mot · GB02N23 · 1988-03-02 00:00:00 — av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:87 om ny ekonomisk styrning av m. m. 1987/88 N23-25 Säker tillgång till billig energi har varit en av de viktigaste faktorerna för den svenska välståndsutvecklingen . Möjligheten att utnyttja vattenkraften har haft stor betydelse för landets industrialisering. Även är säker tillgång till elenergi till rimliga priser en förutsättning för viktiga delar av den svenska industrin och för möjligheterna till fortsatt välståndsskapande tillväxt. Även för de enskilda hushållen är tillgången och priset på elkraft mycket viktig. Energipolitiken måste därför baseras på saklig grund. En av energipolitikens viktigaste uppgifter är att med så lite miljöstörningar som möjligt säkra hushållens och industrins elförsörjning. Regeringens önskan att utnyttja energipolitiken för kortsiktiga taktiska syften innebär att energiförsörjningen ständigt blir föremål för nya politiska beslut. Regeringens energipolitik innebär, genom den förtida avvecklingen av kärnkraften, ett hot mot både miljön och välståndet i . Den nu föreliggande propositionen måste ses som ett led i regeringens energipolitik. Den föreslagna ekonomiska styrningen av kan utnyttjas av regeringen till att skapa instrument för regeringen att kontrollera elprisnivån utan att behöva begära sanktion för en skattehöjning. En sådan maktkoncentration till regeringen är oroande och öppnar vägen för kraftigt stigande elpriser. Statsmakternas uppgift bör, enligt vår mening, vara att ställa upp de allmänna reglerna för energiproduktion. Kraftföretagen bör själva inom ramen för dessa regler få agera självständigt. inrättades 1909 för att exploatera statens vattenfallstillgångar i samband med att långväga överföring av elkraft blev möjlig. är en storkoncern med en omsättning på och 10 600 anställda. svarar för av elproduktionen i . Dessutom äger det s. k. stamlinjenätet, som är en förutsättning också för flera av de privata kraftföretagens verksamhet. starka marknadsdominans och kontroll över stamlinjenätet gör 1 att är prisledande. De priser som sätter anpassar sig Mot. 1987/88 även de övriga kraftföretagen till. är ett affärsverk som äger flera aktiebolag. Man kan säga att tillsammans med dotterbolag bildar en koncern. Bland dotterbolagen finns bl. a. Forsmarks kraftverk, ett antal samägda vattenkraftverk, liksom flera distributionsföretag. Regeringen har låtit en fristående konsult värdera tillgångar och uppskattat det totala värdet av dessa till lil miljarder kronor, varav i form av anläggningstillgångar. Det bokförda värdet av dessa anläggningstillgångar är . Regeringens förslag innebär att det nuvarande s. k. statskapitalet behandlas som ett långfristigt lån. Vidare fastställs det justerade egna kapitalet för Vattenfallskoncernen till ca . hade föreslagit att statskapitalvärdet på fallrättigheterna skulle skrivas upp från 200 milj. kr. Regeringen skriver upp värdet på dessa fallrättigheter till . Som ett statligt verk betalar inte någon bolagsskatt. Det av regeringen föreslagna avkastningskravet avpassas emellertid så att det ställer inför krav som delvis motsvarar dem som ställs på aktiebolag. I stora delar är regeringens förslag en förbättring av den ekonomiska styrningen av . Den nuvarande ordningen, som innebär att i detalj skall besluta över investeringar, är otidsenlig. är detta en naturlig följd av den valda affärsverksformen, som förutsätter statsmaktsbeslut om större investeringar och försäljningar. Även efter de föreslagna förändringarna kvarstår dessutom många av de andra problem som är förknippade med affärsverksformen. 3.1 Omfattande styrmöjligheter för regeringen Enligt regeringens förslag skall verksamheten vid styras av rullande treårsplaner som innefattar investerings- och finansieringsplaner. Dessa planer skall antagas av . Propositionen är på denna punkt mycket oklar. Det framgår inte hur omfattande möjligheter att agera på egen hand kommer att vara. Ett särskilt anmärkningsvärt inslag i regeringens förslag är att regeringen skall få rätt att fastställa utdelningens storlek. Det är således inte som inför sin ägare - staten - föreslår en lämplig utdelning, utan regeringen som i det närmaste beordrar att anpassa sina priser för att kunna uppfylla regeringens avkastningskrav. Regeringen förespråkar i propositionen högre avkastningskrav utifrån synsättet att statens kapital i inte förräntas på ett rimligt sätt jämfört med förhållandena inom den privata kraftindustrin. Den utredning som gjort på uppdrag av departementet visar emellertid att det inte föreligger några avgörande skillnader mellan och de övriga kraftbolagen. I stället kan man anta att regeringen önskar skaffa sig ett instrument Mot. varmed elpriserna kan höjas och statens intäkter ökas utan att regeringen behöver söka stöd för en skattehöjning. Energiministern har i samband med diskussioner om möjligheter att genomföra den av henne åstundade förtida avvecklingen av kärnkraftsreaktorer hänvisat till att man genom att höja avkastningskravet på kan öka priserna på elenergi och därmed få ned elefterfrågan. Det innebär att alla konsumenter av el företag och enskilda - via elräkningen tvingas betala kostnaderna för att ersätta kärnkraften. I energiministerns pressmeddelande förekommer uppgifter som utelämnas i propositionen, nämligen att enbart de åtgärder som direkt nämns i propositionen kommer att höja elpriserna med per kWh. De nya avkastningskraven innebär att om de föreslagna reglerna skulle tillämpas resultat skulle till statskassan betala in ytterligare . Ingenting hindrar sedan, som beskrivits ovan, regeringen från att använda som skatteinbringare, i stället för att som få godkännande till skattehöjningar eller nya skatter. Eftersom är prisledande kommer ett ökat avkastningskrav på och därmed ökade priser även att leda till ökade vinster inom de privata kraftföretagen. Det finns anledning att misstänka att energiministern tänker ingripa med särskilda skatter mot dessa företag. I propositionen står det: Vinster i kraftbolagen måste dock avpassas till övriga samhällsmål. Både energiministern och SPK skall tydligen noga följa pris- och lönsamhetsutvecklingen. Om det är erforderligt bör regeringen, mot bakgrund av nämnda redovisningar, vidta åtgärder, skriver man vidare i propositionen. Regeringen kommer med andra ord inte att tillåta en ökad avkastningsnivå för den privata kraftindustrin. 4 Ställningstagande till propositionen Vi delar inte regeringens uppfattning att är mindre effektivt än övrig kraftindustri. har i sin nuvarande form med dess begränsningar huvudsakligen agerat rationellt och effektivt. En av stora tillgångar är kompetens som finns hos personalen. Möjligheten att, som regeringen hävdar, tillfredsställa de ökade avkastningskraven genom effektiviseringar är därför liten. Det finns uppenbara orsaker att hävda, att de höjda avkastningskrav som regeringen föreslagit kommer att slå igenom i högre elpriser. Regeringen har , som ett led i avvecklingen av kärnkraften, krävt att i allt större utsträckning skall engagera sig i forskning och teknisk utveckling, som endast delvis ligger inom ramen för verkets affärsidé. Detta har inneburit höga kostnader. Dessa har burit inom ramen för en kapitalavkastningsnivå som ligger ungefär i höjd med privata kraftbolags. Regeringen har inte i propositionen visat att avkastningskravet bör höjas i så stor utsträckning som den föreslagit. a. tyder jämförelser med 1* 1987/88.3 sami. 1987/88 N23 Vi anser att regeringen borde ha utrett riktlinjer för som skulle innebära en mindre centraliserad och politiskt styrd företagsstruktur. Vi har från moderat sida framhållit att borde kunna omvandlas till ett aktiebolag. Regeringen bör därför skyndsamt låta utreda olika alternativ för en framtida omstrukturering av . Ett av dessa alternativ bör i huvudsak överensstämma med nedanstående skiss till alternativ organisation. 5.1 Lika konkurrens med andra kraftföretag Vi anser att den svenska elmarknaden bör präglas av mera konkurrens. Om man utifrån kan skapa mindre företag som svarar för elproduktion och distribution förlorar den prisledande position som affärsverket har. Elmarknaden präglas inte av fri konkurrens, men till skillnad från många andra länder har en väl fungerande handel med elkraft genom den s. k. kraftbörsen. Genom denna kraftbörs och det s. k. Nordel-samarbetet är det möjligt att till lågt pris upprätthålla en god elförsörjning i de nordiska länderna. 5.2 Eventuell regional uppdelning En möjlighet som bör studeras är att uppdelas i fristående bolag. Uppdelningen i bolag bör kunna följa den nuvarande regionindelningen. Dessa nya bolag bör överta distributionsansvaret till nuvarande kunder i dessa områden. Varje regionalt Vattenfallsbolag bör erhålla produktionskapacitet i förhållande till sin försäljningsvolym. I första hand bör detta ske genom att de erhåller kraftverk inom sitt eget distributionsområde. En lämplig kombination av baskraft i form av vatten- och kärnkraft och andelar i toppkraftsanläggningar bör eftersträvas. En del av dessa regionala bolag kommer således att få överta kraftverk utanför sitt eget distributionsområde. På så sätt blir det ungefärlig balans inom varje företag mellan produktionskapacitet och efterfrågan. Det betyder bl. a. att och andel i Forsmark bör delas upp mellan de olika berörda regionala distributionsbolagen. När denna nya organisation funnits bör förutsättningar föreligga för avkastningen inom den privata kraftindustrin på att regeringens målsättning är anmärkningsvärt hög. Mot bakgrund av ovanstående kan vi inte tillstyrka regeringens förslag till nya riktlinjer för den ekonomiska styrningen av . Regeringen lämnas alltför stora möjligheter att manipulera elpriset. Det är också olyckligt att har en så dominerande ställning inom den svenska kraftindustrin. att engagera även andra ägargrupper än staten. bör krafttillgångar och Mot. Stamlinjenätet är mycket betydelsefullt för den svenska elmarknaden. Genom stamlinjenätet kan kraftbolag i utnyttja egna kraftverk i norra delen av landet. Utan ett effektivt stamlinjenät hade elkraften varit betydligt mera kostsam. Stamlinjenätet, som ägs av , används av alla kraftbolag för överföring av högspänd kraft. Stamlinjenätet har varit föremål för diskussioner mellan och övriga aktiva på marknaden. Insynen har varit begränsad och därmed har ingen klar redovisning av kostnader för detta nät gjorts. utövar även en del myndighetsfunktioner, främst i samband med beredskapslägen. Regeringen bör sträva efter att finna andra lämpliga former för handläggningen av dessa uppgifter. På samma sätt bör det vara möjligt att finna samkörningsformer som gör det möjligt att upprätthålla den frekvensstyrning som nu utövar till nytta för hela den svenska elproduktionen. Stamlinjenätet bör liksom nuvarande myndighetsfunktioner ligga kvar i ett särskilt verk, . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår regeringens förslag till riktlinjer för ny ekonomisk styrning av m.m., 2. att hos regeringen begär utredning om en förändrad organisation och struktur för i enlighet med vad som i motionen anförs. () () () () (m) Per () () () ()