mot · GC02U514 · 1988-01-01 00:00:00 — Motion till 1988/89:U514 av m.fl. (vpk) De politiska förhållandena i De mänskliga fri- och rättigheterna i är långt ifrån tillfredsställande. Demokratiseringen är en ytterst skör fasad med väsentliga inskränkningar. Högerkrafterna styr fortfarande landet med järnhand. har i modern tid utsatts för tre militärkupper. Typiskt för militären i , såväl som i andra länder, är dess starka band till höger- och högerextrema rörelser och ideologier. Detta har resulterat i mördande av vänstersympatisörer, politiska skenprocesser med dödsstraff, inskränkningar i demokratiska fri- och rättigheter etc. Undantagslagar infördes, parlamentet upplöstes, de politiska partierna och den fristående fackliga huvudorganisationen med förbund förbjöds. Hundratusentals personer arresterades, däribland politiska och fackliga ledare. Hundratals har dödats i samband med tortyr i fängelser, polisstationer och militärförläggningar. pågår rättegångar mot politiska aktivister som greps och 1981. Efter den senaste militärkuppen övergick formellt till civilt styre 1984. genomdrev militären en ny egen grundlag där bl a militärens okränkbarhet under dess styre ingår. Vidare förbjuds politiska partier och rörelser som har socialistisk eller religiös fundamentalism som ideologi. Detta är dock inget nytt för . Det har i praktiken förhållit sig så och Mustaffa Kemals (Ataturk) tid. leds den civila regimen av under ledning av och den forne kuppgeneralen . I det senaste valet till parlamentet, , erhöll ANAP endast en tredjedel av rösterna men har genom manipulation med valkretsindelningen och vallagen nästan två tredjedelar av antalet ledamöter i parlamentet. är medlem i och FN och har undertecknat konventionerna om bl a mänskliga rättigheter. har även ansökt om medlemsskap i EG. har ratificerat och mot tortyr och erkänt kommission för mänskliga rättigheters behörighet att pröva individuella fall. Skillnaden mellan uttalanden och verklighet är dock stora. Det finns fortfarande ett mycket hårt förtryck och en sträng kontroll, riktad mot allt som anses hota statens säkerhet. Detta drabbar dock inte högerorganisationer eller fascistiska grupper, utan enbart sådana som kräver respekt för mänsk- Mot. liga rättigheter, yttrandefrihet, rättigheter att bilda fria fackföreningar och i U514 övrigt verka för en demokratisering i landet. förklarade att de ej kunnat notera någon väsentlig förbättring då det gäller mänskliga rättigheter landet haft civil regering. Bannlysningar av vissa ledande politiker har hävts och fler politiska partier tillåtits. Detta gäller dock ej kommunistiska partier eller rörelser. De båda kommunistiska ledarna fängslades när de återvände från exil. På 40-årsdagen av FN:s förklaring om de mänskliga rättigheterna återvände åtta fackliga ledare från exil i tillbaka till . Fem av dem sändes åter därifrån de kom. De hade fråntagits sitt turkiska medborgarskap och var inte önskvärda i sitt eget hemland. De övriga tre greps och arresterades. Två av dem frigavs i avvaktan på rättegång medan den tredje, Nurettin Yalsin, är fängslad. I ett av fallen har enligt rapporter tortyr förekommit. uttalade både president och premiärminister vid ett besök i att de kan tänkas tillåta det . Uttalandet gjordes sannolikt för att blidka . Verkligheten talar annat. Strafflagarnas artiklar 141, 142 och 146, de s. k. Mussolinilagarna, som förutom konstitutionen förbjuder och spridande av propaganda måste först undanröjas. För detta är det ytterst tveksamt om det finns erforderlig majoritet i parlamentet. För övrigt skulle frågan om legalisering först underställas en folkomröstning där en majoritet måste rösta för. Genom nämnda Mussolinilagar är det dessutom förbjudet att agera för ett tillåtande, däremot inte mot detsamma. En rent absurd sitution som inte kan kallas demokratisk. hungerstrejkade politiska fångar mot behandlingen i fängelserna. De hade genom ett dekret fråntagits rätten till böcker, skrivmateriel, radio, besök av anhöriga m. m. Protesterande kvinnliga anhöriga och barn slogs brutalt ned av polisen vid demonstrationer på flera håll i landet. Hungerstrejkerna och protesterna tvingade regimen till reträtt och rättigheterna återficks. rättigheter i har vuxit sig starkt bildande . De har dock åtalats vid den statliga säkerhetsdomstolen för politisk statsfientlig aktivitet. De fackliga rättigheterna är fortfarande starkt inskränkta. pågår rättegång mot DISK och den lär inte bli slutförd än . Anklagelserna är absurda. Enligt nu gällande lagstiftning får fackföreningar inte syssla med frågor av politisk art, utan enbart tjäna som kamratförening i största allmänhet. Strejker är förbjudna. Tortyr förekommer fortfarande. Åtskilliga rapporter bekräftar detta. Bl a har så sent som kommit med rapport om detta. Vid en tribunal i om brott mot mänskliga rättig heter vittnades och fastslogs i slutdokumentet att tortyr förekommit och Mot. förekommer och hur vidrigt den utförts. Bl a vittnade en kvinna om hur U514 våldtäkt och annan fysisk och psykisk tortyr utförts, även mot havande kvinnor där de till slut tagit fostret från dem. Det är nu främst på polisstationer och polishögkvarter som tortyren fortgår. I fängelserna anses risken för tortyr som mindre. Dock kan fångar hämtas från fängelser till polisstationer för att torteras. Störst risk för tortyr är den i arrest hos polisen. Merparten av de 723 anklagade som rannsakas i militärdomstolen i i har utsatts för tortyr liksom de flesta av de som tidigare frisläppts efter rättegångar liknande politiska skådeprocesser. har det blivit ett öppnare debattklimat i . Men fortfarande beläggs tidningar och tidskrifter med censur och självcensur. Så sent som förbjöd regimen tidningarna att uppmärksamma de politiska fångarnas hungerstrejk. Endast Cumhurriet av dagstidningarna vågade trotsa förbudet. Repressalier vidtogs, dock utan större framgång. I samband med förändringarna i debattklimatet har repressionen från polis och militär tilltagit. T ex har advokater som försvarar politiska fångar trakasserats och skrämts för att tystna. Flera fall har rapporterats där de hämtats från sitt hem eller kontor till polisstationen för förhör. Bl a har en av mest berömda advokater, , utsatts för detta trots att det finns en speciell lagstiftning som inte ger polis rätt att ingripa mot advokater. Vid en av rättegångsdagarna mot Kutlu och Sargin hade hundratals kravallpoliser utkommenderats för att förhindra att intresserade skulle komma till domstolsbyggnaden som de har rätt till enligt lagen. Även för försvarsadvokaterna försvårades tillträdet. Trots trakasserierna har ca 800 advokater ställt sig bakom ett upprop till försvar av Kutlu och Sargins demokratiska rättigheter. Ca 300 av dem är direkt engagerade i processen. Kraven om allmän amnesti bör understödjas. De politiska fångarna måste släppas fria och en allmän amnesti utfärdas. De som berövats sina pass och därför ej kan resa utanför måste återfå passen. De som berövats sitt medborgarskap måste få detta tillbaka och rätt att återvända till och verka i frihet. 1988/89 U514 (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att uttalar att de svenska representanterna i bör arbeta för att ställs inför den europeiska kommissionen för mänskliga rättigheter för brott mot de mänskliga fri- och rättigheterna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att brotten mot mänskliga fri- och rättigheter i fördöms, 3. att hos regeringen begär förslag till stöd och hjälp för den fria fackföreningsrörelsen i , 4. att uttalar sitt stöd för kraven om allmän amnesti för de politiska fångarna i och att de återges fulla medborgerliga rättigheter.