mot · GB02A490 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :A490 om regionalpolitiska insatser i Om man tänker som och ser problemen i (folkminskning och arbetslöshet) som en stor och farlig björn. Då skulle man kunna se länets invånare som den fåordige glesbygdsbon och jägaren som med en kniv i handen råkat i brottning med björnen. Vår odalman är inte van att be om assistans uppifrån men finner ändå läget allvarligt och lyfter nu blicken: Du där uppe, jag begär inte hjälp, men du kan åtminstone vara neutral. har den regionalpolitiska debatten i fått klart fler inslag av bitterhet . Det största partiet kallar gärna länet det röda , men erkänns öppnare än vanligt att länets företrädare misslyckats. I årets budgetproposition fanns inget av det som begärt i form av X-paket. Och fjolåret avslutades med att flertalet av länets riksdagsledamöter röstade för att skulle få den myndighet som alla i länet ansett extremt väl lämpat för lokalisering i . Statens egna industrisatsningar i har varit påtagligt negativa: ångteknik i (nedlagt), /verkstäder (kraftigt bantat), trä (bantat och sålt) och Ageve i (bantat och sålt). De preliminära befolkningssiffrorna angav att länet minskat med 862 personer, vilket var mest av alla län. (Det mest positiva befolkningsmässigt var att länet fick 978 flyktingar och andra invandrare utan dem skulle minskningen i folkmängd ha blivit när 2000.) Året innan, 1986, förlorade likaledes fler invånare än något annat län, omkring 1500 personer. 1985 var minskningen 1400, vilket tillsammans med var mest i landet. Också 1983 hade större förluster än andra län. Det finns självfallet ett nära samband mellan arbetslöshet och befolkningsminskning. Saknas arbete i en region som andra regioner har brist på arbetskraft leder det till att människor flyttar. I första hand gäller det yngre, och det är i dessa åldrar som främst tappar folkmängd. Sysselsättningsläget i har varit dystert . 1983 redovisades någonsin med modern statistik över 10000 arbetslösa. Inget annat län har haft så stor ökning av antalet Även bland Norrlandslänen utgör Mot. alltså det område som förvärrats mest sedan 1980.1 de övriga Norrlandslänen A490 minskade den relativa arbetslösheten , men i ökade den. Särskilt oroande är den höga ungdomsarbetslösheten. I var andelen 1819-åringar i ungdomslag i 16,, vilket kan jämföras med ett riksgenomsnitt på 6,. Bara och hade vid det mättillfället sämre siffror. Vid andra tillfällen låg allra sämst till. Bland 2024-åringar hade bara högre arbetslöshet än . Men arbetslöshet är bara den ena anledningen till att unga flyttar från länet. Långsiktigt ännu allvarligare för länet är att så många lämnar därför att länet har en svagt utbyggd högre utbildning. Den som lämnar länet för att få utbildning på ett annat håll känner starka motiv att flytta. Det kan bli betydligt svårare att fatta beslut om att sedan flytta tillbaka till hemlänet. Andra arbeten lockar på utbildningsorten. Och även om de finns passande arbete i det gamla länet så räcker inte det om man bildat familj. Då måste också den andra parten finna ett arbete. Det är mycket svårare att finna en sådan kombination än att flytta om man är ensamstående. deltog jag i det slags praktikarbete som företag erbjuder riksdagsmän. I mitt fall kom det att innebära besök vid flera bolag inom . Vi kom att tala om många områden. Men ett problem kom upp i alla företag jag besökte, nämligen svårigheten att rekrytera nyckelpersonal från andra orter. Det går inte att ha avancerad stålforskning i om inte forskare kan förmås att flytta dit. Detsamma gällde för del verktygskonstruktörer, kontrollingenjörer, ekonomer och rader av andra specialister. Det är svårt att tänka sig något som skulle missgynna landsortslänen mer än om företag finner det svårt att rekrytera experter till orter utanför universitetsstäder. För kan företag inte dra till sig specialister på en viss ort kan företaget känna det ofrånkomligt att flytta utvecklingsavdelningar därifrån till universitetsorterna. Vid utbyggnader och nyetableringar har självfallet möjligheterna att rekrytera kvalificerad personal stor betydelse. Just den här faktorn kan visa sig vara det allvarligaste hindret för en positiv utveckling i många regioner. Det är alltså viktigt att båda förvärvsarbetande i en familj kan finna arbete. Antag att en ingenjör kan få arbete i en ort i men att den andra parten söker ett lärarjobb. Med nuvarande regler är detta svårt, för som merit räknas bara tjänsteår i den kommun där tjänsten finns. Den som har lärartjänst i eller får inte tillgodoräkna sig dessa, om det gäller att söka en tjänst i t. ex. eller . Det är en regel som har starkt negativa effekter för landsortslänens utveckling. är om inte kommuner, företag och regionala statliga organ måste söka Mot. metoder för att underlätta anställning av anhöriga till sådana befattningsha- A490 vare som det är ett intresse för hela regionen att kunna rekrytera. Tröghet i fråga om rekrytering av specialister kan bli en regionalpolitisk ödesfråga. Jag har här berört problem i . Men ändå är min grundtanke att länet har stora möjligheter. Kan länet utveckla kreativitet finns ingen anledning att se situationen som mest präglad av jämmer och elände. Länets nye landshövding kan personifiera den kamplust och vilja till förnyelse och utveckling som finns i . En lång rad initiativ har tagits i . En forsknings- och utvecklingsstiftelse har inrättats i länet. Teknik- eller utvecklingscentra har inrättats i norra , i Voxnadalen och i och är på gång i . I startas ett energiutbildningscentrum och i finns Högbo utbildningscentrum för främst datautbildning. Som grundregel för en framgångsrik regionalpolitik måste ligga att den främst bygger på initiativ i regionerna själva. Det är där man har kunskap om lokala och regionala resurser - och den särklassigt viktigaste resursen är kreativa människor. Statsmakternas viktigaste bidrag är troligen att kunna ge resurser för utbildning, eftersom utbildning och kreativitet i förening är det som främst av allt kan ge resultat. i presenterade 1985 rapporten och jobb i . En mycket intressant del i denna var fil redovisning av trender och framtidsmöjligheter liksom hans undersökning av vad som hände i industrin åren 19681982. (Detta avsnitt finns också i riksdagstrycket, som bilaga till min motion 1985/86:A482.) Slutsatsen var att nyckelfrågan för länet är att få en förstärkt utbildning. Den främsta sysselsättningsökningen kan förutses inom enskild tjänsteproduktion, och denna utmärks av kunskap och information. bör alltså satsa mer på utbildning som har betydelse för detta, t. ex. turism, konsultverksamhet, datatillämpningar, företag inom utbildning och social service, nya företag inom marknadsföring och varudistribution. pekade alltså ut utbildningen som den mest avgörande faktorn som kan påverkas av politiska beslut. har i antagit program som har slutsatser mycket nära dem i rapporten. Vill man se det ideologiskt kan sägas att nu söker mer liberala lösningar, alltså metoder för att stimulera fram initiativ från länet självt. Det största partiet i länet drev länge idéer om att staten skulle göra stora satsningar för nya basindustrier i länet. Men erfarenheten har visat att staten är illa lämpad att sätta i gång stora industriföretag - och i har 13 redan de statliga företag som funnits i huvudsak blivit statliga fiaskon. även om staten hade några stora företag att fördela så vore sannolikheten att A490 något skulle hamna i liten. Tror man främst på initiativ inom regionerna blir det naturligt att i första hand söka öka de resurser som disponeras i länen. Riksdagsmajoritetens beslut att kraftig förstärka länsanslagen i regionalpolitiken är med detta synsätt verkligt glädjande. En förstärkning med 200 miljoner innevarande och samma även nästa budgetår betyder 400 miljoner mer på en tvåårsperiod, att jämföra med regeringens förslag om 300 miljoner för en treårsperiod. I det senare fallet skulle pengarna heller inte disponeras ute i länen utan styras av regeringen, med stor risk att användningen till stor del kom att bli beroende av olika läns direktkontakter till kanslihuset. (Och vad som hände i fallet med plan- och bostadsverket illustrerar drastiskt att centrala beslut i mycket bestäms av varifrån en viss beslutsfattare kommer.) För innebär förstärkningen av länsanslaget som kan användas för lokaliseringsstöd, glesbygdsstöd och för projekt i länen ett ordentligt steg i rätt riktning. Länsanslaget bör öka även . Det är långt bättre att kunna disponera säkra pengar i länet än att tvingas lita till uppvaktningar som visserligen inriktas på att få långt större belopp men som regelmässigt inte ger något alls. regionalpolitiska partimotion till årets understryker att regionalpolitik måste bygga på mobilisering av krafter som redan finns ute i regionerna. En sådan politik måste stimulera flexibilitet och bygga på öppenhet för variation och skilda lösningar i skilda delar av landet. Regionala högskolorna motorer för utveckling I partimotion ges de regionala högskolorna en nyckelroll som motorer för regionernas utveckling. Dessa högskolor bör utvecklas i närkontakt med de regionala avnämarna och de ger även kontakt med de forskningsresultat som de större högskolorna producerar. I högskolepolitiska motion utveckla närmare under vilka former satsningen på teknisk utbildning vid de små och medelstora högskolorna bör ske. De regionala högskolorna bör bygga på nära samverkan med näringsliv och andra intressenter i regionen. Om en utbildning anordnas inom dagligt pendelavstånd visar erfarenheten att fler väljer utbildning än om bara alternativ med flyttning till annan ort finns. ha oroande låg andel högskoleutbildade, långt under riksgenomsnittet. (mot ungefär 4 som genomsnitt.) Jämför man med storstadsområden blir skillnaden ännu mycket större. Jag har vid kontakter med högskolan i /fått klara belägg för att många studerande inte skulle ha valt utbildningen om den inte funnits på nära håll. Särskilt gäller det för dem som kommer från familjer utan högskoletradition. Risken för studiemisslyckande gör att man drar sig för att börja vid en universitetsort för att sedan kanske komma hem utan resultat. Men när man studerat vid högskolan på hemmaplan och funnit att det går bra Mot. ser många det naturligt att sedan fortsätta studier på annat håll för att A490 De regionala högskolorna har alltså en mycket stor betydelse när det gäller att ge reella chanser för ungdomar i hela landet att få god utbildning. är ett stort län. Ska man kunna nå målet att ha flera utbildningar inom dagligt pendelavstånd måste utbildning bedrivas på olika håll i länet. En utbildning i eller täcker något mer än . En utbildning i kan ta emot elever som bor i , , För och kommuner behövs då en annan lösning, kanske så att högskolan i länet samverkar med högskolan i i fråga om lärarutnyttjande. Tyvärr har högskolan i /haft alldeles för lite verksamhet i . Skulle man fortsätta i och i betyder det en successiv förstärkning av den utbildningsmässiga snedbalansen i länet som hela länet är långt under riksgenomsnittet. Jag har ovan berört den avgörande betydelse som utbildning har för att verksamheter inom enskild tjänsteproduktion skall få ökade möjligheter att utvecklas. Till stor del rör det sig om traditionellt kvinnliga yrkesområden, och inom t. ex. turistsidan har de klart största möjligheterna i länet. Jag finner det nödvändigt att upprepa kravet att högskolan i länet får ett namn som visar att den skall vara hela länets högskola. Dagens namn, högskolan i /, är direkt olyckligt i ett län som består av två landskap och där inget i namnet har anknytning till . Det naturliga namnet måste vara . För skulle en sådan namnändring vara mycket positiv. Jag vet att de finns byråkrat- och likriktningsskäl för att alla landets högskolor skall ha ortsnamn och att länsnamn då skulle bryta mönstret. Men om högskolan i är till mer för länet än för den centrala byråkratin bör den få ha det namn som visar att den är länets högskola. Det vore bedrövligt om inte sans och förnuft kunde få göra sig gällande i detta fall. När 1986 beslöt att dra in klasslärarutbildningen i motiverades detta med att var på väg mot läraröverskott och därmed arbetslöshet bland lärare. För egen del gick jag med på denna nedläggning, eftersom man inte gärna regionalt kan driva krav på utbildning som inte motsvarar behov. En förutsättning var dock att i stället tillfördes utbildningar på andra områden. I propositionen (1985/86:113) utlovades att högskolan skulle få nya utbildningar i minst den omfattning som motsvarar 15 Det löftet från statsmakterna har inte uppfyllts. Redan i anslutning till Mot. beslutet om nedläggning av klasslärarutbildningen framförde jag i en motion A490 att det är felaktigt att satsningar inom ramen för utvecklingspengar för Bergslagen skall ses som kompensation för delar av lärarutbildningen, eftersom Bergslagspengarna ju var en följd av vad som händer inom stålindustrin och gruvnäringen. skall självfallet ha del av Bergslagspengarna, men det har inte med lärarutbildning att göra. Inte heller bör det som föreslås om mellaningenjörsutbildning, som för del föreslås med tvååriga utbildningar i (teleteknik) och (maskinteknik) och 40-poängskurser i (VVS-teknik), ses som kompensation för lärarutbildning i . För mellaningenjörsutbildning kommer ju i flera andra län utan att dessa förlorar någon lärarutbildning. Samtliga övriga skogslän får i budgetpropositionen högre anslag till högskoleutbildning än vad får. har ett universitet, a. en teknisk högskola, en väl utbyggd högre utbildning, har social utbildning och har stora fördelar av att högskolan nu kan samverka med mycket väl utrustade utlokaliserade militära skolor. och har båda högre anslag än . Det är starkt befogat att satsa mer på högre utbildning i län med stora regionalpolitiska problem. Men några skäl att just skall ha klart lägre resurser för högre utbildning än andra län kan knappast finnas. Tvärtom ligger det i hela landets intresse att mänskliga förutsättningar tas till vara, och det sker inte om vissa regioner i landet har en befolkning med längst mindre andel högskoleutbildadde än riksgenomsnittet. Tvärtom är det en påtaglig regional orättvisa om utbildningsmöjligheter är så ojämnt fördelade. De löften som ställdes i anslutning till riksdagsbeslutet om nedläggning av klasslärarutbildningen i (och ) har inte infriats från statsmakternas sida. Men det är ändå inte det som motiverar att beslutet om nedläggning rivs upp. Det avgörande är i stället att prognoserna om arbetslöshet bland lärare inte längre gäller, tvärtom krävs nu en utökad utbildningsvolym om vi inte skall få lärarbrist. Regeringen har vägrat godta de argument som universitetskanslern och andra fört fram för att lärarutbildningen i och skall behållas. Jag kan hänvisa till motion om lärarutbildning till årets . Där sägs med långt större sakkunskap än jag besitter följande: Att nu med kort varsel utöka antalet orter som skall erbjuda den nya lärarutbildningen är inte möjligt. Det är då angeläget att redan nu försäkra sig om att värdefull lärarutbildningskompetens kan bevaras. bör därför besluta att den nya grundskollärarutbildningen för tidigarelärare fr. o. m. 1989/90 skall anordnas också i och /. Vid högskolan i länet har olika utbildningar inom teknik och datakunskap tillkommit, liksom utbildningar inom bl. a. kontor och distribution. Ett betydande värde har den bostads- och fastighetsförvaltarlinje som lokaliserades till länet, främst därför att här finns stor kompetens genom det i lokaliserade , lantmäteriverket och Den nya utbildningen har även lett till Mot. uppdragsutbildning från näringslivet, främst från stora företag på bostads- A490 Nyttja kompetens i länet Det är angeläget att högskolan undan för undan utvecklas. Det är inte möjligt utan att i stor utsträckning utgå från kompetens som finns i länet. Ett självklart önskemål är att också på utbildningsområde dra nytta av den kompetenshöjning som väntas vid i och med att institutet enligt statsmakternas beslut skall tillföras ett antal professorstjänster. En högskola som i någon eller några avseenden har mycket hög kompetens blir självfallet mer intressant som samtalspartner. Sådant har i sin tur betydelse för hela miljön i högskolan. Varje högskola har sina särdrag, och statsmakterna bör se med gillande på att högskolorna formas av de regionala förutsättningarna. Genom att ta till vara det bästa i varje region blir den sammanlagda kompetensen och flexibiliteten större än om alla styrs från centralt håll. Självfallet måste också andra utbildningar än högskolans utvecklas. I budgetpropositionen redovisas förslag rörande gymnasieskolans förnyelse av den yrkesinriktade utbildningen. Det s.k. ÖGY-förslaget ligger som grund. Inriktningen är ungefär 5000 intagningsplatser. Treåriga utbildningar föreslås för åtta ämnesområden, sedan sannolikt utökade med ytterligare några. En förutsättning är att man kan få nära samarbete med företag för att klara den arbesplatsförlagda delen av utbildningen. I propositionen sägs att en fullskalemodell av den nya utbildningen bör prövas i ett län eller några näraliggande gymnasieregioner för att få underlag för bedömning av hur en fullt utbyggd yrkesutbildning fungerar i förhållande till arbetslivet. Som enda län har gjort en inventering hos gymnasieskolor och företag för att se om de tror sig ha möjligheter att anordna den nya utbildningen. Inventeringen är avslutad, och både skolor och företag ser positivt på möjligheterna. Detta goda gensvar är ett starkt argument för att bör väljas som försökslän. Riksdagsmajoriteten beslöt vid förra att sysselsättningsstöd inte längre skal! medges i stödområde C. Detta beslut upplevdes mycket negativt i , ett län där arbetslösheten ökat . De regionalpolitiska problemen har inte blivit mindre. Tvärtom har de regionalpolitiska obalanserna i landet tilltagit - med utflyttning från skogslän och inflyttning till storstadsområden. Och har alltså haft den svåraste befolkningsminskningen av alla län. Efter beslut kan sysselsättningsstöd utgå bara i en kommun i länet, nämligen . upprepat kravet att sysselsättningsstöd skall kunna ges också i stödområde C. För skulle förslag innebära att stöd åter skulle kunna ges i Det finns särskild anledning att betona behoven i och , de två kommuner som haft den mest negativa befolkningsutvecklingen i länet. I båda fallen är det en följd av betydande nedgång i antalet industriarbeten. är en av landets extremt mest enföretagsberoende företag (ovako Steel) medan förlorat arbeten vid flera företag, främst i verkstadsindustrin och genom nedläggningar i skogsindustrin. har förlorat av sin befolkning. I har befolkningen minskat . För länet totalt var minskningen . Socialdemokraternas och beslut om lokalisering till av plan- och bostadsverket var ett svårt bakslag för . Naturligtvis kan inte ha något emot att får befogat stöd. Men att det blev just plan- och bostadsverket sorn flyttades till var utomordentligt olyckligt, genom att man därmed troligen omöjliggör den vision som funnits i om att skulle bli för frågor om boende, byggande och samhällsplanering. lokaliserades lantmäteriverket, och till . Därmed gavs en profil åt den statliga satsningen - på samma sätt som fått en trafikprofil, en försvarsprofil och en profil av myndigheter inom jord- och skogsbruk. Ett beslut om lokalisering till skulle stämma med inriktningen på trafikmyndigheter där. Det kunde finnas olika meningar om den lämpliga tidpunkten att aktualisera lokaliseringen av plan- och bostadsverket. Det kan finnas skäl både för och emot att en omlokalisering görs som en verksamhet omorganiseras. (var dock ett exempel på att sammanslagning och och omlokalisering kan ske .) Men oavsett om en utflyttning från skulle ske nu eller aktualiseras först senare borde i båda fallen ha haft mycket starka skäl för sig. Men dessa skäl fick egentligen aldrig en chans, eftersom frågan aldrig blev föremål för utredning. I har tillvägagångssättet när fattade beslut om upplevts som ett kraftigt åsidosättande av de regler som bör gälla för statsmakternas beslut - alltså att frågor får en rimlig beredning före avgörande. blev den stora förloraren, eftersom man gick miste om en vision som man fäst så stora förhoppningar vid. Finns flera verk inom ett verksamhetsområde lokaliserade till samma ort ökas kompetensen påtagligt. Främst genom att personal kan skifta tjänster mellan verken, vilket leder till utveckling för både den enskilde och verken. En kraftig påminnelse om vad kompetens på en ort betyder blev det för när 250 bostadsforskare från 35 länder samlades till den största internationella konferensen någonsin om bostadspolitik. Att valdes berodde på att var initiativtagare till arrangemanget. anordnas Bo 88 i , också en frukt av att man lokalt har stor kompetens. Att bygga vidare på den hade känts naturligt. Flera intressenter och sakkunniga på riksnivå har sagt att en lokalisering till hade haft stora fördelar för sakområdet. (hade det legat i linje med upprepade uttalanden om att utlokaliseringai i första hand bör ske till skogslänen.) skrev att man inte får ignorera krav på utredning och sakliga överväganden så totalt som här har skett. Tidningen gav sedan några synpunkter som borde ha stor regionalpolitisk giltighet: Redan under den korta tid som funnits för offentlig debatt har mycket goda argument framkommit för en lokalisering till , bl. a. centrum i för byggnadsforskning. Men det alternativet har inte fått prövas på sina meriter, trots att en huvudtes hos den regionalpolitiska forskningen som industriminister annars visat att han tagit till sig - är att man måste söka skapa kreativa kunskapsmiljöer genom att låta olika verksamheter inom ett fält understödja varandra. Frågan är om de finns möjligheter att behålla något av visionen för Gävles del trots att plan- och bostadsverket flyttas till . kan inte på sakliga grunder bli aktuell, eftersom den naturliga alternativa orten till i det fallet rimligen är där fortifikationsförvaltningen finns. En förvaltningsmyndighet som kan sägas ha visst logiskt sammanhang med boende och samhällsplanering är , genom dess roll att belysa äldre tider. Den som besöker lantmäteriverkets arkiv blir medveten om den historiska dimensionen. De myndigheter som ligger under , utöver plan- och bostadsverket, är lokaliserade i med ett undantag, statens råd för byggnadsforskning. Skulle det rådet bli aktuellt för omlokalisering borde vara utomordentligt naturlig ort. Eller omvänt, skulle statsmakterna mena att någon ytterligare verksamhet bör förläggas till så borde rådet snabbt komma i blickpunkten. Fram till dess lokaliserades till hade rådet och institutet ett mycket nära informationssamarbete. Och vid institutets omlokalisering övertog rådet en del informationsuppgifter som egentligen var institutets. Rådet fördelar forskningspengar till forskare hos många huvudmän eller till enskilda forskare. Institutet forskar i egen regi dels med statliga pengar, dels på uppdrag utifrån. Skulle både rådet och institutet ligga i förstärktes självfallet ortens Mot. forskningsprofil, vilket i sin tur borde kunna leda till ytterligare möjligheter A490 för högskolan i att dra nytta av kompetensen. Om inte helt skall uppge visionen av en fortsättning i logiskt sammanhang med de myndigheter som kom så bör man, efter det som hände i fråga om plan- och bostadsverket, kanske ta mer fasta på anknytningen till forskning, nu sedan det koncept som pekade mot administration gått förlorat. Det här betyder enligt min mening att man vid en framtida prövning av frågan om lokalisering till av byggforskningsrådet också bör överväga om det finns också någon annan statlig verksamhet inom forskningsområdet som skulle kunna ha fördelar av att ligga på samma ort som institutet och högskolan. Både sakområdet och regionalpolitiken hör till bilden. Skall beslutsfattande ske i former som medger saklig belysning vore det fel att pressa fram snabba ställningstaganden.