ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Sf535 · 1988-01-26 00:00:00 — 1987/88 :Sf535 av m.fl. (s) om uppehållstillstånd för utomnordiska gäststuderande 1987/88 Sf535 541 Enligt 33 § utlänningslagen får en utlänning som avser att uppehålla sig i mer än inte resa in i förrän han har fått uppehållstillstånd. En utomnordisk gäststuderande måste alltså ha uppehållstillstånd före inresan. Åtskilliga gäststuderande går utanför den nu antydda ordningen. 38 § utlänningsförordningen jämförd med 33 § samma förordning innehåller de grundläggande bestämmelserna för invandrarverkets prövning av ansökningar om uppehållstillstånd för gäststuderande. betraktar alla utomnordiska studerande vid någon form av högskola som gäststuderande. Följande exempel från och Skillebyholm visar på behovet av att en översyn görs av de rutiner som tillämpas. Den biodynamiska linjen vid startade . är den biodynamiska linjen tvåårig och förlagd till Skillebyholm. Som till alla andra linjer vid seminariet söker sig i första hand nordiska medborgare till dessa utbildningar. Som tvåårig utbildning är den biodynamiska linjen vid Skillebyholm unik i . 1 och erbjuds ettåriga kurser. Sedan utbildningen började vid seminariet har alltid utomnordiska medborgare sökt sig till seminariet respektive Skillebyholm. De lär sig ett nordiskt språk för att kunna följa undervisningen, därför att det inte finns en motsvarande utbildning någon annanstans. Fram har det aldrig varit problem för utomnordiska studerande vid Skillebyholm att få uppehållstillstånd för studietiden. behandlar invandrarverket ärendena under hänvisning till att det ej går att få uppehållstillstånd för utbildningar vid Skillebyholm och därför vill man också ge avslag för sökande till första årskursen. Alla andra utbildningar vid är godkända för att få uppehållstillstånd. Den biodynamiska linjen inkluderar den godkända allmänna linjen, men fortsätter dessutom till, . Flera deltagare vill gå den biodynamiska linjen som en förberedelse för andra utbildningar vid seminariet som t. ex. den pedagogiska linjen, eurytmilinjen, läkepedagogiska linjen eller den konstnärliga linjen. Eftersom den biodynamiska linjens första årskurs inte enbart motsvarar 1 1987/88. Nr S/535- 541 den allmänna linjen vid seminariet som lägger grunden för alla andra linjer, utan dessutom fortsätter , ger den åtminstone samma kompetens som den godkända linjen. Enligt vår mening bör samtliga linjer vid och Skillebyholm behandlas på samma sätt när det gäller möjligheten för utomnordiska medborgare att erhålla uppehållstillstånd för studietiden. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av rutinerna för uppehållstillstånd för gäststuderande, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utomnordiska gäststuderande vid och Skillebyholm. 1987/88 Sf535 () ()
mot · GB02Sf536 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf536 om en högtidlighet för nyblivna svenska medborgare Att tvingas lämna sitt land är en bitter erfarenhet. Mycket få svenskar har gjort den erfarenheten. fred och lugna utveckling under har gjort oss alla trygga har alltid funnits och finns alltid och det är inte så mycket att fundera över. blev det också omodernt att visa fosterlandskärlek, det var närmast lite suspekt. Ett förhållande som verkar förändras. Våra invandrare kommer hit med sin sorg, men också med föresatserna att göra det bästa möjliga av sin nya tillvaro. De äldre kommer hit med sin erfarenhet och sin yrkeskompetens beredda att ge sitt bästa till det nya fosterlandet. Nästan alla har en mycket större medvetenhet om vad fosterland, att tillhöra en nation betyder för den personliga stoltheten och identiteten än svensken i gemen. De ansöker om svenskt medborgarskap och efter övriga procedurer kommer ett enkelt papper vanligt enkelt A4 fyllt till hälften med text. Denna text meddelar att från och med nu är Ni svensk medborgare. Våra nya medborgare saknar en högtidlighet, en ceremoni, i samband med meddelandet. Ett välkommen som skulle bekräfta de rättigheter och skyldigheter de nu fått. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att länsstyrelserna får i uppdrag att en gång anordna en högtidlighet för nyblivna svenska medborgare.
mot · GB02Sk28 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sk28 av m. fl. om trafikpolitiken inför 1990-talet Mot 1987/88:50) 1987/88 Regional differentiering och omfördelning av fordonsskatten I proposition 1987/88:50 föreslås en rad viktiga åtgärder för en ny och bättre trafikpolitik. En kraftfull satsning sker på att rusta upp såväl person- sorn godstrafiken. Det är av värde för som helhet och kan, enligt vår bedömning, bidra till en positiv utveckling i skilda delar av landet. Dock kan det hävdas att tyngdpunkten i de nu föreslagna åtgärderna ligger på de tätt befolkade delarna av landet. Kollektivtrafiken i tätorterna, främst då i storstadsområdena, är redan nu avsevärt mycket bättre utbyggd än annorstädes. Dess standard och kapacitet höjs ytterligare i och med genomförandet av propositionens förslag. Merparten av upprustningen av och av vägnätet finansieras genom en höjning av bensinskatten med per liter. För att kompensera bilägare i inland, som har en genomsnittligt längre körsträcka och som inte har några alternativa färdmedel för arbetsresor och liknande, föreslås en ytterligare nedsättning av fordonsskatten inom de sammanlagt 36 inlandskommuner där sådan reduktion redan tillämpas. Enligt vår uppfattning är det lovvärt att regeringen numera omfattar åsikten att en bensinskattehöjning slår hårdare mot befolkningen i glesbygderna. Detta synsätt kommer till uttryck också på andra punkter i propositionen, och de berörda delarna av landet torde komma att tillföras ansenliga resurser bl. a. för förbättring av vägnätet. Också profilen i förslaget till reformerat skatteutjämningssystem måste i detta sammanhang noteras som något positivt. I samband med tidigare höjningar av bensinskatten har en differentiering av den diskuterats. En sådan lösning har dock avvisats eftersom den skulle skapa ett administrativt otympligt uppbörds- och kontrollsystem. Inte heller finner vi det tilltalande att flytta skatteplikten från grossist- till detaljistledet. En sådan nyordning rymmer inom sig oanade möjligheter att kringgå försöket att skapa ökad rättvisa. Mera tilltalande är att ytterligare differentiera fordonsskatten. En nedsättning med ytterligare skulle komma också ägarna till bilar av tämligen vanliga nu relativt hårt beskattade märken till del. För att inte undergräva finansieringen av den trafikpolitiska reformern finner vi det försvarligt att bortfallet av skatteintäkter från berörda områden av landet kompenseras genom en höjning av fordonsskatten i storstadsområdena. Antalet bilar registrerade där är jämförelsevis mycket stort och en höjning skulle kunna bli relativt måttlig per fordon. 1 1987/88. delning enligt den princip vi förordar skulle också kunna ge möjligheter att studera Mot. 1987/88 i vad mån skatteinstrumentet kan brukas för att påverka trafikvolymen och därmed Sk28 Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ytterligare regional differentiering av fordonsskatten. () () () ()
mot · GB02Sk301 · 1988-01-11 00:00:00 — 1987/88 :Sk301 av förste vice talman m. fl. om egenföretagares avdragsrätt för pensionsförsäkringspremier 1987/88 Sk301306 Från moderata samlingspartiets sida har påtalats de otillfredsställande regler som gäller den skattemässiga behandlingen av för egenföretagares pensionering. Egenföretagaren får göra avdrag för pensionsförsäkringspremie i form av allmänt avdrag, däremot inte som avdrag i rörelse. Detta medför att hela inkomsten av förvärvsverksamheten, även den del som används för att betala för egenföretagarens pensionering, kommer att utgöra underlag för egenavgifter. Egenföretagaren får således betala av premien i form av egenavgifter. I ett aktiebolag eller en ekonomisk förening däremot utgör bolagets kostnader för pensioneringen av en anställd, även om denne är huvudaktieägare, inte underlag för arbetsgivaravgifter. Underlaget för socialförsäkringsavgifter blir således högre för en egenföretagare än för den som bedriver verksamhet genom t. ex. aktiebolag. Med anledning av moderata motioner hemställde skatteutskottet att hos regeringen skulle begära en omprövning av frågan om egenföretagares pensionsförsäkringsavdrag. Trots detta har ännu ingenting skett. I sitt betänkande SkU 1984/85:41 underströk skatteutskottet med anledning av förnyade motioner från bl. a. vårt håll att den nuvarande ordningen, som innebär att för egenföretagares pensionering ingår i underlaget för beräkning av egenavgifter, är enligt utskottets mening otillfredsställande från likformighets- och rättvisesynpunkt. En ändring av bestämmelserna är därför önskvärd. Utskottet förutsätter att regeringen uppmärksammar frågan och överlämnar ett förslag till . Även i senare betänkanden, senast i SkU 1986/87:27, vidhåller utskottet sin uppfattning om det otillfredsställande i situationen men nöjer sig nu med att förutsätta att regeringen uppmärksammar problemet i sitt fortsatta arbete och i lämpligt sammanhang framlägger förslag som undanröjer den nuvarande olikformigheten. Någon särskild åtgärd finner utskottsmajoriteten dock inte påkallad, varför bifall till motionerna avstyrks. Det ovan nämnda djupt otillfredsställande förhållandet har redan varat oacceptabelt . Vi hemställer därför att avgift för pensionsförsäkringspremie skall vara avdragbar som kostnad i rörelsen också för egenföretagare års taxering. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att egenföretagares pensionsförsäkringspremie skall vara avdragbar som kostnad i rörelsen års taxering. () () 1987/88 Sk301
mot · GB02Sk308 · 1988-01-11 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sk308 av och förste vice talman () om sambeskattningen av fosterbarns och fosterföräldrars förmögenhet Det är självfallet ett samhällsintresse att barn som förlorat sina föräldrar eller av annan anledning behöver ett nytt hem kan tas om hand av fosterföräldrar. Från de sociala myndigheternas sida görs också stora ansträngningar att finna goda familjehem. Ur beskattningssynpunkt jämställs numera fosterbarn med biologiska barn, styvbarn och adoptivbarn. Detta medför en nackdel, som visserligen inte kan vara särskilt ofta förekommande men som likväl kan göra det svårare för barn med egen förmögenhet (t. ex. på grund av utfallande försäkringar m. m. efter föräldrarna) att finna fosterföräldrar. Vid beräkning av förmögenhetsskatt sammanläggs nämligen fosterbarnets och fosterföräldrarnas förmögenhet, vilket i förekommande fall kan innebära en betydande skattehöjning för båda parter. Förutom att detta försvårar vissa barns möjligheter att få fosterföräldrar är bestämmelsen ologisk så till vida att fosterbarns förmögenhet aldrig får disponeras av fosterföräldrarna. Biologiska barns tillgångar betraktas däremot som hela familjens. Denna fråga har från vårt håll tagits upp i ett flertal motioner alltsedan reglerna tillkom . När den senast behandlades av skatteutskottet (SkU 1986/87:33) ansåg utskottet att en ändring borde anstå i avvaktan på det slutliga resultatet av familjelagssakkunnigas arbete och hänvisade till förslaget om ny äktenskapsbalk och följdlagstiftningen till denna i fråga om arvs- och gåvoskattelagstiftningen. Frågan om individuell beskattning av fosterbarns förmögenhet har därvid inte tagits upp. Enligt vår uppfattning bör därför nu undanröja sambeskattningen av fosterbarns och fosterföräldrars förmögenhet fr. o. m. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar upphäva sambeskattningen av fosterbarns och fosterföräldrars förmögenhet fr. o. m. () ()
mot · GB02Sk310 · 1988-01-11 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sk310 av m. fl. om avdragsrätt för gåvor till ideellt och humanitärt arbete Stöd till ideella och humanitära ändamål kan ges på olika sätt och i olika former. Den socialdemokratiska regeringen föreslog en modell med s. k. ideellt sparande. Vi har för vår del accepterat denna och föreslagit vissa utvidgningar så att man skall kunna ha ett ideellt konto vid sidan av ett allemanskonto och så att en större del av avkastningen kan ges till ett ideellt ändamål. har vi hävdat att en avdragsrätt för gåvor till ideella och humanitära ändamål vid inkomstbeskattningen också bör komma till stånd. Vi föreslår att en sådan avdragsrätt införs och utformas på följande sätt. Avdrag bör medges - inom en maximerad beloppsram - för gåva från enskild person till - svenskt trossamfund som regelbundet anordnar offentlig gudtjänst liksom organ för trossamfund, t. ex. församling; - samarbetsorgan för trossamfund; - organisation som är anknuten till trossamfund och vars verksamhet kan anses utgöra ett led i samfundets. Vidare bör avdrag medges för gåva till svensk organisation som i överensstämmelse med sina stadgar: - utövar hjälpverksamhet till förmån för personer som behöver bistånd av särskilda sociala eller ekonomiska skäl; - utövar internationell biståndsverksamhet; - verkar för internationellt samförstånd eller för respekt för de mänskliga rättigheterna; - arbetar för att bekämpa sjukdomar eller för att förbättra villkoren för sjuka eller handikappade. Ett högsta belopp för avdrag bör fastställas liksom ett minsta belopp. Det bör ankomma på den skattskyldige att styrka att gåva utgivits. bör upprätta en förteckning över organisationer till vilka utgivna gåvor kan anses avdragsgilla. Avdragsrätten bör utformas så att den har samma värde oberoende av i vilket inkomstskikt givaren befinner sig, dvs. En avdragsrätt av denna typ finns i många västliga demokratier. Den har i flera länder införts av regeringar i vilka också socialdemokrater har ingått. har t. ex. infört en avdragsrätt för gåvor till utvecklingsbistånd. Frågan om avdragsrätt för gåvor har under en lång följd av år varit uppe till behandling i den svenska . I den regeringsförklaring som avgavs vid bildandet av trepartiregeringen fastslogs att en sådan avdragsrätt skulle införas. Folkpartiregeringens proposition om skattereduktion för gåvor till u-hjälp avvisades dock av majoritet. Det borde nu finnas förutsättningar att på nytt och mera positivt pröva vårt förslag om avdragsrätt för gåvor till ideellt och humanitärt arbete. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om avdragsrätt för vissa gåvor till ideellt och humanitärt arbete. () () () () () () () 1987/88 Sk310
mot · GB02Sk311 · 1988-01-11 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sk311 av () om beskattningen av gåvor Sedan en lång följd av år tillbaka i tiden har man som medborgare i haft rätt att ge bort . per barn och år. Dessutom kan man utan att mottagaren blir skattskyldig ge bort exempelvis bohag o. d. för en större summa. som får ges bort i reda pengar är löjligt liten. Även sådana summor som får ges bort i gåva borde följa den allmänna index- och basbeloppsökningen. Jag anser att man bör ha rätt att ge bort . till familjemedlemmar, barn och barnbarn. Frågan om att få skänka pengar till ideell verksamhet och därvid få göra avdrag för en viss summa har diskuterats. Inom frikyrkorna exempelvis samlas stora summor in . Av dessa beskattade pengar skall stora delar utbetalas i form av löner till pastorer, ungdomsledare m. fl. och åter beskattas en gång till. Enligt min mening vore det rimligt att den som vill skänka en summa av exempelvis . skulle få göra avdrag för detta i sin deklaration om utgiften kan styrkas genom kvitto från den organisation som erhållit pengarna. Jag avser då också sådana organisationer som Röda korset, , Den Öppna Dörren osv. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att /år bör få ges skattefritt till barn och barnbarn samt 2. att som sin mening ger regeringen till känna att . bör få skänkas till ideella föreningar med avdragsrätt.
mot · GB02Sk312 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sk312 av m. fl. om extra avdrag på grund av sjukdomskostnader I den blankett som finns för förenklad självdeklaration finns också möjligheten att göra extra avdrag på grund av sjukdomskostnader. Reglerna om extra avdrag på grund av sjukdom finns i 50 § kommunalskattelagen. Enligt anvisningar om grunderna för extra avdrag på grund av sjukdom sägs att skatteförmågan bör vara väsentligt nedsatt. Den skattskyldige skall ha stora merkostnader, , för sjukdom. Avdrag medges inte för att inkomsten varit låg. De personer som omfattas av dessa anvisningar är oftast handikappade och personer med kroniska sjukdomar. Undersökningar visar också att vissa grupper har merutgifter för sjukdom: allergi, blödarsjuka, cerebral pares, celiaki, cystisk fibrös, diabetes, epilepsi, hjärt- och kärlsjukdomar, psoriasis för att ta några exempel. Merutgifterna varierar starkt både inom varje sjukdomsgrupp och mellan olika grupper, omständigheter som gör att det inte går att beräkna det extra avdraget på ett schablonmässigt sätt. För den enskilde orsakar detta system extra besvär. Merutgifterna för sjukdomskostnaderna måste styrkas, och det ekonomiska stöd som det extra avdraget ger kommer i genomsnitt efter det att kostnaderna har uppkommit. Ersättningen borde ges när kostnaderna uppkommit. Skattemyndigheterna upplever också att man handskas med beslut som ligger utanför den egentliga verksamheten. Personalen måste nu göra bedömningar av social och medicinsk karaktär, något som man inte har utbildning för, men som dessa avdragsyrkanden förutsätter. Erfarenheten i län från årets arbete med den förenklade deklarationen visar att bedömningarna av de extra avdragen på grund av sjukdom tenderar att bli alltmer komplicerade och dessutom flera. Det rör sig om deklarationer som i övrigt är enkla och inte skulle behöva granskning. Dessa i och för sig enkla deklarationer tar nu resurser från annan kvalificerad och ur beskattningssynpunkt angelägen granskning. Därför borde avdrag på grund av sjukdomskostnader slopas och ersättas av ett bidragssystem som administreras av försäkringskassorna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att man i den pågående inkomstskatteutredningen beaktar vikten av att en översyn av gällande avdragsregler för sjukdomskostnader sker. () () 1987/88 Sk312
mot · GB02Sk313 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sk313 av m. fl. om öppna koncernbidrag mellan ekonomiska föreningar Regler om öppna koncernbidrag infördes . Avsikten med reglerna är att göra det möjligt för företagen inom en koncern att genom resultatutjämning åstadkomma att skattebelastningen för koncernen som helhet inte blir större än om företagens verksamheter hade bedrivits av ett enda företag. Möjligheten till resultatutjämning genom öppna koncernbidrag omfattar inte alla koncernföretag. Man har ansett att den bör begränsas till de fall där företagen på grund av ägarförhållandena står varandra så nära att det verkligen är befogat att behandla dem som en enhet. För att ett öppet koncernbidrag skall godtas vid inkomsttaxeringen fordras därför att ett minst 90-procentigt ägarförhållande har förelegat mellan givare och mottagare under hela beskattningsåret. Ytterligare en förutsättning är att minst ett av företagen är ett aktiebolag. Koncernbidrag kan alltså lämnas mellan ett moderföretag, som är ekonomisk förening, och dess till ägda aktiebolag men inte mellan samma moderföretag och dess till ägda ekonomiska förening. Några skäl att i detta hänseende ha andra regler för en föreningsrättslig koncern än för en aktiebolagsrättslig kan inte anses föreligga. En större förening kan t. ex. tillsammans med några mindre föreningar vilja bilda en särskild ekonomisk förening för att bedriva viss verksamhet av gemensamt intresse. Den större föreningen kan då vara beredd att ikläda sig huvudansvaret och då även inneha en däremot svarande andel av ägarintresset, t. ex. . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att reglerna för öppna koncernbidrag bör justeras så att de också kommer att omfatta sådana bidrag mellan två ekonomiska föreningar. () Reinoldh Furustrand (s) () ()
mot · GB02Sk314 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sk314 om avdragsrätt för fördyrade levnadskostnader vid inköp av glutenfria livsmedel Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Sf209 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätt för den som lider av celiaki att i självdeklarationen göra avdrag för fördyrade levnadskostnader.
mot · GB02Sk315 · 1988-01-13 00:00:00 — 1987/88 :Sk315 av () om avdragsrätten försvinn, m. m En handlare i ställde till med fest och gav pengar till skolans elevråd och lyckades med hjälp från polis, studierektor och skolledning få stopp på snatterierna i sin butik. hade 5-6 snattare gripits. Det är ovanligt att butiker och varuhus gör några större ansträngningar för att lära sina kunder att inte snatta. I när snatterierna ännu endast utgör några procent av omsättningen har det blivit alltför lätt att höja priset på varorna och låta de trogna kunderna betala snatterierna. Med andra ord får hederliga kunder göra rätt för de felande som handlaren bryr sig allt mindre om att hålla en nödvändig ordning i sin butik. För att underlätta för butiksägarna att minska snatteriet föreslås att möjligheterna att dra av kostnaderna för kampanjer mot snatterier liberaliseras som möjligheten att dra av för svinnet i bokföringen försvåras. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att införa skärpta regler för att begränsa möjligheten att i bokföringen dra av butikernas svinn som åtgärder för att förhindra snatterier ges ökad avdragsrätt.
mot · GB02Sk316 · 1988-01-12 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sk316 om beskattningen av allmännyttiga stiftelser De regionala obalanserna i vårt land har under uppmärksammats alltmer. Från att ursprungligen ha varit ett i huvudsak norrländskt problem har allt fler områden börjat betraktas som regionala krisområden, t. ex. sydöstra och Bergslagen. Trots regionalpolitiska insatser förefaller obalansen förstärkas, och insikten om att kortsiktiga, sysselsättningsskapande åtgärders värde starkt överdrivits ökar. Det blir i stället alltmer uppenbart att sådana saker som kommunikationer och tillgänglighet till service i form av kultur och fritidsaktiviteter ej har fått tillräcklig tyngd i den praktiska regionalpolitiken. Så är t. ex. möjligheten att rekrytera och behålla kvalificerad, högutbildad arbetskraft hos företag och offentliga arbetsgivare i hög grad beroende på tillgången av ett rikt kulturutbud inom rimligt avstånd från bostadsorten. Betydelsen av detta förhållande har först på allvar uppmärksammats. har satsningar på annat än företagsstöd ansetts ovidkommande. Ett exempel på hur värdet av kulturens roll i regionalpolitiken undervärderats är hur gällande lagstiftning ser på beskattningen av allmännyttiga stiftelser. För att åtnjuta skattefrihet för stiftelsekapitalets avkastning måste minst 4/5 användas till vetenskaplig forskning och utbildning, och högst 1/5 får användas till kulturella ändamål. Rent praktiskt betyder det, att om stiftelserna vill återinvestera en del av avkastningen för att värdesäkra kapitalet, högst 1/10 får gå till kultur. Enligt min mening bör skattereglerna för allmännyttiga stiftelser ändras så att satsningen på kultur ges större skattemässigt utrymme och jämställs med forskning och utbildning. Enligt vad som tidigare framförts gäller detta givetvis särskilt inom det regionalpolitiska stödområdet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om nya skatteregler för allmännyttiga stiftelser i enlighet med vad som ovan anförts.