mot · GB02Sk323 · 1988-01-15 00:00:00 — Det är dessutom i regel proportionellt sett mycket dyrbarare för ett litet företag än för ett stort företag. har ofta själva behov av mera uppgifter, har experter inom olika områden och kan något lättare anpassa sina administrativa system till uppgiftskraven. För en enskild småföretagare kan en enstaka blankett eller ett frågeformulär ta många dyrbara timmar i anspråk. företagare vill göra sin insats för att skapa ett kvalitativt gott statistikunderlag, men när det vid täta tillfällen inkrävs alltför många uppgifter är det naturligt att kvaliteten på svaren försämras. Det är därför angeläget, även med hänsyn till statistikens kvalitet, att antalet inkrävda uppgifter minskas och att SCB i ökad utsträckning nyttjar små urvalsundersökningar. Frågor om integritetsproblem i samband med offentlig registerhållning behandlas i kommittémotion om datorfrågor. I de flesta småföretag finns det goda och naturliga relationer mellan företagaren och de anställda. Det är naturligt att alla som arbetar i ett litet företag strävar efter att företaget skall fungera så bra som möjligt. Företagaren och de anställda kan ofta på ett enkelt och informellt sätt lösa olika problem. uppstår emellertid konflikter som kräver att man måste söka stöd i den arbetsrättsliga lagstiftningen. utökade socialdemokraterna den arbetsrättsliga lagstiftningen. De nya lagar som skapades, t. ex. lagen om medbestämmande (MBL), lagen om anställningsskydd (LAS), lagen om styrelserepresentation och förtroendemannalagen, utformades till stor del av socialdemokrater med facklig erfarenhet från stora tillverkningsindustrier. De som främst fått problem med de arbetsrättsliga lagarna är småföretagare. Storföretagen har lättare kunnat skapa sådana rutiner som lagarna kräver. En småföretagare administrerar inte sin personal - han talar med sina anställda, sade en småföretagare i ett debattinlägg . Småföretagen har inte speciella avdelningar och experter som håller reda på alla lagar och avtal. Den arbetsrättsliga lagstiftningen bör förändras, bl. a. med hänsyn till situationen i de små företagen. De detaljerade förslagen till förändringar återfinnes i vår arbetsrättsliga kommittémotion. Nedan återges kortfattat en del av dessa förslag. Den s. k. 200-kronorsregeln innebär att en arbetstagare som deltar i en olovlig strejk eller annan olovlig stridsåtgärd med få undantag aldrig behöver böta mer än . Det var en summa som infördes , då . motsvarade en månadslön. ett alldeles för litet belopp för att verka avhållande. De böter som arbetsdomstolen har möjlighet att utdöma måste, enligt vår mening, stå i överensstämmelse med den skada som den olovliga konflikten orsakat. Då skulle också respekten för fredsplikten stärkas. Vissa fackliga organisationer kräver att även ensamföretagare skall teckna kollektivavtal. Det är i sig en orimlig ståndpunkt. Det händer också att fackliga organisationer använder sig av blockadvapnet mot ensamföretagare och företag som bara har familjemedlemmar anställda. Denna form av blockader bör över huvud taget inte få förekomma. Det förekommer också att blockad riktas mot företag där ingen av de anställda är eller önskar vara medlem i den fackliga organisationen och ingen heller önskar att arbetsgivaren tecknar kollektivavtal. Ett sådant bruk av blockader kan uppfattas strida mot grundläggande fri- och rättigheter. Reglerna för blockader bör, enligt vår mening, omarbetas. Rätten för en facklig organisation att inlägga veto mot att arbetsgivaren utnyttjar ett entreprenadföretag innebär i realiteten rätt för dessa fackliga organisationer att utfärda näringsförbud. Det är angeläget att ekonomisk brottslighet bekämpas, men det måste ske genom rättsliga processer, inte genom att de fackliga organisationerna skall få sätta sig till doms över olika företag. Reglerna om facklig vetorätt bör avskaffas. Arbetstagarbegreppet är centralt. är det emellertid oklart när en uppdragsgivare övergår till att bli arbetstagare. Detta innebär en rättsosäkerhet. Vidare är det orimligt att man har olika definitioner inom arbetsrätt, skatterätt och i reglerna för att betala socialförsäkringsavgifter. Det är därför nödvändigt att det skapas ett entydigt arbetstagarbegrepp. Det är viktigt att det bli möjligt för alla arbetsgivare som så önskar att tillämpa provanställningsformen . Detta förutsätter att den nuvarande lagens regler blir generellt verkande. Ett ökat utnyttjande av provanställning är till fördel både för företagen och för de grupper som har en svag ställning på arbetsmarknaden. Reglerna för anställning vid arbetstoppar är besvärliga. I många fall är företag omedvetna om att vissa tillfälligt anställda kan ställa krav på att bli tillsvidareanställda. Det är t. ex. inte möjligt att två somrar i rad anställa en universitetsstuderande om denne också arbetar mellanliggande jul. Denne får nämligen då rätt till tillsvidareanställning. Vi föreslår att den s. k. tvåårsregeln upphävs och att tillfällig anställning möjliggörs. Turordningsreglerna vid driftsinskränkningar är ibland svåra att följa. Det strikta kravet på att låta anställningstiden vara avgörande för vilka som skall arbeta kvar när arbetstyrkan minskas innebär att företaget kan tvingas säga upp arbetstagare som är viktiga för företagets fortsatta överlevnad. Lagen bör omarbetats så att större hänsyn kan tas till behovet att behålla en personalstyrka som är lämplig med tanke på företagets framtida verksamhet. Vidare bör undantag göras i LAS, så att vissa kategorier av arbetstagare, t. ex. viktiga chefer eller experter, som de själva samtycker, inte omfattas av kraven på tillsvidareanställning. Den praktiska yrkesutbildningen i befinner sig i en kris. Få skolor har möjlighet att ge eleverna utbildning på den typ av avancerad utrustning som många företag utnyttjar. Den starka bindningen till den traditionella skolan gör också att elever som genomgått en vanlig praktisk yrkesutbildning ofta är främmande för den miljö som de möter ute på arbetsplatserna. Detta tillsammans med elevernas bristande kunskaper och färdigheter bidrar till att många unga inte kan få något arbete. har företagen ett stort behov av utbildad personal. Vi har föreslagit att eleverna skall knytas till ett eller flera företag genom ett slags lärlingsanställning. Huvuddelan av den praktiska undervisningen och handledningen skulle ske ute på företagen. De teoretiska inslagen skall skolan svara för. Våra förslag till reformerad praktisk yrkesutbildning har mötts av socialdemokratisk kritik. En statlig utredning har därför presenterat ett förslag om en översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen (ÖGY). I budgetpropositionen aviseras att en proposition kommer att läggas senare i vår med förslag om en begränsad försöksverksamhet i enlighet med utredningens förslag. Utredningens förslag kan i väsentliga delar, enligt vår mening, inte läggas till grund för en reformering av den gymnasiala yrkesutbildningen. begränsad försöksverksamhet med en förändrad utbildning är inte heller till fyllest med tanke på de rådande akuta problemen. Två grupper drabbas ungdomar som inte får en bättre utbildning och därmed blir mindre attraktiva på arbetsmarknaden, samt företagen som inte kan rekrytera utbildad arbetskraft. Våra förslag beträffande den praktiska yrkesutbildningen återfinns i särskild kommittémotion om ungdomsfrågor. Den nuvarande regionalpolitiken har i viktiga avseenden varit ineffektiv. Den eftersträvade ökningen av den privata företagsamheten i de svagt utvecklade regionerna hämmas av ett allmänt negativt företagarklimat. Då är det inte tillräckligt att statsmakterna lämnar omfattande subventioner till nyetablering eller utvidgning av företag i stödområdet. Den moderata regionalpolitik som redovisas i motionen Regionalpolitik för utveckling syftar till att skapa goda förutsättningar för tillväxt i landets alla regioner. För att detta skall vara möjligt krävs dels ett bättre allmänt företagarklimat, dels att de centraliserande effekterna av statsmakternas agerande uppmärksammas och motverkas. Vidare är det viktigt att det finns en väl fungerande infrastruktur i hela vårt land. Det svenska vägnätet måste förbättras. Möjligheterna till flygförbindelser även med mindre orter bör förbättras. De mindre högskolornas verksamhet bör utformas så att dessa kan förse regionens företag med välutbildad arbetskraft. Sänkta arbetsgivaravgifter i hela stödområde A skulle skapa bättre konkurrensförutsättningar för företagen i de delar av landet som har störst problem. Det selektiva stöd som kan utgå till företag inom stödområdena bör utformas som s. k. riskgarantilån. bedriver kommunerna en omfattande verksamhet i egen regi. Erfarenheterna från både och utlandet visar att genom utläggning av olika servicuppgifter på entreprenad till privata företag kan kommunerna dels sänka kostnaderna, dels förbättra servicen för kommuninvånarna. får kommunerna därmed möjlighet att främja framväxten av småföretag som leverantörer och entreprenörer. Detta skall naturligtvis ske med iakttagande av konkurrensneutralitet mellan olika företag inom och utom kommunen. Ett oroande hot mot konkurrensneutraliteten är att kommuner i allt större utsträckning uppträder som företagsägare. Trots att det inte är en uppgift finns det kommuner som gått in som ägare i industri- och entreprenadföretag. I vissa fall gör kommunerna det i uppenbart trots mot domstolar, som förklarat det kommunala ägandet olagligt. I andra fall har kommunerna med skattemedel subventionerat driften av en del krisföretag. I annan motion redovisar vi sådana missförhållanden och föreslår åtgärder för att stävja kommunernas agerande och främja småföretagens möjligheter som leverantörer och entreprenörer. Mångå mindre företag skulle vilja ge handikappade arbete på vanliga arbetsplatser. Med det löne- och konkurrenssläge som företagen har att rätta sig efter kan detta ske endast i mycket begränsad omfattning. I stället tillväxer (f. d. Samhällsföretag) ständigt. I dessa företag bereds arbetshandikappade sysselsättning. Vi anser att dessa statssubventionerade, landstingsstyrda företag är betydelsefulla för svårt handikappade eller för personer som kräver speciell handledning eller teknisk utrustning på en skyddad arbetsplats. Men för en stor del av de arbetshandikappade vore det bättre om de kunde få vara ute på vanliga arbetsplatser. Detta kan bli möjligt genom individuella flexibla lönebidrag, där man tar hänsyn till den arbetsnedsättning som den handikappade har. Sådana bidrag, vars storlek regelbundet skall omprövas, kan utgå fram till normal pensionålder eller tills den handikappade kan vara ute på en vanlig arbetsplats. Detta förslag återfinns i motionen Bättre näringspolitik ger framtidens arbetstillfällen. Den nya plan- och byggnadslagstiftningen innebär att kommunerna fått ett kraftfullt maktinstrument för att påverka etablering av vissa sorters kommersiell verksamhet. Ett exempel är att de kan förhindra att en affär som inte tillhandahåller livsmedel omvandlas till en livsmedelsaffär. Vi anser inte att kommunerna bör ha möjlighet att förbjuda eller ytbegränsa livsmedelshandeln med hänsyn till, som det heter, lämplig samhällsutveckling. Att det i ett område redan finns en eller flera livsmedelsaffärer är inget skäl föra att ytterligare en inte skall få starta. Det är konsumenterna som skall avgöra vilka som skall finnas kvar. Även i flera andra avseenden innebär den nya lagstiftningen att rättssäkerheten minskar. Det är därför väsentligt att lagstiftningen revideras. Krav på dessa förändringar framförs i den bostadspolitiska partimotionen. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de mindre och medelstora företagens betydelse för den ekonomiska utvecklingen i , 2. att hos regeringen begär förslag om avdragsrätt för aktieutdelning i icke marknadsnoterade aktiebolag i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att hos regeringen begär förslag om att regeln om reduktion för företagsförmögenhet skall gälla även för successiva överlåtelser vid gåvobeskattning, 4. att beslutar att skattereglerna för egendomslivränta återställs till vad som gällde , 5. att beslutar att anskaffningskostnaden för längre Mot. innehav av aktier i icke marknadsnoterade aktiebolag får beräknas Sk323 enligt den schablonregel som gäller för börsnoterade aktier, 6. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för avdrag för pensionsförsäkring för egenföretagare i enlighet med vad som anförts i motionen, 7. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler så att underskott i näringsverksamhet kan kvittas mot överskott i motsvarande förvärvskälla i enlighet med vad som anförts i motionen, [att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för beräkning av egenavgifter så att hänsyn tas till underskott i förvärvskälla enligt vad som anförts i motionen,1] 8. att beslutar att begränsningsregeln om en minsta årsarbetstid för medhjälpande make avskaffas för 9. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler vad avser lön till egna barn enligt vad som anförts i motionen, 10. att hos regeringen begär förslag om avskaffande av särreglerna för fåmansföretag vad avser enkelbeskattade skattesubjekt, 11. att beslutar att s. k. allmänt skadestånd enligt arbetsrättslig lagstiftning skall vara avdragsgillt vid inkomsttaxeringen, 12. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för avdrag för kapitalförluster i samband med konkurs i enlighet med vad som anförts i motionen, 13. att beslutar att debitering av preliminär B-skatt skall ske av den slutliga skatten året före inkomståret, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående behovet av avreglering i enlighet med vad som i motionen anförts,2] [att hos regeringen begär förslag till regler för redovisning av konsekvenserna av lagförslag i enlighet med vad som i motionen anförts.2] () () hamre (m) () () () ' 1987/88:Sf220 2 1987/88:K502 Stärkt äganderätt och näringsfrihet 5 Rättssäkerhet vid beskattning 17 Behovet av avreglering 20 Åtgärder inom arbetsrätten 21 upphandling och konkurrens 24