mot · GB02Ub627 · 1988-01-26 00:00:00 — 1987/88 :Ub627 av och () om lärarutbildningen vid Utbildningen av lärare borde ha en utomordentligt central plats i ett lands utbildningsväsende. De kunskaper och det intresse för att förvärva ytterligare kunskaper som lärare förmår att i sitt arbete förmedla till sina elever kommer att ha stor betydelse för utvecklingen av det framtida samhället. Därför är det ytterst angeläget att lärarutbildningen kan ges i en sådan miljö som kan erbjuda direktkontakt med den kunskapsutveckling och kunskapskritik som god grundforskning normalt för med sig. Denna uppfattning synes också ha varit en av utångspunkterna i föredragandens uttalande i proposition 1985/86:113 om ny grundskollärarutbildning: 1 detta sammanhang måste särskilt de universitet och högskolor beaktas som har ämnesteoretisk kompetens för ämneslärarutbildningen. Vid genomförandet av den nya lärarutbildnigen för är det därför utomordentligt angeläget att den ämnesteoretiska bredd och kompetens som finns vid våra universitet kan utnyttjas fullt ut. Särskilt angeläget synes detta vara med hänsyn till den strävan som finns att vidga den naturvetenskapliga orienteringen inom hela . De naturvetenskapliga forsknings- och utbildningsinstitutionerna är ju i högre utsträckning än andra koncentrerade just till de stora universiteten. En andra viktig utgångspunkt för lärarutbildningen är att de färdigutbildade lärarna har visat sig ha en relativt låg geografisk rörlighet. Även detta förhållande berörs av föredraganden i nämnda proposition: Erfarenheterna har visat att det varit förenat med stora svårigheter att få behöriga lärare till vissa delar av landet medan andra delar har haft relativt god tillgång på lärare. Den låga rörligheten hos de nyutbildade lärarna är alltså en faktor som måste tas med i planeringen. Det är mot bakgrund av dessa två för lärarutbildningarna utomordentligt centrala frågeställningar som förslagen i årets budgetproposition (prop. 1987/88:100 bil. 10) rörande lärarutbildningarnas lokalisering väcker en betydande förvåning såvitt gäller i . har landets största utbildningskapacitet inom såväl de naturvetenskapliga utbildningarna som sektorn för kultur- och informationsyrken. När det gäller enstaka kurser ligger i omfattning på andra plats, dvs. att har en enastående bredd och kapacitet för ämnesteoretisk utbildning av lärare. Likväl föreslås i propositionen för det första att endast skall ha utbildning av lärare för årskurserna 49, dvs. s-lärare, och för det andra att dimensioneringen skal! sättas så lågt som 136 antagningsplatser. I UHÄ:s anslagsframställning föreslogs att skulle ha 120 antagningsplatser på utbildningslinjen för grundskollärare i årskurserna 1-7, dvs. Tillsammmans med s-lärarna skulle en sådan dimensionering gett en någorlunda, om än låg omfattning på den samlade grundskoilärarutbildningen vid . När nu föredraganden tagit bort de 120 platserna på t-lärarlinjen, utan att räkna upp platserna på s-linjen, blir organisationen för grundskollärarutbildning ytterst bräcklig som ett klart underutnyttjande av kapacitet sker. Till detta kan fogas att den t-lärarutbildning som sker inom högskoleregion äger rum vid en högskoleenhet, /, som saknar de grundläggande naturvetenskapliga ämnena. Självfallet måste detta betraktas som en brist och den samverkan mellan och högskoleenheten i /som under alla omständigheter kommer att ske skulle självfallet i detta avseende betydligt underlättas om också hade motsvarande lärarutbildning. Också från den andra utgångspunkten som nämndes inledningsvis, nämligen den bristande geografiska rörligheten hos de färdigutbildade lärarna, är föredragandens förslag otillfredsställande. T bifogade tabell jämförs fördelningen på högskoleregioner av antagningskapaciteten inom grundskoilärarutbildningen med befolkningstalen i samma regioner, också med särskild hänsyn till ungdomsgrupperna. Denna visar att den mellansvenska regionen och i synnerhet högskoleregion är extremt missgynnad i förhållande till befolkningstal och förväntade ungdomskullar när det gäller t-lärarutbildningen. Även när det gäller s-lärarutbildningen finns en skevhet men den är dock mindre påtaglig. Vad här påpekats i fråga om dimensioneringen av den nya grundskollärarutbildningen föranleder enligt vår mening en korrigering av förslagen i propositionen. Enligt den tidigare nämnda propositionen 1985/86:113 framhåller föredraganden att grundskollärarlinjens karaktär av en linje skall markeras bl. a. genom att de båda grenarna så långt möjligt etableras vid en och samma högskoleenhet. Vi har erfarit att i sitt intensiva planeringsarbete för den nya grundskoilärarutbildningen har utgått ifrån UFIÄ:s förslag om att båda utbildningsvarianterna skulle komma att förläggas till . Mot den bakgrunden är det angeläget att beslutar att t-lärarutbildning också bör förläggas till . Dimensioneringen bör vara den av UFIÄ föreslagna. Helst bör ett sådant beslut fattas med verkan från bå 1988/89 men om detta av olika skäl icke är möjligt bör fatta ett principbeslut om att t-lärarutbildning skall anordnas vid från bå 1989/90. Därigenom får den bas för en god planering av utbildningen som är nödvändig. beslöt 1984 att lägga ned förskollärarutbildningen vid . Det har visat sig att det beslutet måste betraktas som något förhastat. Efterfrågan på förskollärarutbildning har generellt sett ökat och såvitt gäller var den redan vid nedläggningsbeslutet hög. Samtidgit kan konstateras att brist på förskollärare nu råder inom län. De färdigutbildade förskollärarna tillhör i särskilt hög grad de personalkategorier som har en mycket låg geografisk rörlighet. har i samverkan med i under innevarande budgetår kunnat anordna en från i decentraliserad förskollärarutbildning. Denna utbildning har blivit livligt efterfrågad. Varken ur barnomsorgens synvinkel eller ur utbildningsorganisatorisk är det rimligt att låta sådana förhållanden existera. har redan tidigare visat sig ha en god kapacitet för att bedriva förskollärarutbildning och också lagt ned betydande ansträngningar på att utveckla forskning och utbildning rörande barnomsorg. Mot den bakgrunden anser vi att nu bör besluta att förskollärarutbildning bör återupptas vid . Dimensioneringen bör sättas till 60 nybörjarplatser. Även vårdlärarutbildningen vid föreslås få en betydande nedskärning. En sådan föreslås visserligen för alla vårdlärarutbildningar. Skälet härtill är dels efterfrågan på vårdlärarutbildning, dels möjligen också behovet. Vårdlärarutbildningen vid har, trots att efterfrågan på denna sviktat i övrigt i landet, visat sig ha en betydande attraktionskraft. Den har således i allt väsentligt kunnat fylla sina platser. Den har också haft den högsta antagningspoängen. har genom denna utbildning ett riksansvar för utbildning av arbetsterapeuter och sjukgymnaster. Utbildningen ges som decentraliserad distansundervisning, vilket innebär att den med lätthet kan flyttas dit behoven är störst. Även om det från olika utgångspunkter kan vara nödvändigt att skära ned dimensioneringen av vårdlärarutbildningen behöver man nödvändigtvis inte använda en aritmetisk modell för att bestämma dimensioneringen på de olika orterna. Mot bakgrund av den speciella roll som vårdlärarutbildningen i har, sett i ett riksperspektiv, förefaller det mindre välbetänkt att göra en sådan stor nedskärning. Vi föreslår därför att begränsa nedskärningen av intagningskapaciteten i vårdlärarutbildningen vid från nuvarande 48 platser till 36 platser. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att tidig-lärarutbildning skall anordnas i i enlighet med UHÄ:s förslag, 2. att , om yrkande 1 avslås, fattar ett principbeslut om att tidig-lärarutbildning skall anordnas vid från /90, 3. att beslutar att förskollärarutbildning skall återupptas vid med en dimensionering av 60 intagningsplatser samt 4. att beslutar att dimensionera vårdlärarutbildningen vid för /89 till 36 intagningsplatser. () () Andel av npl på hela grundskollärarl antal % Antal av npl på t-grenen Antal av npl på s-grenen Källa: UHÄ:s anslagsframställning för bå 1988/89 vad gäller befolkningsandel och folkmängd. Budgetpropositionen för bå 1988/89 vad gäller nybörjarplatser på grundskollärarlinjen som helhet och dess båda grenar (t = åk 1-7; s = åk 4-9).