mot · GB02Ub801 · 1988-01-13 00:00:00 — Tills vidare bör problemet lösas så att varje högskolestyrelse i landet får samordningsansvar för ett visst geografiskt område och får resurser för att anordna högskolekurser också utanför sin egen lokaliseringsort. Dessa resurser bör kunna användas för att köpa utbildning också från andra högskolor. och högskolor bör således ha ett ansvar för att ställa sin kompetens till förfogande för decentraliserad utbildning, även utanför sitt eget närområde. Eftersom föreslår att det bör finnas minst en högskola i varje län kan dessa ansvarsområden lämpligen sammanfalla med länsgränserna. Den parlamentariska utredningen bör närmare analysera om ett dylikt ansvarssystem är den lämpligaste lösningen också på . En viktig åtgärd för att minska byråkratin inom högskolan och skapa ett enklare anslagssystem samt dessutom friare studier är att avskaffa linjesystemet i dess nuvarande form åtminstone inom det filosofiska fakultetsområdet. Däremot bör linjerna kvarstå inom utbildningar som syftar till en särskilt definierad kompetens eller är inriktade på ett bestämt yrkesområde. Ett system för friare studier inom det filosofiska fakultetsområdet skulle innebära att studenterna själva kan välja den ämneskombinationen som de finner lämpligast för en fil kand-examen. Linjerna skulle kunna kvarstå som ett slags frivilliga studiepaket som studenterna fortfarande får det stöd i sitt studieval som linjesystemet var avsett att ge men man kommer ifrån den konserverande roll som linjerna lätt får . Linjernas roll för anslagsfördelningen inom högskolan försvinner också och anslagssystemet kan förenklas så att institutionerna i huvudsak kan finansiera sin verksamhet genom ett grundutbildningsanslag och ett forskningsanslag. Därmed kommer man till rätta med den stora anslagssplittring som belastar institutionernas verksamhet. Högskola över hela landet Som vi tidigare framhållit anser vi det mycket viktigt såväl för att främja en balanserad regional utveckling i som för att motverka regionala hinder mot högre utbildning för enskilda människor att högskolan finns väl utbyggd över hela landet. De mindre högskolor som tillkommit har här en nyckelfunktion. Det måst vara en viktig uppgift i den fortsatta utvecklingen av högskolan i att stärka dessa högskolors ställning. UHÄ presenterade i sin petita inför nästkommande budgetår en långsiktig plan för den fortsatta utbyggnaden av de mindre högskolorna. Tyvärr har denna plan inte föranlett några egentliga åtgärder i budgetpropositionen. Statsrådet hänvisar i stället till att frågorna skall prövas i budgetpropositionen. Detta är givetvis helt otillfredsställande. Om en målmedveten uppbyggnad av de mindre högskolorna skall komma till stånd krävs en framförhållning i planeringen och en förutsebarhet när det gäller utveckling av anslag och antalet utbildningsplatser. Regeringen bör därför återkomma till med förslag till ett femårigt utbyggnadsprogram för de nya högskolorna. Detta program bör utgå från UHÄ:s förslag, men också ifrån att vissa ytterligare högskoleenheter bör tillkomma. I debatten om de mindre högskolorna framförs ibland att dessa framför allt borde svara för kortare yrkesinriktade högskoleutbildningar, i allmänhet tvååriga. Begreppet collegeskola har använts för att beteckna de eftergymnasiala yrkesskolor som man egentligen är ute efter. Enligt vår uppfattning är det viktigt att slå fast att de mindre högskolorna inom de områden där de bedriver verksamhet måste ha en fullvärdig akademisk ambitionsnivå. Givetvis bör de mindre högskolorna ha en viktig roll att fylla när det gäller de kortare tekniska och ekonomiska högskoleutbildningar som behöver byggas ut i vårt land. Men till det kommer att de också bör ha ett brett utbud av efterfrågade enstaka kurser inom det filosofiska fakultetsområdet. Det bör vara möjligt för studenterna att kunna förvärva åtminstone delar av underlaget för en fil.kand.-examen vid en närbelägen mindre högskola. Denna verksamhet kan med fördel förenas med lärarutbildning som vi anser bör finnas vid de flesta mindre högskolor. Till detta allmänna utbildningsutbud bör varje högskola ha möjlighet att skapa ett eget profilområde där studenterna erbjuds en fördjupad utbildning på 60-poängsnivå och där högskolan också har möjlighet att bygga upp en särskild forskningskompetens. Vid högskolor där denna forskningskompetens får en tillräcklig bredd och omfattning bör inte föreligga några hinder att också inrätta en professur. Högskoleutbildning skall erbjudas också utanför de egentliga högskoleorterna. Högskolestyrelserna måste nu få möjligheter att ta på sig det ansvar regionstyrelserna tidigare hade och dessutom höja ambitionsnivån. En sådan decentraliserad utbildning inom högskolornas områden kan dels vara i form av kortare kurser, dels i form av mera ambitiösa ett- och tvååriga utbildningar som i vissa fall bör kunna förläggas till en ort för en begränsad tid och sedan, när behovet tills vidare är mättat, förflyttas till en annan ort. På detta sätt är det möjligt att bygga upp ett nätverk av högre utbildning över hela landet. Enligt uppfattning bör det också vara aktuellt att bilda ytterligare högskoleenheter. I första hand är det viktigt att varje län får sin egen högskola. Därför bör nya högskolor grundas i och på . bör delas till två fristående högskolor. Också i län där det redan finns högskolor kan det finnas anledningar till kompletteringar. Detta gäller i där det är glest mellan högskolorna. Aktuella orter i första hand bör vara och . Regeringen bör omgående ta initiativ till ett utredningsarbete med detta syfte. Även i storstadsområdena och deras närhet är det angeläget med en decentralisering med den högre utbildningen. En särskild högskola bör skapas i - , , och . Vidare finns det anledning att flytta en del av verksamheten inom , och m. fl. till en högskola för En bättre samordning av utbildningsutbudet i och bör eftersträvas. En decentralisering av den högre utbildningen i bör givetvis ske genom en omfördelning av befintliga utbildningsresurser och står inte i konflikt med strävandena att bygga ut den högre utbildningen i andra delar av landet. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade resurser till , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunala verksamhetsplaner för skolan, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett bibehållande av den statliga regleringen av tjänster för skolans personal, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statens ansvar för en likvärdig utbildningsstandard i hela landet, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samma delningstal, 25 elever, i samtliga stadier, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om högst 25 elever i varje klass, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en övergripande utbildningspolitisk utredning - U90, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en parlamentarisk betygsutredning, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en förbättrad gymnasial yrkesutbildning, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en totaldimensionerad gymnasieskola och om ett avskaffande av den nuvarande regeln om prioritering av 16-17-åringar vid intagning till gymnasieskolan, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en förbättrad elevdemokrati, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett stimulansbidrag för inköp av läromedel, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tillgång till egna läroböcker i skolan, 14. att hos regeringen begär förslag till hur 1980-talets urholkning av anslaget till den grundläggande högskoleutbildningen skall återställas , 15. att hos regeringen begär en parlamentarisk översyn av högskolans organisation och arbetsformer i enlighet med vad som anförs i motionen, 16. att beslutar att varje högskolestyrelse bör ansvara för att högskolekurser anordnas också utanför högskoleorterna inom sina geografiska områden, 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildning och forskning vid de nya högskolorna, 18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett femårsprogram för utbyggnad av de nya högskolorna och behovet av nya högskoleenheter. () () () () () (c) () () () () ()