ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Sf255 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf255 om vidgad rätt till prisnedsatta livsmedel åt PKUsjuka ungdomar I finns ca 105 patienter med sjukdomen phenylketonuri, PKU. Denna metaboliska åkomma innebär att kroppen ej kan ta hand om aminosyran fenylalanin utan den ansamlas i serum och ger då upphov till grava hjärnskador. Om barn med PKU ej behandlas ger sjukdomen upphov till grav utvecklingsstörning. behandlas alla barn med PKU från födelsen och behandlingen innebär att aminosyran fenylalanin i det närmaste utesluts ur kosten. All mat måste vägas noggrant och fenylalanininnehållet uträknas. Intaget av vanliga livsmedel är extremt litet (endast fett och socker) och kan ej mätta en person. I stället måste barn och även vuxna uteslutande leva på specialpreparat som köps från på livsmedelsrekvisitioner. har tidigare antagit en lag om prisnedsatta specialdestinerade livsmedel för denna patientgrupp . Att den åldersgränsen har satts beror på att tidigare forskning gav vid handen att man kunde sluta med dieten vid ca , då det ansågs att faran var över. Nyare forskning har dock visat att patienterna med PKU måste fortsätta med dieten längre upp i åldrarna och att det är individuellt när den kan trappas ned. Dessutom måste flickor med PKU under graviditet hålla mycket sträng diet fri från fenylalanin. I annat fall kan det väntade barnet få mycket allvarliga skador såsom hjärtfel, hjärnskador m. m. Varje graviditet för dessa PKU-flickor måste därför vara planerad och väl förberedd ur dietsynpunkt. Eftersom flera patienter nu kommer upp i åldern innebär detta stora kostnader för den enskilde, då de ej längre kan få dessa livsmedelsprisnedsättningar. Till detta kommer också kostnader för aminosyror och vitaminer som de också måste inta. finns endast ett aminosyrepreparat, aminogran, klassat som läkemedel i . Alla barn och ungdomar klarar inte detta preparat, som har en speciell smak och konsistens. Utländska preparat finns men de är dyra. För speciellt ungdomar är det viktigt att valmöjligheter i kosten finns. Detta rör sig om en liten grupp patienter, som dock tar stora risker om de ej får rätt kost. Familjerna drabbas av orimligt stora kostnader eftersom livsmedelsrekvisitioner inte skrivs ut efter . Antalet barn tycks ej öka, utan det föds 3-4 med PKU och liknande sjukdomar. Med hänvisning till vad som framförts angående barn med phenylketonuri, PKU, hemställs att hos regeringen begär att ungdomar som fyllt och som anses behöva fortsatt specialdiet på grund av sjukdomen PKU även i fortsättningen skall kunna få livsmedelsrekvisitioner. 1987/88 Sf255'
mot · GB02Sf258 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sf258 (c) om arbetsgivaravgifterna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:N240 hemställs att hos regeringen begär förslag om omfördelning av uttaget av arbetsgivaravgifter innebärande a) en sänkning av sjukförsäkringsavgiften på en lönesumma , b) ett slopande av alla egenavgifter på inkomster motsvarande ett basbelopp, c) en totalfinansering genom en höjning av avgiftsuttaget i övrigt. () () () () () (c) () () () () ()
mot · GB02Sf259 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf259 om försäkringsskyddet för idrottsutövare, m. m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1987/88:Kr409 hemställs 1. att begär att regeringen i enlighet med motionen framlägger förslag till nytt försäkringsskydd för idrottsutövare, 2. att beslutar upphäva sitt tidigare beslut om debitering av sociala avgifter på ersättningar överstigande 0,5 basbelopp, 3. att i avvaktan på nytt förslag till försäkringsskydd för idrottsutövare beslutar att ersättningar överstigande 2 basbelopp skall läggas till grund för debitering för sociala avgifter. () () ()
mot · GB02Sf260 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sf260 av och () om årlig redovisning av ATP-poäng på skattsedel för slutlig skatt ATP-systemet är utformat så att inkomst och antal intjänandeår bestämmer antal poäng och utfallande pensionsbelopp. Som bekant varierar ATP-poängen mellan olika personer och grupper. En uppenbar skillnad går mellan kvinnor och män. Detta beror huvudsakligen på kvinnors svagare anknytning till arbetsmarknaden. Som exempel kan nämnas att hade kvinnor i åldrarna 2,87 i genomsnittlig pensionspoäng, medan män i samma ålder hade 4,5 poäng. För 55-59åringarna var poängen 2,66 resp. 4,25. Vi vet att det inte är allom bekant hur man räknar ut den egna pensionspoängen och för personer med varierande inkomst och sysselsättningsgrad blir det extra svårt att hålla reda på sin aktuella poäng. Dessa förhållanden försvårar för den enskilde att planera sin ekonomiska situation efter pensioneringen. Detta är inte tillfredsställande då det gäller ett socialt system som den enskilde genom sitt arbete själv betalat till och som utgör den sociala tryggheten på ålderns höst. Det är möjligt att via få uppgift om sin aktuella pensionspoäng. Kunskapen om denna möjlighet är emellertid begränsad. redovisas den pensionsgrundande inkomsten på den slutliga skattsedeln. För att utöka servicen till medborgarna skulle man på den slutliga skattsedeln också kunna redovisa den enskildes aktuella pensionspoäng. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om årlig redovisning av ATP-poäng på den slutliga skattsedeln. () ()
mot · GB02Sf262 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf262 av () om tillfällig föräldrapenning Rätten till ledighet med tillfällig föräldrapenning kan utnyttjas om föräldern har sitt barn hos dagmamma, barnflicka eller någon annan enskild person och denne blir sjuk. Om man däremot har sitt barn placerat på daghem och personalen där blir sjuk i en sådan omfattning att barnstugan måste stänga, då finns inte rätten till ledighet med tillfällig föräldrapenning. Detta är inkonsekvent och drabbar många föräldrar hårt, då de måste förlita sig till arbetsgivarens välvillighet att ge tjänstledigt eller utnyttja semesterdagar eller annat. I tidigare behandling i av denna fråga har anförts att det är kommunens sak att tillse att ersättare finns tillgänglig att sköta barnet i dessa situationer. Det är helt riktigt och skall så förbli, men med en möjlighet att utnyttja föräldrapenningen när barnstugan stänger är i alla fall föräldrarna inte de som får dra de ekonomiska konsekvenserna av att personalförsörjningen inte fungerar. Vikarier skall finnas på såväl familjedaghem som barnstugor och därför borde också skyddsnätet för föräldrarna vara likvärdigt, oavsett vilken omsorgsform de har tillgång till. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en ändring av lagen om allmän försäkring så att tillfällig föräldrapenning också skall utgå om daghem tvingas stänga på grund av sjukdom.
mot · GB02Sf264 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf264 av och () om anhörigs möjlighet att medfölja ålderspensionär vid läkarbesök är det många äldre som bor kvar i sina hem och det fungerar bra med hemtjänst. emellanåt måste den gamla göra läkarbesök, då kan det bli bekymmersamt inte minst i glesbygd. Det är inte alltid som kan följa med och vid långa avstånd kan det ta en hel dag för ett läkarbesök. Det är många anhöriga som tvingas att ta ledigt från sitt arbete för att följa med en åldrig mor eller far till läkare. Ur trygghetssynpunkt är det bra om även anhöriga är informerade om hälsotillstånd och eventuell medicinering. En gammal människa kan också bli nervös hos läkaren och glömma vad som sagts. Detta kan då resultera i att någon annan i efterhand måste reda ut vad som sagts. Som ett led i den öppna äldreomsorgen vore det bra om anhöriga kunde ges rätten att få ersättning i form av sjukpenning för förlorad arbetsförtjänst vid läkarbesök med anhörig ålderspensionär. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att anhöriga ges möjlighet att medfölja anhörig ålderspensionär vid läkarbesök.
mot · GB02Sf265 · 1988-01-21 00:00:00 — av () om handikappersättningen I regeringens skrivelse angående handikappfrågor, vilken behandlades av , konstateras i en sammanfattande bedömning att politiken även måste inriktas på en rättvis fördelning av resurserna, med målmedvetna förstärkningar av handikappområdet. I budgetpropositionen aviseras därför en ny handikapputredning, vars uppgift enligt föredragande statsråd bl. a. bör vara att bedöma hur ett fungerande samhällsstöd skall kunna tillförsäkras grupper med olika handikapp. I samband med denna anmälan ges ett antal exempel på sådana grupper, om vilkas situation det i många fall saknas nödvändig kunskap hos ansvariga samhällsorgan. En sådan grupp är folkpensionärer, som efter pensioneringen drabbats av en invalidiserande sjukdom. När en person, som inte fyllt , drabbas av ett handikapp, som leder till förtidspension, erhåller denna ett tillägg, benämnt handikappersättning. Detta för att täcka de levnadsomkostnader som förorsakas av handikappet. Det kan gälla fördyrade resor, rymligare bostad, behov av ökad hemhjälp e. d. Tillägget är skattefritt och får behållas även efter fyllda . Den som däremot drabbas av ett handikapp efter folkpensioneringen erhåller ingen sådan ersättning trots att merkostnaderna är desamma. Till den svårighet som ett handikapp innebär läggs i många fall också ett ekonomiskt handikapp. Denna skillnad i ekonomiskt hänseende upplevs av många som en stor orättvisa. Samhällsstöd i form av handikappersättning borde enligt min mening utgå till alla som ett bidrag till ökade levnadsomkostnader, oavsett vid vilken ålder handikappet inträffar. Det är därför rimligt att den aviserade utredningen får i uppdrag att beakta även denna fråga. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att den aviserade handikapputredningen ges i uppdrag att överväga frågan om möjlighet att erhålla handikappersättning även efter ålderspensionering. 1 1987/88.
mot · GB02Sf267 · 1988-01-22 00:00:00 — 1987/88 :Sf 267 av m. fl. (fp) om kommunalt bostadstillägg, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:So234 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av reglerna för KBT, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en snabb översyn och reform vad avser de s. k. undantagandepensionärernas förmåner. () () () () () () () () () ()
mot · GB02Sf268 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sf 268 av m. fl. (fp) om vissa handikappfrågor Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:So235 hemställs 1. att beslutar om en ändring av beräkningsgrunden för vårdbidrag av handikappat barn så att det utgår med 2,5 basbelopp vid helt vårdbidrag, 2. att för /89 anslår . på anslaget C 3. Vårdbidrag för handikappade barn, 3. att med avslag på regeringens förslag i denna del beslutar att slopa 60-dagarsgränsen för tillfällig föräldrapenning, 4. att beslutar om en lagändring som ger föräldrar med vårdbidrag rätt till tillfällig föräldrapenning i de fall det är fråga om en tillfällig försämring av det handikapp som ligger till grund för vårdbidraget, 5. att hos regeringen begär förslag om ett system som ger föräldrar med svårt handikappade vuxna barn möjligheten att erhålla ledighet och ersättning för vård av barnet om det blir sjukt, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att förtidspensionering av handikappade som studerar bör undvikas, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överföring av resurser från socialförsäkringssektorn till arbetsmarknadspolitiska åtgärder, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett förbättrat bilstöd, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en skyndsam handläggning av förstärkt bilstöd till handikappade, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hjälpmedelsförsörjningen. () () () () () ()
mot · GB02Sf269 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf 269 av m. fl. (fp) om Dagmarsystemet, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:So442 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande överföring av resurser från sjukpenningförsäkringen till sjukvården, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att de till Dagmarsystemet knutna etableringsrestriktionerna bör avvecklas, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående ersättningarna till privatpraktiserande läkare, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående ersättningarna till privatpraktiserande sjukgymnaster, 5. att hos regeringen begär en offentlig utredning av sjukvårdens framtida finansiering. () () () () () () () ()
mot · GB02Sf271 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :S£271 av m. fl. (fp) om kontaktdagarna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88: Ub272 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om i tiden utsträckt rätt för föräldrarna att utnyttja kontaktdagarna för skolbesök. () ()
mot · GB02Sf272 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf272 av m. fl. (m) om ersättningstaxan för sjukgymnaster, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88: Ub589 hemställs 1. att hos regeringen begär skyndsamma åtgärder som syftar till en höjning av försäkringsersättningen för privatpraktiserande sjukgymnaster, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att remisstvånget för sjukgymnastisk behandling inom ramen för sjukförsäkringen bör slopas i enlighet med vad i motionen anförts. Hans Nyhage (m)
mot · GB02Sf274 · 1988-01-25 00:00:00 — 1987/88 :Sf274 av och () om arbetsgivaravgiften för idrottsmän Genom regeringsrättens prejudicerande dom i , som innebar att idrottsföreningar är skyldiga att betala sociala avgifter på ersättningar över ett halvt basbelopp till sina aktiva, ändrades tidigare praxis. Den hade sin grund i försäkringsdomstolens utslag i Bo Larsson-fallet enligt vilket idrottsutövande huvudsakligen ansågs vara en fritidssysselsättning. Därför förelåg inte heller skyldighet att betala sociala avgifter för idrottsutövare. Då domen i regeringsrätten genom sin retroaktivitet skulle få svåra ekonomiska konsekvenser för idrottsföreningarna beslöt 1986 att staten skulle påta sig ansvaret för betalningen av idrottsföreningarnas avgifter för tiden . Naturligtvis vill inte eller ansvarskännande idrottsföreningar undandra sig sitt sociala ansvar för de aktiva idrottsmännen/ kvinnorna. Men självklart har föreningarnas ekonomiska resurser blivit mindre än tidigare, när de nu har att betala arbetsgivaravgifter. Detta kan få till följd att bredd- och ungdomsidrotten blir eftersatt. Risken är att vi i får en föga önskad utveckling mot helt igenom professionella elitidrottsmän, helt skilda från den folkrörelse den samlade idrottsrörelsen utgör. Vidare har de många oftast ideellt arbetande idrottsledarna kommit att i allt högre grad få arbeta med ekonomi och administration i stället för att handleda de aktiva rent idrottsligt. Kort sagt: domen i regeringsrätten kan få mycket oönskade konsekvenser för det samlade . Man kan tänka sig flera sätt att lösa problemen. Vi förordar ett alternativ som innebär att idrottsrörelsen betalar avgifter för dem som har en årlig idrottsersättning som överstiger två basbelopp (. ), dvs. omkring 1000 idrottsutövare i enligt beräkningar. Dessa idrottsmän/kvinnor får anses vara beroende av idrottsinkomsten för sin försörjning. Därför skall den självklart också vara grund för de sociala förmånerna. De flesta idrottsutövare som har en lägre ersättning än motsvarande två basbelopp kan anses idrotta utan förvärvssyfte. För dem bör genom idrottsrörelsen skapas ett privat försäkringsskydd som bättre passar deras situation. 1 1987/88. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetsgivaravgifter för idrottsmän. () ()
mot · GB02Sf275 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf275 av och () om ersättning för behandling av psoriasis Rätt till handikappersättning har försäkrad som fått sin funktionsförmåga nedsatt i sådan omfattning att hon/han: På grund av handikappet behöver mer tidskrävande hjälp av annan för sin dagliga livsföring. För att kunna förvärvsarbeta eller studera behöver fortlöpande hjälp av annan på grund av handikappet. Har betydande merutgifter på grund av handikappet. Är blind, döv eller svårt hörselskadad. Bedömningen grundas på det sammanlagda behovet av stöd. Ersättningen är 65, 50 eller av basbeloppet , alltefter hjälpbehovets omfattning eller merutgifternas storlek. (880101). Ca 200000 människor i , av befolkningen, har psoriasis. Detta är en kronisk sjukdom som går i intervaller. Av dessa har 30000-40000 () behov av att kontinuerligt behandla sin sjukdom. Detta innebär stora merkostnader, dels för tekniska hjälpmedel, UVBlampor, dels för behandlingshjälpmedel såsom: Mjukgörande salvor och andra icke receptbelagda Extra tvätt av säng- och gångkläder Hårschampo, badsalt etc. Egenkostnad för resor till och från läkarbesök Summa kronor merkostnader: 3000: Behandling med UVB-ljus pågår ca med behandling minst , per omgång. Till detta kommer kostnader för förstörda gångkläder och sängkläder m.m. som blivit missfärgade av salvor och tvättade ofta av samma orsak. Av ca 200000 personer med psoriasis har dessutom ledbesvär, psoriasisarthrit, vilket i sin tur kräver ytterligare behandling och hjälp vid den dagliga livsföringen. Ett stort problem är att många av de nödvändiga salvor, krämer, badoljor m. m. som de psoriasissjuka måste använda inte betraktas som läkemedel. Här bör en förändring så att de av läkare ordinerade för behandlingen nödvändiga preparaten kommer att ges läkemedelsrabatt övervägas. reform skulle kunna finansieras med hjälp av en viss höjning av läkemedels- Mot. 1987/88 avgiften för alla. Frågan om de psoriasis-sjukas problem bör bli föremål för en utredning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utredning av de psoriasis-sjukas problem. () ()
mot · GB02Sf276 · 1988-01-22 00:00:00 — av och () om ändrad beräkningsgrund för sjukförsäkringsavgiften Arbetsgivaravgifterna 1987 utgjorde enligt lag 37,och enligt avtal 5,eller totalt 42,för arbetare. Storleksordningen är i stort densamma för tjänstemän. Dessa avgifter för pensioner, sjukförsäkring, arbetarskydd, vuxenutbildning, barnomsorg m. m. har sedan starten beräknats på bruttolönen för den anställde eller företagaren. Detta har ansetts vara en solidarisk och lättadministrerad väg. När det gäller sjukförsäkringsavgiften, som uppgick till 9,, således av totala arbetsgivaravgiften, anser vi emellertid att denna borde grundas på frånvaro och inte på lön. Sjukfrånvaron är mycket olika inom små resp. stora företag och inom olika regioner. Frånvaron inom högrationaliserade produktionsenheter i storstadsregioner ligger ofta . Inom småföretag finns mångfaldiga exempel på att motsvarande tal ligger i storleksordningen , vissa år ännu lägre. Småföretag är ofta av hantverks- eller servicekaraktär och därmed personalintensiva. De kan sällan driva rationaliseringar så långt som de större företagen. En differentiering av sjukförsäkringsavgiften skulle medverka till att företag med hög frånvaro fick ta konsekvenserna av detta i stället för att som subventioneras av företag med låg frånvaro, dvs. Ökad sysselsättning bygger på småföretag. Dessa har också väsentlig regionalpolitisk betydelse. En minskning av arbetsgivaravgifterna i denna form skulle innebära en mycket positiv insats för att stärka småföretagens situation. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att frågan om en ändrad beräkningsgrund för sjukförsäkringsavgiften utreds. (fp) ()
mot · GB02Sf277 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf277 av och () om översyn av reglerna för deltidspension Rätten till ledighet för den anställde är vanligen inskriven i de bestämmelser som reglerar arbetsgivarens rättigheter kontra den anställdes. Så är t. ex. fallet när det gäller rätten till studieledighet. Arbetsgivaren kan i sådana fall inte hindra ledigheten på annat sätt än att förskjuta den . När det gäller möjligheterna att erhålla delpension förhåller det sig annorlunda. I detta sammanhang kan en arbetsgivare vägra den anställde möjligheten till delpension. Den anställde har då ytterst inte någon annan utväg än att finna sig i detta. Arbetsgivaren har vad som man närmast skulle kunna kalla för en vetorätt. Reformen infördes för att vara till gagn för den anställde som önskar trappa ned sin yrkesverksamhet. Att det ändå är så att arbetsgivaren kan vägra gå med på en begärd delpension kan möjligen bero på att förutsättningarna att bevilja delpension varierar mellan olika företag. Möjligheterna att utan störningar ordna delpension är måhända mindre i det lilla företaget än i ett stort. Även om antalet fall är litet så finns det uppgifter som tyder på att arbetsgivare vägrat anställda deltidspension och där motiveringarna varit svåra att förstå. Det kan, enligt vår uppfattning, inte anses tillfredsställande att arbetsgivarens nej till en deltidspension i praktiken fungerar som en vetorätt. I sådana situationer bör det vara möjligt för arbetstagaren att få till stånd en objektiv prövning av om arbetsgivarens nej är grundat på tillräckligt saklig grund. En utvärdering av reformens regelverk utifrån de aspekter som berörs i föreliggande motion borde därför ske. I samband därmed bör man också överväga möjligheterna för arbetstagare, som vägras begärd deltidspension, att i särskild instans kunna få prövad skäligheten i en sådan vägran. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetsgivarens vetorätt och om en översyn av reglerna för deltidspension.
mot · GB02Sf281 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sf281 om översyn av ersättningen för sjukgymnastisk behandling Endast en mindre del av den sjukgymnastiska behandling som ges bedrivs i offentlig regi. Därför är sådan behandling, både kvantitativt och kvalitativt, beroende av den ersättning som de privata sjukgymnasterna får från den allmänna försäkringen och efter vilka regler den utgår. För de flesta sjukgymnastiska behandlingsbehov fungerar nuvarande regler bra, men det finns viktiga undantag och det finns skäl särskilt framhålla två grupper. För det första patienter med neurologiska sjukdomar och skador som mycket ofta kräver vid varje behandlingstillfälle. Detta kan ha olika orsaker. Det finns tillstånd där praktiskt taget alla muskelgrupper berörs och där man dessutom måste behandla tendenser till kontraktioner. Det kan vara så att patienten måste få ordentlig tid till återhämtning mellan olika moment för att behandlingen skall fungera. Normalt skall patienten vara uppvärmd när behandlingen startar, men vid komplicerade förlamningstillstånd klarar patienten inte det själv, utan gymnasten måste vara med . Den andra gruppen patienter som bör nämnas är patienter med psykiska problem och som därför måste ges särskild tid och omtanke för att sjukgymnastiken skall ge ett bra resultat. Kravet från sjukgymnasternas sida och från de patientgrupper som berörs är att man skall kunna få ersättning för dubbelbehandling. Enligt de nuvarande reglerna utgår en grundersättning på . och i vissa fall kan man därutöver få ersättning med . om behandlingen varar . Om behandlingen kräver än utgår således ingen som helst ersättning för det. Dessutom gör sjukgymnasten en ekonomisk avvägning när det gäller att behandla en patient eller att ta en ny patient, där det senare alternativet är mest lönsamt. På grund av ersättningsreglerna finns det betydande patientgrupper med stort behandlingsbehov som inte får adekvat sjukgymnastisk behandling. Detta är mycket olyckligt. Därför bör reglerna ses över och ges en annan och mer flexibel utformning som syftar till att tillgodose de verkliga behandlingsbehoven. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av reglerna för ersättning från den allmänna försäkringen för sjukgymnastisk behandling. 1987/88 Sf 281