mot · GB02Ub332 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub332 av m. fl. Debatten om skolan har alltid gått hög. Det är naturligt med tanke på den vikt vi fäster vid skolan. Blickarna har riktats mot olika delar av skolan och dess verksamhet vid olika tillfällen. Den ökande oron i lågstadiet, försämrad matematikundervisning, standarden på läromedel och lokaler är några exempel på områden där debatten varit stor och där också åtgärder vidtagits för att komma till rätta med bristerna. högstadium har under hela den tid det funnits debatterats och kritiserats. Den splittrade arbetsdagen och bristen på sammanhållen undervisning, som möter eleverna där, blir ofta en negativ förändring i jämförelse med låg- och mellanstadiernas sätt att arbeta. Därför har många sett fram mot den omdaning av högstadiet som skulle möjliggöras genom den nya lärarutbildningen. Den skall ge oss välutbildade lärare med breddad kompetens. Den skulle också medverka till att lärare med olika inriktning ändå skall arbeta på samma villkor och ha samma slags uppgifter i skolan. En sådan organisation hoppas många skall ge en mer sammanhållen undervisning och leda till att eleverna slipper möta den mängd olika lärare man ofta har under en arbetsvecka. Det skulle också leda till ett bättre resursutnyttjande så till vida att alla lärare fick samma ansvar för elevernas utveckling också utanför den direkta ämnesundervisningen. Det kan också vara viktigt för eleverna att det på deras första arbetsplats råder jämlika arbetsvillkor. Upplevelser har i de flesta fall starkare inlärningseffekter än det man läser. Statusskillnader i skolan lever vidare i elevernas bild av arbetslivet i övrigt och påverkar sannolikt i hög grad inställningen till demokrati och jämställdhet. Många har sett lärarutbildningsreformen som den sista länken i kedjan av reformer som skall göra det möjligt att helt genomföra läroplanen för . De organisationsförändringar som behövs för att uppfylla målen är i hög grad knutna till tjänsteorganisationen för lärarpersonalen. Vi anser att de skrivningar som regeringen gör i budgetpropositionen på den punkten är alltför försiktiga. En sådan låsning av tjänsteorganisationen som förespråkas i budgetpropositionen riskerar att minska möjligheterna ytterligare att arbeta över stadiegränserna och därmed underlätta övergångarna för eleverna. Visserligen minskas antalet olika lärartjänster betydligt, men i praktiken betyder det inte så mycket eftersom de tjänstekategorier som försvinner ändå utgör en mycket liten del av hela organisationen. De har i ringa del styrt organisationen ute på skolorna. Det är de stora tunga lärargrupperna och de s. k. ettämneslärartjänsterna som styr och därvidlag behålls låsningen enligt förslaget. Det enlärarsystem som man arbetar med i förefaller oss fungera bra och har givit en öppnare skola med många fördelar. Under en ganska lång övergångsperiod, när vi har lärare i skolan från såväl den gamla som den nya utbildningen, måste vi självfallet ta hänsyn till detta. Det bör dock vara möjligt, utan den låsning som regeringen gör i skrivningen, att det också fortsättningsvis skall finnas lärare med olika tjänstgöring. Förslaget gör det svårt för mellanstadielärare och lärare från den nya utbildningens 4-9-lärare att komma in på högstadiet. I propositionen betonas att ingen skall behöva förändra sin tjänstgöring, vilket medför en konservering av framför allt högstadium . Vi anser inte att det är en nackdel om besluten om tjänsteorganisationen tas på lokal nivå. Det är snarare att se som en fördel att man mitt i verksamheten, där man vet vilka behov och resurser man har, också tar ställning till vilken organisation man vill ha för att bäst klara sin uppgift. Det finns ingenting som säger att en centralt beslutad och låst tjänsteorganisation ger bättre kvalitet och överensstämmelse med målen eller ökad jämlikhet mellan olika skolor och kommuner. Snarare är det så att en låst organisation sämre förmår utnyttja resurserna och tillfredsställa speciella behov och önskemål. Det kan bidra till ojämlikhet. lärarkår tenderar att bli mer och mer kvinnodominerad. Det gäller speciellt låg- och mellanstadierna. Med en enhetligare tjänsteorganisation finns möjligheterna att den utvecklingen bryts. Det skulle vara ytterst välkommet med fler män i undervisningen av de yngre barnen. Mot bakgrund av detta anser vi att det är viktigt att den framtida tjänsteorganisationen för formas på lokal nivå och att den får en i organisatoriskt hänseende så likartad utformning som möjligt när det gäller lärares tjänstgöring m. m. Därför bör de ursprungliga intentionerna med den nya lärarutbildningen följas upp med en så sammanhållen tjänsteorganisation som möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att besluten om tjänsteorganisation bör överflyttas till lokal nivå. 1987/88 Ub332 () () () () ()