mot · GB02Fö413 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö413 av () om värnpliktigas resor genomfördes en omfattande översyn av försvarsmaktens reseverksamhet. Målsättningen var att minska kostnaderna för anställdas och värnpliktigas resor. Ett förslag från översynen var att inrätta en central reseorganisation. För att få det beslutsunderlag man behövde och en handlingsfrihet , beslutade överbefälhavaren att genomföra en interimslösning. Denna innebar att en reseavdelning tills vidare inrättades vid försvarsstabens planeringssektion 4 från och med . Interimslösningen skulle verka . skulle lämpligaste organisationstillhörighet utredas. Så har också skett, dels i generalmajor utredning Personalfrågor inom försvarsmakten, dels i direktör utredning Grundutbildningsvärnpliktigas ekonomiska och sociala villkor m. m.. Till dessa kan också läggas RRV:s rapport av värnpliktigas fria ledighetsresor, . Tamfeldt anser att kopplingen till FCF är den naturligaste och ger möjlighet att minska organisationen personellt. anger å sin sida bl. a. att den centrala reseverksamheten till sin art inte passar in bland de uppgifter som planeringssektion 4 har att lösa. Båda utredarna framhåller vidare att det är angeläget att beslut i frågan tas . Kostnaderna för värnpliktsresorna har enligt försvarsstabens egna uppgifter gått ner till ca 350 milj. kr. (1986/87). Detta innebär en besparing på ca 50 milj. kr. i förhållande till föregående budgetår. har dock kostnaderna för de anställdas resor ökat med ca 50 milj. kr. som de lokala myndigheterna fått större ansvar för hanteringen av värnpliktsresorna, har den tillfälliga reseorganisationen vid försvarsstaben på byggts ut från 2,5 till . Kostnader för denna interimslösning är nu 4,3 milj. kr. Konsekvenser för de värnpliktiga Satsningen på det lokala kostnadsansvaret har inte bara varit positiv. Det finns en klar baksida i form av försämrad resestandard för de värnpliktiga. Som exempel kan nämnas bussresor från övre till och åter, en form av satsningar som ur flera aspekter är diskutabla. försämring och flera andra har påtalats av centrala värnpliktsråd i en särskild skrivelse till försvarsministern. Om den värnpliktige inte kan nå bostadsorten , vilket bör vara en huvudmålsättning, skall han ha möjlighet att få resa med normal komfort. Vid längre resor bör därför sovplats på tåg användas i stället för buss. Ett ökat lokalt ansvar för resorna kräver självfallet anpassade regler som ger lokal myndighet stor frihet att bestämma hur värnpliktsresorna skall genomföras. De värnpliktiga får dock inte vara helt rättslösa. Det måste därför finnas centrala regler som tillförsäkrar den värnpliktige en viss förmånsnivå. Åtgärder bör därför vidtas för att återinföra tidigare regel om rätt till flyg vid ressträckor över samt förbud för busstransporter vid längre ressträckor än . Central reseorganisation för försvarsmakten När det gäller den centrala reseadministrationen av värnpliktsresorna så har jag i tidigare motion hemställt att ansvaret för denna borde överlämnas till försvarets civilförvaltning. Skälet till detta var de besparingseffekter som ett sådant överförande skulle medföra. Enligt min mening har det inte framkommit något som talar mot detta förslag. Däremot har det inträffat en rad olika händelser som bekräftar att verksamheten bör överföras till försvarets civilförvaltning. Här avses bl. a. följande: utredning Grundutbildningsvärnpliktigas ekonomiska och sociala villkor m. m.. Generalmajor utredning Personalfrågor inom försvarsmakten. ang. revision av värnpliktsresor m. m. Försvarets civilförvaltnings skrivelse ang. korttidsförhyrning av bilar Budget/OK. yttrande ang. hotellupphandlingen. Svenska officersförbundets och Officerarnas riksförbunds tvist ang. hotellavtalen. Statsanställdas förbunds skadeståndstalan ang. FRAB. Försvar för freds rapport ang. försvarets resor. centrala värnpliktsråds skrivelser till försvarsministern. De sakfrågor som bör besvaras och ligga till grund för ett beslut om placering av den centrala reseorganisationen är: Hur är arbetsfördelningen i försvaret? Vem skall syssla med verkställighetsuppgifter? Vem är bäst organiserad för att lösa sådana uppgifter? Vem har den bästa kompetensen för att lösa denna typ av uppgifter? Vem kan lösa uppgiften billigast? Svaret på dessa frågor återfinns bl. a. i regeringens proposition 1986/87:36, där föredragande statsrådet anger följande: Min grundinställning är att ÖB:s operation och programsamordnande Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om reglerna för de värnpliktigas reseförmåner, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en överföring av administrationen av värnpliktsresorna och den centrala reseverksamheten till försvarets civilförvaltning. uppgifter skall prioriteras. Stöduppgifter inom det personal- och ekonomiadministrativa området bör kunna lösas av FCF. Detta faktum kommer inte att ändras genom FU-88. Uppgiften att ansvara för den centrala reseorganisationen inom försvaret bör därför överlämnas till FCF fr. o. m.