mot · GB02Sk470 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sk470 av m. fl. (m) om större frihet och ökad välfärd genom sänkta skatter är det land i den fria världen där människor är mest beroende av politikers värderingar och politiska beslut. Detta är ett resultat av en långsiktig ideologisk strategi. Socialistisk politik innebär att kollektiva beslut sätts före individernas frihet. Från moderat utgångspunkt är denna situation naturligtvis oacceptabel. Sedan socialdemokraterna återkom i regeringsställning har sammanlagt 111 olika skatter införts eller höjts. De skattesänkningar som genomförts är i detta sammanhang obetydliga. Totalt sett har skattetrycket ökat från den tidigare rekordnivån 1982 till en ny toppnotering, internationellt sett, på 1988, enligt regeringens egna beräkningar. Därmed har socialdemokraterna höjt skatterna med 60 miljarder, vilket är lika mycket som hela inkomstskatten inbringar. Det är således fråga om betydande skattehöjningar. Utvecklingen mot ett allt högre skattetryck måste nu vändas. Moderata samlingspartiets målsättning är att skattetrycket skall sänkas med i genomsnitt ungefär en procentenhet . Våra förslag innebär i korthet att: o Skattetrycket sänks med 1989. o Marginalskatten sänks i tre steg, med början av 1989, till högst för den helt övervägande delen av inkomsttagarna. Inkomsttagare med högre inkomster skall ha en marginalskatt på högst . o Fullt inflationsskydd av skatteskalorna återinförs. o Ett grundavdrag på införs per hemmavarande barn vid den kommunala beskattningen, o Bolagsskatten sänks 1989 till som vissa avsättningsmöjligheter begränsas eller slopas helt. Egenföretagarnas konsolideringsmöjligheter blir även i fortsättningen goda. Förmögenhetsskatten på arbetande kapital slopas för mindre och medelstora företag. För att undvika kraftiga skatteskärpningar till följd av fastighetstaxeringarna 1990 och 1992 måste reglerna för uttag av fastighetsskatt, schablonbeskattning av småhus och förmögenhetsskatt ändras. Förslag skall föreläggas . Rätt till avdrag för styrkta arbetskostnader vid reparation av schablonbeskattade småhus bör införas. 1 1987/88. Beskattningen av förmögenhet, arv och gåvor är mycket hög i . Det ger inlåsningseffekter och försvårar generationsväxlingar i familjeföretag. Vi föreslår därför en återgång till de förmögenhetsskatteskalor som gällde , särbeskattning av förmögenheter, större grundavdrag och nya skalor vid arvs- och gåvobeskattningen samt ändrade värderingsregler vad gäller börsnoterade aktier och . 2 Frihet och välfärd genom sänkta skatter är det land i den fria världen där människor är mest beroende av politikers värderingar och politiska beslut. Det innebär att det svenska samhället också har den fria världens hårdaste skattetryck. Ingen annanstans har så stor del av medborgarnas inkomster socialiserats. Ingen annanstans har marknadsekonomin trängts undan så mycket som i . Ingen annanstans är utrymmet för enskilt sparande och enskilt ägande så begränsat som i . Detta är ett resultat av en långsiktig ideologisk strategi. Socialistisk politik innebär att kollektiva beslut sätts före individernas valfrihet. Från moderat utgångspunkt är denna situation givetvis oacceptabel. Den skattepolitiska debatten blir lätt en jämförelse av effekter på kort sikt för olika typer av hushåll i kronor räknat. Det är i sig viktigt. Det är emellertid ännu viktigare att skattepolitiken debatteras med hänsyn till den långsiktiga utvecklingen och till det sätt på vilket den påverkar utformningen av vårt samhälle. Den genomsnittliga inkomsttagaren i får för egen del förfoga över ungefär en tredjedel av vad han eller hon har arbetat ihop. Mer blir inte kvar sedan arbetsgivaravgifter, inkomstskatter och konsumtionsskatter betalats. Politiker i stat och kommun styr över ungefär två tredjedelar av vår ekonomi medan medborgarna själva direkt kan bestämma över den resterande tredjedelen. Skatteuttaget sker huvudsakligen i former som drabbar låg- och medelinkomsttagare hårt. Detta gäller särskilt de skattehöjningar som genomförts efter 1982. Ett samhälles utvecklingsförmåga och dynamik är beroende av människornas möjligheter att ta initiativ och ansvar. Högskattesamhället tvingar enskilda, organisationer och exempelvis massmedia till ett bidragsberoende. Högskattesamhället griper in och påverkar människors ekonomiska levnadsvillkor, så att egna önskemål om boende, barnomsorg eller sjukvård får vika. Genom lägre skatter öppnas möjligheter för enskilda människor att ta initiativ, satsa på företagande, spara och äga. Genom lägre skatter kan ägandet spridas till enskilda människor. Det är viktigt för nyföretagandet och för tillväxten i ekonomin. Lägre skatter medför ett ökat arbetsutbud. Dagens kilar mellan värdet av produktionen och ersättningen för en arbetsinsats gör att det i praktiken blir näst intill omöjligt att utveckla nya arbeten inom områden som är av stor betydelse för den framtida sysselsättningen, främst tjänstesektorn. Lägre skatter motverkar svåra sociala problem som exempelvis den ny fattigdom som gjort hundratusentals människor beroende av socialbidrag. Genom ökad tillväxt och genom att disponera en större del av arbetsersättningen skall det vara möjligt att kunna leva på sin lön. 3 Skatteutvecklingen i och i omvärlden 3.1 Världens hårdaste skattetryck Det totala skatteuttaget i förhållande till de samlade inkomsterna (skattetrycket) i är extremt högt i ett internationellt perspektiv. av de samlade inkomsterna går till skatt. Eftersom beskattningens syfte är att finansiera offentliga utgifter är frågan om skattetryckets höjd liksom skattesystemets utformning i övrigt i hög grad ideologiskt präglad. En socialistisk politik med liten tilltro till enskilda människors förmåga att ta ett eget ansvar leder till kollektiva lösningar, stora offentliga utgifter och därmed till ett högt skattetryck. Den offentliga verksamheten fyller förvisso en viktig funktion i det svenska samhället. Men därav följer inte automatiskt att den offentliga sektorn bör ges största möjliga omfattning. Det svenska skattetrycket är högre än genomsnittet för . Det innebär att vi totalt betalar eller per yrkesverksam svensk mer i skatt jämfört med om skattetrycket i hade varit , vilket är OECD-genomsnittet. Socialdemokraterna har varit tvungna att med stor uppfinningsrikedom införa en rad nya typer av indirekta skatter för att kunna öka de offentliga utgifterna. Syftet med nya indirekta skatter förefaller ha varit att söka dölja det verkliga skatteuttaget för medborgarna. Det hade helt enkelt inte varit möjligt att uppnå och vidmakthålla nuvarande extremt höga skatteuttag endast med direkta skatter på hushållen. Även om inte hela skatteuttaget har formen av direkta inkomstskatter på hushållens inkomster, betalar hushållen ändå dessa skatter i form av t. ex. högre priser och lägre löner. Den personliga inkomstskatten är störst och svarar för av BNP. Av denna utgör kommunalskatten den dominerande delen (av BNP). Inkomstskatternas andel av BNP ökade . Därefter har de totala skatternas andel ökat framför allt genom höjda arbetsgivaravgifter, höjd moms och höjda bensin-, el- och oljeskatter. Även om inkomstskatternas andel av BNP inte ökat har vi ändå de högsta skattesatserna bland de industrialiserade västländerna. I en OECD-studie omfattande alla länder i samt , och , kan man utläsa att har världens högsta inkomstskatter. Studien jämför lönen före och efter skatt för en genomsnittlig industriarbetare i . föga smickrande världsrekord innebär att den svenske industriarbetaren genomsnittligt betalar av sin lön i direkt inkomstskatt. Det enda land som ligger i närheten av är . För andra viktiga konkurrentländer är motsvarande siffror: , , och . I många länder sänker man inkomstskatten ytterligare. En inkomsttagare med i inkomst får i betala i skatt på en inkomstökning (marginalskatt). Till detta kommer att en inkomstökning ofta leder till avtrappade bostadsbidrag och höjda daghemsavgifter samt marginaleffekter av andra indirekta skatter och arbetsgivaravgifter. Om effekterna adderas erhålls den totala marginaleffekten som i normala inkomstlägen kan uppgå till . I vissa extrema fall, då socialbidrag utgår eller då extra avdrag trappas av, kan den totala marginaleffekten bli eller t. o. m. mer. De lagstadgade arbetsgivaravgifterna var 1965 . Dessa avgifter har femdubblats och uppgick då till på bruttolönen. Den starkaste ökningen skedde första hälft. Egenföretagare erlägger s. k. egenavgifter som motsvarar arbetsgivaravgifterna. De beräknas på företagsinkomsten och ökar därmed marginaleffekten för företagaren. Om marginalskatten (beräknad endast på inkomstskatten) är blir marginaleffekten om egenavgifterna adderas. infördes i en mervärdeskatt. Den ersatte den tidigare omsättningsskatten. Mervärdeskatten, som sedan införandet höjts , har förutom att finansiera offentliga utgifter också använts i konjunkturpolitiskt syfte. Den har sänkts , 1974 och 1981. Mervärdeskatten uppgår, efter den höjning som genomfördes av socialdemokraterna , till av priset inkl. moms, vilket innebär ett påslag på priset . 3.3 Skatteutvecklingen till 1976 steg skattetrycket kontinuerligt i takt med att de offentliga utgifterna ökade. Det uppgick till av BNP och ökade sedan i jämn takt då det uppgick till . 1970 lade den dåvarande socialdemokratiska regeringen fram förslag om en skattereform som skulle ge två tredjedelar av svenska folket sänkt skatt. Moderata samlingspartiet motsatte sig förslaget, bl. a. med hänvisning till den starkt skärpta progressiviteten i den statliga inkomstskatteskalan. Det visade sig snart att förändringen ledde till höjda skatter för i stort sett alla till följd av kombinationen av höga marginalskatter och snabb inflation. Så gott som t. o. m. 1976 framtvingades därför nya skatteomläggningar. 1 den statliga inkomstskatteskalan sänktes skattesatserna i lägre inkomstskikt, medan de bibehölls och även höjdes i vanliga och högre skikt. höjdes successivt arbetsgivaravgifterna i syfte att uppväga de avsedda sänkningarna av inkomstskatten. Eftersom den statliga skatteskalan inte var inflationsskyddad ledde inflationens verkningar till att skattetrycket i realiteten skärptes. Det steg från 1970 till 1977. Det var som kom upp på den nivå där Mot. skattetrycket låg 13 av BNP högre än i Sk470 i genomsnitt. Den borgerliga valsegern 1976 innebar en viktig förändring i den skattepolitiska utvecklingen. Visserligen skärptes skattetrycket mellan 1976 och 1977 , men denna ökning berodde på skattehöjningar som genomdrivits av den socialdemokratiska regeringen . Skattehöjningen skulle ha blivit ännu högre detta år om inte den nya borgerliga regeringen tagit tillbaka vissa beslutade höjningar. förblev det totala skattetrycket oförändrat. Eftersom inte obetydliga kommunala skattehöjningar genomfördes (den genomsnittliga kommunalskatten steg 19761982 med ), innebar detta att det statliga skattetrycket sänktes. Vissa marginalskattesänkningar genomfördes också även om de borde ha fått en större omfattning. Fr. o. m. 1978 inflationsskyddades skatteskalan genom den under trepartiregeringen beslutade indexregleringen av skiktgränserna. Därigenom skapades garantier mot att inflationen automatiskt skärpte skattetrycket. Indexregleringen gav ett realt innehåll åt de genomförda marginalskattejusteringarna och därmed hejdades den tidigare fortlöpande skärpningen av progressiviteten i skattesystemet. Trepartiregeringen beslöt att genomföra en genomgripande marginalskattereform . träffade mittenpartierna och socialdemokraterna en uppgörelse som innebar en senarelagd skatteomläggning. Den innebar också att inflationsskyddet urholkades, att marginalskattesänkningen blev mindre omfattande än avsett och att symmetrin i skattesystemet bröts genom avdragsbegränsningen. Omläggningen skulle finansieras genom höjda arbetsgivaravgifter eller s. k. proms. 4 Regeringens skattepolitik efter 1982 Den socialdemokratiska regeringen förefaller i allt väsentligt fortfarande omedveten om att det höga skattetrycket är en av huvudanledningarna till problemen med att få ned inflationen till omvärldens nivåer och att hejda den pågående försämringen av kostnadsläget. Likaså tycks man vara omedveten om att det höga skattetrycket är en av de viktigaste förklaringarna till den i förhållande till andra industriländer lägre tillväxttakten. Att den socialdemokratiska regeringen vägrar att inse problemen med det höga skattetrycket är desto mer förvånande som flera avsnitt långtidsutredning ägnas åt att beskriva de negativa effekterna. I långtidsutredningen skriver ekonomer bl. a. följande: Det högre skattetrycket har också medfört att de disponibla realinkomsterna har ökat förhållandevis långsamt. Detta har troligen gjort det svårare att åstadkomma låga nominella löneökningstal. Sammanfattningsvis kan konstateras att skattesystemet har vissa snedvridande effekter och att dessa aldrig helt eller kanske inte ens i huvudsak kan försvinna vid en skattenivå motsvarande den rådande. (sid 172) Efter valsegern 1982 har socialdemokraterna höjt eller infört sammanlagt 111 olika skatter. I genomsnitt rör det sig om en skattehöjning . Detta har resulterat i en kraftig höjning av skattetrycket, vilket framgår av tabell 1. När socialdemokraterna återkom i regeringsställning var skattetrycket . väntas skattetrycket enligt beräkningar stiga till . Det rör sig således om en höjning med eller med , vilket är mer än vad hela den statliga inkomstskatten inbringar. Tabell 1: Skattetryck (Skatternas andel i procent av BNP) 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1982-1988 Skattetrycket 5CU 50/7 50^9 51^5 52/7 55^6 56^3 +6/> Anm: Inräknas även pensionsskatten blev skattetrycket 1987. Källa: och preliminär nationalbudget 1988. Den socialdemokratiska regeringen har således trots upprepade löften om motsatsen höjt skattetrycket kraftigt sedan de återkom i regeringsställning . Olika regeringsföreträdare försöker förklara den snabba höjningen med att det skulle skett med något slags automatik. Några höjningar av skattesatser skulle det inte vara fråga om. Det är riktigt att skattetrycket kan stiga, vid oförändrade skattesatser, om den förhållandevis högt beskattade löneandelen av BNP stiger och vinstandelen sjunker. Omvänt gäller också att skattetrycket kan sjunka, även om skattesatserna inte sänks, om löneandelen sjunker och vinstandelen stiger. har vinstandelen stigit och löneandelen sjunkit till följd av devalveringspolitiken. Därmed borde skattetrycket ha sjunkit om skattesatserna varit oförändrade, men som tabell 1 visar har skattetrycket tvärtom stigit kraftigt. Den socialdemokratiska bortförklaringen håller därför inte. Skattetrycket på arbetsinkomster är betydligt högre än vad som framkommer vid en traditionell beräkning. Summan av inkomstskatt, arbetsgivaravgifter och indirekta skatter i relation till bruttolönen, dvs. den vanliga lönen plus de lagstadgade arbetsgivaravgifterna, var 1986 . 5 Sänkta skatter ger ökad tillväxt och högre välfärd 5.1 Negativa verkningar av höga skatter har tillväxten varit lägre i jämfört med ett genomsnitt av de västliga industriländerna (). Det är också som skattetrycket i har skjutit i höjden. ten i under dessa decennier varit densamma som i andra industriländer som i genomsnitt har ett väsentligt lägre skattetryck skulle totala produktion (BNP) ha varit större. Det motsvarar per yrkesverksam svensk. Det framhålls ibland från socialdemokratiskt håll att vårt hårda skattetryck skulle vara en förutsättning för välfärden. I själva verket håller nuvarande nivå på skattetrycket i stället på att bli ett hot mot välfärden, till följd av alltför låg tillväxt. Höga skatter har en negativ inverkan på viljan att arbeta, spara och investera. De höga skatterna leder till allvarliga snedvridningar av resursanvändningen och därmed sammanhängande effektivitets- och välfärdsförluster för svensk ekonomi. Den ökade internationaliseringen innebär också att de negativa effekterna av det extremt höga skattetrycket i vårt land tilltar. Detta gäller beskattningen av både kapital och arbetskraft. Internationaliseringen har inneburit att såväl arbetskraften, t. ex. företagsledare, tekniker, forskare samt välutbildade arbetare och tjänstemän, som kapitalet har blivit mer lättrörligt. Genom de skattereformer som genomförs i allt fler industriländer kommer de negativa effekterna av våra skatter att bli än större. Den relativt goda överensstämmelsen mellan privatekonomisk och samhällsekonomisk avkastning för enskilda individers arbetsinsatser och sparande som förelåg råder inte längre. Skatterna slår nu in en bred kil mellan å ena sidan produktionstillskott och å andra sidan ersättning till individen. Denna kil kan mätas som skillnaden mellan vad företagen får betala för en ytterligare arbetsinsats eller för att få disponera ett ökat sparande och vad arbetstagaren respektive spararen får behålla för egen del. Alla typer av skatter, såsom inkomstskatter, mervärdeskatter och den del av arbetsgivaravgifterna som inte ger någon motsvarande förmån leder till marginaleffekter och därmed sammanhängande skattekilar. Av diagram 1 framgår att alla förvärvsarbetande, dvs. också personer med låga inkomster, har skattekilar som uppgår till (inkomstläge och skattesatser). Det innebär att också personer med låg skattekraft har mycket stora skattekilar, vilket gör det nästan omöjligt för dem att ta sig ur fattigdomsfällan. För personer med barn är skattekilarna ännu större. I mellan- och höginkomstlägen varierar de . De stora skattekilarna har medfört att många tjänster har kommit att utföras i den svarta eller den grå sektorn. Ett exempel på att så har skett är att tiotusentals barn tas omhand av svarta dagmammor. Verksamheten sker med myndigheternas tysta godkännande. Det rådande skattetrycket gör att varken föräldrar eller dagmammor har råd att betala respektive arbeta för de summor det skulle bli frågan om, om verksamheten skulle bedrivas skattemässigt legalt. Ett annat område där svarta marknader drivs fram till följd av skattetrycket gäller underhåll och reparationer av villor. Om en hantverkare kräver en ersättning på efter skatt för att utföra ett visst arbete måste den vanlige småhusägaren arbeta ihop före skatt för att kunna betala hantverkaren. Diagram 1: Skattekilar för olika personer beroende på familjetyp Skattekil i procent 90 30 60 85 100 150 O Ensamstående utan barn KVsSJ " med ett barn Sammanboende med deltidsarbetande maka och två barn Det är lätt att inse att marknadssektorn för privata tjänster till hushållen har svårt att utvecklas och expandera med ett sådant skattetryck. Höga marginalskatter och stora skattekilar minskar arbetsutbudet och ökar benägenheten att välja mer fritid. Den enskildes kostnad för ökad fritid är mycket låg jämfört med den totala kostnad som motsvarar produktionsbortfallet. Om en sänkning av arbetstiden ger en minskning av lönekostnaden (och ett produktionsbortfall) med exempelvis , vilket är den samhällsekonomiska förlusten, minskar skatteintäkterna till stat och kommun med vid heltidsarbete. Kostnaden för den enskilde för en extra timmes fritid är således endast , till följd av de stora skattekilarna. Anpassningen till mer fritid kan ske genom t. ex. val av deltid för en person som i annat fall skulle ha valt heltid, genom individuella eller kollektiva avtal om kortare veckoarbetstid eller genom längre semester. Skatternas potentiella effekter kan studeras genom en jämförelse mellan olika länder, vilket görs i diagram 2. I är det genomsnittliga antalet arbetade timmar 23,7 per person och vecka, medan Timmar par person och vacka y a * Lu namburg * No,0* MAn 1 1 > r 2 nj r* motsvarande siffra är för i genomsnitt. Den kortare arbetstiden i kan sannolikt förklaras med de väsentligt högre marginaleffekterna i . Av en extra arbetsinsats får de svenska inkomsttagarna endast behålla hälften så mycket (23,) som i andra länder (46,). Höga skatter snedvrider också resursallokeringen. Många investeringar görs bara därför att de är skattemässigt fördelaktiga. Andra investeringar blir inte av trots att de är samhällsekonomiskt lönsamma, eftersom skatten gör dem privatekonomiskt olönsamma. Den höga marginalskatten för svenska företag har medfört att de i stor utsträckning valt att behålla vinstmedel inom det egna företaget. Resultatet har blivit att förändringar i näringslivets struktur inte skett så snabbt som vore önskvärt. I stället för att vinster förs över till mer expansiva sektorer har de i alltför stor utsträckning blivit kvar i de företag där de en gång uppstod. De höga skatterna hämmar utvecklingen av små och medelstora företag. Skillnaden mellan vad företaget tjänar brutto och vad företagaren får kvar netto är betydande. Detta är särskilt allvarligt eftersom dessa företag kan förväntas spela en större roll för den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen. Utvecklingen i stöder denna uppfattning. av de 22 miljoner nya jobb som skapats i har tillkommit i små och medelstora företag. Trots att bara en liten del av dessa nya jobb kommit i högteknologiska företag har deras betydelse för dynamiken i utvecklingen varit mycket stor. De höga skatterna i leder dessutom till höga lönekrav. Diagram 3 visar löneutvecklingen för en genomsnittlig industriarbetare . Den övre kurvan visar den arbetskraftskostnad företaget betalar den anställde och den nedre kurvan visar den nettolön som den enskilde får behålla efter skatt. Av diagrammet framgår att nettolönen, i fasta priser, minskat . har arbetskraftskostnaden nästan fördubblats. Kraftigt stigande arbetsgivaravgifter, ökad progressivitet i den statliga skatteskalan och höjda marginalskatter ligger bakom denna utveckling. Det höga och ständigt stigande skattetrycket har därför i betydande omfattning försämrat möjligheterna att nå rimliga uppgörelser i avtalsrörelserna. De höga skatterna medför också stelhet på arbetsmarknaden. Erbjudanden om nya jobb eller högre befattningar ger ofta alltför liten utdelning för den enskilde. I stället för att förändra sin situation förblir man hellre vid det gamla. Den successiva och smidiga överföringen av arbetskraft från mindre lönsamma till mer lönsamma arbetsuppgifter och företag förhindras och fördröjs. Därmed bromsas näringslivets strukturomvandling. Alla skatter har snedvridande effekter på samhällsekonomin. Det är emellertid uppenbart att inkomstskatten genom sin progressivitet särskilt påverkar viljan till ytterligare arbetsinsatser, sparande och produktiva kapitalplaceringar, vilket medför allvarliga konsekvenser för samhällsekonomin. Diagram 3: Löneutvecklingen för en industriarbetare 19651985. Beräknad årlig ar- Mot. 1987/88 betskraftskostnad och nettolön. C1 .-,A Källa: Tegle, S. Part-time employment, Economic Studies No. 35, 1985 och . 5.2 Dynamiska effekter av skattesänkningar En skattehöjning innebär att lönsamheten förskjuts till nackdel för beskattad och till fördel för obeskattad verksamhet. Som ovan påpekats leder detta till ett minskat arbetsutbud och till att tillgängliga produktionsresurser används mindre effektivt. Vid beräkning av vad en skattehöjning kan tänkas ge i offentliga inkomster utgår man i allmänhet från att skattehöjningen inte nämnvärt påverkar 11 Men genom att skattehöjningen påverkar resursanvändningen minskar också skatteunderlaget. Av en studie, som gjorts av och (, 1984), framgår att en ytterligare skattekrona, i form av inkomstskatt från löntagarna, kostar samhällsekonomin så mycket som . rapport från SNS-ekonomerna sägs beträffande de välfärdsförluster gjort genom den offentliga sektorns utgiftsexpansion och de höjda skatterna: Om utvecklingen av den svenska välfärdsstaten har minskat arbetstiden och kanske också arbetets effektivitet med storleksordningen så motsvarar detta en minskning av bruttonationalprodukten på vid en oförändrad kapitalinsats. I en öppen ekonomi kan man vänta sig att mängden kapital reduceras i motsvarande utsträckning varvid även nationalprodukten skulle minska med i storleksordningen . Det motsatta förhållandet gäller också.