mot · GB02A493 · 1988-01-26 00:00:00 — 1987/88 :A493 av () om regionalpolitiska åtgärder för att lösa problem är ett län i kris. Inget län kan uppvisa en så stor befolkningsminskning. Länet har tappat 7000 invånare, vilket motsvarar 2,av befolkningen, men som i realiteten är av betydligt allvarligare slag än vad procentsatsen utvisar, eftersom minskningen i hög grad gäller personer . Åldersstrukturen blir allt ogynnsammare . Flera mindre samhällen i länets inland har inte längre ett befolkningsunderlag som motiverar apotek, postkontor och försäkringskassa. De som bor kvar i inlandet får en i jämförelse med tätortsbon högre kostnad för att få tillgång till samma samhällsservice. Skatteunderlaget sviktar och kommunalskatterna stiger. ligger skatterna högre än i flera av våra tätortskommuner. Svårigheterna att rekrytera läkare och annan sjukvårdspersonal till inlandskommunerna förstärks, trots att fantasin är stor, när det gäller att finna ersättningsformer, som kan ligga inom ramen för vårt invecklade och arbetsfientliga skattesystem. Kustregionen och speciellt och , som länge fungerat som buffertar för avfolkningen i länets inland, kan inte erbjuda arbete i tillräcklig utsträckning. Regeringen har inte tagit läns utsatta läge på riktigt allvar. Trots att regeringen har en företrädare från länet har den varit ytterst kallsinnig till regionalpolitiska insatser. som den socialdemokratiska regeringen suttit vid makten, har i stort sett ingenting gjorts för länet. Däremot har miljarder satsats i Malmö- och /Uddevalla-regionerna, som lider brist på både arbetskraft och bostäder. Kännetecknet för socialdemokratisk regionalpolitik har just varit satsningar i storstadsregionerna antingen genom aktiva åtgärder som i och eller genom att passivt åse utvecklingen i . Det behöver är en i vedertagen mening riktig regionalpolitik riktad mot de län och regioner, som liksom är i behov av hjälp. Enligt min mening bör med hänsyn till situationen i besluta uppdra åt regeringen att inom ramen för den regionalpolitiska utredningen snabbutreda länets behov och under detta år till återkomma med förslag till åtgärder. Det svenska inrikesflyget Mot. Utvecklingen av det svenska inrikesflyget som i stort sett bara består av A493 Linjeflyg och SAS och som i princip har monopol på samtliga linjekoncessioner - utnyttjade som inte utnyttjade - har lett till att blivit samlingspunkten för all flygtrafik i . Det finns ytterst få möjligheter att från en plats i flyga till en annan utan att byta plan i . Den svenska koncessionsfilosofin har lagt hinder i vägen för en spontan utveckling av tvärförbindelser. Det är beklagligt, att regeringen i sin avlämnade trafikpolitiska proposition föreslår, att Linjeflyg och SAS även fortsättningsvis skall bibehålla sin prioriterade ställning. Den starka knytningen till av inrikesflyget har fört med sig, att företag och organisationer, som tidigare haft behov av att ha för i nu med fördel bedriver denna verksamhet från sina storstadskontor. Detta har inneburit, att en lång rad filialer med några tiotal anställda avvecklats . Givetvis har denna utveckling kunnat fortgå utan uppmärksamhet från massmedias sida just beroende på att det gällt så små enheter. Men sammantaget rör det sig om många människor, som med sina familjer flyttat från länet. På den lokala arbetsmarknaden har det kunnat märkas, genom att urvalet av arbetsuppgifter krympt och möjligheterna till en lokal rörlighet och karriär minskat. Enligt min mening bör därför begära, att regeringen lägger fram förslag som undanröjer det företräde till linjekoncessioner, som Linjeflyg och SAS nu har. En ökad konkurrens kan bidra till en ökad linjetäthet. Inte minst kan antalet tvärförbindelser, som i dagens situation har svårt att bli lönsamma, ha en bättre framtid att emotse. En majoritet av det svenska folket förordade vid folkomröstning att kärnkraften skulle finnas kvar, så länge den uppfyller hårt uppställda säkerhetskrav. Trots detta har en majoritet i - alltså i strid mot folkomröstningen beslutat att avvecklingen skall vara avslutad . Den socialdemokratiska regeringen har med stöd av och vpk beslutat, att avvecklingen skall starta . Detta får till följd att elpriserna kommer att stiga. Ett bortfall av två kärnkraftsreaktorer innebär ett så stort bortfall av elström, att konsumenterna - industrier såväl som enskilda - kommer att tvingas dra ned på sin förbrukning av el. Detta kan effektivast åstadkommas med högre priser. har liksom en rad statliga utredningar kommit fram till att vi har att förvänta oss prishöjningar på . har en lång rad elintensiva industrier, som kommer att drabbas av svåra ekonomiska och därmed sysselsättningsmässiga problem. Investeringsverksamheten kommer att gå ned. har till och med uttryckt oro för en nedläggning av verksamheten. Samtliga kommuner i utom kommer industriellt att påverkas av dessa elprishöjningar. En förtida avveckling av den svenska kärnkraften - som i sig är en unik företeelse i världen - måste med all kraft motarbetas. Den svenska Mot. måste avslå en sådan begäran från regeringens sida. minst därför att de generellt svaga regionerna i landet har den största andelen elintensiv industriproduktion och därför att vi häruppe i de norrländska länen har ett strängare klimat, som leder till en i jämförelse med södra delarna av landet högre förbrukning av el för olika ändamål. Högre avkastningskrav för måste avvisas Sorn ett led i avvecklingen av kärnkraften tänker regeringen föreslå att skärpa statens avkastningskrav på . , som är marknadsledande, sätter i princip priserna på den svenska elmarknaden. Ett högre avkastningskrav får därför till följd, att de högre elpriser, som kommer att tillämpa, även kommer att accepteras av övriga elproducenter. Högre avkastningskrav innebär en form av statlig beskattning av de norrländska vattenkraftstillgångarna. Statskassan kommer att ta hand om de medel som skulle stanna i de norrländska kommunernas och konsumenternas plånböcker. Enligt min mening måste därför avvisa regeringens förslag till höjning av avkastningskrav. Brandskattning av norrländska vattenkraftstillgångar Huvuddelen av svensk vattenkraft produceras i de norrländska inlandskommunerna, som har svåra ekonomiska problem och vanligtvis de högsta kommunalskatterna. Det har blivit så att dessa kommuner endast har haft ekonomisk glädje av sina naturtillgångar. Under den mycket långa driftstid som följer har de i princip ingen inkomst alls från sin vattenkraft. har vattenkraften drabbats av energiskatt som endast tillfaller staten. Den tidigare kommunalskatten för juridiska personer inbringade pengar liksom fastighetsskatten. Men denna beskattningsrätt har fråntagits kommunerna. Det är rimligt, att de kommuner som inom sina gränser hyser vattenkraftsanläggningar skall ha viss del av de inkomster, som dessa verk genererar. Denna inkomst bör därvid fördelas så att den tillfaller kommuninvånarna och företagen i form av betydligt lägre eltaxor. Det blir härigenom billigare att bo i dessa kommuner som det kommer att underlätta lokaliseringar av industriell verksamhet, som är beroende av billig el. bör därför av regeringen begära förslag som innebär en återbäring av viss del av inkomsterna från vattenkraftsproduktion till de kommuner som inom sina gränser har vattenkraft i enlighet med de tankegångar som redovisas ovan. Regeringen föreslår i sin avgivna trafikpolitiska proposition, att bensinpriset skall höjas med per liter och att kilometerbeskattningen skall anpassas till denna höjning. Skattehöjningarna skall användas för att 3 finansiera statens järnvägars omstrukturering. Förslaget är ett hårt slag mot dem som har långa avstånd mellan bostad och A493 arbete och mellan bostad och samhällelig service. Den av regeringen föreslagna kompensationen genom en sänkning av fordonsskatten är inte tillräcklig. Principen att beskatta ett fortskaffningsmedel för att utveckla ett annat är svår att förstå och acceptera i de delar av , som inte har annat att välja på än bil och buss. Skattehöjningen drabbar också transporterna av varor till och från våra norrländska industrier. Skogsindustrins råvaruförsäljning kommer att fördyras med åtskilliga tiotal miljoner, vilket i sin tur kommer att framtvinga ännu hårdare rationaliseringar och neddragningar av antalet arbetstillfällen. För oss i liksom för övriga norrlandslän är en hårdare beskattning av bilar och bussar oacceptabel. Regeringens förslag måste därför med kraft avvisas. Överföring av ansvaret för järnvägar till länstrafikhuvudmannen är ansvarslöst I sin trafikpolitiska proposition föreslår regeringen att vissa järnvägars persontrafik och även framtida investeringar skall ansvarsmässigt överföras till länstrafikhuvudmannen och till . I berörs järnvägen mellan och och mellan och . Enligt min mening är det politiska dimridåer, som regeringen lägger ut. Man vill undandra sig ansvaret för de järnvägar, som har en otillfredsställande lönsamhet och som bedöms ha små chanser att kunna utvecklas genom att överlåta dem på de län, i vilka järnvägsavsnitten finns. Det är ganska givet, att statsmakten därmed också räknar med att kunna undandra sig de ekonomiska belastningar som en avveckling eller fortsatt drift i egen regi skulle innebära. Regeringens förslag står enligt min mening i strid med det solidariska ansvar, som vi skall känna för våra kommunikationsleder. Dessutom drabbar det i särskilt hög grad de regioner i landet, som har det svårast. kan inte stillatigande acceptera det avtal som träffats mellan regering och landstingsförbund. Tillsammans med regeringen måste företrädare för länet sätta sig ned och på ett realistiskt sätt bedöma om de i länet berörda järnvägssträckorna har någon framtid och i så fall räkna fram vilka kostnader som följer med en fortsatt drift. Dessa kostnader måste därefter ställas emot andra lönsamma och motiverade satsningar på vägar, flyg etc. Ett underdånigt mottagande av icke lönsamma järnvägar sockrat med ett visst statligt bidrag kan vara ett mycket dyrare och sämre förslag än pengar för alternativa satsningar på andra områden. bör därför avvisa regeringens förslag att till länstrafikhuvudmannen överföra skötsel och ekonomiskt ansvar för de järnvägsavsnitt, som inte tillhör stamnätet. Ny sträckning av genom Det är en angelägen uppgift att höja upp riksvägnätet i till hög europastandard. lider den drygt 50-åriga bron över älven vid av allvarliga axel- och boggitrycksrestriktioner. är en flaskhals på . Vidare är av norr om i dåligt A493 Vägen är smal och kurvig och är upphov till olyckor. i har tagit fram en alternativ sträckning av över sundet vid . Den skulle förkorta E4 med och göra mera åtkomlig för resenärerna på . Den omdiskuterade färjeförbindelsen kan därmed ersättas av en bro. behöver en kraftfull arbetsmarknadspolitisk insats. Den nya sträckningen skulle ge många i arbete. skulle den vara en injektion för de många ägare av lastbilar och vägmaskiner, som har stora sysselsättningsproblem. Enligt min mening bör regeringen snabbehandla detta E4-projekt och avsätta en del av sina arbetsmarknadspolitiska anslag för projektering och byggnation. verksamhet i bör utvecklas och det nya kustbevakningsverket förläggas till Tulldirektionen för med undantag för är lokaliserad till . Regeringen föreslår i sin budgetproposition, att skall tillföras en datacentral för behandling av sina export- och importuppgifter. I en särskild motion har jag föreslagit att denna tulldatacentral skall förläggas till och inte till som regeringen föreslår. Skälen för detta har jag närmare utvecklat i den motionen. Vad gäller har regeringen beslutat att bryta ut denna verksamhet från och inrätta ett självständigt kustbevakningsverk. Regeringen har inte ännu tagit ställning till lokaliseringsort. I finns därutöver Marinkommando Nord och radio för sjöfarten. Det är därför mycket starka skäl som talar för att de operativa kustbevakningsresurserna för även i fortsättningen får vara kvar i . är en hårt drabbad stad, som behöver allt det stöd den kan få. Inte minst för att förstärka underlaget för det sjukhus, som den socialdemokratiska majoriteten i nu försöker att bit för bit lägga ned. bör därför besluta, att datacentral förlägges till och kustbevakningsverket med vissa operativa bevakningsresurser för till . Militär verksamhet måste förstärkas i första hand i 1 en särskild motion har jag yrkat att en av initierad insamling av pengar skall äga rum, som gör det möjligt för att bygga upp ytterligare en ubåtsskyddsflottilj, med uppgift att stationerad i i anslutning till Marinkommando Nord skydda den långa norrländska kusten från besök av främmande ubåtar. Vidare måste den försvarsuppgörelse som föregående år träffades mellan regering och på få till följd att ytterligare fredsförband läggs ned. Stora insatser måste göras för att inte skall Kustartilleriet fanns med i diskussionerna, när det Mot. sedan gick en våg av nedläggningar av förband i . ett strategiskt utsatt läge och behöver därför minst de förband de har . bör därför som sin mening ge till känna, vad som ovan sagts om de militära förbanden i . Utbildning och forskning vid länets högskola bör utvecklas har ibland diskuterats behovet av ytterligare en journalisthögskola. Denna bör med fördel kunna knytas till den informationsutbildning, som bedrivs i . En journalistutbildning i kommer tveklöst att underlätta rekryteringen av journalister till tidningarna i och även genom sin lokalisering bidra till en ökad förståelse för speciella problem hos en betydelsefull yrkeskår. Regionalpolitiska anslag bör omfördelas, så att dessa kan bidra till att tillföra länets högskola den forskarkompetens som är önskvärd och motiverad. Ett intensifierat arbete från regeringens sida är önskvärt för att den skisserade industrihögskolan skall kunna förverkligas och utgöra den resurs för näringslivet, som avses med den. Nedläggningen av får inte förverkligas En nedläggning av , som den socialdemokratiska majoriteten i planerar att göra, måste avvisas. Sjukhuset är en av grundvalarna för en fortsatt utveckling av de skilda verksamheter av industriell och samhälleligt slag som finns i . En nedläggning skulle leda till en utarmning av arbetsmarknaden och försvåra en rekrytering av kvalificerad personal. Det måste därför för regeringen inom ramen för dess regionalpolitiska ansvar upplevas som naturligt att undersöka förutsättningarna att komplettera sjukhuset med annan specialvård, som gör det möjligt att driva sjukhuset vidare. Reglerna för regionalpolitisk! stöd bör också ändras så, att det blir möjligt för företag eller privatpersoner, att i privat regi bedriva sjukvård vid . bör ge regeringen till känna vad som ovan nämnts om . Länets vägnät håller en i jämförelse med många andra län låg standard. är åtskilliga vägsträckor avstängda för tung trafik. Flera broar är svaga och utgör allvarliga flaskhalsar för den tunga fordonstrafik som bl. a. den västernorrländska skogsindustrin är beroende av. Den västernorrländska industrin är beroende av ett väl fungerande vägnät. Anslagen har inte varit tillräckliga för att underhålla vägnätet. Det finns stora eftersläpande behov att tillgodose. En omprioritering av regeringens anslag för investeringar och underhåll av vägar till förmån för är angelägen. Enligt min mening bör därför ge regeringen till känna, att en Mot. omfördelning av befintliga väganslag enligt vad som ovan nämnts bör ske. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att begär att regeringen inom ramen för den regionalpolitiska utredningen snabbutreder läns behov av regionalpolitiska åtgärder och redovisar dessa för , [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om linjekoncessioner för det svenska inrikesflyget,1 ] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kärnkraftsavvecklingen,2] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avkastningskrav,2! [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beskattning av de norrländska vattenkraftstillgångarna,2] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om höjning av bensinskatt och kilometerskatt,1] [att avslår regeringens förslag att till länstrafikhuvudmannen överföra vissa järnvägssträckor,1] 2. att begär att regeringen snabbutreder och omprioriterar de arbetsmarknadspolitiska anslagen så att E4 i kan upprustas , [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förstärkning av försvaret i med ett utbåtsskyddsförband ,4] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildning och forskning vid /,5] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om , 6] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om väganslag för upprustning av vägnätet i län1]. 1987/88 :T228 1987/88:N452 1987/88:Sk580 1987/88 :Fö43() 1987/88 :Ub740 1987/88 :So507