ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Jo901 · 1988-01-18 00:00:00 — av m. fl. (fp) om minikraftverk, m. m. 1987/88 Jo901-904 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Bo504 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till ändring i vattenlagen så att samma regler beträffande utredningsmöjligheter gäller både stora och små kraftverk, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen bör förbehålla sig prövningen av vissa minikraftverk som vägledning för vattendomstolarnas bedömning av allmänna intressen, 3. att hos regeringen begär förslag om ändring av vattenlagens tillåtlighetsregler i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i vattenlagen att regeringen alltid skall pröva minikraftverk i undantagna älvar och älvsträckor, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om dispensregeln i vattenlagen. () () 1 1987/88.
mot · GB02Jo902 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo902 av Bo Finnkvist och () om ersättning för skador i samband med översvämningar utefter reglerade vattendrag I samband med stora översvämningar uppkommer ibland skador på egendom av olika slag. Dammar brister, vägar förstörs, källarvåningar översvämmas och hela byggnader raseras, eller flyter bort, för att nämna några exempel. I en del fall har också hela industrier raserats. Kraftbolagen som äger vattenregleringsrätten är ofta ovillig att diskutera ersättningar till de som drabbas ekonomiskt, trots att vattenkraftsproduktion är mycket lönsam och mycket väl skulle tåla denna lilla pålaga. I allmänhet är det samhällets olika instanser som får gå in och täcka de ekonomiska skadorna, reparera vägar och broar eller återuppbygga en raserad industri, som i de flesta fall är mycket viktig från regional synpunkt. Privatpersoner som drabbas har ytterst små möjligheter att få rimlig ersättning för skada eller förlorad egendom. De försäkringar som är möjliga att teckna mot denna typ av skador har också, i den mån denna möjlighet utnyttjas, mycket höga självrisker. Privatpersoner drabbas ofta hårt ekonomiskt utan att de har möjlighet att få ersättning av dem som tjänar stora pengar på vattenregleringen. En nu aktuell fråga i kan tjäna som exempel: drabbades de som bor efter i av ytterligare en stor översvämning. En ny process om hur man skall klara ersättningsfrågan har startat; det rör sig sammanlagt om miljonbelopp. Ett stort antal privatpersoner, näringsidkare och föreningar har drabbats. Ersättningsfrågan kanske kan lösas i en del fall, men det blir antagligen stora självrisker (). De nämnda förhållandena på detta område leder till stora ekonomiska avbräck för de som bor och verkar efter de aktuella älvsträckorna. Det skulle gå att konstruera en fond som täcker denna typ av skador, som finansieras och även eventuellt förvaltas av kraftindustrin. En sådan fond skulle inte påverka vattenkraftsproduktionens vinster märkbart om den blir rikstäckande, men den skulle vara av mycket stort värde för de drabbade. Den nu rådande ordningen är inte rimlig. Privatpersoner och samhället, i olika former, får täcka kostnaderna när de uppstår, medan de som gör de stora vinsterna inte drabbas alls. Regeringen bör ta upp förhandlingar med de vattenkraftsproducerande företagen om inrättandet av en riksomfattande fond som ersätter översvämningsskador efter reglerade vattendrag med en generös tillämpning. I andra hand bör lagstiftning aktualiseras. Denna typ av skadereglering bör också vara ett villkor vid omprövning av gamla vattendomar och fastställandet av nya. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ersättning för skador i samband med översvämningar efter reglerade vattendrag. 1987/88 Jo902 Bo Finnkvist (s)
mot · GB02Jo903 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Jo903 av och () om miljövårdens intressen i samband med vattenmål Enligt 12 kap. 20 § första stycket vattenlagen (1983:291) skall kammarkollegiet föra talan vid förrättning för att tillvarata allmänna intressen. Förrättning är den prövningsform som gäller för markavvattningsföretag. Prövningen av alla andra former av vattenföretag sker vid vattendomstol. I 12 kap. 14 § och 13 kap. 23 § vattenlagen stadgas att kammarkollegiet skall underrättas i de fall ett allmänt intresse kan beröras av prövningen. Allmänt intresse är i detta sammanhang ett vitt begrepp som omfattar en rad områden som kan vara berörda av förrättningen. Miljö- och naturskyddssynpunkter är en viktig del i de allmänna intressen som skall bevakas. Det är kammarkollegiet som avgör vilka allmänna intressen som skall bevakas. Vid denna bevakning är kammarkollegiet uppenbarligen i stor utsträckning beroende av initiativ och råd från berörda fackmyndigheter. Även om tillståndsmyndigheten har en långtgående officialprövningsskyldighet och inhämtar yttranden från berörda myndigheter kommer de ekologiska bedömningarna ofta in i ett mycket sent skede i projekteringsarbetet. De utredningar som då görs sker i dessa sammanhang ofta'under svår tidspress och detta kan inverka menligt på resultatet. I en kommittémotion från om skyddet av våra älvar föreslås att vattenlagen ändras så att samma regler för utredningar skall gälla för såväl stora som små kraftverk. I partimotion om en effektivare miljövård påtalas att en av de allvarligaste bristerna i svensk miljöpolitik är att vi saknar ett obligatoriskt och heltäckande system för miljökonsekvensanalyser. Det finns ingen garanti för att miljökonsekvenserna är utredda och redovisade innan ett offentligt organ beslutar om en åtgärd som direkt eller indirekt påverkar miljön. I samband med vattenmål är det synnerligen angeläget att genomgripande och väldokumenterade undersökningar görs av ekologiska förhållanden och naturvärden i samband med varje planerat projekt. Ett sådant förfarande är en förutsättning för att så välgrundade beslut som möjligt skall kunna fattas. är det viktigt att den ekologiska information som kan gå förlorad vid en eventuell utbyggnad kan komma den vetenskapliga forskningen till godo. Kammarkollegiet har visserligen det övergripande ansvaret för de allmänna intressena, men det kan vara rimligt att som har miljöexpertisen får ansvaret för att utredningsarbetet genomförs. Det är rimligt att de företag som skall stå för utbyggnaden också bekostar arbetet. Det är också viktigt att utredningarna präglas av opartiskhet och att de kan igångsättas så snart ett utbyggnadsintresse aktualiseras. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om miljökonsekvensanalyser och utredningar i samband med vattenmål. () () 1987/88 Jo903
mot · GB02Jo904 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo904 av och () om bygdeavgifterna från vattenregleringar I samband med sjöregleringar och kraftverksbyggen utdömer enligt 10 kap. vattenlagen s. k. bygdeavgifter som vattenföretaget måste erlägga i kompensation för de ingrepp som görs i en älv eller ett sjösystem. Bygdeavgifternas storlek bestäms i förhållande till den avkastning som en älvutbyggnad eller sjöreglering väntas ge. Vattenföretaget får sedan betala utdömt belopp till i det län som berörs. Pengarna fonderas och förvaltas av . Av dessa bygdeavgifter, ofta kallat vattenregleringsmedel, kan näringslivet i den kommun som är berörd erhålla lån eller bidrag enligt Förordningen om avgifter enligt vattenlagen. Även kommunen är stödberättigad. Villkoren för att erhålla lån eller bidrag från bygdeavgifterna är att pengarna skall användas till investeringar som främjar näringslivet, sysselsättningen och den allmänna servicen i den bygd som berörs av vattenregleringen. Kommunen kan inte erhålla bidrag till drift av kommunala verksamheter utan endast till investeringar. I de regioner där medel ur bygdeavgifterna utgår kan angelägna investeringar utföras till stor nytta för befolkningen. Det kan bidra till att förhindra avfolkning och har därför en viktig regionalpolitisk funktion. Kommunen äger inte beslutanderätt över bygdeavgifterna utan denna utövas av . Det sker endast i samråd med kommunen som får möjlighet att yttra sig över de ansökningar som inkommit, varefter beslutar - i praktiken den tjänsteman som handlägger ansökningarna. tar sällan eller aldrig ställning till inkomna ansökningar. Förvaltningen av bygdeavgifterna bör, enligt vår bestämda uppfattning, åvila den kommun där vattenregleringen skett i stället för av . Likaså bör kommunen ha fullständig beslutanderätt över bygdeavgifter som härrör från vattenregleringar inom den egna kommunen. Genom att överföra förvaltnings- och beslutanerätt över bygdeavgifterna från till kommunerna påskyndas ärendebehandlingen. Besluten fattas därigenom närmare de människor och den region som berörts. Eftersom för sin handläggning av inkomna ansökningar nu är beroende av kommunens synpunkter är det rimligt att kommunen ges det fulla ansvaret för bygdeavgifterna. Kommunstyrelsen bör lämpligen utgöra det organ inom kommunen som får förvaltnings- och beslutanderätten över bygdeavgifterna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar om sådan ändring i 10 kap. vattenlagen att kommun ges förvaltnings- och beslutanderätt över bygdeavgifter från vattenregleringar. 1987/88 Jo904
mot · GB02Jo905 · 1988-01-25 00:00:00 — av m.fl. (c, fp, vpk) om ändrade ersättningsregler för skador på fiske När vattendomstolarna dömer ut ersättning för skada på fisket beräknas ersättningen efter s. k. köttvärde medan däremot ingen ersättning utgår för den förlorade fiskeupplevelsen - s. k. ideell skada. Vattenlagens grundläggande ersättningsregler finns i lagens 9 kap. Reglerna anknyter huvudsakligen till det förhållandet att någon har fått tillstånd att ta i anspråk eller vidta åtgärder som skadar annans egendom. Om den skadegörande handlingen har vidtagits utan tillstånd enligt vattenlagen bestäms ersättningen enligt skadeståndslagens regler. Omfattningen av ersättningsskyldigheten i VL - bl. a. frågan om vilka typer av skador som kan ersättas - skall enligt uttalanden i förarbetena bestämmas genom att kompletteras med allmänna civilrättsliga grundsatser. Enligt dessa grundsatser anses att i utomobligatoriska sammanhang (dvs. när det inte föreligger ett avtalsförhållande mellan den skadelidande och den skadevållande parten) utgörs skadan av den ekonomiska förlust som den skadelidande tillfogats genom den skadevållande åtgärden. Förlusten skall kunna hänföras till en sak till vilken den skadelidande har rätt (sakskada) eller till den skadelidandes person (personskada). Härutöver gäller en presumtion att andra skador, bl. a. s. k. ideell skada, inte kan ersättas. Vi anser att detta är ett alltför snävt betraktelsesätt. Fiskeupplevelsen som sådan har ett så högt värde att det är orimligt att den inte värderas i ett ersättningsärende. Nuvarande ersättningsregler innebär också att den ersättning som utgår för att kompensera oundvikliga skador blir alltför låg och att de fiskevårdsåtgärder som kan utföras som kompensation blir alltför ringa. Vattenlagens ersättningsregler bör enligt vår mening ändras så att även s. k. ideell skada kan ersättas. 1 1987/88. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring av vattenlagens ersättningsregler. () (vpk) 1987/88 Jo905
mot · GB02Ju12 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jul2 om förbättringar inom rättshjälpssystemet (prop. 1987/88:73) I propositionen föreslås inga ändringar i rätten för näringsidkare att erhålla allmän rättshjälp (prop. s. 43). Förhållandena för näringsidkare kan gestalta sig helt olika. Storföretag, sådana som och ASEA, är näringsidkare likaväl som en ensam person som driver en rörelse av den obetydligaste omfattning. Självfallet skall allmän rättshjälp inte tillkomma företag och företagare där rättegångskostnaderna inte spelar annan roll än övriga kostnader i verksamheten och där dessa för övrigt kan dras av vid beräkning av skattepliktig intäkt av rörelsen. Men bedömningen bör vara en annan då det är fråga om småföretagare som praktiskt sett står löntagare nära eller när sambandet med privata förhållanden är särskilt påtagligt. Enligt min mening är nuvarande rättstillämpning alltför restriktiv. Den förbättring av möjligheterna att erhålla ekonomiskt bistånd i rättsliga angelägenheter som följer av propositionens förslag i övrigt bör komma även de småföretagare till del som är att likställa med löntagare. Domstolar och rättshjälpsnämnder bör sålunda pröva ansökningar om rättshjälp för näringsidkare i en mera liberal anda än vad som brukat ske, något som lagtexten inte lägger hinder i vägen för. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att antar den föreslagna ändringen av 8 § p. 3 rättshjälpslagen med godkännande av vad som anförts i motionen.
mot · GB02Ju201 · 1988-01-11 00:00:00 — av och () om nytt polishus i 1987/88 Ju201-208 har motioner väckts angående nytt polishus i . Uppvaktning hos justitieministern gjordes av kommunrepresentanter och polismyndigheten . Det finns ett väl dokumenterat behov av ett nytt polishus i . Med den utomordentligt stora arbetsbörda polismyndigheten har för att uppfylla de krav som ställs på dem för att till belåtenhet klara av sina åtaganden måste det ställas resurser till deras förfogande. Detta innebär att de också måste ha lokaler som uppfyller de krav som statliga myndigheter har. Polishuset i inspekterades av yrkesinspektionen . fann då stora brister i arbetsmiljön. Det är speciellt arrestlokalerna som befunnits inte vara tillfyllest. En ombyggnad av dessa lokaler skulle kosta mycket pengar. Därför borde det vara lämpligare att bygga ett nytt polishus. I yrkesinspektionens rapport hänvisar man till 2 kap 1 § arbetsmiljölagen där det sägs att Arbetsmiljön skall vara tillfredsställande med hänsyn till arbetets natur och den sociala och tekniska utvecklingen i samhället. har man diskuterat att bygga ett nytt polishus. Detta har inte skett, vilket man ser med oro på och kräver att arbetsmiljöproblemen snabbt löses. Skulle lokalerna dömas ut, kommer arrestanterna att få köras till arrestlokaler i eller till mycket höga kostnader. Ett annat mycket besvärande inslag i polisdistrikts arbete är att det inte finns något häkte. Lokaler finns inte heller att tillgå för detta. Man får alltså använda det allmänna häktet i . Detta används också för övriga , vilket inte är tillfredsställande. Långa transporter och platsbrist är två tungt vägande skäl för ett snabbt beslut om nybygge av polishus i . Planen för ett nytt polishus är redan långt framskriden. Lämplig tomt finns framtagen genom förhandlingar mellan och kommun. Inga andra hinder synes heller föreligga, varför ett igångsättande av nybyggnad av polishus i bör göras enligt den investeringsplan som finns. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av att ett nytt polishus i projekteras och byggs. () () 1987/88 Ju201
mot · GB02Ju202 · 1988-01-15 00:00:00 — 1987/88 :Ju202 av () om nytt polishus i Byggandet av ett nytt förvaltningshus i polisdistrikt är ett mycket angeläget projekt som bör förverkligas. instämde i betänkandet 1986/87:23 att det förelåg behov av nya lokaler på denna ort. Nuvarande lokaler är synnerligen otidsenliga och olämpliga ur arbetsmiljösynpunkt. Endast ordningsavdelningen, kansliet och en mindre del av kriminalavdelningen kan inrymmas i det nuvarande polishuset. Huvudparten av kriminalavdelningen finns i andra lokaler ett kvarter bort. Således arbetar inte all personal under samma tak. Av naturliga skäl ger detta samarbets-, samordnings- och kommunikationsproblem och verksamheten kan inte bedrivas med önskvärd rationalitet. Arresterna i polishuset har dömts ut av yrkesinspektionen vid ett flertal tillfällen, första gången . Rastgårdar för de arresterade saknas. Arresterna är dessutom för få. Detta innebär transporter till andra polisdistrikt, oftast . Detta är tidsödande, kostnadskrävande och tar i anspråk personal som kunde avdelats till produktivare arbete. Förhörsrummen räcker ofta inte till. De undermåliga lokalerna gör att gripna och andra frihetsberövade måste passera receptionen för allmänheten när de skall höras av kriminalavdelningen. Detta är oförsvarligt ur integritetssynpunkt. Personalrum och samlingsrum saknas. Väntrummet, receptionen och sambandscentralen har inte godtagbar standard varken för allmänheten eller personal. Förråd för omhändertagna cyklar och bilar hyrs på flera ställen i kommunen. var ett nytt polishus aktuellt för att samla personalen under ett tak. Åtskilliga framställningar om polishus har gjorts . Regeringen har uppdragit åt att projektera en nybyggnad av en förvaltningsbyggnad. kommun har ställt en centralt belägen tomt till förfogande. I kvarteret finns en utbyggd parkeringsanläggning. Byggkostnaderna har beräknats till 16,1 miljoner i prisläget . Jämfört med andra polishus är denna kostnad högst rimlig. Huvudbyggnaden skall bestå av två parallellstående enplansbyggnader utan källare sammanbundna av en entréhall samt tekniska utrymmen. Garagebyggnaden utgörs av en länga där alla större utrymmen nås direkt utifrån. Planlösningen är intressant och föga kostnadskrävande och skulle kunna tjäna som pilotprojekt. Byggandet bör av den anledningen ges förtur. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett nytt polishus i . 1987/88 Ju202
mot · GB02Ju204 · 1988-01-15 00:00:00 — av och () om nytt polishus i Polisens lokalsituation i är mycket bekymmersam. Detta är ingen ny situation utan dessa svåra förhållanden har existerat under ett stort antal år och situationen förvärras som går utan att några åtgärder vidtas. Polisverksamheten är inhyst i flera olika lokaler i kommunen. I vissa speciella fall är tvungen att, av utredningstekniska skäl, utnyttja lokaler hos polisen i och . Detta är naturligtvis starkt hämmande för effektiviteten i arbetet då den naturliga kontakt som annars finns mellan olika enheter saknas p. g. a. den lokalmässiga uppdelningen. Även ur arbetsmiljösynpunkt är de nuvarande lokalerna helt undermåliga. Allmänt häkte saknas i . Allmänt häkte finns i , från . Det innebär långa resor som tar både stora personella och ekonomiska resurser i anspråk. I samband med det planerade polishusbygget i skall även allmänt häkte inrymmas, vilket ytterligare understryker behovet av att byggnationen kommer till stånd . och kommun är överens om lämplig tomt för nytt polishus. Det finns inte heller några stadsplanemässiga hinder för ett snabbt igångsättande av byggnationen. Diskussioner om ett nytt polishus i har förts och förväntningarna från de anställdas sida är stora på att få rationella och arbetsmiljövänliga lokaler att bedriva verksamheten i. Genom att projektet inte heller finns med i årets budgetproposition har förhoppningarna återigen grusats. Som framgår av det anförda finns många tungt vägande skäl som talar för att byggandet av ett nytt polishus och allmänt häkte i prioriteras. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om angelägenheten av att ett nytt polishus och allmänt häkte i projekteras och genomförs möjligt.
mot · GB02Ju207 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju207 om brottsbeivrande uppgifter för parkeringsvakter I en särskild motion har kristdemokratiska samhällspartiet tagit upp polisens roll i ett samhälle med växande brottslighet. Där framhålls bland annat behovet att stimulera ansvaret hos allmänheten att förhindra brottslighet. Om människor upplevde att myndigheter är hälften så intresserade av deras trygghet på gator, torg och i parker, som vad myndigheterna är intresserade av om bilar är felparkerade eller inte, så skulle en stor förändring till det bättre kunna noteras. I större tätorter cirkulerar med stor täthet kommunala parkeringsvakter. Dessa vakter har självfallet ett brett perspektiv på vad som händer på gator och torg. De är dessutom lätt identifierbara för allmänheten. De borde utöver beivrande av felparkeringar kunna vara behjälpliga även med övrig brottsbekämpning i form av inrapporteringsskyldighet till polisen. Parkeringsvakternas blotta närvaro torde, om de får ett vidgat ansvarsområde, i sig vara trygghetsskapande och förebyggande när det gäller ofredande och t. ex. vandalism. Kommunala parkeringsvakter bör därför erhålla ett vidgat ansvarsområde för att observera och rapportera händelser om brott eller misstanke om brott. Med anledning av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lag om vidgat ansvarsområde för kommunala parkeringsvakter enligt det som anförs i motionen.
mot · GB02Ju208 · 1988-01-20 00:00:00 — av och (fp) om polis I en rad länder i finns vid sidan av den statliga polisen en polis, i regel med särskild inriktning på trafik- och gatuförhållandena. Ett exempel är den italienska kommunala trafik- och ordningspolisen , som finns i alla italienska städer. Det kunde vara en lösning även för , som skulle behöva en väl fungerande gatupolis. Trafikförhållandena i är mycket besvärliga. Det mesta tyder på att det blir allt sämre med trafikmoralen. Körning mot rött ljus, allvarliga hastighetsöverträdelser och allmän buskörning hör till mönstret för dagen. Skall denna utveckling kunna brytas, krävs väsentligt utbyggd övervakning. Polisen har orimligt små resurser när det gäller trafikövervakningen. På papperet finns ca 100 polistjänster för trafikövervakning i hela . På grund av att denna redan från början lilla arbetsstyrka ständigt utnyttjas för andra polisuppgifter som bevakning vid statsbesök, idrottsevenemang m. m. är den i praktiken betydligt mindre. Med hela länet som arbetsfält är det lätt att förstå hur lite som blir över för trafikövervakning i - landets mest trafikbelastade tätort. bör få möjlighet att inrätta en gatupolis med uppgift att övervaka ordningen på gatorna. Huvuduppgiften bör vara trafikförhållandena, men självfallet bör den också kunna ingripa mot gatuvåld, bilstölder och annat som man stöter på i gatumiljön. Blotta närvaron av gatupoliser ute i staden borde också bidra till en allmänt lugnare situation på gator och torg. Det är förståeligt att man inom den nuvarande polisorganisationen har svårt att prioritera trafikövervakningen. På kort sikt framstår andra uppgifter som mer akuta. De orimliga trafikförhållandena och otillräckliga övervakningsinsatserna är i längden omöjliga att acceptera. Förhållandena och förutsättningarna är nu sådana att det inte räcker med att enbart rikta krav mot staten. måste skaffa sig möjlighet att vidta egna åtgärder. Ingenting tyder på att det inom nuvarande polisorganisation någonsin blir möjligt att få till stånd den väsentliga ökning av polisinsatserna för trafikövervakning som krävs. Med hänsyn till av brottslighet och omfattningen av kriminaliteten i storstaden kommer naturligtvis alltid resurserna att i första hand användas till ordinär brottsbekämpning. Gatupolisen bör bestå av "riktiga poliser med fullständig utbildning. Det krävs för att de skall kunna klara av de situationer de kan hamna i och kunna göra de ingripanden som en effektiv övervakning kräver. Också önskemålet att de skall kunna bidra till ordning på gatorna talar för detta. I första hand bör gatupolisen ägna sig åt den trafikövervakning som är försummad. Det är slutligen viktigt att understryka att den kommunala polisen helt och hållet skall vara en förstärkning till den statliga polisen. Det får alltså inte bli fråga om att minska dagens trafikpolis eller dra ner på t. ex. antalet fotpatruller. Det får förutsättas att svarar för utbildningskostnaden. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att sådana lagförslag föreläggs att det blir möjligt för att inrätta en gatupolis, . () (fp) 1987/88 Ju208