mot · GB02Jo213 · 1988-01-20 00:00:00 — Den enskilde ägaren skall erhålla full ersättning vid ett eventuellt statligt intrång. Den enskildes ansvar och vård av naturresursen skogen är i många avseenden överlägsen statliga ingripanden. Det skogliga forsknings- och utvecklingsarbetet behöver förstärkas och utbildningsinsatserna måste öka för att säkra våra skogstillgångar. Ytterligare forskning behövs för att främja såväl skogsproduktion som miljö. Forskningen måste vara inriktad mot såväl problemområden där resultaten uppnås på lång sikt, som mot mera näraliggande områden som teknik och ekonomi där det krävs kortare försöksperioder. Det är statens uppgift att svara för den mera grundläggande och långsiktiga skogliga forskningen. När det gäller mera kortsiktigt inriktat forsknings- och utvecklingsarbete har skogsbruket självt ett ansvar. Forskningsresultaten ligger ofta nära praktisk tillämpning. Det krävs därför enkla och effektiva former för nära samverkan mellan forskare och praktiker. Det gynnar båda parter. För att förstärka forskningsinstitutionerna och anpassa forskningens villkor och arbetsformer till de krav som ställs är det nödvändigt att en större del av forskningsmedlen går direkt till de forskande institutionerna. En alltför stor del av de statliga medlen slussas ut genom forskningsråd, ämbetsverk och sektorsorgan. Detta är tidsödande och tar resurser från forskningsarbetet genom att stor möda läggs ner på pappersexercis i stället för produktivt arbete. En ökad satsning direkt på forskningsinstitutionerna är en förutsättning för att den långsiktiga och framtidsinriktade forskningen skall komma till stånd och nödvändig kompetensuppbyggnad ske. Utbildning är ett effektivt medel för att sprida ny kunskap och få ut forskningsresultat i praktisk tillämpning. Utbildningsinsatserna inom näringen måste förstärkas. Det bör också ske en ökad satsning på utbildning och information till samhället i övrigt om skogsnäringens betydelse och villkor. Jordbrukets överproduktion - skogsplantering För att uppnå en rimlig balans i jordbruksproduktion måste troligtvis stora arealer tas ur den direkta jordbruksproduktionen. I ett långsiktigt perspektiv torde därför i viss utsträckning behöva användas för skogsplantering. Om valet av trädslag avpassas på ett ansvarsfullt sätt minskar riskerna för en markant förändring av kulturlandskapet. Statens åtgärder bör inriktas på att underlätta denna process för den enskilde. Information och råd är viktiga inslag. Vi anser därför att skötsellagen bör förändras så att den medger att plantering av skog på kan ske utan särskilt tillstånd. Skogsplantering bör stimuleras via gynnsamma skatteregler i stället för bidrag. Energiskogsodling kan vara ett annat alternativ till jordbruksproduktion. Energiskogens möjligheter ligger i mycket goda odlingsbetingelser i kombination med en långtgående teknikutveckling. Dagens erfarenheter visar att skogsbränsleflis utvecklar mer energi än energiskogsflis. Detta talar för att skogsbränsleflis kan vara väl så intressant för markägaren. Konflikterna i anslutning till skötseln av fjällnära skogar är ett exempel på hur olika grupper i samhället har olika syn på markanvändning. Vår uppfattning är att besvärliga avvägningar mellan skogsbruket och andra intressen hanteras bäst av de människor som är närmast berörda. Det kan inte vara rimligt att avverka skog i fjällnära områden på sådant sätt att långsiktiga samhällsmål äventyras för att på kort sikt tillgodose krav på sysselsättning och virkesråvara till industrin. Sådan avverkning är svår att försvara också av det skälet att den ofta är företagsekonomiskt lönsam endast på grund av offentliga bidrag. är en stor markägare i de fjällnära områdena. har verkets åtgärder i de fjällnära skogarna starkt kritiserats. Kritiken har kommit från olika håll: forskare, naturintresserade, rennäringen, lokalbefolkningen m. fl. Det som främst satts i fråga är domänverkets rätt att utifrån krav på sysselsättning och virkesråvara till industrin ta skogar i bruk som varit orörda under kanske och därför är unika. Det råder oklarhet om återbeskogning kan ske på ett godtagbart sätt. Trots avsättning av betydande arealer till reservat och anpassning av skogsbruksmetoderna är intressekonflikterna fortfarande stora. Ägaransvaret för den fjällnära skogen bör, enligt vår mening, överflyttas på människor som bor i de berörda trakterna. Det bör därför undersökas under vilka former som äganderätten till domänverkets fjällnära skogar kan överföras till enskilda brukare eller gemensamhetsskogar ägda av berörda samebyar och lokalbefolkning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förenkling om dagens regleringssystem, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om neutralitet vad gäller produktionskraven mellan inhemska och importerade livsmedel, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om s. k. svenskmärkning av produkter, [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om försäljning av domänverksmark,1] 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om statens ansvar för överskottsproduktionen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bidrag till och finansiering av gödselvårdsanläggningar, 6. att beslutar ändra jordförvärvslagen så att den inte görs tillämplig för enskilda personer, 7. att beslutar att investeringsförbudet för djurstallar upphör från , 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om arealanpassad djurproduktion, 9. att beslutar att till anslaget B3 Bidrag till jordbrukets rationalisering för /89 anslå , [att beslutar ändra skattelagstiftningen så att gåva av hel förvärvskälla med mellanrevers möjliggörs,2] [att beslutar avskaffa skatten på handelsgödsel och bekämpningsmedel ,2] 10. att av regeringen begär redovisning av användningen av de medel som influtit från skatten på handelsgödsel och bekämpningsmedel, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om takten i avvecklingen av livsmedelssubventionerna, 12. att beslutar att till anslaget C3 Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område för /89 anslå 2 , 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om betydelsen av ett rationellt och effektivt svenskt jordbruk, 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om minskningen av lantbruksnämndernas fastighetsinnehav, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ersättning för intrång i enskild fiskerätt, 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om uppräkningen av prisstödet till jordbruket i norra , 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om försörjning med ammoniak, 18. att hos regeringen begär förslag till förändringar av skogsvårdslagstiftningen med den inriktning som anges i motionen, 19. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om stimulans och rådgivning inom skogsbruket, [att beslutar att skogsvårdsavgiften fr. o. m. skall tas ut av skogsbruksvärdet,2] [att hos regeringen begär att en arbetsgrupp tillsätts i syfte att förbereda en avveckling av skogsvårdsavgiften,2] [att beslutar förlänga avsättningstiden för skogskonto till ,2] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om möjlighet för skogskontohavare att överföra skogskontomedel till annan bank,2] [att beslutar avskaffa träfiberlagen,1] 20. att beslutar ändra skötsellagen så att plantering av skog på kan ske utan särskilt tillstånd, 21. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om användande av åkerareal för skogsproduktion, 22. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om överförandet av fjällnära skogar till småbrukare eller gemensamhetsskogar. () () hamre (m) () () () 1 1987/88:N230 2 1987/88:Sk342