mot · GB02Ub218 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub218 av och () Utbildningen inom hushåll och kostkunskap minskar trots att behovet av utbildning inom området ökar. Det mest beklagansvärda är att så många lanthushållsskolor lagts ner. I många län har en- och tvåterminskurserna vid dessa skolor helt försvunnit trots att det inte varit brist på elever. Det är ett slöseri med resurser att inte ta tillvara de möjligheter som dessa skolor ger. Dessutom förvaltar skolorna ett kulturarv genom att föra vidare kunskaper inom det textila området såväl som inom det rent husliga. Lanthushållsskolorna har ofta god kontakt med bygdens traditioner med olika kulturella sammanslutningar. Genom att eleverna bor i internat inom skolan ger vistelsen där även andra kunskaper än det som inhämtas under lektionerna. Det sker en träning i samarbete och hänsynstagande. trodde många att det inte skulle behövas några som helst husliga kunskaper hos familjen. Framför allt skulle det vara rationellt att köpa allt färdigt och därmed öka fritiden. Betydande omvärderingar har skett. Det som har bidragit till detta är familjens ekonomiska situation. För att dryga ut matkassan började allt flera att baka, laga mat och själva sy och laga i stället för att slänga och köpa nytt. Andra krav på livsmedelskvalitet och den diskussion som pågått har återigen gjort behovet av kunskaper aktuella. Forskningen har visat på betydelsen av sambandet mellan bra kost och god hälsa. Man mår i förhållande till vad man stoppar i sig i fråga om både mat och dryck. Dessutom har det av andra skäl blivit populärt att baka sitt eget bröd och hålla sig med egna specialrecept. Veckotidningarnas matspalter presenterar ofta enkel och lättlagad mat i allt ökande utsträckning. Att laga mat har med andra ord fått lite mera status. Vissa människor har uppnått ett viss kändisskap genom att Figurera i sammanhangen, vilket ofta leder till att även andra inspireras och efterfrågan på alternativt odlade produkter har breddat både debatten om det egna välbefinnandet och råvarornas kvalitetsdiskussion. Mot bakgrund av detta ökade behov och intresse i kostfrågor borde det finnas all anledning att bibehålla och utveckla de kvarvarande lanthushållsskolorna. Det finns olika former av kortkurser och påbyggnadskurser som kan bredda underlaget. Inom åldringsvården finns ett stort behov av utbildning och vidareutbildning eftersom så många äldre numera vårdas i hemmet och bristen på utbildad personal är stor. Lanthushållsskolorna kan även anpassas till de regionala förutsättningarna. I Norrlandslänen där olika kombinationssysselsättningar kompletterar småjordbruket kan t. ex. kurser i smådjursskötsel, getter och får, läggas vid lanthushållsskolorna. Även olika former av trädgårdsodling börjar att efterfrågas. Genom att vara ett steg före och fånga upp de idéer som finns kan lanthushållsskolorna bli en resurs för regionen i stället för en belastning som man inte riktigt vet vad det skall bli av. Lanthushållsskolornas framtid vilar trots allt på statsmakternas välvilja när det gäller statsbidrag. Expertgruppen för översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen (ÖGY) har lagt fram ett förslag som inte gagnar bevarandet av lanthushållsskolorna eftersom man i den utredningen föreslog att all utbildning skall läggas in i treåriga gymnasielinjer. De en- och tvåterminskurser som utgör stommen hos de kvarvarande lanthushållsskolorna föreslås försvinna. ÖGY:s förslag i den delen ligger inte som underlag för förslag i regeringens budgetproposition men det aviseras att ett förslag kommer . För att ungdomar även i fortsättningen skall kunna gå en eller två terminer vid en lanthushållsskola eller gymnasieskola krävs att regeringen inte går på ÖGY:s förslag att slopa dessa s. k. specialkurser. Orsaken till att många av dessa kurser har försvunnit beror mycket på att kravet på praktiska förkunskaper har tagits bort från många högre utbildningar. Specialkurserna ger inget meritvärde. Det är ett misstag att så ej sker. En sådan utbildning bör ges meritvärde i de fall där kunskaperna är särskilt värdefulla som inom all vårdutbildning, förskollärarutbildning. Denna lärarkategori kommer tidigt i kontakt med barnen och kan därför bidra till en bättre grund för goda kostvanor. Med anledning av det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att specialkurserna inom kost och konsumtion ges ett meritvärde till högre utbildning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att specialkurserna även vid en framtida förändring av yrkesutbildningen skall bibehållas. () () 1987/88 Ub218