mot · GB02Sk549 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sk549 av () om alkoholpolitiken Missbruket av alkohol är största sociala och medicinska problem. Missbruket är den utan jämförelse vanligaste faktorn bakom våldsbrott, vandalisering och många andra beteenden som skapar otrygghet för människor. Enbart alkoholen antas vara en starkt bidragande orsak till 6 000-7 000 för tidiga dödsfall . Minst 300 000 svenskar beräknas vara alkoholberoende. Uppskattningsvis en fjärdedel av sjukhussängarna i landet upptas av människor som blivit sjuka eller drabbats av olycksfall där alkoholen är den direkta eller indirekta orsaken. Forskare har uppskattat att av all sjukledighet har samband med alkoholen. En annan viktig sida av alkoholskadorna är att människorna passiviseras. Mycket i samhället skulle se annorlunda ut om människor som är utslagna kunde ta aktiv del i samhällsarbetet. Konsumtionen av alkohol bland gravida kvinnor leder till bestående skador på något hundratal ofödda barn. Spridningen av HIV-virus är ett annat av våra stora samhällsproblem som förvärras av alkohol. Inget annat samhällsproblem skulle tillåtas skapa dessa för enskilda människor ohyggliga traditioner utan att man mycket konkret skulle försöka undanröja orsaken. Men när det gäller vårt lands största sociala och medicinska problem får solidariteten med alkoholens offer och deras anhöriga stå tillbaka för de ekonomiska och opinionsmässiga intressen som finns i samhället. För oss kristdemokrater handlar alkoholpolitiken i grunden om solidaritet. En solidaritet med alkoholens offer och deras anhöriga uttryckt i konkret handling. Den totala (legala) försäljningen i minskade ökade försäljningen och ökningen fortsatte även under 1986, upp till ren alkhohol per person, eller äldre. Den mycket stora snedfördelningen av alkoholkonsumtionen leder till svårartat alkoholmissbruk. av konsumenterna konsumerar hälften av all alkohol som säljs. Information, nykterhetsarbete, alkoholistvård etc. måste givetvis bedrivas lika intensivt som tidigare, men utan en inköpsbegränsning kan sannolikt inte fortsatt minskning av skadorna åstadkommas. Ett försök med inköpsbegränsning, enligt den modell som för alkoholransonering föreslår, innebär för normalkonsumenterna, dvs. av den vuxna befolkningen, inga förändringar. Det är högkonsumenterna och langarna som drabbas. Styrkan i denna restriktion är att restriktionerna riktas mot den mindre grupp som står för den största konsumtionen och därmed drabbas av de största medicinska och sociala skadorna. Vid tidigare behandling av förslag till inköpsbegränsning anförde skatteutskottet i sitt betänkande SkU 1986/87:4 att för att man skall få ett lyckat resultat när det gäller opinionsbildning mot alkohol är det av vikt att man bygger vidare på en förståelse från allmänhetens sida och inte skapar underlag för negativa attityder genom hot om restriktioner i form av ransonering eller inköpsbegränsningar. Enligt kds uppfattning är det regeringens uppgift att presentera ett sådant förslag så att det inte uppfattas som ett hot av allmänheten. Inköpsbegränsning är inget förbud utan en lika rimlig begränsning som hastighetsbegränsning på vägar, vapenlicenskrav och receptkrav på apotek. Inköpsbegränsning skall ses som en solidaritet mot cirka en miljon hårt drabbade medmänniskor och åtgärden innebär ingen frihetsbegränsning för dem som inte har några problem med alkohol. En inköpsbegränsning skulle ge mycket stora vinster i form av förbättrad samhällsekonomi, färre trafikolyckor, mindre våld på gator och torg samt kortare vårdköer. Det är viktigt att, som utskottet påpekat, åtgärder av denna typ får ett brett stöd i opinionen. Det bör därför framhållas att förslaget om ett försök med inköpsbegränsning omfattas av allt fler. Det stöds av fem nykterhetsorganisationer, sex kristna samfund, 200 professorer i medicin, (dvs. hälften av medicinska professorer), 6 200 läkare (dvs. en tredjedel av läkarkåren), 1 800 poliser, sjuksköterskeförbundets kongress, samt ca 200 000 personer som undertecknat namnlistor till stöd för en inköpsbegränsning av alkohol. Det enda sättet att klarlägga om samma drastiska skademinskning som , under spritstrejken 1963 eller som under ransoneringen i 1981-1982 kan åstadkommas är att genomföra ett vetenskapligt försök med inköpsbegränsning. Det finns ett klart samband mellan alkoholproblem och utslagning på arbetsmarknaden och andra sociala missförhållanden. Långvarig arbetslöshet ökar risken för missbruk, och missbruk försämrar möjligheten att hävda sig på arbetsmarknaden. Generellt sett har dock inte perioder av ökad arbetslöshet åtföljts av ökade alkoholskador - snarare verkar motsatsen vara fallet. Sambandet är komplicerat och det är svårt att hävda att det ena orsakar det andra. Drogproblem, utslagning på arbetsmarknaden och andra sociala problem är självständiga företeelser som står i växelverkan med varandra. Drogproblem löses t. ex. inte automatiskt bara arbetslösheten avskaffas. Alkoholproblem kräver sina egna kraftfulla åtgärder. I den här växelverkan är det av största vikt att det sociala kontaktnätet Om långtidssjukskrivning och förtidspensionering blir de enda åtgärderna riskerar detta att förvärra problemen. Arbetskamrater, anhöriga, fackliga och ideella organisationer kan här spela en mycket viktig roll. Forskare har sökt att uppskatta kostnader som uppstår genom alkoholens skadeverkningar. I en undersökning genomförd redovisas samhällets nettokostnader till åtminstone . Omräknat till dagens penningvärde kan siffran uppskattas till . Trots att alkoholen medför enorma samhällskostnader angelägna att nedbringa, är det ändock viljan att förhindra mänskliga tragedier och lidanden för alkoholens offer och anhöriga, som måste vara drivfjädern för en solidarisk alkoholpolitik. En förutsättning för en framgångsrik och långsiktig alkoholpolitik är en ny inriktning på familjepolitiken i syfte att skapa trygga familjemiljöer. Barn och ungdomar har rätt att få uppleva och känna att de är älskade och har en funktion att fylla i samhället. De trygga uppväxtmiljöerna omfattar också en meningsfull skola, ett personlighetsutvecklande arbete och en berikande fritid. Förslag till åtgärder på det familjepolitiska området presenteras i en separat familjepolitisk motion. Tryggheten innebär att samhällsmedborgarna har ett verkligt inflytande över samhällsutvecklingen. Motverka myterna-för fram fakta Drogbruket måste avglorifieras. En massiv opinionsbildning mot de kommersiella krafter och mot det s. k. kulturutbud som förhärligar eller lockar till drogbruk är en del i en offensiv alkoholpolitik. Information, utbildning och fortbildning i alkohol- och narkotikafrågor på alla nivåer från förskola till högskola och yrkesutbildning måste förbättras. Nuvarande regler för att begränsa alkoholreklamen måste ses över och den alltmer påträngande smygreklamen motarbetas. En viktig och alltför litet diskuterad faktor bakom missbruket av alkoholdrycker är den fortgående glorifieringen av alkohol i massmedia. I en rapport från publik- och programforskning (PUB) redovisas en granskning av 102 TV-program med ca 100 timmars sändningstid från 1983-85. I 94 av dessa program förekom alkohol. Detta påverkar självfallet attityder, och speciellt då ungdomars attityder. Här visas att i umgänget människor emellan, och speciellt vid festliga tillfällen, är alkoholdrycker ett naturligt och viktigt inslag. I regeringens proposition med anledning av det nya avtalet mellan staten och anförde statsrådet att Radions och televisionens genomslagskraft medför att ett stort ansvar vilar på programföretagen. Det är därför viktigt att program som speglar bruk och missbruk av alkohol och droger inte förhärligar detta och på så sätt bidrar till en falsk bild av verkligheten. Programföretagen bör uppmärksammas på att en alltför stor skillnad mellan avtalets intentioner och faktiska ageranden inte kan tillåtas. måste utarbeta program mot alkoholskadorna I den av WHO:s medlemsstater 1984 antagna hälsostrategin för anges målsättningen att fram minska alkoholkonsumtionen . Målsättningen medför att radikala steg måste tas för att skall leva upp till sitt åtagande. Detta innebär en sänkning av nuvarande konsumtion från ren alkohol per person och år till per person och år. I de riktlinjer för alkoholpolitiken som antogs 1977 ingår att prisinstrumentet skall nyttjas för att nedbringa alkoholkonsumtionen. Från kds sida hävdar vi att alkoholskatten skall ses som ett instrument för alkoholpolitiken, inte som en skatt bland andra. Det måste från denna utgångspunkt vara felaktigt att och regeringens ambition att hålla nere inflationen skall innebära att de alkoholpolitiska riktlinjerna åsidosätts genom att alkoholpriserna påverkar konsumentprisindex. Det är vidare angeläget att prisförändringarna sker på ett mer smidigt sätt än . Alkoholskatten bör justeras varje kvartal och på så sätt i mindre steg. Detta för att prishöjningarna inte skall medföra hamstring. Från är allmän försäljning av mellanöl förbjudet. Det avgörande argumentet för detta riksdagsbeslut var det utbredda missbruket av mellanöl i ungdomsgrupperna. En stor del av dagens alkoholproblem är effekter av att en ungdomsgeneration drabbades av mellanölet. Mellanölets roll har övertagits av snabbvin. Snabbvin är lättillgängligt och billigt vilket har resulterat i att det blivit populärt i stora ungdomsgrupper. Vid kartläggning av snabbvinets utbredning visade det sig att ca 530 000 snabbvinsatser försåldes . Detta innebär ca snabbvin, av vilka en stor del med all säkerhet konsumeras av ungdomar, och då även av ungdomar som är underåriga för alkoholinköp. skrev i sitt betänkande om alkoholpolitiken SkU 1986/87:4 angående snabbvinsatser: - Det bör dock konstateras att det inte är tillåtet att rikta marknadsföringen av vinsatser till ungdomar . ningen numera föreslagit att man genom frivilliga överenskommelser söker få till stånd en ytterligare begränsning eller nedtoning av marknadsföringen. Utskottet utgick också från att problemen skulle uppmärksammas i arbetet inom . Dessa åtgärder kan ses som ett steg i rätt riktning. Kds anser dock att det ur alkoholpolitisk synpunkt vore berättigat att helt förbjuda reklam och marknadsföring av snabbvinsatser. Den tull- och skattefria försäljningen av alkohol uppgår till en 8-10-procentig andel av den totala registrerade spritförsäljningen. Kds anser att, av såväl finanspolitiska som - framför allt - sociala skäl, försäljningen av s. k. turistsprit bör upphöra. Det finns inga rimliga eller logiska skäl för att behålla denna handel. Den nuvarande kopplingen mellan utlandsresor och alkoholinköp innebär en ytterligare förstärkning av alkoholseden. Kds anser att politiker har ett speciellt ansvar i rollen som allmänhetens och skattebetalarnas företrädare. Representation med alkohol bidrar till glorifierandet av alkoholseden. All offentlig representation bör därför vara alkoholfri. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs 1. att hos regeringen begär att ett välplanerat treårigt vetenskapligt försök med inköpsbegränsning av alkohol genomförs, [att hos regeringen begär förslag om förbud mot reklam och marknadsföring av snabbvinsatser1], 2. att hos regeringen begär förslag om avveckling av den tull- och skattefria försäljningen av alkohol i turisttrafiken, 3. att hos regeringen begär förslag om nya principer för skattehöjningar på alkohol.