mot · GB02Sk837 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sk837 av m. fl. om strategier för aktiv alkoholpolitik inför 1990-talet Målet för svensk alkoholpolitik är att minska den för höga alkoholkonsumtionen. Detta har av och regeringen preciserats så att totalkonsumtionen skall sänkas . Målsättningen har sin grund i , , hälsopolitiska rekommendation. Om målet skall kunna nås måste alla ta sitt ansvar. Ett särskilt ansvar för samhällets alkoholpolitik har socialdempartementet och . Folkrörelserna har genom sina insatser visat sin vilja att delta i detta arbete. har i sin prioritering av arbetet för lyft fram alkoholbruket som en viktig orsak till medborgarnas ohälsa. Man avser att särskilt arbeta med informationsinsatser mot alkoholbruket. Det alkoholpolitiska arbetet måste i första hand ske inom fyra sektorer: alkoholpolitiska åtgärder i syfte att påskynda nedgången i alkoholkonsumtionen, organiserandet av ett särskilt kansli som en arbetsenhet åt alkohol- och - , särskilda insatser som syftar till att tidigt upptäcka begynnande alkoholmissbruk samt åtgärder innan missbruket resulterat i arbetslöshet, skilsmässor och andra på alkoholmissbruk traditionella följder, ett markant ökat stöd till folkrörelser och frivilligorganisationer som vill arbeta med förebyggande insatser. Motiven för denna inriktning kan kortfattat beskrivas så här: Begränsning av alkoholbruket är på samhällsekonomiskt mycket förnuftigt. Beräkningar har visat att samhällets kostnader för alkoholen är ca 70 milj. kr. En solidarisk välfärdsstat måste också ha en solidarisk alkoholpolitik. Ingen är i detta perspektiv betjänt av en tillåtande, alkoholliberal politik. och regeringens mål att sänka konsumtionen kräver verkliga insatser för att framstå som trovärdigt. Priset på alkoholdrycker måste fortlöpande höjas i en takt som ligger högre än den allmänna prisutvecklingen. Justeringar av priset bör helst ske varje kvartal. Senaste höjningen skedd , varför det är påkallat med en ny justering; särskilt behöver starkölspriserna höjas. Regeringen måste till ansvariga myndigheter markera att den lagstiftning som reglerar serveringstillstånden för alkohol har en restriktiv inriktning i enlighet med beslut. Den nuvarande snabba etableringen av restauranger utan restaurangmässighet stoppas. Nyetableringen av restauranger präglas av att: restaurangnäringen i stigande omfattning baserar sin ekonomi på alkoholservering, ett antal restauranger etableras utan fullvärdigt matutbud, inredning utformas för att särskilt locka unga människor. Vissa restauranger har möjlighet att ta emot avsevärt fler stående än sittande gäster. Det är inte förenligt med svensk restaurangsed. Allvaret i den nuvarande utvecklingen av alkoholserveringen inom restaurangverksamheten markeras av att alkoholserveringen ökade ; starkölet ökade undersamma period med . Det är starka ekonomiska krafter som verkar inom restaurangbranschen de samlade redovisade entréavgifterna uppgår till ca 400 milj. kr. och starkölet omsätter . Svenska bryggareföreningens aktion i syfte att åstadkomma en ny skatteklass för mellanöl måste avfärdas som enbart ett försök att öka försäljningen. Minnena och erfarenheterna från mellanölsperioden är tillräckligt avskräckande. Flera restaurangidkare har på eget initiativ åldersbegränsat serveringen på sitt näringsställe till ; i vissa fall ännu högre. Detta är ett uttryck för att också de - i likhet med - uppmärksammat de allvarliga risker som finns när stora grupper 18-20-åringar på restaurang grundlägger alkoholvanor. Lagstiftningens intentioner om att alkoholservering på restaurang inte skall vända sig till ungdomar har inte trovärdighet ; därför krävs en åldershöjning. Regeringen bör föreslå en sådan ändring av åldersgränsen. Behovet av drogfria, alternativa ungdomsställen är stort. Resurser bör därför ställas till förfogande för att ordna sådana alkoholfria nöjeslokaler. Det kan ske genom ungdomsförbunden. Våra gårdar och bygdegårdsrörelsen. Det av regeringen tillsatta alkohol- och , vilket sorterar under , bör ges ytterligare resurser. bör dess uppgift preciseras. Ett särskilt inrättat kansli skulle förstärka rådets möjligheter avsevärt och ge möjligheter att fullfölja rådets intentioner att tillsammans med folkrörelserna utveckla ett förebyggande arbete som också syftar till tidig upptäckt av begynnande problem. Erfarenheter som finns hos för opinion mot alkohol och narkotika bör tas till vara i det fortsatta arbetet med centrala kampanjer. Kansliets uppgift blir också att föreslå olika initiativ i alkohol- och narkotikapolitiska frågor. Bemanningen på kansliet bör hållas låg och vid större aktiviteter bör särskilda projektorganisationer skapas. Av både ekonomiska och humanitära skäl håller vården av de alkoholskadade på att förändras. Företag och offentliga arbetsplatser har börjat att skapa en arbetsplatsens program i alkoholfrågor; man arbetar partsammansatt med att utforma dessa program. Redan på arbetsplatsen tar man ett vårdansvar och på många arbetsplatser fungerar en bra kamratstödjande aktivitet. Det är verkligen viktigt att tillföra detta arbete rejäla resurser. Insatserna inom arbetslivet kan sägas ligga mellan det direkta förebyggande arbetet (primär prevention) och missbruksvården (tertiär prevention) och då kallas sekundär prevention. Enligt nu föreliggande förslag till statsbudget skall statsbidrag till missbruksvården lämnas med 810 000 000 milj. kr. Bidraget till information och stöd till organisationslivet föreslås bli drygt 52 milj. kr., vilket inkluderar både CAN och drogupplysningsverksamhet. Då behovet av medel till sekundärpreventionen, den tidiga upptäckten, ökat bör medel avsättas för detta. På bör medel kunna flyttas från vård till arbetet med tidig upptäckt, då resultatet av tidiga insatser bör komma att avspegla sig i minskat vårdbehov inom . I samband med att regeringen träffar avtal med om bidrag till missbruksvården bör denna fråga uppmärksammas. gällande avtal upphör 1989. bör fördela medel som kan ställas till förfogande för detta arbete i första hand till arbetsmarknadens organisationer och . Folkrörelsernas intresse för att arbeta med alkohol- och narkotikaförebyggande arbete är mycket stort. Det framgår bl. a. av att de i 218 ansökningar varav 104 från organisationer - sökte sammanlagt 76 milj. kr. Att fördela hade 10 275 000 milj. kr., varav 3,6 milj. kr. var avdelade för arbetslivet (sekundär prevention). Behovet av insatser av förebyggande karaktär är stort, intresset från organisationer och andra att arbeta med detta är stort, men de ekonomiska resurserna otillräckliga. Det är därför angeläget att öka resurserna för denna verksamhet. Risk föreligger annars för att detta frivilliga folkrörelsearbete annars avstannar, vilket skulle vara en allvarlig förlust för samhället. Konkreta alkoholpolitiska åtgärder måste vidtas för att målet om 25 procents konsumtionsminskning skall kunna nås. Samhället förfogar nu över alkoholpolitiska instrument som gör att omfattningen av de framtida alkoholskadorna kan bestämmas. Ett särskilt kansli för verksamhet skulle avsevärt öka slagkraften i arbetet. Medel bör kunna förföras från den traditionella missbruksvården till en offensiv satsning på tidig upptäckt av drogproblem inom arbetslivet. Stödet till folkrörelsernas drogförebyggande arbete måste förstärkas genom att anslag utökas . Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att nå målet att minska alkoholkonsumtionen . () () () ()