mot · GC02K3 · 1988-11-07 00:00:00 — Motion till 1988/89: K3 av och (båda c) med anledning av prop. 1988/89:16 om lagstiftning med kompletteringar till reformen av organisation på lokal- och stiftsplanet, m.m. fattade under förra beslut om organisation m.m. (prop. 1987/88:31, KU 1987/88:30). I rubricerade proposition läggs fram förslag till lagstiftning som kompletterar reformen av organisation på lokal- och stiftsplanet. De beslutade reformerna innebär bl.a. att vissa kostnader för avlöningsförmåner till präster omfördelas från kyrkofonden till att i stället betalas av resp. pastorat. På vissa punkter innehåller den nya lagstiftningen oklarheter vilka nu bör undanröjas. Ansvaret för församlingsprästernas avlöningsförmåner åvilar vederbörande pastorat i enlighet med 22 § lagen om kyrkliga kostnader (1970:940). Denna lag upphävs i samband med att kyrkofondslagen (1988:182) träder i kraft. Bestämmelserna om församlingsprästernas avlöningsförmåner flyttas inte över till den nya kyrkofondslagen utan i stället till den nya prästanställningslagen (1988:184), 46 § där det föreskrivs att Pastoratet skall svara för kostnader för avlöningsförmåner till innehavare av prästtjänster i pastoratet och vikarier för sådana tjänster samt för tjänstebiträden åt präster. Den nya prästanställningslagen träder i kraft . kommer det därför att saknas formella regler för vem som svarar för församlingsprästernas avlöningsförmåner. Även om detta i normalfallet är mer av formell betydelse än praktisk bör dock bristen rättas till genom en övergångsbestämmelse till kyrkofondslagen. Enligt nu gällande ordning betalar kyrkofonden kostnaderna för avlöningsförmåner till bl.a. vissa präster som inte är församlingspräster, samt för vissa lönetillägg, arvoden m.m. Regleringen återfinns i 13 § förordningen om kyrkliga kostnader (1971:861). Denna förordning förutsätts bli upphävd som lagen om kyrkliga kostnader och reglerna i 13 § tas in i punkt 4 övergångsbestämmelserna till kyrkofondslagen. Det är här fråga om avlöningsförmåner som stiftsamfälligheterna skall överta fr.o.m. . På två punkter kommer det emellertid att helt saknas reglering . Avlöningsförmåner till korttidsvikarier på församlingsprästtjänster samt till tjänstebiträden. Regleras t.o.m. av 13 § p. 3 och 5 förordningen om kyrkliga kostnader och fr.o.m. av 46 § prästanställningslagen. Ersättningar och traktamenten till provpredikanter. Regleras t.o.m. av 13 § p. 4 förordningen om K3 kyrkliga kostnader. Därefter finns ingen reglering av hur dessa kostnader skall bestridas och tillsättningsförfarandet med provpredikningar upphör inte förrän . Prästvalslagen upphör när prästanställningslagen träder i kraft. Provpredikningar kan förekomma även eftersom tillsättningar av prästtjänster som påbörjas före skall fullföljas enligt äldre bestämmelser. Båda dessa senast påtalade brister kan undanröjas genom övergångsbestämmelser till kyrkofondslagen. Den lämpligaste ordningen är att ansvaret för kostnaderna kvarstår oförändrat fram till dess att de nya reglerna träder i kraft . Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar om dels ändring av punkt 2, dels en ny punkt 12 i övergångsbestämmelserna till kyrkofondslagen (1988:182) i enlighet med nedanstående som motionärens förslag betecknade lydelse. Genom lagen upphävs lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader. Genom lagen upphävs lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader; dock att 22 § skall äga fortsatt tillämpning till utgången av juni månad 1989. Ur kyrkofonden skall till utgången av juni månad 1989 betalas kostnader för avlöningsförmåner, dels till icke prästvigda tjänstebiträden, dels till sådana vikarier pä tjänst som församlingspräst som ej innehar långtidsvikariat på tjänsten med undantag av kostnaden för åkning i tjänsten och traktamenten i anledning av anstånd med omstationering. Vidare skall ur kyrkofonden betalas ersättningar och traktamenten för provpredikanter. () ()