mot · GB02Fi603 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Fi603 av m. fl. (c) om personliga investeringskonton m. m. har sparandet i kraftigt försämrats. Vårt totala sparande har fallit med av BNP . Tillväxttakten i den totala kapitalstocken har varit låg vilket påverkat BNP-tillväxten negativt. har en viss återhämtning skett. Situationen är dock långt ifrån tillfredsställande. Det totala finansiella nettosparandet har i under en lång följd av år varit svagt. minskade det offentliga sparandet kraftigt. Sparandet i den privata sektorn kunde inte kompensera för denna minskning. Det totala finansiella sparandet, vilket definitionsmässigt är lika med bytesbalansen, blev negativt och har så förblivit i stort sett , med ett par undantag. 1983 slog den kraftiga devalveringen igenom. Exporten gick upp, importen ned och bytesbalansen blev tillfälligt positiv. 1986 kom den omvända oljechocken. Kombinationen av sänkta världsmarknadspriser på olja och sänkta dollarkurser förbättrade kraftigt handelsbalansen. Utrikesaffärerna förbättrades med eller av BNP. Underskottet i bytesbalansen på vändes till ett överskott. Finansiellt sparande I privat och offentlig sektor samt bytesbalans 19701986 Källor: och 1986. 1' 1987/88. Årets finansplan förutspår en kraftig försämring av sparandet under Mot. Bytesbalansunderskottet förutspås bli minus om Fi603 de genomsnittliga löneökningarna hamnar på . Det är anmärkningsvärt att de positiva effekter på ekonomin som devalvering och oljeprissänkning gav har ätits upp så snabbt. Det pekar på allvarliga strukturella problem i den svenska ekonomin. har nettohushållssparandet kraftigt minskat. Det är negativt, d. v. s. hushållen använder sparade pengar eller lånar till konsumtion. Denna minskning har uppträtt trots en onormalt hög realränta , vilket borde stimulerat till ökat sparande. Dessutom har hushållens reala inkomster ökat, marginalskatterna minskat och ränteavdragsbegränsning införts vilket borde ge ytterligare stimulans för ökat sparande. Det är framför allt det reala sparandet i bostäder, fritidshus och varaktiga konsumtionsvaror som försämrats . Det finansiella sparandet har ej kunnat kompensera för detta bortfall. har detta istället varit negativt. Förklaringar till minskningen som har uppgivits är ett uppdämt behov av hushållsinvesteringar i kapitalvaror samt att förmögenhetstillväxten i aktier och fastigheter minskat behovet av finansiella reserver. Hushållssparandets utveckling kan avläsas i diagrammet nedan. Hushållen: Sparkvotens utveckling 19701986 % av disponibel inkomst Nettosparkvot Real sparkvot Finansiell sparkvot Källa: 1970 1983/Finansräkenskaperria, SCB 1984-1986 (1986 prognos)/ Nationalräkenskaperna. Flushållens nettosparande består av två komponenter: realt och finansiellt sparande. Det reala sparandet består av hushållens investeringar, huvudsakligen i små- och fritidshus. Det finansiella sparandet består av hushållens bankinlåning, placeringar i värdepapper och privat pensionssparande m. m. reducerat med hushållens ökade skuldsättning. Hushållens sparkvot anger nettosparandet i förhållande till den disponibla inkomsten. senare del försämrades det offentliga sparandet kraf- Mot. tigt inte minst på grund av omfattande åtgärder på arbetsmarknadens om- Fi603 har sedermera sparandet i staten förstärkts. Sparandet i den offentliga sektorn är nu positivt men försämrades något innevarande år till följd av att pengarna från den s. k. engångsskatten influtit , men ej . med stort statligt finansiellt underskott kompenserades detta i viss mån med sparande i företagssektorn. En allt större del av sparandet och därmed ägandet överflyttades till finansiella institutioner i det privata näringslivet: Finansiella placeringar blev mer lönsamma än produktiva investeringar. Börsbolagen gav sig in på aktiemarknaden och penningmarknaden. Korsvist ägande där stora börsbolag äger varandra har blivit allt vanligare. Investmentbolagen tar en allt större del av ägandet i näringslivet. Diverse fonder inom bankväsendet och försäkringsbolagen äger i allt större utsträckning aktier. Sparandet och förmögenhetsuppbyggandet har med andra ord under skett i privata och statliga institutioner medan hushållssparande! varit lågt eller t. o. m. negativt. Detta har bidragit till en förmögenhetskoncentration till privata och offentliga institutioner. Decentraliserat ägande har missgynnats. Det svenska sparandets sammansättning Finansplanen har underlåtit att presentera någon sparbalans. förutspår dock att sparbalansen kommer att se ut enligt nedan: Finansiellt sparande i olika sektorer. (Miljarder kr. löpande priser, ) Sorn synes är det finansiella sparandet i icke-finansiella företag lågt till följd av investeringsverksamhet. Detta sparande kompenseras inte av det positiva sparandet i offentlig sektor och den finansiella sektorn. Vi måste låna utomlands och får därför ett bytesbalansunderskott. Det finansiella hushållssparande! Det är att notera att en hushållssparkvot på (dvs. att hushållen sparade av sin disponibla inkomst) skulle ge ett överskott i bytesbalansen. Sparandets betydelse för ekonomin Mot. Sparandet i ekonomin är i princip ett uppgivande av konsumtion för en ökad konsumtion . Sparade medel används för uppbyggande av infrastruktur, näringsliv och bostäder för att kunna ge en högre produktion att använda till privat eller offentlig konsumtion. När sparandet är lågt stiger priset på pengar, dvs. Detta höjer lönsamhetskraven för investeringar i det privata näringslivet. En investering måste ge en riskpremie för att anses lönsam i förhållande till investeringar med låg risk som t. ex. statsobligationer. Följden av för lågt sparande blir därmed att färre investeringar blir gjorda, tillväxten sjunker, arbetslösheten ökar, det framtida konsumtionsutrymmet minskar. För att kunna bygga ut kapitalstocken vilket genererar tillväxt krävs med andra ord ett sparande. En kapitaltillväxt i industrin är oftast delvis lönefinansierad och ger därför ett relativt stort negativt finansiellt sparande i denna sektor. Ett positivt sparande i andra sektorer i ekonomin måste kompensera för detta. Hushållssektorn och den offentliga sektorn är huvudalternativen. Vilken sektor man föredrar att sparandet skall ske i är en ideologisk fråga. Enskilt sparande bättre än kollektivt sparande anger som målsättning att förbättra den konsoliderade offentliga sektorns sparande. Detta sparande anser man är nödvändigt för att finansiera investeringar i industrin. Sparandet i den offentliga sektorn är traditonellt mycket viktigt i . Den socialdemokratiska strategin har i hög grad varit att överflytta sparandet från den privata till den offentliga sektorn med tydlig avsikt att få en större politisk kontroll över investeringarna: Den offentliga sektorn har i ett längre perspektiv kraftigt byggts ut. Investeringar i bostäder och service har i hög grad skötts inom den offentliga sektorn. Socialförsäkringssystemet pensionerna, arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäkringen m. fl. har flyttats över i statlig regi. Investeringar i näringslivet har genom löntagarfonder, AP-fonder, investeringsfonder, investeringsbank och förnyelsefonder i allt större grad styrts av samhället. Ytterligare delar av pensionssparande! fördes över i offentlig regi genom engångsskatten. Det finns dock inte, enligt vår mening, något egenvärde i ett sparande genom statliga budgetöverskott, ej heller i ett sparande i socialförsäkringssystemet (annat än för att utjämna avgiftsuttaget över tiden). Ett starkt hushållssparande däremot är ett alternativ som fyller flera syften. För det första ger det hushållen ekonomisk trygghet att ha en stor finansiell buffert. För det andra ger ett sparande i egen bostad, aktier, vinstandelsfonder och i eget företag en positiv makt- och ägandespridning i samhället. För det tredje har de skatter som ligger till grund för det offentliga spa- Mot. randet en snedvridande effekt på samhällsekonomin. Ett offentligt sparan- Fi603 de kräver ett större skattetryck. För det fjärde innebär ett lågt sparande i hushållssektorn definitionsmässigt en högre konsumtion och därmed en större risk för överhettning med en ökad inflation som följd. En hög konsumtion ger inte minst en press nedåt på bytesbalansen då den privata konsumtionen har ett högt importinnehåll. anser därför att sparande i ekonomin inte skall ske i den offentliga sektorn utan i första hand i hushållssektorn. Teorier bakom hushållens sparande Enligt livscykelteorin sparar hushållen för att utjämna inkomsten över livet. Positivt sparande sker vid väntad inkomstminskning och negativt sparande vid väntad inkomstökning. Då det sociala trygghetssystemet i är så väl utbyggt med arbetslöshetsförsäkring, föräldraförsäkring, pensionssystem m. m. minskar behovet att ha sparade medel. Sparkapitalet reduceras till en buffert för oförutsedda utgifter och komplement till det obligatoriska försäkringssystemet. Ett starkt skyddsnät behöver inte automatiskt betyda ett lågt hushållssparande. 1 liksom i har man ett starkt obligatoriskt socialt skyddsnät men hushållssparande! är mycket högre än här. (Svenska hushåll konsumerar mer än de sparar medan de västtyska sparar av inkomsten). Skillnaden mellan och är att har haft en omfattande sparpolitik där sparande genom skattesystemet är betydligt mer gynnat än i och lånandet mindre lönsamt. anser att det är hög tid att bryta utvecklingen med offentlig och privat ägarkoncentration och föra en politik som decentraliserar ägandet till enskilda. Detta bör ske genom ett ökat hushållssparande. Vad som krävs för att öka hushållssparande! är en kraftig markering från samhällets sida och genomförande av en rad konkreta åtgärder för att öka lönsamheten för sparande. föreslår att ett program för ökat sparande och decentraliserat ägande skall tas fram. Målsättningen för det totala finansiella sparandet bör sättas högt. Det bör genomsnittligt uppgå till av BNP . Detta för att kunna nettoamortera statsskulden. Överskottet skall i huvudsak genereras i hushållssektorn. Målsättningen för hushållssparande! bör vara att få en sparkvot för hushållen på . Den viktigaste åtgärden för att stimulera sparandet är att föra en ekonomisk politik som begränsar inflationen. Avkastningen på det finansiella sparandet får inte urholkas genom återkommande negativa realräntor. orienterad politik som ger höjda reallöner kombinerat med en rättvis fördelning är också en förutsättning för att sparandet skall öka. Vidare måste det råda stabila villkor för sparandet. Ekonomiska aktörer i företag och i hushåll är tämligen vana vid att beräkna risker i form av variation i avkastning vid aktiesparande m. m. Att lägga in ett ytterligare osäkerhetsmoment genom politiska beslut som skedde vid engångsskatten på pensionssparande minskar intresset för sparandet. En av de stora orsakerna till det låga finansiella sparandet under 1970och 1980-talen har varit den låga reala avkastningen efter skatt. Sänkta skatter och avdragsbegränsningar som gynnar sparande och missgynnar konsumtion måste bli resultatet av en större skattereform. Räntan måste pressas ned. är räntenivån i omvärlden mellan (eurodollarmarknaden) än i . Genom en stram finanspolitik, utförsäljning av statlig egendom samt avskaffad valutareglering kan räntan i pressas ned. Detta skulle gynna industriinvesteringar. Sparandet i personliga investeringskonton som föreslås nedan skulle främst gynna yngre personer. För att stimulera sparandet i övriga grupper bör sparavdraget höjas och indexeras för att undvika en urholkning. Sparavdraget bör ej utgå till dem som utnyttjar privata investeringskontot. Höjningen bör samordnas med införandet av personliga investeringskonton. Hushållsägandet av aktier har minskat kraftigt med anledning av de oförmånliga skattereglerna. var av börsaktierna ägda av hushållen. är siffran nere i . Det institutionella ägandet har i motsvarande mån ökat. Det är i stort sett omöjligt för fysiska personer att förvalta en aktieportfölj effektivt. Skatten på hushållens aktieägande bör minska och skatten på det institutionella ägandet öka i motsvarande mån. I en situation där de stora institutionella placerarna får en alltmer dominerande roll på börsen är det viktigt att skapa balans genom att stimulera det enskilda aktiesparandet. Det är ett sätt att sprida ägandet och motverka koncentration. Aktiebeskattningen måste ges en sådan utformning att sparandet i hög utsträckning får en sådan inriktning att sparkapitalet står till förfogande för produktiva investeringar i näringslivet. Den särskilda skattereduktionen för mindre aktieutdelning, som den icke-socialistiska majoriteten införde, tillkom för att lindra dubbelbeskattningen av aktieutdelning. Härigenom stimulerades det enskilda aktiesparandet. Den socialistiska riksdagsmajoriteten upphävde denna möjlighet (SkU 1983/84:32) trots att den haft uppenbart positiv effekt. I nuvarande situation framstår det som särskilt angeläget att beslutar att den tidigare möjligheten åter står till förfogande. Detta bör dock tas upp i det sparandeprogram som föreslås. Ett utmärkt system för att sprida ägande av aktier är de vinstandelsfonder som byggts upp på många svenska företag. beslöt en riksdagsmajoritet av socialdemokrater och kommunister att belägga dem med socialavgifter. Detta ansåg vi vara felaktigt. De system som skapats på många 8 1987/88 Fi603 företag är vida att föredra framför det starkt centraliserade system för vinst- Mot. delning som löntagarfonderna innebär. Vi anser därför att de sociala avgif- Fi603 terna på vinstandelarna bör avskaffas. Det finns dock enledning att dra upp en rågång mellan vinstandelar och lön. Det är därför enligt vår uppfattning rimligt att förlänga den tid, vanligtvis , som medlen måste vara innestående innan utbetalning kan ske till den andelsberättigade. Löntagarfonderna motverkar strävandet mot maktspridning och bör därför avskaffas. Vi har i en trepartimotion föreslagit att fondmedlen skall användas för att stimulera till aktiesparande inom allemanssparande!. Staten äger en stor flora av företag som kunde ha drivits i stor utsträckning i privat regi. har vid ett antal tillfällen föreslagit utförsäljning av vissa delar av dessa genom emittering av folkaktier för att sprida aktieägandet. Emissionen av aktier i visar att stort intresse finns för detta bland allmänheten. Ägande av den egna bostaden är en viktig ägandespridningsreform. Det är också samhällsekonomiskt riktigt att eftersträva ett ökat samband mellan ägande och brukande av bostaden. Underhållet har visat sig bli billigare och bättre. Vi anser att en genomgripande bostadsägarreform bör genomföras , för att åstadkomma en ökande ägarspridning i boendet. Målsättningen med denna reform skall vara att var och en som önskar skall kunna få äga sin bostad. Detta bör ske genom att omvandla delar av allmännyttan till bostadsrättslägenheter. Införande av personliga investeringskonton bör kunna bli en lämplig sparform för ett genomförande av en sådan reform (se nedan). Avkastning på banksparandet har under den största delen av varit negativ efter skatt. Införandet av allemanssparande! har sannolikt inte gett något ökat nettosparande, utan endast medfört en överflyttning från annat banksparande. Insatser behövs för att göra långsiktigt målsparande verkligt attraktivt. vill därför införa personliga investeringskonton. Reformen bör ha följande inriktning: Berättigade att öppna ett personligt investeringskonto är desamma som för allemanssparande!. Den sparande skall fylla senast sparandet börjar samt vara kyrkobokförd i . Insättning får ske på kontot med upp till ett halvt basbelopp per person och år. Det innebär att insättningen skulle maximeras till . Denna summa görs avdragsgill vid deklarationen. All avkastning inom kontot blir skattefri så länge pengarna kvarstår på Mot. 1987/88 kontot. Belåning av kontot tillåts inte. Uttag utan beskattning får ske före exempelvis för investering i egen permanentbostad eller som eget kapital vid start eller övertag av företag. Därvid minskas ingångsvärdet med motsvarande belopp vid realisationsvinstbeskattning. Eventuellt bör kontot även öppnas för köp av aktier. I övrigt råder uttagsförbud i princip för alla medel på kontot fram till dess kontoinnehavaren fyller exempelvis . Därefter medges uttag av kontots värde . Medlen får med andra ord tas ut . Uttagen justeras för kontots värdeförändring . Efter är kontot fritt för uttag. Uttaget beskattas vid uttaget enligt inkomstskattereglerna. Vid särskilda skäl bör pengarna mot erläggande av avgift kunna tas ut innan åldersgränsen är uppnådd. Ett system med personliga investeringskonton skulle aktivt kunna bidra till ett ökat enskilt sparande i bank. Det skulle också kunna bidra till ett ökat intresse för att starta eget företag samt till att äga sin egen bostad. Detta målsparande riktar sig framför allt till yngre människor. Systemet lämpar sig också utmärkt för pensionssparande. Detta sparsystem skulle till skillnad från allemanssparande! ge ett system för långsiktigt sparande. Reformen tar bl. a. sikte på att vara ett komplement till institutionaliserat pensionssparande. Personliga investeringskonton kan vara ett sådant komplement. Systemet kan också fylla ett behov för dem som vill trappa ned på arbetstiden tidigare än . Systemet skulle också kunna bidra till en sundare aktiemarknad med fler aktörer och en större andel aktier ägda av enskilda och färre via institutioner. Långsiktigheten i placeringarna minimerar risken för skattearbitrage. Slutligen borde en reform av denna omfattning kraftigt stimulera hushållssparande! och därmed minska konsumtionstillväxten. Ett införande av personliga investeringskonton kräver en lång rad tekniska lösningar. De statliga reglerna bör utformas av en utredning om stimulans av hushållssparande. Stimulera sparandet i eget företag I en speciell motion utvecklas vår syn på småföretagsbeskattningen. a. föreslås minskade arbetsgivaravgifter och slopad förmögenhetsskatt på arbetande kapital. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen begär utredning om införande av personliga investeringskonton, 2. att beslutar uttala sig för ett samlat program för spa- Mot. rande och decentraliserat ägande i enlighet med motionen. () () () () (c) () ()