mot · GB02K703 · 1988-01-14 00:00:00 — Motion till 1987/88 :K703 av tredje vice talman m. fl. om svenska medborgares möjligheter att rösta utomlands I en annan motion till årets kräver vi, att den rösträtt som 1977 tillerkändes svenska medborgare utomlands genom ändring av vallagen skall grundlagsfästas för att därmed få samma rättsliga skydd som rösträtten för andra medborgare. I denna motion behandlar vi andra frågor av betydelse för utövningen av rösträtten utomlands. Helt allmänt är det viktigt att regering och myndigheter aktivt verkar för att de som har att avge sina röster utomlands också får praktiska möjligheter att göra detta. Det förhållandevis låga valdeltagandet och de klagomål som förekommit visar att det krävs ytterligare insatser vad gäller t. ex. information om valen och om reglerna för valdeltagandet. Inte alla tycks vara uppmärksamma på att de måste ansöka om att bli upptagna i särskild röstlängd och att detta måste ske så tidigt som valåret. Det finns också särskilda problem för många med själva röstavlämningen. Det gäller framför allt i länder där avstånden är stora och där den svenska utlandsrepresentationen inte är så omfattande. De röstande kan normalt avge sina röster på svenska ambassader och konsulat i de länder där de vistas. Vidare anordnas särskild röstmottagning på ett betydande antal platser som saknar svensk utlandsmyndighet. Det är angeläget att sådana röstmottagningsställen upprättas på nya platser i takt med att bosättning av svenska medborgare tillkommer. I två stater, och , är problemen av annan och allvarligare art. I är röstning över huvud taget inte tillåten för svenska medborgare . Man har - märkligt nog - hävdat att röstavgivning är oförenlig med landets suveränitet. De svenskar som vill rösta är således hänvisade till att resa över gränsen till något grannland. I tillåts inte heller direkt röstning på ambassad eller konsulat. Däremot tillåter man s. k. brevröstning. För att i någon mån möjliggöra röstning för de svenskar som vistas i har också inför valen 1982 och 1985 stiftat en särskild lag om brevröstning. Lagen har förnyats att gälla även vid val. Brevröstning går till så att den röstande skall iordningställa en särskild valsedelsförsändelse med innerkuvert och ytterkuvert av i lagen angivet slag. Försändelsen skall bevittnas och tillsammans med röstkortet inneslutas i ytterligare ett kuvert för att därefter med post insändas till valnämnden i den Mot. kommun där den röstberättigades röstsedel skall räknas. Gemensamt för de båda länderna är således att de inte tillåter direkt röstning på ambassader och konsulat eller på särskilt anordnade röstmottagningsställen. I tillåts inte ens brevröstning. Dessa rösthinder drabbar utlandssvenskarna men också svenskar som är folkbokförda i men som mera tillfälligt vistas i något av länderna vid valtillfället. Den hållning som man intagit i de båda länderna i denna fråga är förvånansvärd. Särskilt märkligt är det att man ansett sig kunna förbjuda röstavgivning på de svenska beskickningarna, som traditionellt enligt folkrätten brukar betraktas som exterritoriella områden, dvs. inte underkastade värdlandets överhöghet. Men även bortsett från detta är det egendomligt att två av västvärldens demokratier på detta sätt vill lägga hinder i vägen för medborgare i andra länder att utöva sina demokratiska rättigheter. Röstavgivningen innebär ju ingen inblandning i värdlandets angelägenheter och kan inte heller betraktas som störande på något sätt. Brevröstningen för svenskar i har tillkommit för att trots förbuden att rösta på beskickningarna öppna en möjlighet för de svenska medborgarna att delta i valen. En allvarlig nackdel med brevröstningen har dock visat sig vara, att många röster kommit att ogiltigförklaras på grund av felaktigt förfarande vid iordningställandet av valsedelsförsändelser och på grund av att försändelserna inkommit för sent till valnämnderna. Även om erfarenheterna från det senaste valet visat att kassationsprocenten sjunkit något, är vi mycket tveksamma till att - som föreslagits i - nu utsträcka brevröstningen till att generellt gälla för svenskar i alla länder. Risken är uppenbar att röster från länder som ligger längre bort och som har en mera oregelbunden postgång skulle komma att underkännas i ännu högre omfattning än vad som skett med brevröster från det närbelägna . Även utsändningen av röstsedlar och röstkort och av de olika valkuvert som skall användas, kan försenas och därmed omöjliggöra iordningställandet av korrekta valsedelsförsändelser. Detta visar redan de erfarenheter som finns från brevröstningen i . Vid röstning på beskickningar och särskilt anordnade röstmottagningsställen bortfaller i hög grad dessa riskmoment. Som framgått av vad som sagts ovan anser vi det helt otillfredsställande att svenskar som vistas i inte alls kan avge sina röster i värdlandet och att de svenska väljarna i skall vara hänvisade till enbart brevröstning. Vi anser därför att den på nytt bör ta upp förhandlingar med regeringarna i och i denna fråga. Kravet från svensk sida bör givetvis vara att svenska medborgare skall få samma möjligheter att avge sina röster i dessa länder som alla andra. Det som här sagts bör av ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om svenska medborgares röstning i och . () () () () () ()