mot · GB02Ub524 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub524 om högskolans regionalpolitiska betydelse Insikten om att behöver bli rundare, att hela ska leva, att koncentrationspolitiken skapar svårartade problem såväl i de heta inflyttningsregionerna som i de bygder som avfolkas vinner allt större insteg. Alla politiska partier uttalar mer eller mindre klart att det krävs resoluta insatser för att hejda den regionala obalansen. Alla som studerar den faktiska statistiken kan iaktta, att befolkningskoncentrationen tilltar runt vårt lands utbildnings- och kunskapscentra. En större decentralisering av utbildningen skulle säkerligen vara en av de bästa regionalpolitiska insatser som regering och riksdag kunde göra för att aktivt och med gott resultat motverka den tilltagande regionala obalansen. Det är givetvis varken görligt eller rimligt att ensidigt betrakta utbildningssektorn som ett regionalpolitisk! styrmedel, men det är verkligen inte heller acceptabelt att bortse från den svårersättliga regionalpolitiska roll som utbildnings- och kunskapscentra spelar. mer än blomstrar /. Detsamma gäller , , och . Det är dessa fem städer eller områden som likt svampar suger åt sig den moderna tekniken och de näringsgrenar som odiskutabelt tillhör . Universitetens uppgift att vara forsknings- och utvecklingscentra är odiskutabel. De regionala högskolorna skall emellertid inte behöva uppfattas som konkurrenter till de stora etablerade universiteten utan som komplement till dessa. De regionala högskolorna bör kunna och kan så att säga också vara inkörsporten till de mera omfattande och forskningsinriktade studier, som enbart kan erbjudas på ett litet antal orter i vårt land. Den högre utbildningen ska vara öppen men också tillgänglig för alla, som har tillräcklig kunskap för att kunna tillgodogöra sig högskoleutbildningen. De små högskolorna kan tack vare sin närhet till de studerande fånga upp studieintresse från grupper som skulle ha utomordentligt svårt att lämna bostadsorten för att bedriva sina studier. För att motverka den sociala snedrekryteringen vid högskolan bör ett system med studielön kunna införas. Därmed kan en stor del av de kostsamma studieförseningar och studieavbrott undvikas, vilka förorsakas av en alltför ansträngd ekonomi. De mindre högskolorna har behandlats ekonomiskt styvmoderligt. Högskolestyrelserna har levt med en ständig ängslan inför varje budgetproposi tion, och det har varit svårt, på många håll, att långsiktigt planera verksamheten och att vidmakthålla den positiva atmosfär och framåtanda som bör prägla varje studieort och utbildningsanstalt. I synnerhet har det varit bekymmersamt att de regionala högskolorna erhållit så få kompletta utbildningslinjer. I årets budgetproposition tilldelas ånyo en rad högskolor anslag och linjer som dels kompenserar nedläggningar av linjer som ifrågavarande högskolor haft tidigare, dels förstärker möjligheterna att göra regionalpolitiska insatser. Det är således tilltalande att såväl som nu kommer att få högskoleutbildning. Alla högskolor kan dessvärre inte notera några nämnvärt utökade anslag och därmed inhösta den positiva stämning som en utvidgning av verksamheten i regel ger och detta kommer att hämma regional utveckling. som är utomordentligt starkt beroende av omvärlden, måste framsynt kunna konkurrera på exportmarknaden. Detta kräver att utbildningssektorn ständigt vaket inmutar nya kunskapsområden och anpassar och fördjupar utbildningen. efterfrågas ivrigt arbetskraft med gedigna och specialinriktade tekniska kunskaper. Därför borde flera orter erhålla en bred teknikerutbildning. är en sådan ort. Det är emellertid att hålla sig med en för snäv verklighetsbild att tro att den hårdnande internationella konkurrensen skall mötas enbart med tekniker- och ingenjörsutbildning. Vi behöver bättre än lära oss förstå andra länders livsstil, kulturmönster, mentalitet och sätt att leva och värdera. Självfallet måste vi också kunna kommunicera med andra folk rent språkligt för att vi från vårt lilla språkområde skall kunna konkurrera på lika villkor. En grundförutsättning för att svensk ungdom skall ha meningsfulla och produktiva arbetsuppgifter i morgondagens är således att ungdomarna motiveras till och får möjligheter att skaffa sig en gedigen och tidsenlig kunskap och utbildning. Det behöver inte vara en hemlighet för någon att den ungdom i som går arbetslös är den outbildade ungdomen. Det är också allmänt omtalat att den snabba utvecklingen med datorer och robotar mer kommer att sortera bort monotona och tunga arbetsuppgifter, men sannolikt erbjuda kvalificerade arbetsuppgifter i stället. Det är angeläget att med kraft understryka att ett lands skolväsen och utbildningssektor måste byggas målmedvetet och långsiktigt. Samhällets ökade behov av fort- och vidareutbildning över huvd taget kommer att vara stort. Det krävs därvid närhet till utbildningsinstitutionen. En stor del av den efterfrågade vidareutbildningen kommer med all sannolikhet att ske genom s. k. uppdragsutbildning. För att kunna skräddarsy den önskade uppdragsutbildningen krävs den kunskap som närheten till regionen ger. Dessutom måste samordning och ett väl planerat utnyttjande av samtliga utbildningsresurser inom regionen ske. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildningssektorns regional- och arbetsmarknadspolitiska betydelse.