mot · GB02L211 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:L211 om vissa aktiebolagsrättsliga spörsmål Av många skäl har svensk aktiebolagsrätt kommit att framstå som en central del av debatten rörande affärslivets villkor i . Jag ska nedan redovisa ett antal områden som varit föremål för debatt och där reformbehovet framstår såsom uppenbart. Återköp av egna aktier Den svenska aktiebolagslagen bygger traditionellt på den grundläggande bestämmelsen att bolagets aktiekapital omgives av strängt formella bestämmelser och att ändring därav blott kan beslutas i strängt formella beslut. Dessa regler är tillkomna ursprungligen för att skydda aktieägarnas intressen och särskilt då mindre aktieägares intressen. Bilden har emellertid kommit att framstå som grunden för vissa missförhållanden och såsom stelbenta och svårbemästrade då villkoren för affärslivet är onormala. har, p.g.a. konjunkturen och p.g.a. den svenska industrins investeringssituation likviditeten kommit att höjas högst avsevärt i svenskt näringsliv. Det har då blivit en plikt av stor börda för mången företagsledning att finna goda placeringsobjekt för näringslivets överlikviditet. Den tidigare så framgångsrika värdepappersmarknaden har självklart utgjort en källa för placering av delar av företagens överlikviditet. Förutom den numera välkända risken i placering på värdepappersmarknaden har svenskt näringslivs aktieköp också lett till att det svenska näringslivet, framförallt stora företag, kommit att framstå såsom sammanhängande i en mycket lång och stundom misstänkliggjord ägarkedja. Stora företag, som genom att teknik föråldras eller som p.g.a. andra omständigheter nödgas minska sin verksamhet, kan komma i en situation då tidigare produktionsresurser omvandlas till likvida resurser och därmed till placeringskrävande kontantinnehav. Bolag som alltså ursprungligen attraherat investerares intresse för sin produktion, förvandlas på ett icke önskvärt sätt till börsplacerande företag. Av dessa skäl finns alltså ett starkt intresse av att på annat sätt än genom formellt aktiekapitalssänkningsbeslut, kunna reducera bolagets likvida överskott utan att extra risker påtagas eller utan att bolagets verksamhet dramatiskt förändras. Dessa båda skäl talar starkt för att aktiebolag bör under vissa omständigheter kunna medges att inköpa egna aktier. Under den senaste börsturbulensen i framstod det som ett angeläget intresse för många svenska företag att kunna deltaga i vården av det egna aktievärdet. En sådan vård skulle kunna genomföras i den hän- Mot. delse aktiebolag kunde göra köp av egna aktier. Det kan nämligen inte råda L211 någon tvekan om att under den svåra börsturbulensen , råkade viktiga svenska börsbolag ut för kursras som saknade varje anknytning till bolagets verkliga substansvärde eller verkliga värde, bestämt på annat sätt. Vården av den egna aktiens värde kan således vara av stort värde för företag som önskar upprätthålla sin börskurs vid en rimlig nivå och som därmed önskar bevara bl. a. den internationella marknadens förtroende. Frågan om att öppna möjligheten till inköp av bolagets egna aktier bör därför utredas . Det kan här påpekas att i stora delar av nära omvärld, är återköp av egna aktier ofta tillåtet i begränsad omfattning. Den svenska aktiebolagslagen erbjuder minoritetsskydd i olika former. De bäst formulerade reglerna är de s. k. generalklausulerna som förbjuder bolagsstämma och styrelse i ett svenskt aktiebolag att fatta beslut som strider mot en aktieägargrupps intresse och som möjligen gynnar en annan aktieägargrupp. På sätt som tidigare påpekats i motioner till fungerar emellertid icke dessa generalklausuler särskilt väl, eftersom det rättegångsförfarande som är nödvändigt för att tillgodosäkra en nödlidande minoritet dess rätt, alltid måste komma efter beslutet och alltid måste innebära stora ekonomiska uppoffringar för minoriteten. Därtill kommer att rättsföljden av överträdelse av generalklausulerna är svårbestämd. Kan exempelvis en överträdelse automtatiskt också innebära en skadeståndsskyldighet för den beslutande delen av styrelsen respektive bolagsstämman? Ofta talas om minoritetsrevisorn som en del av minoritetsskyddet. Avsikten är givetvis också att den revisor som icke utses av den dominerande aktieägargruppen ska kunna utgöra en kontrollfunktion som tillfredsställer minoritetens intressen. Emellertid är minoritetsrevisorns ställning sådan att han är bunden till tystnadsplikt gentemot den minoritet som föranstaltat om hans förordnande. En minoritet som hyser misstänksamhet mot en företagslednings förvaltning kan således inte via en minoritetsrevisor få någon utredning eller information om vad som pågår i bolaget. Blott om minoritetsrevisorn kan iakttaga omständigheter som vid normal företagsrevision skulle föranleda anmärkning i revisionsberättelse kan minoriteten erhålla upplysning, vilken för övrigt i sådant fall skulle vara tillgänglig för dem genom de ordinarie revisorernas redovisningsskyldighet. En dominerande ägargrupps orimliga lönsesättning till förmån för sådana aktieägare skulle alltså inte kunna föranleda någon egentlig kommentar till nytta för minoriteten. En aktieägare som har någon enstaka procents majoritet kan disponera denna majoritet till att hålla en minoritetsägare helt oinformerad om vad som föregår i bolaget och kan likaledes utnyttja sin majoritet till att helt självständigt förvalta bolagets angelägenheter. I fall som blivit bekanta genom rättsliga prövningar har det förekommit att en tvistande syskonskara Mot. splittrats så att ett av syskonen kommit i majoritetsställning och därefter L211 utnyttjat denna till att helt utarma det tidigare gemensamt ägda företaget till förmån för egna företag och företagsidéer utan att minoritetsägande syskon, som på samma sätt som majoritetsägaren ärvt sin andel av aktiebolaget efter föräldrarna, kunnat göra sina röster hörda. Det är en angelägen uppgift för lagstiftaren att anordna ett rimligt minoritetsskydd i svensk aktiebolagsrätt. Ett sådant torde effektivast och enklast kunna uppnås om regler skapades, framför allt för fåmansföretag, av innebörd att aktieägare som tillsammans kunde redovisa ett aktieinnehav av alltid skulle äga rätt till en styrelseplats, under förutsättning att majoritetens aktier icke var fördelade på fler än tio händer. Möjligheten att införa ett effektivare minoritetsskydd i svensk aktiebolagsrätt är en angelägen utredningsfråga. Främst bör utredas om möjligheten att införa ett minoritetsskydd i enlighet med vad som här föreslagits. Regler för skadeståndsansvar har intagits på olika ställen i svensk aktiebolagsrätt. Genom en lagändring som beslutades av ändrades regelskrivningen för styrelseledamöters ansvar i fall av likvidationsplikt för svenskt aktiebolag. I fall då skadeståndsansvar kan komma ifråga, svarar en styrelseledamot för all den skada som ett felbeslut av vårdslöshet kan leda till. Till följd av den i mycket observerade har ett skadeståndsmål inletts mot styrelseledamöter i . Så vitt har kunnat utredas, omfattas de samlade skadeståndsyrkandena mot dessa styrelseledamöter av yrkanden om 500 milj. kr. Ännu så länge synes icke skäl föreligga att hävda att någon styrelseledamot av uppsåt underlåtit att fullgöra sina skyldigheter under styrelsearbetet. Det framstår såsom orimligt att en styrelseledamot som av ett eller annat skäl av vårdslöshet kommit att medverka till en ekonomisk skada genom sitt deltagande i en aktiebolagsförvaltning ska kunna drabbas av ekonomiska skadestånd långt utöver varje rimlig relation till en privat persons ekonomiska betalningsförmåga. Det är uppenbart att målet mot styrelseledamöter och den uppmärksamhet som gives åt styrelseledamöters ansvar också har inneburit att styrelseuppdrag rätteligen numera betraktas jämväl såsom mycket riskmedförande uppdrag. Det är angeläget att samtliga styrelseledamöter, oberoende av vilken part som utsett styrelseledamoten, bär samma skadeståndsansvar på lika grunder. Detta innebär att jämväl arbetstagarrepresentanter bör bära fullt skadeståndsansvar i likhet med andra styrelseledamöter. Den genomförda lagändringen måste uppfattas som ytterst provisorisk, bl. a. beroende på den olyckliga utformning som lagändringen fått. Med stöd av det som anförts hävdas att en begränsningsregel av en enskild styrelseledamots ekonomiska ansvar måste begränsas. Vidare hävdas att frågan om möjligheten till försäkringsskydd av styrelseledamots ansvar noggrant utredes och överväges och att möjligen därefter tillåtelse till Mot. försäkringsskydd öppnas, dock försett med sådana villkor att därigenom det L211 personliga ansvaret icke helt utarmas. Reglerna om skadeståndsansvar för styrelseledamot i svenskt aktiebolag bör sammanföras till ett avsnitt i aktiebolagslagen med enahanda bestämmelser för alla situationer och med lika giltighet för alla styrelseledamöter. Normalt utses styrelseordföranden av styrelsen i svenskt aktiebolag. Möjligheten finnes att i bolagsordningen inskriva att bolagsstämma ska utse styrelseordförande. Styrelseordföranden har icke givits särskild ställning i svensk aktiebolagsrätt på samma sätt som skett i amerikansk aktiebolagslagstiftning. Styrelseordförandens enda särställning är hans rätt att genom utslagsröst avgöra frågor som lett till lika röstetal vid styrelsebehandlingen. I många svenska aktiebolag betraktas styrelseordföranden såsom en person som ingår i aktiebolagets linjeorganisation. Styrelseordföranden ålägges i den allmänna debatten ofta särskilda skyldigheter. Här kan särskilt erinras om utrikesminister hävdande att styrelseordföranden i Boforskoncernen skulle bära särskilt ansvar utan att förmådde precisera på vilka grunder detta ansvar uppkommit. Likaledes har en tidigare styrelseordförande i utpekats såsom särskilt ansvarig p.g.a. hans ordförandeställning, trots att detta ansvar icke konstitueras på något sätt i svensk rätt. Det förefaller angeläget att ordföranderollen i svensk aktiebolagsförvaltning blir föremål för överväganden. Sådana överväganden borde rimligen leda till att ordförandens ställning och därmed ansvar utvecklas så att ordföranden får ett särskilt ansvar för tillsynen över den verkställande ledningens verksamhet och för att styrelsens beslut vederbörligen implementeras. Ändringar av aktiebolagslagen som möjliggör en sådan förändring av styrelseordförandens ställning bör utredas och införas i svensk aktiebolagsrätt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att de aktiebolagsrättsliga frågor som berörs i motionen blir föremål för utredning och att förslag framlägges i enlighet med vad som föreslås i motionen.