mot · GB02U412 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :U412 om den svenska vapenexporten Vapenexporten har förändrat Sverige-bilden Den svenska vapenexporten till har varit till stor skada för internationella anseende. Relationerna till har påverkats negativt framför allt av de flagrant brutna löftena om att inga mellanhänder skulle förekomma vid affärens genomförande. Svensk vapenexport har i praktiken även skadat det s. k. sexnationsinitiativet genom insinuationer, inte minst i utländsk press, att detta ansedda forum för internationell nedrustning och utveckling, även varit en marknadsplats för vapenaffärer med tredje världen. Även förre krigsmaterielinspektören tragiska död har väckt stor uppmärksamhet i utländska massmedia. Alla dessa händelser kopplas till den svenska vapenexporten och har på ett olyckligt sätt förändrat bilden av utomlands. Begränsa vapenexporten till och de alliansfria staterna För att bibehålla och stärka trovärdigheten i internationella nedrustningssträvanden bör den svenska vapenexporten enligt kds uppfattning i första hand begränsas till de nordiska och alliansfria staterna med sikte på en total avveckling. Gällande förutsättningar för svensk vapenexport Svensk säkerhetspolitik grundas i viss utsträckning på vår egen industris förmåga att utveckla och tillverka vapen till det egna militära försvaret. Tanken är att inte skall bli så beroende av utländska leverantörer att detta kan utnyttjas för påtryckningar eller så att i en krissituation ställs utan viktig materiel. försvarskommitté har också framhållit i sitt betänkande - Svensk säkerhetspolitik inför 90-talet - att en inhemsk försvarsindustri med både utvecklings- och produktionskapacitet underlättar möjligheten att uppnå dessa mål, som vi kan välja materiel som är särskilt anpassad efter vår miljö och vårt värnpliktssystem. Ett uppenbart problem är att kostnaderna blir mycket höga för att upprätthålla en tillräcklig kapacitet inom den svenska förvarsindustrin. Exporten av vapen motiveras med att den bidrar till kostnadstäckningen som den ger möjlighet att av beredskapsskäl hålla en viss överkapacitet i den svenska försvarsindustrin. Vapenexporten kringgärdas av regler som skärpts alltmer ge- Mot. nom beslut av . Svensk vapenexport är i princip förbjuden, men U412 regeringen medger dispenser i enlighet med de riktlinjer som antagit. De innebär i korthet att exporttillstånd inte bör beviljas till: Stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat. Stat som är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt. Stat som har inre väpnade oroligheter. Stat som kan antas använda materielen för att undertrycka mänskliga rättigheter. De nu gällande reglerna trädde i kraft efter en parlamentarisk utredning, som resulterade i ett antal skärpningar. 1984 inrättades ett särskilt tekniskt-vetenskapligt råd hos krigsmaterielinspektionen i frågor som gäller gränsdragning mellan civil och militär materiel. 1985 byggdes kontroller över krigsmaterielexporten ut ytterligare, bl. a. genom förstärkning av krigsmaterielinspektionen. började den rådgivande sin verksamhet. Denna nämnd var regeringens svar på kritik som riktats mot konsekvenserna av den svenska vapenexporten. har nämndens existens inte i mätbar grad minskat de kontroversiella inslagen i svensk vapenexport. Nämnden lär ha hållit nio sammanträden . Det framgår inte av regeringens skrivelse till med redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten , som är den senast tillgängliga, om nämnden eller någon av dess 6 ledamöter haft något att invända mot export av krigsmateriel. De åtgärder som beslutade om 1984 på grundval av propositionen (1984/85:82) om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport har med andra ord varit föga ändamålsenliga. När det gäller risken för vidareexport krävs det att alla utländska köpare av svenska vapensystem, ammunition och reservdelar, visar upp slutförbrukarintyg och fr. o. m. krävs också att all försäljning av krut och sprängämnen för militärt bruk uppfyller detta krav. I ett längre perspektiv bör svensk vapenexport avvecklas Den svenska vapenexporten utgör ett stort moraliskt dilemma i internationella relationer. Exporten av krigsmateriel kommer i konflikt med de säkerhetspolitiska målen avspänning, nedrustning och utveckling. Kds beslutade redan vid sitt riksting 1980 att verka för att svensk vapenexport avvecklas för att skapa en större samstämmighet mellan alla de svenska säkerhetspolitiska målsättningarna. För att bibehålla och stärka trovärdigheten i internationella nedrustningssträvanden anser kds att den svenska vapenexporten i första hand skall begränsas till och de alliansfria staterna med sikte på en total avveckling. 1977 var värdet av den svenska vapenexporten 695,4 miljoner. 1985 hade den i löpande priser stigit till 2 137 milj. kr. för att 1986 öka till 3 243 miljoner enligt krigsmaterielinspektionens statistik. Exporten av svensk krigsmateriel ökade alltså . Storleken på krigsmaterielexporten styrs även av definitionen av begreppet. Vad som räknas om krigsmateriel anges i en förteckning som ändras successivt. Ett stort antal militära produkter räknas inte som krigsmateriel, därför att de också kan ha civil användning. Hit räknas t. ex. obestyckade vapenplattformar (flygplan, fartyg och bandvagnar), viss radar-, radio- och kommunikationsutrustning, fartygsmotorer, transportfordon m. m. Även denna kategori materiel kan förorsaka betydande politiska problem. Det torde de av levererade snabbgående kanonbåtarna i vara ett exempel på. Den ovan redovisade krigsmaterielexporten är alltså baserad på en relativt snäv definition. , forskare vid internationella fredsforskningsinstitut (), hävdar att siffran torde behöva fördubblas för att komma upp i en rimlig totalsiffra för den samlade militära exporten från av vapen, vapenrelaterad utrustning, kurser och utbildningsprogram avsedda för främmande lands väpnade styrkor. Ett moraliskt problem är att av vapenexporten går till tredje världen. I utredningen om samband mellan nedrustning och utveckling (SOU 1985:43) framhålls sambandet mellan utvecklingsländernas vapenimport och en försenad ekonomisk och social utveckling. Vapenexport till svenska biståndsländer i tredje världen framstår mot bakgrund av utredningens resultat som motsägelsefull och i strid med den svenska biståndspolitikens målsättning. Det mest uppenbara exemplet på denna inkonsekvens mot de svenska biståndsmålen visar sig när regeringen beviljar exportlicens för kanoner till till ett värde av ca och dessutom beviljar statliga exportkreditgarantier som av anslagits för garantigivning vid export av betydelse för ekonomiska utveckling. Denna åtgärd får en närmast cynisk innebörd i ljuset av den ovan nämnda utredningen om sambandet mellan utvecklingsländernas vapenimport och en försenad ekonomisk och social utveckling. Besluten harmonierar synnerligen dåligt med den svenska biståndspolitikens huvudmålsättningar, bl. a. resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning. är huvudmottagarland för bistånd i . Resursöverföringen går numera i en överväldigande omfattning från och till . Det är alltså helt oacceptabelt att regeringen låtit exportkreditnämnden garantera vapenexportföretaget mångmiljardorder till via nämndens garantigivning vid export av betydelse för uländernas ekonomiska utveckling. Det finns anledning att ifrågsätta om budgetpropositionens förslag att u-landskriteriet i det s. k. S/U-systemet avskaffas är ägnat att underlätta ytterligare svensk vapenexport till . Av totalt 70 miljarder i form av statsgaranti för exportkrediter, reserveras nu 32 miljarder för garantigivning vid särskilt samhällsintresse. Stärk efterlevnaden av gällande regler För att stärka förtroendet för såväl säkerhetspolitikens stabilitet, som förtroendet för riktlinjer för vapenexporten, måste en striktare efterlevnad av gällande bestämmelser uppnås. tillkallade regeringen en särskild utredare - landshövdingen i , - med uppgift att företa en kartläggning och genomgång av den svenska försvarsindustrins verksamhet i utlandet. Meningen var att utifrån utredningens resultat föreslå åtgärder som behövs för att styra utvecklingen så att riktlinjer för vapenexporten efterlevs. Betänkandet är nu ute på remiss. Utöver denna remissverksamhet har en referensgrupp tillsatts med uppdrag att ta fram förslag om en utbyggd tullkontroll över krigsmaterielexporten och ytterligare en särskild ensamutredare, ambassadör , har tillsatts för att göra en administrativ översyn och utvärdering av krigsmaterielinspektionens verksamhet. bör starkt uppmana regeringen att efter inhämtandet av ovan nämnda utredningar organisera kontrollen på ett sådant sätt att reglerna för vapenexporten efterlevs. Allt talar för att en av de få vägarna till en inriktning av vapenexporten som kan få etisk acceptans i och utanför är att begränsa kretsen av godkända exportländer till och de alliansfria staterna. måste full klarhet bringas i de nu konstaterade och misstänkta brotten mot vapenexportreglerna. säljning till svenska biståndsländer i tredje världen kan inte vara ett särskilt samhällsintresse. Trots de ovan nämnda strikta regler som gäller för svensk vapenexport har visat ett flertal exempel på att svenska vapen använts i klar stid med bestämmelserna. har misstankar utretts av polisoch tullmyndigheter. åtalade åklagaren två personer, varav en i ledande ställning vid för bl. a. grov varusmuggling avseende krut och sprängämnen. Regeringens exportlicenser för krigsmateriel och vapenleveranserna till torde dessutom stå i klar strid med gällande lag och riktlinjer för vapenexport och måste enligt kds uppfattning upphöra. Målsättningen måste vara att den svenska vapenexporten i ett längre perspektiv avvecklas för att minska motsättningarna mellan de olika svenska säkerhetspolitiska målsättningarna och att de åtgärder som föreslås i utredningen om samband mellan nedrustning och utveckling genomförs. Detta måste självfallet ske på ett sådant sätt att sysselsättningen i och andra orter som är starkt beroende av krigsmaterielindustrin upprätthålls och utvecklas. Regeringen bör få uppdrag att utarbeta en avvecklingsplan för den svenska vapenexporten där de nu gällande säkerhetspolitiska målsättningarna beaktas samt att kostnadsberäkna avvecklingen. Med anledning av vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till en avvecklingsplan för den svenska vapenexporten i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att i avvaktan på en avvecklingsplan, hos regeringen begär förslag till sådana ändringar av den lagstiftning och de regler som gäller för krigsmaterielexporten att sådan export endast tillåts till de nordiska staterna och andra alliansfria stater, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om efterlevnaden av gällande riktlinjer för export av krigsmateriel.