mot · GB02Fi223 · 1988-01-26 00:00:00 — 1987/88 :Fi223 om den ekonomiska politiken Balansproblemen i den svenska ekonomin förvärras successivt. Detta beror på att den ekonomiska politiken varit felaktigt utformad . Den har inte förmått ta itu med underliggande problem såsom t. ex. de många tillväxthindren, den stora sparandebristen och de alltför stora nominella löneökningarna. Den s. k. tredje vägens politik har således misslyckats. Den har bara fört ekonomin i en cirkel och balansproblemen är nu tillbaka. Mot denna bakgrund är det allvarligt att regeringen förefaller inte bara stå helt utan konkreta åtgärder utan också tomhänt när det gäller ekonomisk-politisk strategi. Budgetpropositionen och finansplanen är unikt tunna till både omfattning och innehåll. Även om löneökningarna - mot förmodan - skulle hamna på den av regeringen förordade nivån, fortsätter ändå ekonomins försämring. Moderata samlingspartiet har varnat för denna utveckling. Den ekonomiska politiken måste, enligt vår uppfattning, läggas om så att den inhemska efterfrågan hålls tillbaka och den konkurrensutsatta sektorn ges ett ökat utrymme. Dessutom måste ekonomin ges den utvecklings- och tillväxtkraft som är nödvändig för att skall kunna återta platsen som en ledande industrination i den globala ekonomin. Våra förslag innebär i korthet: Därigenom hålls inflationen tillbaka och den offentliga sektorns resursanspråk dämpas, vilket underlättar näringslivets utbyggnad och utveckling. Sänkt skattetryck med 1989. I första hand skall marginalskatterna sänkas, så att det lönar sig bättre att arbeta och spara. Därigenom kan avtalsrörelsen underlättas och konkurrensläget stärkas. Ökat hushållssparande, för att hålla tillbaka den inhemska efterfrågan och för att öka det totala sparandet. Detta kan ske genom generellt sett gynnsammare sparvillkor, stabila spelregler och stimulans av särskilda sparformer. Borttagande av förbud och regleringar som hämmar näringslivets expansion och utveckling, däribland pris- och valutaregleringarna. 1 1987188.3 sami. Anknytning av kronan till EMS. Därigenom skulle den fasta växelkurspo- Mot. litiken på allvar manifesteras. Stabila spelregler och slut på den ryckighet och kortsiktighet som präglat den ekonomiska politiken . Därigenom skapas ett klimat som befrämjar långsiktiga investeringar i näringslivet. Bättre fungerande service till medborgarna genom att statliga och kommunala monopol bryts upp och privata alternativ släpps fram. För att ge kommuner och landsting möjlighet till ökad effektivitet och förbättrad service krävs att de specialdestinerade statsbidragen omvandlas till ett allmänt bidrag, att den statliga detaljstyrningen av verksamhet upphör och att ett rättvist och väl fungerande skatteutjämningssystem införs, varvid nuvarande skatteutjämningsavgifter avskaffas. utveckling till ledande industrination hade sin grund i marknadsekonomin. kring det senaste fick arbete, sparande och företagande ett betydande spelrum. Situationen är emellertid en annan. Högskattepolitiken, den stora offentliga sektorn samt regleringar och centralstyrning har framkallat en förstelning som sätter ned utvecklingskraften. Genomsnittssvenskens materiella standard är i internationell jämförelse därför inte längre lika hög. Utvecklingen har vänt. faller tillbaka som industrination. Med bruttonationalprodukten per invånare som mått har vi under 1970och 1980-talen fallit ner från den placering i toppskiktet vi brukade inta med och till en sjätteplats (se tabell 1). har vi också , och framför oss. Försämringen har skett under de år som haft socialdemokratiska regeringar, dvs 19701976 och 19821986. Under de borgerliga regeringsåren kunde emellertid ställningarna hållas. BNP per invånare i dollar, priser och växelkurser Anm: Länderna har rangordnats BNP per invånare. låg på tredje plats, 1976 och 1982 på femte plats och 1986 på sjätte plats. En vanlig föreställning är att har det högsta välståndet bland de Mot. Tabell 1 visar att detta är fel. passerade oss redan i Fi223 , och gjorde det . ligger strax bakom oss och med hittillsvarande tillväxttakter i dessa länder dröjer det inte förrän är förvisat till sista plats i Även andra mått bekräftar samma sak. En jämförelse mellan vad en genomsnittlig industriarbetare tjänar, före skatt, i de utvecklade industriländerna () visar att svensken hamnar först på sjätte plats. Än sämre utfaller jämförelsen om man ser till inkomsten efter skatt. Den svenske industriarbetaren sjunker då ned till en elfteplacering. har haft en svagare ekonomisk tillväxt än andra industriländer. Hade vår produktionsökning i stället legat på genomsnittet, skulle vi nu förfoga över ytterligare , motsvarande . Utifrån flera jämförelsegrunder kan det sålunda konstateras, att faller tillbaka som ledande industrination och att andra länder går förbi oss. Fortsätter utvecklingen på det här sättet kommer snart det tidigare så höga svenska välståndet att framstå som tämligen ordinärt. Utvecklingen visar också att den socialdemokratiska visionen om hur samhället och ekonomin skall styras och detaljregleras inte håller. Dagens tydliga kvantitets- och kvalitetsbrister inom den offentliga sektorn, till vilken högskattesamhällets resurser styrts, innebär en bekräftelse på att den socialdemokratiska modellen inte förmår ge medborgarna viktig service. Avsaknad av läroböcker i skolan, långa operationsköer, omfattande byråkrati, bristande rättssäkerhet och ingrepp i äganderätten är företeelser som inte längre accepteras av medborgarna. kan inte leva på gamla framgångar och på det faktum att vi en gång låg i täten bland industriländerna. Framgång är inte ett tillstånd som består av sig självt utan något en nation ständigt måste kämpa för och erövra på nytt. De läror som hämtar sina idéer från industrisamhällets barndom fungerar inte längre. Det tidiga industrisamhället präglades av centralisering, likformighet och stordrift. behöver en ny politik. I motsats till vad som föreskrivs enligt socialistisk ideologi krävs nu en inriktning som sätter omvandlingens, dynamikens och förnyelsens förutsättningar i centrum. Det enskilda beslutsområdet måste vidgas och de offentliga monopolen brytas upp och ge utrymme för konkurrerande alternativ. Skattetrycket skall sänkas, byråkrati och regleringar bantas samt rättssäkerheten och äganderätten värnas. Moderata samlingspartiets politik syftar till att skall återta sin forna tätposition bland världens utvecklade länder. Därmed kan också levnadsstandarden öka, sysselsättningen stiga, välfärden stärkas, den sociala tryggheten bevaras och miljön förbättras. 3 Den ekonomiska utvecklingen Den ekonomiska utvecklingen inom OECD-området blev något bättre än väntat. Tillväxten kunde i stort sett bibehållas nivå, dvs (2,i ). En avsaktning i områdets inhemska efterfrågetillväxt motverkades till största delen av att nettoexporten till länderna utanför OECD-området utvecklades bättre än 1986. Produktionstillväxten var fortsatt stark i och förefaller att ha ökat ytterligare i , medan aktiviteten avtog i , där endast och fortsatte att utvecklas i god takt. Den inhemska efterfrågetillväxten i vände och var svagare än i både och . I kombination med förbättrade konkurrenskraft, till följd av dollarns nedgång, gav detta en klar omsvängning i de reala handelsströmmarna. Dollarfallets omfattning har emellertid medfört att försämringen av bytesförhållandet överskuggat volymeffekterna. Därigenom blev det inte någon markant minskning i obalanserna mellan de tre största industriländerna . Moderata samlingspartiet har tidigare understrukit att dessa obalanser utgör det främsta hindret mot en fortsatt uppgång av den internationella konjunkturen. Senast vid behandlingen av kompletteringspropositionen framhöll vi att ansvaret för en utjämning av obalanserna kan anses ligga på såväl som och . innehar emellertid en nyckelposition, eftersom den grundläggande orsaken finns i de amerikanska underskotten. Utvecklingen på de finansiella marknaderna innebar att de tidigare farhågorna besannades. Av allt att döma riskerar nu 1980-talets långa konjunkturuppgång, som till stor del genererats genom expansionen i den amerikanska ekonomin, att om inte brytas så i vart fall dämpas. Det innebär att draghjälpen utifrån för den svenska ekonomin kommer att minska. Det har från en del håll hävdats att det amerikanska bytesbalansunderskottet, och därmed indirekt den finansiella oron i världen, skulle vara förorsakad av en lättsinnig budgetpolitik, främst beroende på ofinansierade skattesänkningar i kombination med kraftigt stigande försvarsutgifter. Denna högst förenklade analys måste modifieras, även om det är obestridligt att det offentliga sparandet i är negativt. Det federala budgetunderskottet nådde sin högsta nivå 1983 och har reducerats kraftigt. Börs- och dollaruppgången första hälft ägde således rum som de offentliga underskotten kulminerade på en betydligt högre nivå än dagens. Att rikta intresset mot de offentliga underskotten som enda förklaring till de externa balansproblemen i håller således inte. Andra sektorers finansiella sparande måste också analyseras. Trots minskningen av det federala budgetunderskottet har underskottet i bytesbalansen ökat. Förklaringen är att det privata sparandet fallit . Diagram 1 visar att det inte finns något direkt samband mellan offentliga sparandeunderskott och underskott i bytesbalansen. Siffrorna i diagrammet är och visar att länder som och båda hade ett offentligt överskottssparande som bytesbalanserna visade rejäla underskott. 1987 och siffror för den svenska ekonomin ger samma bild. Den japanska ekonomin är emellertid ett exempel på det motsatta förhållandet. Trots offentliga underskott i har bytesbalansen regelmässigt hållit sig positiv. Budget- och bytesbalanser i olika länder 1986, procent av BNP 2 + I o Budget and current-account balances, 1986 as % o( gop 0»aly FranceO O t 1 1 1 1 12 10 8 Källa: Economist En reduktion av det federala budgetunderskottet i torde ändå vara en viktig förutsättning för en lugnare utveckling på de finansiella marknaderna. Men om det inte vidtas lättnader i den ekonomiska politiken i och , riskerar den internationella konjunkturen att dämpas ytterligare, vilket i sin tur skulle göra det än svårare att komma till rätta med de amerikanska underskottsproblemen. Mot denna bakgrund kan nya orosvågor på de finansiella marknaderna inte uteslutas. Denna syn sammanfaller med den bedömning som gjorts i decemberprognos, enligt vilken det inte torde ske någon markant förbättring av obalanserna i handelsströmmarna (se tabell 2). Tabell 2: Mot. Bytesbalansens utveckling i de tre största industriländerna, miljarder dollar Fi223 Källa: Economic Outlook, , Enligt kommer tillväxten att avta i de fem största medlemsländerna. Det sistnämnda året kommer, om prognosen slår in, den genomsnittliga tillväxttakten i alla 24 medlemsländerna att ha sjunkit . Världshandeln väntas växa med endast . I den prognos som presenterade bedömdes tillväxten i OECD-området uppgå till . När regeringen strax därefter lade fram en proposition med ett åtgärdspaket, reviderades den tidigare prognosen ned, till följd av de inträffade händelserna på världens finansiella marknader. Då bedömdes tillväxten i bli . Förutsättningen i årets finansplan är densamma (se tabell 3). Det är uppenbart att den avsaktande tillväxten i världsekonomin, vilken särskilt sätter sin prägel på , måste få negativa effekter på produktionsutvecklingen i . Bruttonationalproduktens utveckling i några . Källa: Preliminär nationalbudget 1987. 3.2 Långsam konsumtionsledd tillväxt i Tillväxten i den svenska ekonomin bars upp av främst den inhemska efterfrågan, och gav nettoexporten ett negativt bidrag till produktionsutvecklingen. Den privata konsumtionen ökade dubbelt så snabbt som hushållens disponibla inkomster. Detta medförde ett kraftigt fall i hushållssparande!. Regeringen trodde i kompletteringspropositionen att hushållens sparkvot skulle bli minus . Vi varnade mot bakgrund av detaljhandelsutvecklingen för ett betydligt större fall. Eftersom den privata konsumtionen svarar för ungefär hälften av BNP, har variationer i hushållssparandet stor betydelse för balansen i De siffror som nu presenterar visar Mot. ett fall i hushållens sparkvot till minus 2,. Det innebär att Fi223 hushållen fortsatt att låna och ta av sina besparingar för att konsumera. Till följd av den höga inhemska efterfrågan och det försämrade konkurrensläget svängde bytesbalansen om till ett beräknat underskott på nästan 5 miljarder . Så sent som trodde regeringen att utfallet skulle bli positivt. Bytesbalansförsämringen kan beräknas till ca 12 miljarder, eller ungefär 1 miljard . I årets finansplan har bedömningen av den framtida ekonomiska utvecklingen baserats på två skilda antaganden för löneutvecklingen. I huvudalternativet, alternativ I, förutsätts att lönerna skall stiga med . Enligt det andra alternativet, alternativ II, stiger lönerna mellan de båda åren. Regeringen hävdar att löneökningstakten måste bromsas betydligt jämfört och utgår därför från alternativ I. (Kl) angav ökningen . Ingetdera antagandet framstår som särskilt realistiskt. Kl och räknade med att tillväxten i totalt sett skulle bli , medan regeringen räknar (alternativ I) och (alternativ II), (se tabell 4). Försörjningsbalans och nyckeltal 1987-1989 (genomsnittlig årlig volymförändring i procent där ej annat anges) Exporter av varor och tjänster Import av varor och tjänster Hushållens sparkvot, nivå Bytesbalans, mdr kr 1 Förändring i procent av föregående års BNP Förkortningar: Kl = decemberprognos; = Regeringens Det är förvånande att regeringen efter uppjusteringen av siffran för den Mot. privata konsumtionen i båda alternativen inte gjort någon nämnvärd ändring Fi223 av importprognosen i förhållande till KI:s bedömning. Enligt vår mening finns det goda skäl att räkna med att importen växer mer än vad regeringen antagit. Kl förutser att exporten av varor och tjänster stiger med 1,1988. Bakom prognosen ligger ett antagande om fortsatta marknadsandelsförluster för bearbetade varor. Regeringens mer optimistiska bedömning baseras på att marknadsandelarna förblir oförändrade . Vid en dämpad löneökningstakt hade detta möjligen varit motiverat, men även i alternativ II är exportsiffran höjd jämfört med Kl. Ett fortsatt dollarfall skulle dock kunna motivera en högre exportprognos. Om dollarn faller med gentemot den svenska kronan och övriga valutor stiger i motsvarande mån, deprecieras kronan med i storleksordningen räknat med vikterna i utrikeshandeln (vid oförändrat valutakorgsindex). Något sådant antagande om fortsatt smygdevalvering redovisas emellertid inte. Regeringen räknar i alternativ I med ett underskott i bytesbalansen på 12,2 miljarder. Det innebär att inte ens ett markant trendbrott i lönebildningen kan hejda den snabba försämringen av våra utrikes affärer. Det kan inte uteslutas att bytesbalansutvecklingen blir sämre än vad regeringen räknat med till följd av dels stora löneökningar med åtföljande konkurrenskraftsförsämring, dels större importökning. Den inhemska efterfrågan ökar mycket snabbt även i alternativ I. Regeringen räknar med ett fortsatt fall i hushållens sparkvot, vilket håller uppe den privata konsumtionen. Till den inhemska efterfrågan bidrar också en ökning av den offentliga konsumtionen . I huvudsak är det en expansion med 1,- mot målsatta 1,som förklarar denna ökning. Mycket talar emellertid för att den kommunala konsumtionsökningen kan bli ännu större. De totala investeringarna förutses öka . Detta innebär en uppskrivning av KI:s decemberprognos och förklaras främst av att regeringen reviderat upp prognosen för industriinvesteringarna. Med tanke på den osäkerhet som skapats efter turbulensen på de finansiella marknaderna förefaller det oss svårt att motivera en sådan uppdragning av prognosen. från produktionssidan har den svenska industrikonjunkturen varit förvånansvärt stark , vilket också bekräftas av KI:s senaste konjunkturbarometer. Den gynnsamma industrikonjunkturen kan förklaras av en något bättre exportutveckling än vad som tidigare förutsetts. En annan betydelsefull orsak är också att den uppdrivna inhemska efterfrågan stimulerat industriproduktionen. Både KI:s senaste konjunkturbarometer och statistik från bekräftar att kapacitetsutnyttjandet är mycket högt i industrin. Detta beror både på att investeringarna varit otillräckliga och på att arbetskraftsbrist råder i vissa regioner. Produktivitetsökningen i den svenska ekonomin beräknas av regeringen bli 1988.1 industrin förutses ökningen bli . Denna förhållandevis svaga produktivitetsökning innebär på kort sikt att sysselsättningen hålls uppe, men också att den underliggande inflationstakten drivs upp med Mot. 1987/88 negativa konsekvenser för den långsiktiga konkurrenskraften. var den genomsnittliga produktivitetsökningen , vilket innebar en betydande uppbromsning jämfört med både då den genomsnittliga ökningen var 5 respektive . Även vid en internationell jämförelse förefaller produktiviteten öka långsamt. Till en del sammanhänger den låga produktivitetsökningen med att industrisektorn är för liten i förhållande till främst den offentliga sektorn. Men även inom industrisektorn är ökningen alltför liten. Produktivitetsvinster uppstår i denna sektor normalt vid uppgångar i kapacitetsutnyttjandet men bromsas sedan upp om investeringarna utvecklas svagt. Prisökningarna har under i stort sett varit högre än i omvärlden, vilket framgår av diagram 2. dämpades emellertid inflationstakten påtagligt. Ändå är den svenska prisstegringen avsevärt högre än i viktiga konkurrentländer. Konsumentprisindex 12 månaders förändringstal. Utfall t. o. m. , t. o. m. 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 Anm.: sammanvägda enligt varje lands betydelse som konkurrentländer till på världsmarknaden Den nedgång i den svenska inflationstakten som ägt rum är till stor del en följd av att importprisökningarna dämpats, vilket är ett resultat av den lägre inflationstakten i omvärlden (se tabell 5). Total höjning av konsumentprisindex Därav hänförs till: Källa: och 1988 räknar regeringen med att priserna stiger med 3,under loppet av året i alternativ I och 5,0 i alternativ II. En realistisk inflationsprognos bör, enligt vår mening, snarare ligga över än . Sammanfattningsvis kan konstateras att den svenska ekonomins balansproblem förstärks ytterligare. Trots överskottet 1986 väntas enligt regeringens mest optimistiska prognos bytesbalansen visa ett underskott på . Med en mer realistisk prognos för löneökningen blir bytesbalansförsämringen än större. Möjligheten ter sig mycket avlägsen att i enlighet med den fastlagda ekonomiska politiken på medellång sikt arbeta upp överskott i bytesbalansen , vilka kan användas för amortering av utlandsskulden. Målet att reducera löneökningen till och prisstegringen till spricker redan från början. 4 Regeringens ekonomiska politik 4.1 Tredje vägens politik misslyckad I finansplanen görs återigenom ett stort nummer av att den s. k. tredje vägens politik skall ha varit så lyckosam. Det finns därför anledning att närmare granska den förda politiken. Socialdemokraternas ekonomisk-politiska strategi vid återkomsten i regeringsställning byggde på att den stora devalveringen skulle föra in i en bana av exportledd tillväxt. Därvid skulle de bytesbalansproblem som präglat ekonomin förbytas i bestående överskott och tillväxten öka. Den första fasen av denna politik sammanföll något tursamt med en internationell konjunkturuppgång - i huvudsak genererad genom expansion i som tillsammans med det förbättrade kostnadsläget ledde till en uppgång av exporten. Svensk industri återerövrade en del av de marknadsandelar som tidigare gått förlorade. Industriexpansionen ledde till att den kapacitetsreserv som fanns successivt minskade. Ett underskott i bytesbalansen 1982 på ca . förbyttes under den första fasen av tredje vägens politik i ett litet överskott 1984. De offentliga finanserna förbättrades. Till viss del skedde detta genom vissa budgettekniska omläggningar, men förbättringen var också en följd av Mot. de många skatte- och avgiftshöjningarna. Regeringens skattepolitik medförde att skattekvoten steg från 1982 till 1984. Att inte alla skattehöjningar, 63 stycken, ledde till en ännu högre skattekvot förklaras av att den lågt beskattade vinstandelen av BNP steg i förhållande till den högre beskattade löneandelen. har emellertid skattehöjningarna fått ett större genomslag på skattetrycket. Så långt förefaller, vid en ytlig betraktelse, den tredje vägens politik ha lyckats. Mer djuplodande studier visar emellertid att inte heller blev särskilt framgångsrik. a. som en följd av skattepolitiken misslyckades regeringen med inflationsbekämpningen. Inte uppnådde regeringen sina inflationsmål. Dessutom översteg inflationstakten i den i våra viktigaste konkurrentländer. Även löneökningarna blev betydligt snabbare än i omvärlden. Regeringen försökte på olika sätt dämpa avtalskraven och få parterna att sluta avtal som inte försämrade konkurrenskraften. Men efter varje avtalsrunda blev lönekostnadsökningarna större än de borde vara. För att en produktionsuppgång skall bli varaktig krävs en fortlöpande utbyggnad av produktionskapaciteten. Syftet med den andra fasen av regeringens politik, som kan sägas ha inletts , var sålunda att industrins investeringar skulle öka. Så skedde också i viss mån, men av allt att döma i för liten omfattning. Dessutom torde den övervägande delen av investeringarna ha inneburit rationaliseringar snarare än utbyggnad av kapaciteten. Exportindustrin började återigen förlora marknadsandelar. återkom problemen med underskott i bytesbalansen, vilken snabbt försämrades under årets första månader. Detta var en följd av de alltför stora löneökningarna i kombination med ett försvagat hushållssparande, något som drev upp den inhemska efterfrågan. höjdes räntorna kraftigt. Penningpolitiken fick kompensera den alltför svaga finanspolitiken. Bytesbalansen visade ett underskott på . vid slutet av 1985. Det föreföll som den tredje vägens politik skulle vara tillbaka nära utgångspunkten, när de problem som den avsåg att lösa återigen framträdde. var därför läget bekymmersamt för den socialdemokratiska regeringen. Den tvingades räkna med nya bytesbalansunderskott, trots optimistiska exportprognoser. Dessa baserades på att lönekostnaderna skulle stiga med . Gynnsamma internationella förändringar kom dock att dölja de underliggande problemen i svensk ekonomi. Sänkta oljepriser, fallande internationella räntor och lägre dollarkurs hade en gynnsam inverkan på bytesbalansen, som förbättrades markant. Beräkningar visar att de positiva nettoeffekterna av internationella faktorer såsom oljepriser, dollarkurs och räntor översteg . Utan dessa gynnsamma faktorer skulle bytesbalansens underskott ha varit . Regeringens övergripande ekonomisk-politiska strategi syftade således till att först öka nettoexporten och få till stånd en expansion i den konkurrensutsatta delen av näringslivet. Därefter skulle de resurser som tillväxten skapade Bidrag till BNP-tillväxten 1983-1989 Årlig procentuell volymförändring och bidrag härtill 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 alt I alt II alt I alt II -0,7 1,4 1 Nettoexport och investeringar Källa: och 1987 Om denna typ av konsumtionsinriktad expansionspolitik skrev den socialdemokratiska regeringen i sin första finansplan 1983: Om denna strategi skulle tillämpas på den svenska ekonomin i dess nuvarande svaghetstillstånd, skulle den ofelbart leda till ett bakslag och framtvinga en markant omläggning av den ekonomiska politiken i kraftigt åtstramande riktning. för regeringen just en sådan politik som den själv utdömde i den första finansplanen 1983. Det bakslag man varnade för höll på att inträffa men undveks tillfälligt genom gynnsamma internationella förhållanden. De prognoser som presenteras i årets finansplan visar att bakslaget nu är nära förestående.