mot · GB02Ub298 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88: Ub298 om svenska för invandrare i gymnasieskolan I infördes ämnet svenska som andraspråk i läroplanen 1980. Eleven får betyg i detta ämne som helt kan ersätta modersmålssvenska. Eleven kan söka till gymnasieskolan med detta betyg. Utbildning för lärare i ämnet har påbörjats och ämnet ingår också i UHÄ:s preliminära utbildningsplan för grundskoleutbildning. En speciell kursplan för ämnet svenska som andraspråk är fastställd. Många invandrarelever som fortsätter i gymnasieskolan har också där behov av att få läsa svenska på sina egna villkor, dvs. som svenska som andraspråk. medger skolförordningen deltagande i extra undervisning i svenska som anordnas antingen 1) som stödundervisning varvid eleven deltar i den ordinarie undervisningen i oförminskad omfattning eller 2) undervisning i svenska som andraspråk som sker i utbyte mot timmar i den ordinarie undervisningen . Därmed får inget ämne helt falla bort. Av ämnet svenska får endast bytas ut. Betyg sätts inte i ämnet svenska som andraspråk i gymnasieskolan. I praktiken är ovanstående svårtolkat och det är svårt att veta vad innehållet skall vara i stödsvenska och i svenska som andraspråk. Dessutom måste invandrareleven delta i den svenskundervisning som är utformad som modersmålsundervisning för svenska elever. Invandrareleverna får betyg i detta svenskämne. Det är självklart att invandrarelever med bristfälliga kunskaper i svenska får antingen ett lågt betyg eller kryssmarkering, dvs. inget betyg alls. Detta gör att eleven hamnar både i formella och praktiska svårigheter i sitt fortsatta studie- och yrkesliv. SÖ har två gånger i sin anslagsframställning föreslagit svenska som andraspråk med betyg för invandrarelever i gymnasieskolan. Vidare har SÖ haft ett regeringsuppdrag om invandrarelevernas situation i gymnasieskolan. Speciellt svenskundervisningen skulle granskas och SÖ skulle inkomma med förslag till förbättringar. I sitt svar till regeringen föreslog SÖ försöksverksamhet med svenska som andraspråk som betygsatt ämne i stället för modersmålssvenska. Enligt budgetpropositionen har regeringen inte gått med på detta. Flera forskningsrapporter samt direkta kontakter med kommuner har visat det stora behovet av svenska som andraspråk i gymnasieskolan. Det har visat sig bl. a. att även elever med s. k. ytflyt, dvs. till synes bra förmåga att klara av talspråket har oväntade fel och brister i språkbehärskningen. är ödesdigert med tanke på gymnasiets ämnesundervisning som också språkligt är mycket krävande. Eleverna har svårt att förstå texterna i läroböckerna. För att invandrareleverna skall kunna känna sig delaktiga av den sociala gemenskapen i gymnasieskolan, i samhället och i livet efter gymnasieskolan, måste de få möjligheter att skaffa sig bra kunskaper i svenska på sina egna villkor. De måste få läsa 1) det som är viktigt för dem i svensk grammatik; de måste få 2) uttalsundervisning och 3) utvidga ord- och begreppsförrådet. De måste få 4) speciell träning i muntlig och skriftlig framställning. särprägel får de genom att delta i den ämnesundervisning som är speciell för olika linjer. På detta sätt får eleven ett individuellt studieprogram i den skola som är en gymnasieskola för alla. Några av invandrareleverna kan kanske senare behöva kompletterande studier i ämnet svenska med tanke på eventuella högskolestudier. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om svenska som andraspråk i gymnasieskolan. 1987/88 Ub298