mot · GB02Ub626 · 1988-01-26 00:00:00 — av om högre utbildning och forskning I partimotion 1987/88:IJb801 om utbildningsfrågor framhålls kvalitet, tillgänglighet och decentralisering som övergripande mål för utbildningspolitiken. Detta är utgångspunkter också för de förslag beträffande högre utbildning och forskning som framläggs i denna motion. Vi vill här hänvisa till det principresonemang som förs i partimotionen. För högskolans del betonas bl. a. att den fortgående urholkningen av den grundläggande högskoleutbildningens resurser måste upphöra och anslagsnivån återställas till det reella värde som gällde . Här föreslår vi ett antal resursförstärkningar som vi anser bör komma till stånd redan nästa budgetår. I partimotionen föreslås vidare en parlamentarisk organisationsöversyn i syfte att åstadkomma ett mer decentraliserat beslutsfattande, ett entydigt regionalt ansvar för olika högskolor, en friare studiegång och ett förenklat anslagssystem. Här återkommer vi till vissa åtgärder som vi anser bör genomföras , bl. a. för att säkerställa högskoleutbildning också utanför de egentliga högskoleorterna. Vi tar också upp ett antal frågor av betydelse för att stärka de mindre högskolorna i landet. De pedagogiska frågorna väger inte särskilt tungt i högskolans arbete. Utvecklingen inom högskolorna gör dock att allt större pedagogiska krav måste ställas på lärarna. En god pedagogisk kvalitet i undervisningen innebär givetvis att studenterna tillgodogör sig materialet snabbare och lättare och att risken för studieavbrott och studieförseningar minskas. Det är därmed ett bra sätt att förbättra resursanvändningen inom högskolan. UHÄ bör därför få i uppdrag att utarbeta ett program för den pedagogiska utvecklingen inom högskolans grundutbildning. Ett viktigt inslag i detta program bör vara att alla högskollärare får pedagogisk utbildning och att sådan utbildning framöver blir ett behörighetskrav för lärartjänst på högskolan. Det finns också anledning att förstärka de pedagogiska utvecklingsenheternas roll på högskolorna och att förbättra deras resurser. Professorerna bör ges en viktigare roll också i grundutbildningen. Det skulle kunna innebära en viktig kvalitetsförstärkning om studenterna åtminstone på B- och C-nivå genom sina professorer orienterades om det senaste på forskningsfronten inom resp. ämne. En sådan kontakt bör också 1 1987/88. vara av värde för professorerna i deras egenskap av ledande ämnesföreträdare och ofta institutionschefer. Någon form av undervisningsplikt inom grundutbildningen bör därför införas för professorer. bör hemställa att regeringen tar initiativ för att höja den pedagogiska kvaliteten inom högskolan i enlighet med vad som har anförts här. Uppdragsutbildningen har kommit att bli en betydelsefull del i många högskolors verksamhet. Rätt genomförd kan också uppdragsutbildningen innebära en breddning av högskolans resursbas som i sin tur kan göra det lättare att hålla en hög standard i fråga om utrustning och en hög kompetens på lärarsidan. Ur avnämarnas synpunkt är det naturligtvis av största värde att kunna dra nytta av det kunnande som finns vid våra högskolor. Att högskolans kompetens kommer till nytta på så bred bas som möjligt är också ett allmänt samhällsintresse. Uppdragsutbildningen är dock inte utan problem. Om kostnadstäckningen blir för svag kan denna verksamhet ta resurser från högskolan i övrigt. En risk finns också att uppdragsutbildningen drar till sig de bästa lärarkrafterna till men för övriga studenter. En annan risk kan vara att uppdragsutbildning blir en möjlighet att mot betalning gå förbi köer och spärrar som hindrar andra studenter att nå den utbildning de önskar. Om uppdragsutbildningen blir för dominerande vid en högskola kan man befara att avnämarna i allt för hög grad kommer att styra denna högskolas utveckling. För att förebygga sådana problem fastställde ett antal principer och regler för uppdragsutbildningen. Även om endast förflutit sedan dessa regler fastställdes finns det anledning att redan nu göra en utvärdering av uppdragsutbildningen, undersöka hur väl de uppsatta principerna tillämpas och huruvida de är tillräckliga. Denna utvärdering bör sedan ligga till grund för förslag till eventuella åtgärder. bör hos regeringen begära en sådan utvärdering. Den bristande jämställdhet mellan män och kvinnor som fortfarande präglar de flesta samhällsområden är påtaglig också på högskolan. Inom grundutbildningen är könsfördelningen jämn som helhet sett men ojämnheterna är stora om man ser till olika utbildningslinjer. Inom forskarutbildningen är redan skillnaderna stora, då endast en mindre del av dem som genomgår forskarutbildning kvinnor. Detta är givetvis en viktig bidragande orsak till att kvinnorna också är i klar minoritet bland högskolans lärare, i synnerhet lärare med doktorsexamen. Bland professorerna slutligen återfinns endast ett fåtal kvinnor. Denna situation, att kvinnorna blir allt mera sällsynta ju högre upp i den akademiska karriären man når, är givetvis helt oacceptabel ur jämställdhets Det låter ana karriärhinder för kvinnorna som måste betraktas som orättvisa. Det innebär också att den akademiska världen är starkt mansdominerad vilket kan ha betydelse för både utbildningens och forskningens inriktning. Slutligen innebär den könsmässiga snedfördelningen att för vårt land viktiga begåvningsresurser inte tas till vara på rätt sätt. Att åstadkomma bättre jämställdhet inom högskolan måste därför vara en viktig uppgift för statsmakterna. Regeringen bör ge UHÄ i uppdrag att genomföra en brett upplagd undersökning av karriärhindren för kvinnor inom högskolan och föreslå de åtgärder som den undersökningen ger vid handen. Redan nu bör regeringen vidta åtgärder för att få en jämnare könsfördelning inom högskolans beslutande organ och inom förslagsnämnder vid tillsättning av professurer. Likaså är det viktigt att regeringen bevakar att forskningsprojekt inom områden med starkt kvinnointresse får en bättre ställning vid anslagstilldelning. Vi återkommer senare i motionen till förslag om bättre anslag för jämställdhetsforskning. bör hemställa hos regeringen om åtgärder på jämställdhetsområdet av det slag som vi här har föreslagit. Det är betydelsefullt att studenterna har goda möjligheter att påverka såväl sin arbetssituation inom högskolan som sin sociala situation . Olika former för studerandeinflytande inom högskolevärlden har också en lång tradition. Det viktigaste instrumentet för studenternas inflytande är kårerna. Kårerna är representerade inom olika beslutsorgan i högskolan och svarar också för studenternas självstyre i fråga om sociala funktioner som studerandehälsovård, studentbostäder, fritidsaktiviteter för studenter etc. Kårobligatoriet i förening med ett rikt utvecklat partiväsen innebär att kåren har karaktären av en kommun där alla är med och har rösträtt och där skillnader i värderingar kommer till uttryck i partierna. har röster höjts för att kårobligatoriet skulle avskaffas och kåren förvandlas till en facklig organisation. Opinionen för och emot kårobligatoriet har svängt betydligt. Nackdelen med avskaffande av kårobligatoriet är att kårens roll att representera samtliga studenter, och alla studenters rösträtt i kåren, skulle upphöra. Det har förutsatts att sociala funktioner som studerandehälsovård och studentbostäder skulle tas över av landsting resp. primärkommun, med ett minskat studerandeinflytande på dessa verksamheter som följd. Det är inte heller självklart att kåren skulle kunna fungera som valkorporation för att utse studeranderepresentanter inom olika beslutsorgan i högskolan på samma sätt som . Vad som talar för en förändrad situation för studentkårerna är framför allt det låga valdeltagandet i kårvalen - ofta . Det är ett uttryck för studenternas likgiltighet för kåren och innebär att kåren de facto knappast kan anses representera mer än en minoritet bland studenterna. Den nuvarande formen för studentinflytande kan därför inte anses vara tillfreds Vi föreslår därför att frågan om studentinflytande och kårernas ställning och uppgifter blir föremål för en särskild utredning med parlamentariskt inslag och med representation för högskolor och för studenter. I detta sammanhang finns det anledning att också studera hur pass väl de studerandes sociala behov löses . Det kan ifrågasättas om studenterna får sin hälsovård ordnad på ett sätt som är likvärdigt med andra medborgargrupper. Också bostadsfrågan behöver studeras närmare. av studenterna bor i studentbostäder. En stor grupp bor givetvis i föräldrahem eller har eget hushåll i det vanliga bostadsbeståndet. Gruppen studenter med provisoriska och otillfredsställande bostadslösningar är dock inte så liten. Det finns inte särskilt mycket kunskap om detta. Det är rimligt att den av oss föreslagna utredningen om studerandeinflytandet också tar upp dessa studentsociala frågor till granskning. Decentralisering av den högre utbildningen I partimotion redovisas vår principiella syn på betydelsen av en decentralisering av den högre utbildningen. Det innebär att såväl de mindre som de medelstora högskolorna behöver stärkas i fråga om resurser för utbildning och forskning och att högre utbildning måste säkerställas också på orter utanför de egentliga högskoleorterna. I partimotionen föreslås att regeringen presenterar ett femårsprogram för utbyggnad av de mindre högskolorna med utgångspunkt ifrån de strukturplaner som UHÄ presenterat i årets anslagsframställning. Vi kommer här att under olika anslagsposter ta upp resursförstärkningar till de mindre högskolorna. a. föreslås ett särskilt anslag på 70 milj. kr. att användas för regionalpolitisk! motiverade satsningar framför allt vid de mindre och medelstora högskolorna. Vidare föreslår vi ett särskilt anslag på 47 milj. kr. att användas för högskolelektorers m.fl. forskning främst vid de mindre högskolorna. 50 milj. kr. bör avsättas för decentraliserad högskoleutbildning utanför högskoleorterna. Vi föreslår vidare att en idrottshögskola skall inrättas inom ramen för högskolan i /. Vidare föreslås att nya grundskollärarlinjen med inriktning på tidigare års kurser skall inrättas vid högskolorna i /och i samt att förskollärarlinjen skall inrättas i och i . En allmän utbildningslinje, informationslinjen på 120 poäng, föreslår vi skall inrättas fr. o. m. vid högskolorna i , , , och /. I partimotion framhålls behovet av att vissa ytterligare högskolor kommer till. Lokaliseringsorter som nämns är , , , , och . bör redan nu besluta att nya högskolor skall inrättas i och i från 1989-01-01. Beträffande de övriga etableringsförslagen bör regeringen återkomma till . Det är viktigt att en vetenskaplig kompetens kan byggas upp också vid de mindre och medelstora högskolorna. När en tillräcklig sådan kompetens byggts upp är det naturligt att det också skall vara möjligt att inrätta professurer. Faktum är att redan nu ett stort antal professorer knutits till dessa högskolor, i vissa fall med ekonomiskt stöd från näringslivet. givetvis önskvärt att de också skall ha möjlighet att knyta till sig professorer på hel- eller deltid genom ett mera reguljärt tillsättningsförfarande och bygga upp erforderliga forskningsresurser kring dem. Det system som växer fram innebär att det också bedrivs en betydande forskarutbildning vid en del av de mindre och medelstora högskolorna. Även den verksamheten måste kunna inordnas i det reguljära högskolesystemet. Aktuella för att kunna bygga upp fasta forskningsresurser inom speciella kompetensområden är främst de medelstora högskolorna: , och . I speciella fall bör det också kunna vara tänkbart vid mindre högskolor. Inrättandet av en idrottshögskola vid högskolan i /innebär således att idrottsvetenskapliga professurer knyts till denna högskola. Eftersom basen för fasta forskningsresurser vid mindre och medelstora högskolor med nödvändighet kommer att vara mycket smal är det viktigt att lämpliga samarbetsformer etableras med berörda universitetsfakulteter. bör de speciella möjligheter till tvärvetenskapligt samarbete som en mindre högskola erbjuder tas till vara. Om etablerande av fasta forskningsresurser godtas också vid mindre och medelstora högskolor innebär inte detta att universitetens särställning upphör. Det som kännetecknar universiteten är att de spänner över hela det akademiska fältet (universitas-helhet). Att fasta forskningsresurser kan byggas upp och fungera väl vid mindre och mer specialiserade högskolor är redan ett etablerat faktum genom t. ex. de konstnärliga högskolorna och olika typer av specialiserade forskningsinstitut. Det är viktigt att denna möjlighet står öppen också vid de nya mindre och medelstora högskolorna. I vilken utsträckning detta kan ske i praktiken måste göras beroende av den vetenskapliga utvecklingen vid resp. högskola. Vad vi här anfört om fasta forskningsresurser vid de mindre och medelstora högskolorna bör som sin mening ge regeringen till känna. Vetenskapen är till sin karaktär internationell. En intensiv samverkan mellan svenska högskolorna och annan svensk vetenskaplig verksamhet och likadana institutioner i vår omvärld är därför av allra största betydelse. Detta behov av omfattande och intima internationella kontakter gäller såväl forskare som studenter inom grundutbildningen. Det finns anledning att med särskilt stort intresse se på utvecklingen inom EG. Inom det s. k. bygger man upp möjligheter för studenter att med stor frihet välja studieort inom EGområdet. Detta kommer givetvis att skapa kontaktmöjligheter och erfarenhetsutbyte av stort värde för den fortsatta utvecklingen. Det är viktigt att om möjligt blir delaktigt i detta projekt. Regeringen bör i förhandlingar med EG med all kraft verka för att inte ställs utanför. Skulle ett svenskt fullvärdigt deltagande i inte visa sig vara möjligt måste vi genom bilaterala avtal tillförsäkra oss ett studentutbyte som någorlunda kan ersätta deltagandet i . eftersträva att bygga upp ett system med bilaterala avtal som underlättar studentutbyte med t. ex. , , och länder i Tredje världen. Det nordiska utbytet är av särskilt stor betydelse för oss. Här måste strävan vara att skapa en situation där det råder full frihet för nordiska studerande att bedriva studier vid vilken nordisk läroanstalt som helst. Det bör vara en parallell till den fria nordiska arbetsmarknaden. Givetvis skall fulla studiesociala förmåner gälla oavsett i vilket nordiskt land man studerar. bör i och verka för en överenskommelse av detta slag. Det internationella utbytet inom forskningen är betydligt mer etablerat än för studenternas del. växer behovet av internationella kontakter ständigt. Det är viktigt att högskolor och andra forskningsinstitutioner har tillräckliga resurser för att aktivt delta vid internationella forskningsutbytet. I det här sammanhanget vill vi framhålla vikten av att utnyttjar möjligheten till medlemskap i inom EG som syftar till att öka rörligheten för forskare inom främst naturvetenskap, medicin och teknik. Det vore ytterst olyckligt om på grund av finansieringsproblem ställdes utanför detta projekt. Om ytterligare medelstillskott är nödvändigt för att finansiera det svenska deltagandet i SCIENCE-programmet bör regeringen återkomma till detta i tilläggsbudget. För en positiv vetenskaplig utveckling i vårt land är det viktigt att det uppfattas som attraktivt att söka sig till forskarutbildning. De ekonomiska villkoren spelar härvidlag en stor roll. Det är uppenbart att utbildningsbidrag inte är ett tillfredsställande sätt att finansiera en forskarutbildning. Det är också en allmän strävan att ersätta utbildningsbidragen med doktorandtjänster. En viss sådan övergång har redan skett men takten är alltför långsam. För att säkerställa att doktorandtjänster inom en framtid blir det normala sättet att finansiera forskarutbildning bör regeringen framlägga för en plan på hur utbildningsbidragen skall kunna ersättas med doktorandtjänster. Det är också viktigt att säkerställa arbetsmarknaden för dem som har doktorsexamen. Mot den bakgrunden och av allmänna kvalitetsskäl bör doktorsexamen införas som behörighetsvillkor till vissa högre tjänster inom statsförvaltningen. Det är viktigt med fortsatta kvalitativa förstärkningar inom de tekniska utbildningarna. UHÄ:s förslag om förstärkningar av basresurserna med sammanlagt 2 milj. kr. för civilingenjörsutbildningen, 2 milj. kr. för ingenjörs- och teknikerutbildningen och 0,5 milj. kr. för den yrkestekniska högskoleutbildningen är enligt vår uppfattning mycket välmotiverat. Anslaget under D8. Utbildning för tekniska yrken bör därför räknas upp med 4,5 milj. kr. i jämförelse med regeringens förslag. Projektet är ett utmärkt exempel på hur man i samverkan mellan mindre och medelstora högskolor och tekniska högskolor och universitet kan skapa en god teknisk högskoleutbildning. Det finns anledning att tro att denna satsning kommer att vara mycket gynnsam ur både utbildnings- och näringslivssynpunkt för Bergslagen. Även på andra håll i landet finns det anledning att börja bygga upp nätverkshögskolor av samma slag. Som ett nästa steg föreslår vi att UHÄ får i uppdrag att ta initiativ till planeringen av en liknande teknisk utbildningssatsning i sydöstra - . har beslutat att en civilingenjörsutbildning, teknisk fysiklinje, skall inrättas vid i . Detta skulle enligt regeringens förslag innebära att den nya matematisk-naturvetenskapliga linjen inte i sin helhet infördes vid i förrän tidigast fr. o. m. /90. UHÄ har föreslagit att detta i stället sker fr. o. m. /89 men att den tekniska fysiklinjen inte inrättas. Enligt vår uppfattning så bör beslut om inrättande av teknisk fysiklinje i stå fast. Detta bör dock inte hindra att den matematisk-naturvetenskapliga linjen i sin helhet anordnas vid i redan fr. o. m. /89. a. regionalpolitiska skäl talar för att så sker. För att säkerställa att så kan ske bör anslaget till inom denna sektor räknas upp med . UHÄ har föreslagit att poängtalet för brandingenjörslinjen vid i räknas upp från 100 till 120 poäng. Detta förutsätts inte medföra några kostnadsökningar. Regeringen avstyrkte dock förslaget. Enligt vår uppfattning är förslaget väl motiverat främst med hänsyn till jämförbarheten med väg- och vattenbyggnadslinjen. Utbildning för administrativa, ekonomiska och sociala yrken Inom AES-sektorn är behovet av kvalitetsförstärkningar mycket påtagligt. Per capita-anslagen är här genomgående lägre än för andra utbildningssektorer. Särskilt stora är problemen för ekonomlinjen, juristlinjen och psykologlinjen. Vi föreslår därför ett tillskott med 10 milj. kr. för kvalitetsförstärkningar inom AES-sektorn. Från fackligt håll har det framförts förslag om att en särskild förvaltningshögskola skall inrättas. Den skulle kunna medverka till att bredda rekryteringsunderlaget för den offentliga förvaltningen och bidra till kompetensutvecklingen på området. Den skulle, förutom grundutbildningen, kunna tjäna ett viktigt syfte för att tillfredsställa det stora fort- och vidareutbildningsbehov som föreligger. Den bör också kunna vara ett centrum för forskning på området. Enligt vår mening bör UHÄ få i uppdrag att utreda en sådan utbildning, i samverkan med och de offentliganställdas fackliga organisationer. Lokaliseringen bör ske med beaktande av regionalpolitiska hänsyn. En tänkbar lokaliseringsort kan vara . har diskuterats en förstärkning av läkarutbildningen i med 20 platser. Detta berördes bl. a. i utbildningsutskottets betänkande 1986/87:18. Regeringen avvisar nu tanken med hänvisning till att det inte föreligger något behov av ytterligare utbildningsplatser på läkarlinjen. Enligt vår uppfattning är det mycket angeläget att den utbyggnad av läkarutbildningen i som har diskuterats verkligen kommer till stånd. Problemen att rekrytera läkare till , och i synnerhet dess inland, är fortfarande betydande. Erfarenheten visar att benägenheten att söka tjänst i är betydligt högre bland läkare som utexaminerats i än bland dem som kommer från andra lärosäten. En risk för läkaröverskott som framhålls från läkarförbundet bör inte mötas genom att hålla tillbaka läkarutbildningen i utan snarare genom begränsningar på andra håll. Vi föreslår därför att beslutar att läkarlinjen i skall byggas ut med 20 intagningsplatser och att detta sker genom omfördelning från andra läkarutbildningar i landet. motsatte sig nedläggningen av tandläkarutbildningen i . bedömer man att en utökning av tandläkarutbildningen kommer att bli nödvändig . Det understryker ytterligare behovet av att den kompetens som finns i i bibehålls för framtiden. Vi föreslår därför att tandläkarlinjen återinrättas i genom att sammanlagt 40 intagningsplatser överförs från och . Regeringen föreslår att påbyggnadslinjerna i anslutning till hälso- och sjukvårdslinjen skall skäras ner med sammanlagt 200 platser. Med hänsyn till behovet av kvalificerad personal inom sjukvården är detta en mycket olycklig åtgärd. Den föreslagna nedskärningen bör därför inte komma till stånd. Anslaget till utbildning för vårdyrken bör räknas upp med . motsatte sig nedläggningen av lärarutbildningarna i /och i i samband med övergången till den nya grundskollärarlinjen. Enligt vår uppfattning är behovet av utbildade lärare större än vad regeringen räknat med. Detta har också delvis bekräftats redan av den hittillsvarande utvecklingen. Det är mycket viktigt att lärarutbildningen bedrivs i decentraliserade former för att underlätta för dem som söker sig till lärarutbildning, för att främja rekryteringen av lärare över hela landet och som underlag för en fortbildningsverksamhet över hela landet. Lärarutbildningen spelar också en viktig roll för bredden i en mindre högskolas utbildningsutbud. Vi föreslår därför att beslutar att utöka planeringsramarna för grundskollärarlinjen för utbildning av lärare för årskurs 1-7 med sammanlangt 240 intagningsplatser och att denna utbildning inrättas vid högskolorna i och /med vardera 120 intagningsplatser. För att finansiera detta bör anslaget räknas upp med 4,5 milj. kr. motsatte sig också nedläggningen av förskollärarlinjen i och . Här har utvecklingen på ett mycket påtagligt sätt visat det okloka i riksdagsmajoritetens beslut. Den nedskärning av förskollärarut bildningen som motiverade nedläggningarna i och visade sig vara förhastad och det har blivit nödvändigt att åter öka utbildningskapaciteten för att möta efterfrågan. Vi anser, i likhet med en stark minoritet inom , att denna utökning i första hand bör förverkligas genom ett återupptagande av utbildningarna i och . Vi föreslår därför att förskollärarlinjen återinrättas i och med vardera 90 platser. Detta bör ske genom omfördelning av platser i förhållande till regeringens förslag. Om det bedöms lämpligt bör UHÄ vara oförhindrat att i sammanhanget utnyttja också den reserv på 120 platser som föreslås i budgetpropositionen. Regeringen föreslår att utbildningsarvodet skall återinföras för studerande på vårdlärarlinjen vilket är utmärkt. föreslås dock en neddragning av antalet nybörjarplatser med sammanlagt 168 platser. Detta innebär att av utbildningskapaciteten på detta område skulle bortfalla. Motivet är det dåliga sökandeintresset. Med hänsyn till att utbildningsarvode införs för att öka intresset att söka sig till utbildningen förefaller en så kraftig neddragning omotiverad. Eftersom arbetsmarknadsläget för vårdlärare är svagt kan ändå en viss neddragning vara motiverad och vi föreslår att den genomförs med hälften av vad regeringen förordat. Anslaget bör därför räknas upp med . Regeringen föreslår att den särskilda utbildningslinjen för hemspråkslärare avskaffas. En sådan åtgärd skulle avsevärt försvåra rekryteringen av hemspråkslärare. Frågan om hemspråksundervisningen behandlas närmare i vår motion om och gymnasieskolan. Här föreslår vi att regeringsförslaget att avskaffa hemspråkslärarlinjen avslås. pågår ett intensivt försöks- och utvecklingsarbete på gymnasieskolans studieförberedande utbildningsvägar. förbereds en reform för den gymnasiala yrkesutbildningen.