mot · GB02Jo253 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo253 av och () om stödet till jordbruket i Regionalpolitiskt stöd till potatisodlingen i Det regionalpolitiska stödet till jordbruket i norra utgår i samtliga Norlandslän, och samt delar av och Norra län. Stödet till potatisodlingen utgår i Norrlandslänen men däremot inte i övriga delar av stödområdet. I samband med översynen av prisstödet 1986 gjordes bl. a. av tidsskäl ingen analys av områdesindelningen för stödet till potatisodlingen. Stödbeloppet för södra delarna av är fr. o. m. /87 2 100/ha. I är inte förutsättningarna för potatisodling bättre än i de områden som erhåller stöd. Det bör noteras att merparten av de högre produktionskostnaderna, som ligger till grund för stödet för mjölk- och köttproduktionen, till största delen beror på att förutsättningar för växtodlingen är sämre i norr. Statistiken visar bl. a. att jämfört med X-län har i medeltal haft lägre normskördar . Potatisodlingen är en arbetsintensiv gröda. Den har därför stor betydelse för sysselsättningen vid berörda företag. Odlingen har minskat i och det finns knappast några alternativa grödor som kan kompensera detta sysselsättnings- och inkomstbortfall. Odlingen omfattar knappt 1000 ha. Det är angeläget att utvidga stödområdet för potatis för att därigenom slå vakt om odlingen i området. Ett stöd av samma storleksordning som för övriga skulle innebära en ökad kostnad i storleksordningen 2 milj. kr. Då animalieproduktionen i tenderar att minska snabbare än beräknat, synes införandet av ett potatisstöd rymmas inom de medel som anvisats för stöd till jordbruket i norra . Dispenser från Investeringsförbud för suggstallar i och upphävande av taket för antalet modersuggor per besättning Det regionalpolitiska stödet till smågrisproduktion i norra utgår i form av ett årligt bidrag per modersugga. Bidrag utgår för högst 60 suggor per företag. Den övre gränsen har varit oförändrad sedan stödet infördes. För övriga animalier med undantag av mjölkgetter finns igen motsvarande begränsning av stödet per företag. Arbetsbehovet i en smågrisbesättning med 60 suggor kan med hjälp av s. k. typologidata beräknas till 1 850 tim. eller ett normalt årsverk. Arbetsbehovet för 60 suggor är ungefär lika stort som för 23 kor. I de fall båda makarna i brukarfamiljen är heltidsverksamma i jordbruket krävs ofta större besättningar för att de skall få ett tillräckligt sysselsättnings- och inkomstunderlag. I sammanhanget bör beaktas att möjligheterna till kompletterande sysselsättning utanför företaget ofta är mycket begränsade i norra . har det uppstått en akut brist på smågrisar i norra . Detta har lett till att många slaktsvinsproducenter som byggt upp sina företag med hjälp av statligt stöd tvingats att stå med tomma stallar eller att ha betydande underbeläggning. I samband med beslutet om åtgärdspaketet för norra uttalade att man skall prioritera åtgärder som ger ökad sysselsättning. Från denna utgångspunkt borde det vara naturligt att ge smågrisproduktionen sådana villkor att man lokalt inom området kan tillgodose behovet av smågrisar. Lantbruksstyrelsen har , med anledning av de svårigheter som finns att förse norra slaktsvinsproducenter med smågrisar, beslutat upphäva den underställningsskyldighet beträffande byggnad för smågrisuppfödning, som gällt för lantbruksnämnderna i norra vid dispens av regionalpolitiska skäl, från lagen 1983:147 om förbud mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur och svin. Situationen beträffande svinproduktionen torde vara likartade för , som också är ett stort underskottsområde för fläskproduktion. I syfte att också åstadkomma en jämnare fördelning av svinuppfödning över landet, är det också rimligt att reglerna om dispenser av regionalpolitiska skäl också lättas upp för . I produceras av det fläsk som konsumeras här. Det är också en klart uttalad målsättning i jordbrukspolitiken att norra skall behålla jordbruksproduktionen nivå. torde det vara av lika stort regionalpolitisk! intresse att investeringsstoppet i svinproduktion behålles i de södra delarna av , då det eljest finns en risk för en ökad obalans över landet. Priserna på skogsfastigheter har sedan prisprövningsklausulen i jordförvärvslagen togs bort ökat drastiskt. Tendensen är densamma i stort sett hela landet, men i finns det också belagt i siffror av lantbruksnämnden (bil. Priserna hamnar ofta på en köpekoefficient på taxeringsvärdet eller mer. Detta har till följd att vanligt folk (t. ex. skogsarbetare, skogsägare som vill komplettera eller någon annan glesbygdsbo som söker sin utkomst i sin hembygd) inte har en möjlighet att vara med då fastigheter bjuds ut. Vem är det då som köper och varför. Vad man kan dra för slutsats så måste det vara personer som behöver placera pengar på ett bra sätt. Det är heller inte svårt att förstå med tanke på vad som har hänt och händer på penning- och aktiemarknaden. De sista årens stabila uppgång på aktiemarknaden har förbytts i sjunkande kurser, sjunkande USA-dollar och en världsmarknad som är inne i ett ganska instabilt läge. så vet vi att en hel del nytt kapital är ute och kommer ut på marknaden. Det är bl. a. skattesparpengarna som börjat ticka ut och behöver placeras om. Dessutom, om man ser på förmögenhetsbeskattningen, så är skogsfastigheten ypperlig som investeringsobjekt. Vi kan ta ett exempel: En fastighet köps för 5 miljoner, taxeringsvärdet är 1 miljon. Inga lån tas, fastigheten betalas kontant. 1 000 000: 1 000 000: 5 milj. i förmögenhet har alltså blivit 300 000:- och en förmögenhetsskatt på 128 000: har blivit 0:- kronor om ej andra tillgångar finns (32 000 + 96 000 = 128 000:-). Effekter av höjda prisnivåer är bl. - att taxeringsvärdena höjs då priserna i föregående period skall påverka taxeringsnivån. - att både höjda taxeringsvärden och en höjd prisnivå har till följd (om normala ekonomiska lagar följs) att även virkespriserna måste öka för att ge ekonomi i förvaltandet av skogen. är virkesprisnivån på en sådan nivå att strikt ekonomiskt skulle ingen återplantering ske då den inte kan förränta sig. - att i Landsbygd-90 kampanjens tidevarv har inte glesbygdsboende och de som har för avsikt att bosätta sig i glesbygd möjlighet att skapa sig en utkomst genom skogen. Vi kräver därför att jordförvärvslagen framför allt vad det gäller borttagande av prisprövningsparagrafen omprövas/utreds. Då vi är medvetna om att en sådan utredning tar och ärendet brådskar, anser vi, att nya direktiv vad gäller anvisningarna till jordförvärvslagen, kapitalplaceringsparagrafen, där lantbruksnämnderna bör/skall ha som tumregel att denna paragraf aktualiseras redan vid en lägre nivå. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att samma stöd skall utgå till potatisodlingen i som i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att dispens medgives från investeringsförbud för suggstallar i m. m., 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nya jordförvärvslagens tillämpning. () ()