ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Jo854 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo854 av m. fl. (s) om snöskotertrafiken i fjälltrakterna Den unika svenska allemansrätten innebär bl. a. att medborgarna relativt fritt får framföra snöskoter i fjälltrakterna i vårt land. Rättigheten gäller givetvis inte inom undantagna områden, som exempelvis nationalparker. Vårt grannland , utan allemansrätt, har en helt annan lagstiftning i vad gäller snöskotertrafik. Med undantag för några leder i bl. a. Finnmark, är skotertrafik helt förbjuden i . Trots dessa restriktioner finns ca 30 000 snöskotrar i . Maximal motorstyrka för en skoter i är 60 hästkrafter, medan norrmännen tillåter motorstyrka upp till 100 hästkrafter. Följden av detta förhållande har blivit att allt fler norska motorstarka skotrar framförs i de svenska fjälltrakterna. Skall en norsk skoterförare följa lagarna, har vederbörande egentligen ingen annanstans att köra än i har en mycket lång fjällgräns mot . Svenska intresseorganisationer för skoter- och friluftsliv, främst och Jakt och Fiske, har fått se följderna av den norska skotertrafiken i form av otillåten körning in i nationalparksområden och sönderkörda skoterleder. De beskrivna problemen kommer att öka för vaije säsong som går om utvecklingen får fortsätta utan att lämpliga åtgärder vidtas för att den svenska lagstiftningen efterföljs även av utländska skoterförare. Norska skoteråkare har oftast otillräckliga kunskaper om vilka regler som gäller för skoterkörning i . Lokala skoterföreningar sprider information och upplysning till sina medlemmar, vilket också ger resultat, men den utländska skotertrafiken kan man inte bemästra. Ett berättigat krav är att utländska terrängfordon, som i nöjessyfte används i gränsfjälltrakterna, skall ha tillstånd härtill av svenska myndigheter. I tillståndet skall fordonsföraren upplysas om vilka regler som gäller för snöskotertrafik i vårt land. Tillämpningen av gällande regler måste också bli effektiv. Den färdselrätt som rennäringens utövare har skall inte omfattas av tillståndskravet. Efter skrivelse från beslutade regeringen den II () att uppdra till att företa viss översyn av erfarenheterna av terrängkörningslagen. Vid översynen skulle överlägga med skoterorganisationerna. Några sådana överläggningar har inte ägt rum. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av information om och effektivare tilllämpning av reglerna för snöskotertrafik i svenska fjälltrakter. () () 1987/88 Jo854
mot · GB02Jo856 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo856 om arealbidrag för att bevara ängs- och hagmarker Med dagens brukningsmetoder och med den lönsamhet som råder i jordbruket har många ängar och hagmarker förbuskats och är på väg att omvandlas till skog. Ängar och hagar är inte särskilt produktiva med dagens mått mätt och saknar därför plats i det moderna jordbruket. Enligt skötsellagen skall mark som inte brukats planteras igen med skog. Då förändras livsbetingelserna för både fauna och flora. Delar av odlingslandskapet försvinner. Kulturlandskapet är en livsmiljö för många växter och djur. Många växtarter som är hotade har sin hemvist i ängen och hagen. Regeringen har vidtagit vissa åtgärder för att bevara en del lokaler för dessa växter och djur. verksamhet avseende naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet har gått ut på att verket träffat avtal med brukare av kända naturvårdsobjekt. I propositionen föreslås att den verksamheten fortsätter. Anslaget ökar för detta riktade stöd till jordbruksföretagen för att bevara ett urval av värdefulla ängs- och hagmarker. anser att åtgärden är bra. Utan större kostnader skulle betydligt större arealer kunna bevaras om ett generellt stödsystem infördes för att bevara största möjliga del av kulturlandskapet. Beteshagen är en betydelsefull del av det odlingslandskap svensken vill slå vakt om. Kds föreslår därför att ett generellt arealbidrag införs till de lantbrukare, ofta småbrukare, som vill vårda kulturlandskapet och bevara den ursprungliga hagmarken. För att kulturlandskapets hagmarker skall kunna bibehållas i många trakter krävs att politiken i stort utformas så att det är möjligt för människor att bo och livnära sig i glesbygden. Småbrukets betydelse för att bibehålla kulturlandskapet har underskattats. Ett speciellt arealbidrag för hagmark som hålls öppen och betas bör därför utformas så att det i princip blir större per arealenhet för mindre brukningsenheter än större. Ett villkor för arealbidraget bör vara att kvävegödsling och kemiska bekämpningsmedel inte används, eftersom de förändrar förutsättningarna för växterna och slår ut många arter. Förslagsvis bör följande ersättning utgå: brukare med en sammanlagd areal av åker, hagmark och skog på högst 25 ha skall få ett speciellt arealbidrag på /ha hagmark som hålls öppen, brukare med en sammanlagd areal om 25-50 ha skall få /ha hagmark som hålls öppen samt brukare med större totalareal skall erhålla ett bidrag på /ha hagmark som hålls öppen. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ett generellt arealbidrag till ängs- och hagmarker i enlighet med vad som anförts i motionen. 1987/88 Jo856
mot · GB02Jo860 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo860 av (m) om skador av vildsvin och grågås I södra delen av finns en stam frilevande vildsvin på några hundra djur. Under en försöksverksamhet har de skador som djuren åstadkommer ersatts till . ersätts vildsvinsskadorna ur viltskaderegleringsfonden med en betydande självrisk. I den del av länet där vildsvinen lever brukas jorden till största delen av arrendatorer utan jakträtt och utan möjlighet att genom skyddsjakt freda sina grödor. Landskapet består av skogspartier med insprängda åkrar, vilket är den landskapstyp som är mest utsatt för skaderisker (se jakt- och viltvårdsberedningens betänkande, SOU 1980:11, Vildsvin i ). Skadorna är avsevärda för jordbrukarna, som odlar vildsvinens favoriträtter, potatis och stråsäd. Vid beräkning av skadeersättningen räknas självrisken på hela fastighetens areal, vilket gör att lantbrukarna, en liten grupp människor, dyrt får betala för det samhällsintresse som vildsvinen enligt beslut representerar. Det vore inte mer än rimligt att självrisken klarare relaterades till skadornas omfattning. För vissa lantbrukare i delar av och har svåra skador åstadkommits av grågäss. Antalet gäss inom Tullarnsområdet har från att ha varit några tiotal successivt ökat till flockar på ca 2 000 åt gången. (Uppgifter om populationens expansion kan erhållas av förste intendenten på , som är medlem i en s. k. Arrendatorerna kalkylerar av hävd med en viss volym viltskador, men skadorna av gässen kan tillsammans med övriga viltskador ge helt oacceptabla effekter. Ett exempel från en jordbrukare - arrendator - utvisar följande: Skador av övrigt vilt, änder, hjort, grävling ca . Självrisken för älgskador är här ca . Skador för övrigt vilt överstiger inte heller självriskbeloppet. Gåsskador ersätts inte alls. Vildsvinsskador ersätts med en självrisk beräknad på hela fastighetens areal. Ovanstående exempel hänför sig och verifierades av besiktningsman. Ersättningen blev totalt ca . dorna hos samma lantbrukare varit värre. har blivit totalförstörda, vilket också verifierats. Enligt de senaste årens praxis (regeringsbeslut dnr 2306/82 och dnr 397-1040-86 Nj m. utgår normalt ej ersättning för skada förorsakad av gäss. Det finns alla skäl att ompröva praxis då skadorna ökat i en sådan omfattning. Det kan inte vara rimligt att ersättningen för viltskador endast skall täcka en mindre del av förlusterna för de människor som förutom utgifterna också har omsorgen och besväret att värja sina grödor. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att ersättning för skador av vildsvin skall relateras till skadornas omfattning, inte till fastighetens areal, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att skador av grågås skall ersättas efter samma principer som skada av annat vilt. 1987/88 J086O
mot · GB02Jo861 · 1988-01-26 00:00:00 — av och () om åtgärder mot försurade brunnar 1987/88 J0861-869 /83 har erhållit särskilda anslag för åtgärder mot försurningen. En del av anslaget skall användas för insatser mot försurat vatten i dricksvattentäkter. Dricksvatten kan vara otjänligt eller olämpligt av många olika orsaker. Försurningen är en. Andra kvalitetsnedsättande faktorer är bl. a.: svavelvätehalt, salthalt, hårdhet, kväveföreningar, klorid, järn- och manganhalter, slam och bakterier. Det bidrag den enskilde brunnsägaren kunnat erhålla har emellertid ensidigt utgått med hänsyn till vattnets pH-värde (surhet). Detta är olyckligt eftersom det bortser från helheten. Följden kan alltså bli att en i övrigt dålig vattentäkt får bidrag för att avhjälpa surheten. För konsumenten är vattnet fortfarande otjänligt av andra skäl. En effekt av bidragsgivningen har också blivit att försäljningen av vattenfilter har ökat avsevärt. Även om filtret avhjälpt surheten har det inte löst eventuella andra problem i vattentäkten. Filter är även ur andra synpunkter en tveksam åtgärd i många fall. Det förutsätter en noggrann skötsel för att fungera tillfredsställande och det bygger på tillförsel av kemikalier. Det torde inte vara någon överdrift att påstå att bidragsgivningen till försurade brunnar medfört dels ökade vinster för mindre nogräknade filterförsäljare, dels missnöjda filterköpare och många dåligt fungerande eller ur bruk tagna Vi anser att problematiken med försurat dricksvatten bör angripas utifrån ett helhetsperspektiv på vattentäkten. Alla kvalitetsbrister kan då beaktas och den totalt sett bästa lösningen kan sökas. I många fall torde det handla om att anlägga en helt ny brunn som ersättning för en gammal och tekniskt sett mindre väl anlagd brunn. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot försurade brunnar. () () 1 1987/88.
mot · GB02Jo863 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo863 av () om ökad fårproduktion på Den ständigt pågående rationaliseringen av jordbruksdriften i har fått till oönskad bieffekt att brukandet av en stor del av odlingslandskapet, nämligen de naturliga ängs- och hagmarkerna, har upphört eller håller på att upphöra. När de gamla stängsel som omgärdar naturbetesmarkema blir för gamla att reparera anser lantbrukarna oftast att det blir olönsamt att investera i nya hägn kring hagar, strandängar och alvar. På är resultatet av denna utveckling mycket tydlig. Strandängarna längs kusten var till stora delar välbetade ännu . är förhållandet det motsatta. Endast ett fåtal sträckor strandängar betas medan merparten växer igen med vass och buskar. Vid sidan om lövängar och strandängar hör stora områden av alvarliknande mark till den slags kulturlandskap som mest förknippas med den gotländska naturen. Nystängsling av sådan mark ter sig olönsam eftersom fårbete, vilket traditionellt är det bete som bedrivs på dessa marker ger för dålig lönsamhet. Det kan påpekas att fårproduktionen, som halverats , har haft svåra lönsamhetsproblem. Framför allt utgör nyinvesteringsbehovet av stängsel ett hinder för att produktionen skall kunna uppehållas. Förutom att neddragningen av fårproduktionen får konsekvenser för sysselsättningen kommer den positiva landskapsbild som fåren åstadkommer genom bete att förändras. Dessa områden är i många fall klassade som riksintressanta inom den fysiska riksplaneringen. Någon form av åtgärder för att stimulera fårproduktionen är mycket angeläget. av ökad medvetenhet om den här beskrivna utvecklingen startade projektet som står för naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet. /87 uppgick det centrala anslaget till till 5 miljoner. /88 ökades anslaget planenligt till 10 miljoner medan i årets budget ingen uppräkning skett. Arbetet med innebär att naturvårdsmyndigheterna påböljar ett samarbete med lantbrukarna som med relativt små medel ger mångfalt större resultat än tidigare ansträngningar. naturvårdsenheter tecknar avtal med lantbrukare som mot en årlig ersättning av ca . per ha betesmark förbinder sig att fortsätta hävden. Lantbrukarnas intresse för att bevara ängar och hagar som de värdefullaste delarna av kulturlandskapet är mycket starkt. På skulle ett ökat anslag till ge tydliga regional-ekonomiska effekter. I de delar av länet där stöd till stora arealer naturbetesmark skulle kunna bli aktuellt, utgör naturbetesmarkerna en ekonomisk resurs som blir lönsam att använda om marginalkostnaderna tillförs i form av NOLA-ersättning. Det skulle innebära ökad ekonomisk aktivitet och motverka fortsatt avfolkning. Det är därför olyckligt att planerad uppskrivning av anslaget inte finns med i årets budgetproposition utan anslaget kvarstår på 10 miljoner. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om medel för landskapsvård och regionalekonomiska effekter i . 1987/88 Jo863
mot · GB02Jo866 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo866 av () om älgjakten Att skapa så goda förutsättningar om möjligt för jakten och därmed stödja jaktintresset är en god målsättning för samhällets jakt- och viltvårdspolitik. Dess värre innebar beslut under förra angående ny jaktlag, att möjligheterna att uppfylla denna målsättning kraftigt undergrävts. Kds har konsekvent hävdat de små och medelstora markägarnas och/eller dess jaktarrendatorers rätt att fälla vuxen älg. Genom det beslut som tog under /87 hotas denna rätt. har ansvaret för bedömningen om de marker som var generella områden inom den samordnade älgjakten skall kunna registreras för tilldelning av ett valfritt djur . Vissa principer sattes också upp för att en sådan tilldelning skulle kunna ske. Följden blir nu att en godtycklig bedömning kan komma att ske utan att de förfördelade kommer att ha några större möjligheter att få en ändring till stånd. Förutom den olust som sprider sig ute i bygderna p. g. a. risken för osäkerhet och godtycklighet beträffande tilldelningen av valfritt djur, innebär avvecklandet av den samordnade älgjakten att rekreationsvärden och ett tillskott av kött för tusentals småbrukarhushåll försvinner. Mycket talar för att man kommer att frånta små och medelstora markägare och/eller dess jaktarrendatorer deras rätt att fälla vuxen älg. Dessutom omöjliggör man för många tusen marklösa att delta i älgjakten. Kds ser det som angeläget att värna om små och medelstora markägares och marklösa jägares möjligheter att också fortsättningsvis bedriva jakt på vuxen älg. Den samordnade älgjakten, med licenstilldelning och generell tilldelning, som fungerat , garanterade denna rätt. Med de beslutade ändringarna saknas sådana garantier. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i jaktlagen att också små och medelstora markägare garanteras rätten att fälla vuxen älg.
mot · GB02Jo867 · 1988-01-23 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo867 av (c) om åtgärder mot freonutsläpp Användningen av freoner är ett allvarligt hot mot vår miljö på grund av dess inverkan på ozonskiktet runt vår jord. Läget är nu utomordentligt oroande. Det har uppstått hål i ozonskiktet över nord- och . Över har ozonskiktet uttunnats. Ozonlagret i sydpolsområdena har minskat under mindre än en månads tid. Totalt har jordens ozonlager minskat . I förekommer stora läckage av freon på många platser, och utsläppen ökar. Freon används i ökad utsträckning i skumplast, kylanläggningar, värmepumpar och luftkonditioneringsaggregat och som drivmedel i sprayförpackningar. Freonutsläppen måste minskas betydligt. De är för stora . Dessutom bryts freoner inte ned utan finns kvar i luften för decennier framöver. Det innebär att det behövs för att åstadkomma förändringar. Det kan också uppstå klimatförändringar i atmosfären, man kan få en drivhuseffekt. Om ozonskiktet tunnas ut får det som följd en ökad ultraviolett strålning, vilket medför större risk för hudcancer, reducerat immunförsvar, ögoncancer hos boskap, sämre skördar av vissa grödor och inverkan på organismer i de ekosystemen. I räknar man med en fördubbling av antalet hudcancerfall i fram om ozonlagret ytterligare tunnas ut. Det krävs kraftfulla och snabba nationella, nordiska och internationella åtgärder för att komma till rätta med detta allvarliga problem. Vid /82 tog jag upp frågan om freonets inverkan på ozonskiktet. var mycket aktivt i frågan när var i regeringsställning. Förbud mot sprayflaskor med freon infördes, ett nordiskt samarbete inleddes och vi tog initiativ i . Forskningen kring freonets inverkan på ozonlagret måste fortsätta. Det är viktigt även med ett nordiskt forskningssamarbete. har bedrivit ozonforskning och får ännu bättre förutsättningar genom att man kan ta ner signaler från (National Oceanic and ) i . Den ger ozonvärden och temperatur från samma områden som mäts från marken. Det är viktigt med fortsatt forskning hur man skall undvika freon och få fram alternativ och även med forskning om arbetsmiljön för kylmontörer som arbetar med kylskåp och andas in freon. Flera företag har börjat att på frivillig väg gå över till alternativa ämnen. Det är viktigt att insamlingar ordnas av gamla frys- och kylskåp för att förhindra freonutsläpp vid skrotning. Internationella överenskommelser är nödvändiga. Kraftfulla åtgärder behövs. Användningen av freon bör i stort vara avvecklad . Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär åtgärder mot freonutsläpp samt fortsatt forskning enligt motionens intentioner. 1987/88 Jo867
mot · GB02Jo868 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo868 av m. fl. (m, s, c) om bättre utnyttjande av växtnäring i flytgödsel har problemen med den stora miljöbelastningen på våra omgivande havsområden blivit akuta. Föroreningarna kommer från en rad olika källor men anses till stor del härstamma från jordbruksmark. Enligt Aktionsplan mot havsföroreningar bör en halvering av utlakningen av kväve ske . Endast med hjälp av ny teknik, ytterligare förbättrad lagring av gödsel samt god rådgivning, kan detta mål uppnås. En stor del av problemen med jordbrukets gödselhantering kan hänföras till dålig spridningsutrustning, spridning av gödsel under felaktig tidpunkt på grund av otillräcklig lagringskapacitet samt att spridningsutrustningen ej medger spridning i växande gröda. Kväveeffekten av stallgödsel som sprids är i många fall endast av den kväveeffekt som samma mängd gödsel ger grödan om den sprids i växande gröda. Resten avdunstar till luften respektive sprids till vattensystemen. Det är därför angeläget att det utvecklas och provas ny teknik, som ger en jämn spridning av avsedd mängd stallgödsel i växande gröda på optimalt sätt. En effektivare användning av stallgödsel innebär att lantbrukarna kan minimera miljöbelastningen, minska handelsgödselanvändningen och förbättra ekonomin. Ett projekt har i samverkan mellan statens maskinprovningar och samt , och i län tagits fram. Projektet har målsättningen att åstadkomma lägre miljöbelastning genom bättre utnyttjande av växtnäring i flytgödsel. Det går ut på att pröva och utvärdera ny teknik. I projektet ingår fem olika fältförsök, som skall fortgå . Försöken skall av praktiska, arbetsmässiga och ekonomiska skäl i huvudsak vara belägna i län på gårdar med jordar som är representativa även för angränsande län. Till projektet knyts också och geologiska undersökning. Angelägenheten av att projektet kommer till stånd och förläggs till Kristianstadsområdet är stort. Detta inte minst med hänsyn till den aktuella miljödebatten och den roll som jordbruksmarken i området sägs spela för vattenkvaliteten i . Erfarenheterna från projektet kan få stor betydelse för utveckling och introduktion av ny miljövänlig teknik på jordbruksområdet. Det kan gagna jordbruket och miljön även i andra delar av landet. Med hänsyn till regeringens målsättning i Aktionsplan mot havsföroreningar anser vi det mycket angeläget att ovan nämnda projekt kommer till stånd. Kostnaderna för genomförandet bör kunna täckas genom medel som finns under anslaget B4 Miljövårdsforskning samt B6 Särskilda projekt på miljövårdsområdet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om projekt för lägre miljöbelastning genom bättre utnyttjande av växtnäring i flytgödsel. () () 1987/88 J0868
mot · GB02Jo869 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo869 av m. fl. om lokaliseringen av ett framtida Östersj ölaboratorium är ett hav som, genom sitt begränsade utbyte med världshaven och sin starkt positiva vattenbalans, är allvarligt utsatt för det moderna samhällets påverkan. Miljöproblemen har accentuerats och behoven av effektiva undersökningar, forskning och åtgärdsprogram är stora. Mot denna bakgrund vill vi starkt understryka behovet av att få en resurs till sydostkusten genom ett laboratorium som kan ge bättre kunskaper om samspelet mellan olika miljöfaktorer beträffande föroreningssituation samt dess påverkan på det kustnära fisket. I län pågår en omfattande kustrecipientundersökning med högskolan i som verkställande organ. Kustrecipientundersökningen har blivit mycket uppmärksammad bl. a. för en elegant uppläggning och användandet av levande organismer som miljöindikatorer. har en bred laboratorieverksamhet på miljöområdet och dessutom kompetens på forskarsidan när det gäller . i län i samarbete med har tidigare planerat för fiskelaboratorium i Slingsö som genom sin tillgång på både sött och bräckt vatten skulle vara resurs i ett laboratorieverksamhet. har ett utredningskontor lokaliserat till . Vid utredningskontoret, vars arbetsområde omfattar , , , län, och finns regionalt anknuten fiskeribiologisk expertis. har sina närmaste kustförlagda utredningskontor i och . Denna redan etablerade lokalisering kommer att vara av positiv betydelse för ett blivande Östersjölaboratorium. I län finns goda möjligheter till lämpliga lägen för lokalisering av laboratorium för experimentell verksamhet med tillgång till Östersjövatten. Vidare är det värdefullt att Svelab har tillgång till regional veterinärmedicinsk expertis och ett bakteriologiskt laboratorium i länet, som aktivt kan medverka i arbetet med att lösa ålsjukdomen och andra fisksjukdomsfrågor, exempelvis på fiskeodlingsområdet. finns en rad skäl som talar för att sydöstra behöver etableringar av den karaktär som ett Östersjölaboratorium har. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ett framtida Östersjölaboratorium skall förläggas till län och knytas till den verksamhet inom Östersjöforskningen som bedrivs vid högskolan i . () () () () 1987/88 Jo869
mot · GB02Jo873 · 1988-01-24 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo873 av m. fl. om rening av avgaser från dieselfordon, m. m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1987/88:A492 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om krav på rening av avgaser från dieselfordon, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att skyddet av skall förstärkas genom att restriktioner införs för kemikalieanvändning på tillrinningsområden av särskild betydelse, 3. att beslutar att transporter på beläggs med särskilda restriktioner, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om länsveterinärens ställning, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts i motionen om åtgärder för att begränsa luftföroreningarna skall beaktas i olika myndigheters arbete. () () () (fp) () ()
mot · GB02Jo874 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo874 av m. fl. om ett Östersjölaboratorium, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:N335 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättande av ett särskilt Östersjölaboratorium, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jordbruk och trädgårdsnäring samt 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om miljö- och naturvård. () ()