mot · GB02Sf332 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf332 av m. fl. (fp) om sjukförsäkringen m. m. Socialförsäkringen är avsedd att ge ett ekonomiskt skydd vid sjukdom, arbetsskada, invaliditet, ålderdom, arbetslöshet m. m. Skyddet har byggts upp successivt och har utformats på olika sätt vid olika ersättningssituationer. Det finns t. ex. skillnader när det gäller kompensationsnivå och karensdagar. De flesta försäkringarna är obligatoriska medan andra är frivilliga. Administrationen sker också på olika sätt. Genom avtal mellan arbetsmarknadens parter har många grupper ett skydd utöver det lagstadgade. Socialförsäkringen utgör en omistlig del av det sociala skyddsnätet. Men det finns också inslag som kan behöva ses över. Det statsfinansiella läget gör det nödvändigt att även inom detta område försöka finna besparingsmöjligheter. Sådana besparingar måste utformas så att de inte drabbar redan utsatta grupper. Det finns också områden där tryggheten är alltför dålig, och det är nödvändigt med förbättringar. Ett problem är att sambandet mellan finansieringen av socialförsäkringen och erhållna förmåner är alltför oklart. Det är önskvärt att detta samband görs klarare för den enskilde. På kort sikt kan den enskilde ges en bättre information t. ex. genom att uppgifter om erlagda arbetsgivaravgifter för olika ändamål redovisas på lönebeskedet till den anställde. Förändrade regler kan också öka sambandet mellan finansiering och förmåner. Den översyn av pensionssystemet som görs inom pensionsberedningen bör leda till att detta samband ökar. Vi vill här påpeka att detta samband har urholkats genom att ATP-avgiften numera erläggs på hela inkomsten medan endast inkomster mellan 1 och 7,5 basbelopp är pensionsgrundande. Socialförsäkringens kostnader har stigit kraftigt. Kostnaderna för försäkringen har ökat från 1965 till 186 miljarder . Omräknat till penningvärde har kostnaderna för socialförsäkringen ökat med . Kostnaderna för samhällets socialpolitik beräknas av 1988 uppgå till . Denna beräkning omfattar då även kostnader för bl. a. hälso- och sjukvård, arbetslöshet och barnomsorg. De ersättningar som utgår från socialförsäkringarna och vissa andra stödformer motsvarar, efter skatteavdrag, av den totala konsumtionen. Från sjukförsäkringen täcks kostnader för sjukpenningförsäkringen, föräldraförsäkringen samt vissa kostnader för sjukvården. Sjukpenning utgår av arbetsinkomsten upp till 7,5 basbelopp, vilket 1988 kommer att vara . Kostnaderna för sjukförsäkringen täcks till med statsbidrag och till genom sociala avgifter. Kostnaderna för sjukpenningen har utvecklats på följande sätt (miljoner Källa: RFV. Uppgifterna är uppskattningar. Ca 500 miljoner hänför sig till sjukpenning som inte utgår på grundval av inkomst från anställning (företagare m. Den genomsnittliga sjukfrånvaron ökade och större delen av . och 1980-talets början har dock sjukfrånvaron minskat. Men skedde åter en mycket kraftig ökning av antalet sjukskrivningsdagar från 18,8 per försäkrad. ökade också antalet sjukdagar till 21,5. Antalet ersatta dagar beräknas öka även . I nedanstående tabell visas antalet ersatta dagar per försäkrad. Sjukfrånvaron är dock något högre eftersom den första sjukdagen normalt inte ersattes från . Källa: RFV. Uppgifterna är en beräkning. Sjukfallsstatistiken visar på stora regionala skillnader. I , och viss utsträckning i är sjukfrånvaron högre än genomsnittligt. I genomsnitt är varje försäkrad sjuk . Det genomsnittliga antalet ersatta dagar per sjukdomstillfälle är 12. Ungefär tre fjärdedelar av sjukfallen är en . sjukdomsfall som varar . Den största delen av sjukdagarna, , utgörs dock av de långa sjukfallen (). Det totala antalet ersatta dagar från sjukpenningförsäkringen uppgick till ca 100 miljoner dagar. Många grupper på arbetsmarknaden har genom avtal tillförsäkrat sig ytterligare förmåner. 3 Behov av förändringar 1 vår motion om den ekonomiska politiken föreslår vi minskade offentliga utgifter i syfte att skapa utrymme för en marginalskattesänkning. Det skulle leda till högre tillväxt, lägre inflation och arbetslöshet och därmed ökad välfärd. Besparingar i statsbudgeten måste utformas så att de inte drabbar de grupper som tillhör det glömda . Det krävs tvärtom ökade resurser t. ex. för att förbättra förhållandena för vissa grupper av handikappade. Behovet av besparingar är stort. Detta kräver att de utformas så att effekterna på varje enskild individ blir så små som möjligt och att belastningen sprids ut på många människor. föreslår att kompensationsnivån sänks från till . Vid sjukdom som inträffar efter sammanlagt ska ersättningen oförändrat vara av arbetsinkomsten. En sådan sänkning av kompensationsnivån för korttidssjukdom innebär en minskning före skatt med . Ca 40 miljoner ersatta dagar kan antas påverkas. Utgifterna minskar således med exempelvis . Om arbetsmarknadens parter vill träffa överenskommelse om att införa en kompensation för detta avtalsvägen står detta självfallet dem fritt, men det sker då inom ramen för en helhetsavvägning där visst löneutrymme avsätts för detta ändamål. Så har också skett på stora delar av arbetsmarknaden. trädde nya regler för sjukförsäkringen i kraft. beslutade att den s. k. insjuknandedagen skulle tas bort, dvs. ersättning skulle även ges för den första sjukdagen. Denna reform beräknades kosta . motionerade om att insjuknandedagen skulle effektiviseras genom att ersättning inte skulle utgå första sjukdagen även om man hade sjukanmält sig kvällen innan vilket var fallet tidigare. Detta skulle ha inneburit en besparing på 320 miljoner. anser fortfarande att det inte bör utgå någon ersättning första sjukdagen. Insjuknandedagen bör alltså återinföras så att ingen ersättning utgår oavsett om sjukanmälan har skett sent kvällen innan. Återinförandet av insjuknandedagen bör träda i kraft . Totalt minskar de totala utgifterna som följd av våra förslag under punkterna 4 och 5, med ca . förlorar staten skatteintäkter på knappt 500 milj. kr. efter den sänkning av marginalskatten som föreslår. Hela besparingen bör tillföras statsbudgeten. Vi förutsätter att den reducering av kommunernas skatteintäkter som uppkommer regleras vid utbetalning av kommunernas förskott. 6 Högkostnadsskydd för resor De gällande reglerna för högkostnadsskyddet omfattar inte resorna. Enligt nuvarande regler skall sjukförsäkringen svara för den del av resekostnaden som överstiger . De människor som ofta måste delta i sjukvårdande behandling och har höga reskostnader kan drabbas av totala kostnader på . Detta är givetvis orimligt. Det finns inga sakliga motiv för att högkostnadsskyddet endast skall omfatta patientavgiften men inte kostnaden för den resa som är en förutsättning för patientbesöket. Kostnaderna för att låta högkostnadsskyddet även omfatta reskostnaderna täcks genom den höjning av patientavgifterna som föreslås nedan. 7 Höjda patientavgifter med högkostnadsskydd Enligt de gällande reglerna erlägger patienten vid läkarbesök i öppen sjukvård en enhetlig avgift på högst . vid besök hos privatpraktiserande läkare. Avgiften för läkemedelsinköp är . För sjukvårdande behandling utförd av annan än läkare är patientavgiften . per besök i offentlig vård och . per besök i privatpraktiserande vård. 1989 föreslås avgifterna höjas till . vid läkarbesök och . vid annan sjukvårdande behandling. Den totala kostnaden för patientavgifter begränsas genom högkostnadsskyddet som innebär att man efter 15 patientavgifter för läkarbesök eller läkemedel erhåller ett frikort. Behovet av en reformering av högkostnadsskyddet gör dock att det finns anledning att höja patientavgifterna. Detta skall göra det möjligt att få frikort vid färre erlagda avgifter och en inkludering av resekostnaderna i högkostnadsskyddet. Vårt förslag syftar således till att den som ofta har behov av läkarbesök inte skall drabbas av ökade kostnader. Den som har höga reskostnader får med vårt förslag lägre kostnader. Förslaget medför i stället att den som endast någon eller uppsöker läkare får betala litet mer. föreslår att patientavgiften vid läkarbesök höjs till . Detta beräknas ge en ökad intäkt på . Dessa medel skall finansiera en förändring av högkostnadsskyddet så att en person blir befriad från ytterligare kostnader för vårdbesök och läkemedel efter tolv tillfällen. De skall också finansiera en inkludering av resor för sjukvårdande behandling i högkostnadsskyddet. Förvärvsarbetande i åldern har möjlighet att minska sin arbetstid genom att övergå till deltidsarbete i kombination med delpension. Kompensationsnivån inom delpensionsförsäkringen är fr. o. m. av inkomstbortfallet. anser liksom tidigare att nivån bör vara . Utgifterna kan då beräknas minska med . Beloppet bör tillföras statsbudgeten. Efter avdrag av statens skattebortfall på knappt 70 milj. kr. blir besparingen drygt 340 milj. kr. Med stöd av det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till förändrade regler i sjukförsäkringen så att kompensationsnivån fr. o. m. sänks till för vilka sjukpenning utbetalas enligt vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begär förslag om återinförande av insjuknandedagen från enligt vad som anförts i motionen, 3. att hos regeringen begär förslag till förbättrat högkostnadsskydd i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att hos regeringen begär förslag till höjda avgifter för läkarbesök från i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att hos regeringen begär förslag om sänkt kompensationsnivå för delpensionen till från enligt vad som anförts i motionen och därvid överför 410 milj. kr. från delpensionsfonden till statsbudgeten. () ()