mot · GB02A420 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :A420 om sänkt arbetsgivaravgift för hotell- och restaurangverksamheten i beslutade genom lag om nedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i (SFS 1983:1055) att verksamhet som huvudsakligen är att hänföra till gruvverksamhet, tillverkning, produktionsvaruinriktad partihandel, uppdragsverksamhet eller hotell-, pensionatsoch campingverksamhet skulle vara berättigad till en nedsättning av arbetsgivaravgiften . Lagen tillämpas fr. o. m. . En ytterligare förutsättning är att driften sker vid fast driftställe inom länet. Kommuner, statliga myndigheter samt statliga verk undantas från nedsättning. Enligt proposition 1983/84:38 s. 8 skall Standard för svensk näringsgrensindelning (SNI) ligga till grund för bedömningen om verksamheten är nedsättningsberättigad eller ej. I det fall att arbetsgivaren bedriver verksamhet inom fler än en näringsgren är det den verksamhet som har störst omfattning som bestämmer den näringsgrenskod som arbetsgivaren tilldelas. Ovanstående bestämmelse hade till följd att en del företag inte erhöll nedsättning på grund av att en del av verksamheten var nedsättningsberättigad men inte den huvudsakliga. I proposition 1984/85:115 s. 85 tas detta problem upp samt att detta skapat snedvridningar i konkurrensen mellan bl. a. nedsättningsberättigad huvudsaklig hotellverksamhet och icke nedsättningsberättigad. Genom förordning om ändring av förordningen (1983:1056) om nedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i (SFS 1985:650) medgavs även arbetsgivare som bedrev nedsättningsberättigad verksamhet i mindre omfattning nedsättning för denna efter särskild prövning. Denna förordning tillämpas fr. o. m. . Motiveringen till de sänkta arbetsgivaravgifterna anges i specialmotiveringen till propositionen 1983/84 s. 69. Syftet är att stärka näringslivet i genom att kompensera för vissa merkostnader i regionen. Därigenom skapas möjligheter till ökad sysselsättning och stimuleras till nyetableringar. Den således förbättrade konkurrenssituationen kan i sin tur leda till utökad försäljning och produktion. Turistverksamheten anges ha stor betydelse för sysselsättningen. Det anges att det inte finns någon SNI-kod som enbart omfattar hotellanläggningar för turism utan att turism ingår som en del i näringsgrenen hotell-, pensionats- och campingverksamhet. På grund av att det inte är möjligt att särskilja de hotell där turistverksamheten dominerar, med befintliga administrativa system, är det lämpligt att låta Mot. samtliga hotellrörelser samt pensionats- och campingverksamheter ingå i A420 den nedsättningsberättigade gruppen. Det anges vidare att SNI-koden inte är helt utslagsgivande utan man skall se till den faktiskt bedrivna verksamheten. Skulle verksamheten ha förändrats så påverkar detta rätten till reduktion. Det kan anmärkas att det inte anges i propositionen vad som avses med turism eller hotell- och pensionatsverksamhet. Det finns ej heller, i alla fall såvitt jag vet, angivet vad som är hotell- resp. pensionatsverksamhet. 1 proposition 1984/85:115 motiveras möjligheten för företag som ej huvudsakligen bedriver nedsättningsberättigad verksamhet att få reduktion för den ej huvudsakliga verksamheten såvitt den tillhör ovan angiven verksamhet. På s. 85 anges att ändringen är till för att undvika en snedvridning av konkurrensen på lokal marknad. Medgivande bör lämnas då konkurrenspåverkan bedöms vara av mer betydande omfattning och då den konkurrensberättigade verksamheten är möjlig att avgränsa från företagets verksamhet i övrigt. Nedsättning medgavs för hotell-, pensionats- och campingverksamhet fr. o. m. den . som då administrerade den reducerade arbetsgivaravgiften tolkade regelverket mycket liberalt. Hela verksamheten som bedrevs av företag som tillhörde SNI-kod h, p o c medgavs nedsättning. Detta skedde även för det fall att ett hotell drev en kombination av hotell- och restaurangverksamhet trots att restaurangverksamheten var den huvudsakliga verksamheten. Utslagsgivande var den kod som angivits i arbetsgivarregistret som förs för debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter. Anmärkas skall att företaget inte gjorde någon ansökan eller dylikt utan reduktionen gjordes administrativt från myndighetssidan. och därmed de lokala skattemyndigheterna övertog administrationen av avgifterna. I samband med en revision som i företog vid hotellföretag i uppdagades att man inte hade gjort någon uppdelning av huvudsaklig verksamhet och om denna var berättigad till nedsättning eller ej. Ett flertal företag hade fått nedsättning för restaurangverksamhet som de bedrev trots att denna var av större omfattning än hotellverksamheten. Bolaget var således enligt och lokala skattemyndigheten åsatt fel SNI-kod. Så är fallet med Ferrum, , , , , m. fl. SCB anger att den ideala klassificeringsvariabeln är förädlingsvärdet, vil- Mot. ket definieras som ersättningen till produktionsfaktorerna kapital och ar- A420 Förädlingsvärdet beräknas som summan av nettovinst + avskrivningar -t- total kostnad för arbetskraft. Vidare skall vid klassning hänsyn tas till samtliga aktiviteter som bedrivs. I de fall ett företag bedriver flera verksamheter och det är svårt att beräkna ett förädlingsvärde för var och en av dessa används ofta uppgifter som produktionsvärde, försäljningsvärde, omsättning eller sysselsatta per näringsgren som ersättningsvariabel för förädlingsvärde. I SCB:s kommentar till publikationerna Meddelanden i samordningsfrågor MIS 1975:4 och MIS 1977:9 anges s. II att då information saknas om fördelning mellan hotell- och restaurangverksamhet skall följande gälla. Företag som driver kombinationen hotell- och restaurangverksamhet, där hotell- och restaurangverksamheten bedrivs på samma adresser skall kodas SNI 63201 (hotell-, pensionats- och campingverksamhet). Exempelvis har i revisionspromemoria nr 86034 av 198609-23 avseende angivit på s. 10: Enligt SCB:s nuvarande anvisningar för åsättande av SNI-kod skall bolaget ha SNI-kod 63201 (h, p o c). Vår uppfattning är att bolaget enligt huvudsaklighetsprincipen borde åsättas SNI-kod 63100 (restaurangverksamhet). Bolagen får nu retroaktivt inbetalda avgifter jämte restavgift om samt tilläggsavgift. Till följd av den förändrade tillämpningen har bolagens årskostnader ökat med mellan 93 000 och 1 milj. kr. Detta är en kostnad som tillkommer och som är avhängig av antalet anställda och lönenivån. då bolagen budgeterade hade de ej anledning att räkna med den förändrade tillämpningen utan utgick från personalkostnadsnivån, vilket påverkade investeringar, prissättning samt personalrekrytering. Ej heller reserverades medel i budget för en oförutsedd avgift när det gäller arbetskraftskostnaderna. De investeringar sorn gjorts under 19841986 har utgått från en given kostnads- och intäktsbild. Till följd av låg lönsamhet för branschen, samt för hotellföretag i i synnerhet, leder de ökade personalkostnaderna nödvändigtvis till personalinskränkningar. Till följd av den tidigare lägre avgiften bereddes företagen ett investeringsutrymme som framför allt utnyttjades i fasta anläggningar. På grund av sin karaktär, ombyggnader, renoveringar etc., kan de kapitalkostnader som dessa medfört nu vid ett svårare ekonomiskt läge inte göras ogjorda. Därmed kvarstår dessa höga kapitalkostnader i företagen. Risken är att man tvingas att reducera personalkostnaderna, vilket naturligtvis påverkar konkurrensläget negativt, eftersom servicen försämras. retagen inom branschen har redan rekryteringsproblem vad avser utbildad Mot. arbetskraft för branschen. En åderlåtning av yrkeskåren genom uppsäg- A420 ningar skulle allvarligt försämra läget ytterligare då många tvingas söka sig till andra regioner. Naturligtvis skapar uppsägningar oro och personliga problem för dem som sägs upp. De 5 8 milj. kr. som beräknas drabba hotellföretagen i kommer framför allt att sparas genom personalinskränkningar. kan två restauranger som ligger sida vid sida ha olika personalkostnader på grund av att den ena ingår som en mindre del i en hotellverksamhet. För hotellrörelser föreligger ej samma problem, eftersom i princip all hotellverksamhet är nedsättningsberättigad. Uppdelningen på hotell- resp. restaurangverksamhet är egentligen främmande för den som driver hotell. Restaurangverksamheten ses som en del av hotellverksamheten och inte som en fristående del. Eftersom restaurationsverksamheten oftast har lägst lönsamhet på grund av höga kostnader, personal-, råvaru-, el- och vatten m. m. kan följden av nuvarande tillämpning bli att restaurangverksamheten reduceras eller läggs ner. För de företag som har en restaurang med låg lönsamhet men där den av skattemyndigheterna anses utgöra huvudsaklig verksamhet är det förmånligt att reducera verksamheten, främst genom personalinskränkningar, för att ingå som en mindre del och därigenom få lägre sociala avgifter. Man kan även förvänta sig att verksamheten delas på flera bolag i syfte att få restaurangverksamheten att utgöra gentemot hotellets . Genom den artfrämmande uppdelningen på restaurang- resp. hotellverksamhet får man en argumentering om till vilket område verksamheterna skall räknas. Skall hotellfrukosten räknas som restaurangverksamhet? Skall hotellet, som till stor del bedriver konferensverksamhet, med överenskommelse om en klumpsumma för logi, konferenslokaler och mat, anses bedriva pensionatsverksamhet? Skall administrativ personal anses hänförlig till viss del av verksamheten eller skall den proportioneras, i så fall efter vilka kriterier? Turistbranschen är expansiv, har goda utvecklingsmöjligheter samt ger många arbetstillfällen till en förhållandevis låg investeringsnivå. Man kan räkna med att hotell- och restaurangbranschen genererar en och en halv gång så många arbetstillfällen som traditionell tillverkningsindustri vid given investeringsnivå. Turistverksamheten omfattar resandet, boendet och måltider. Det är därför naturligt att möjliggöra en expansion av turistverksamheten genom att satsa på den del av semestern som är den vanligaste aktiviteten måltiden. För att undvika ovanstående konsekvenser och problem samt framför Mot. 1987/88 allt för att stödja turistverksamheten bör nedsättning medges för hotell-, A420 pensionats-, camping- och restaurangverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen tili känna vad i motionen anförts om hotell-, pensionats-, camping- och restaurangverksamhet i .