förbindelserna mellan länder och folk ökar. För att vi skall klara oss i det alltmer internationaliserade samhället behöver vi kunskaper och färdigheter som är relaterade inte bara till den egna nationen eller kulturkretsen utan också till omvärlden. Många av livsfrågorna är av global natur och kan bara lösas i internationell samverkan. Det gäller att skapa förutsättningar för ökad förståelse för andra folkgrupper, kulturer och religioner. Ett ökande antal svenskar kommer att arbeta i företag, organisationer och myndigheter med internationella kontakter. Men även i många vanliga arbetsuppgifter överallt i samhället kommer det att ingå internationella moment av varierande karaktär. Det kan gälla att tala i telefon, skriva brev eller läsa bruksanvisningar med fackuttryck på främmande språk. Allt fler anställda inom serviceyrken, inte minst inom detaljhandeln och turistnäringen, kommer i kontakt med människor från andra länder. För att kunna sköta sina arbetsuppgifter måste de kunna förstå och helst tala främmande språk. De behöver också ha viss kännedom om andra kulturer och religioner. Även utanför arbetet vill människor i allt större utsträckning kunna ta del av informations- och kulturutbudet på främmande språk, såsom litteratur, tidningar och tidskrifter, film och television. Engelska är obligatoriskt språk i och på vissa gymnasieskollinjer t.o. m. årskurs 2 (A-språk). Franska eller tyska är tillvalsämne på högstadium och studeras som fortsättningsspråk i gymnasieskolan (B-språk). Franska elier tyska kan även vara nybörjarspråk i gymnasieskolan för dem som inte studerat språket i ; andra språk som spanska och ryska kan också vara nybörjarspråk i gymnasieskolan (C-språk). Det finns hos eleverna ett stort intresse för att studera språk. Ändå har statsmakterna krympt skolans resurser för språkundervisning. Försvagningen av undervisningen i B/C-språk i gymnasieskolan står i skarp kontrast till det ökade behov av språkkunniga tekniker, naturvetare och ekonomer som samfällt omvittnas. Behovet av människor med språklig grundutbildning utöver engelska är uppenbart. 1 1987188.3 sami Nr Ub362-366 Inför treårig studiegång i språk på teknisk linje m. m.! I betänkandet Försök med samordnad ingenjörsutbildning på mellannivå (Ds U 1987:12) föreslås att den pågående försöksverksamheten med en förlängning av den fyraåriga tekniska linjen med ett femte år i och förändras i vad gäller det fjärde och det femte året, vilka föreslås bli ersatta av 80-poängsutbildning i högskolan. Vidare föreslås på ett stort antal orter ny försöksverksamhet med bl. 80-poängsutbildning i högskolan som ersättning för fjärde året av fyraårig teknisk linje. Med anledning av den aviserade avvecklingen av årskurs 4 på den tekniska linjen har det fastställts en timplan för försöksverksamhet med sammanhållen årskurs 3 på teknisk linje. Den har följande provisoriska utformning: Timplan för försöksverksamhet med sammanhållen årskurs 3 på teknisk linje i gymnasieskolan 1 Av det angivna timantalet skall i årskurs 1 och 2 tillsammans minst 5 och högst 6 vtr anslås till praktik i skolverkstad (delad klass). Vid laboration delas klass eller grupp om elevantalet är lägst 17 i följande ämnen: Fysik (0,5 vte i årskurs 1, 1 vte i årskurs 2, 0,5 vte i årskurs 3) Kemi (0,5 vte i årskurs 1, 1 vte i årskurs 2, 0,5 vte i årskurs 3) Biologi (0,5 vte i årskurs 2 och 1 vte i årskurs 3) Teknologi (1,5 vte i årskurs 1, 0,5 vte i årskurs 2, 1 vte i årskurs 3) Elteknik (0,5 vte) Datakunskap (2 vtr) Som allmän riktlinje för språkstudier i gymnasieskolan gäller att elever bör studera de språk de väljer i årskurs 1 . Eleverna på den tekniska linjen studerar emellertid engelska och B- eller C-språk endast i årskurserna 1 och 2 och har - som framgår av den redovisade timplanen - inga språk alls i årskurs 3. Detta är en stor brist i teknikernas är rätta tidpunkten att fatta principbeslut om treårig studiegång i språk på gymnasial nivå för blivande tekniker. Till årskurs 3 på timplanen för teknisk linje bör föras engelska och i B- eller C-språk. bör till förfogande utgå. Veckotimtalet för årskursen blir därmed detsamma som för årskurs 1 av linjen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Normalt studeras på naturvetenskaplig linje två språk . På många skolor kan eleverna emellertid välja ett naturvetenskapligt specialämne (alternativämne om sammanlagt ) i årskurserna 2 och 3. De som väljer ett specialämne förlorar språk, dvs. det ena språket i sista årskursen. Åtgärder bör vidtas för att stimulera elever att välja detta språk som utökad studiekurs, t. ex. genom att betyget i ämne som valts som utökad studiekurs tillgodoräknas vid ansökan till högskoleutbildning (civilingenjörslinjer, läkarlinje m. En skicklig tekniker, naturvetare eller ekonom blir aldrig en god yrkesman om han eller hon saknar goda språkkunskaper. Det är inte lätt att efter gymnasieskolan klara omfattande språkstudier vid sidan av fortsatta studier. För blivande tekniker, naturvetare, ekonomer m.fl. är det därför viktigt att språkstudierna börjar , dvs. För att stimulera till val av lämpliga språkprogram i skolan bör utbildningsplanerna för högskolans civilingenjörslinjer, naturvetenskapliga linjer, läkarlinje, ekonomlinje m.fl. linjer som särskilt förkunskapsprov möjligt uppta tre årskurser engelska och tre årskurser B- eller C-språk från gymnasieskolan. Intressera elever för studier i främmande språk och på främmande språk! De som är språkintresserade får största möjlighet till språkstudier på den humanistiska linjen, i normalfallet tre moderna språk som vart och ett studeras . Med oförändrat timtal i moderna språk kan man på linjen också studera latin eller allmän språkkunskap. På linjen kan också grekiska väljas. Det är av stort värde för utvecklingen av den språkliga kompetensen i landet, om det vid varje större gymnasieskolenhet som omfattar humanistisk-samhällsvetenskaplig (HS) sektor inrättas helklass av humanistisk linje. På de treåriga linjerna bör eleverna kontinuerligt få öva sig i att inhämta information på ett främmande språk i samhällsorienterande eller andra ämnen. För att ta ett exempel, lärare i samhällsorienterande ämne som väl behärskar engelska eller lärare i engelska som är behörig att undervisa även i ett samhällsorienterande ämne bör kunna få undervisa delvis på engelska i ämnena samhällskunskap, historia och religionskunskap i vissa klasser. Härigenom blir det möjligt för språken att återvinna en del av de timmar som de vid tidigare timplansändringar förlorat. bör få i uppdrag att bedriva en aktiv försöksverksamhet med en förstärkt språklig utbildning på treåriga linjer i enlighet med vad som anförts. En alternativ, kompletterande kursplan för undervisning delvis på engelska i samhällskunskap, historia, religionskunskap eller andra ämnen bör göras. Konkretisera målen för språkundervisningen! Det finns ingen genväg till språklig kompetens, vare sig för den språkbegåvade eller för den som inte är särskilt språkbegåvad. Allra minst är detta fallet för den . Redan i måste man därför ta språken på samma allvar som man tar t. ex. matematiken och förklara uppbyggnaden av det system som man vill lära ut och hur det kan användas kommunikativt. Man bör i språkundervisningen eftersträva insikt hos eleverna om de språkliga sammanhangen. Om man i läroplan för jämför kursplanerna i matematik och engelska finner man att delmomenten i engelska är ganska diffusa och innehållslösa i jämförelse med matematikens. I gymnasieskolans läroplan för undervisningen i moderna språk möter man samma tendens som i läroplan för . De olika momenten i kursplanen för språk är konturlösa. Vidare kan man konstatera att målen för studierna i engelska, som eleverna studerat under sammanlagt nio eller , är densamma som för de kortare studierna i B-franska/tyska. En god regel när man fastställer mål för undervisning är att målen skall vara möjliga att beskriva, realistiska och mätbara. Det sista innebär att man skall kunna verifiera att man uppnått målet eller delar av målet. Att målen skall vara realistiska innebär bl. a. att de skall kunna uppnås med tilldelade resurser. Målen för språkundervisningen i gymnasieskolan bör variera beroende på om det är första, andra eller tredje språket som studeras. Målen för de olika språken behöver därför differentieras betydligt mer än . De behöver också göras mer konkreta. Av läroplanen bör klart framgå vad som skall studeras och till vilken nivå. Målen skulle bli mycket mer uppmärksammade om de definierades bättre och om det i flertalet fall gick att mäta om man uppnår dem. Det är också viktigt att eleverna i skolan har klart för sig syftet med sina språkstudier. Om syftet blir klarlagt blir det lättare att uppfylla de krav som ställs för att nå målet. Regeringen bör uppdra åt att vidta åtgärder för att åstadkomma beskrivningsbara, realistiska och mätbara mål för undervisningen i språk. Utforma modeller för en mer individualiserad språkundervisning! Språkgrupperna är i många fall alldeles för stora - upp till 30 elever. Det är nödvändigt att finna sådana organisatoriska former för språkundervisningen att antalet elever i språkgrupperna kan variera beroende på vilken färdighet som skall övas. Vidare är det angeläget med flexibla elevgrupperingar inom ramen för en hel årskurs om 3160 eller 3190 studerande av visst språk för att åstadkomma arbetsformer som passar den enskilde eleven. Det behövs ett intensifierat försöks- och utvecklingsarbete med bl. a. grund- och tilläggskurser. bör få i uppdrag att utforma modeller för en mer individualiserad språkundervisning i gymnasieskolan med utgångspunkt i de resurser som inom ramen för gällande statsbidragsbestämmelser bör finnas tillgängliga för språkundervisning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om komplettering av den försöksvisa timplanen för årskurs 3 av teknisk linje med tid för moderna språk utan att detta behöver få negativa timplaneeffekter för årskurserna 1 och 2 av linjen eller för övriga treåriga linjer, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förkunskapskrav i språk för vissa utbildningar och om tillgodoräknande av betyg i frivilligt studerat språk vid ansökan till högskoleutbildning, 3. att hos regeringen begär att får i uppdrag att bedriva en aktiv försöksverksamhet med en förstärkt språklig utbildning (språkgymnasium) på treåriga linjer i form av integration mellan främmande språk och icke-språkliga ämnen i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att hos regeringen begär att får i uppdrag att vidta åtgärder för att åstadkomma beskrivningsbara, realistiska och mätbara mål för undervisningen i språk i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att hos regeringen begär att får i uppdrag att utforma modeller för en mer individualiserad språkundervisning i gymnasieskolan med utgångspunkt i de resurser som inom ramen för gällande statsbidragsbestämmelser bör finnas tillgängliga för språkundervisning. () () () ()