mot · GB02Jo793 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo793 av m. fl. (s) om öppna landskap Effektivisering och rationalisering inom det svenska jordbruket har inneburit att många jordbruksenheter främst i skogsbygderna slagits ut. Följden har på många ställen blivit igenbuskning. Även plantering av skog förekommer. Denna utveckling går förmodligen inte att stoppa men den måste vara möjlig att begränsa. Om inget radikalt görs kan man befara att denna för landskapsbilden mycket negativa utveckling förmodligen fortsätter både på flera ställen och i ökad takt. I skogslänen är landskapsbilden snabbt på väg att förändras. a. norra , liksom i Siljansområdet, pågår en hotande igenbuskning. Det som gör detta speciellt allvarligt är att dessa områden också är landskapets mest frekventerade turistområden, vilka kan bli mindre attraktiva om det gamla vackra kulturlandskapet förändras. En orsak till denna utveckling är att medelåldern på brukarna i skogsbygderna är mycket hög. En annan orsak är att vi har överproduktion av de livsmedel som är lämpliga att producera på denna typ av jordbruksmark. har kvaliteten på livsmedel som produceras, på den mat vi äter kommit alltmer i blickpunkten. Denna aspekt borde också tas med när riktlinjer för framtida jordbrukspolitik dras upp. Stödregler och även lagstiftning borde ses över och ges en inriktning som innebär att landskapsbilden bevaras även . Stöd baserat på areal borde prövas i nya former och i vidgad omfattning. Andra sätt kan vara att övergå till arealbaserade miljöbidrag. Också förändringar i lagstiftningen m. m. kan vara nödvändiga. En omläggning av stödsystemet bör vara möjlig att göra utan att det leder till större kostnader. Totaleffekten kan t. o. m. bli ekonomiskt fördelaktig. hamnar större delen av stödpengarna på de bästa gårdarna och leder till å ena sidan koncentration och överproduktion, å andra sidan till igenväxning och en radikalt förändrad landskapsbild som ingen önskar. All jordbruksmark i skogsbygderna kan inte bevaras men det måste vara lämpligt att bevara en för miljön viktig del. Alternativet är att även annan verksamhet, som exempelvis turism, kommer i farozonen. Det finns hos en verksamhet, () som syftar till åtgärder i odlingslandskapet. Det har pågått småskaligt . Regeringen avser att verksamheten skall fortsätta även 1988 men då inriktas till jordbruksföretag för att bevara ett urval av värdefulla ängs- och hagmarker. Detta arbete bedrivs i samråd med . Verksamheten bör enligt vår uppfattning utökas och omfatta även åtgärder i syfte att bibehålla öppna landskap för rent turistiska ändamål. Även befintliga stöd typ IKS skulle mera kunna aktiveras inom stödområdena för landskapsvårdande projekt tillsammans med jordbruk, jordägande sockenmän etc. Något måste göras nu för att återskapa framtidstron hos de människor som finns i glesbygden och hos dem som arbetar inom jordbruksnäringen. Detta är mer än en jordbrukspolitisk fråga. Småbrukaren som landskapsvårdare är både en regional- och kulturpolitisk fråga och sammanhänger också med intentionerna i . Regeringen har tillkallat en särskild regionalpolitisk utredning. När det gäller de i denna motion berörda aspekterna av glesbygdsproblemet är direktiven, enligt vår bedömning, alltför vaga. Det är angeläget att de understryks och att kommitténs arbete kommer att ägna dem tillbörlig uppmärksamhet. Detsamma kan sägas om turismen. I glesbygder kan den vara en huvudnäring eller en binäring som kombineras med annan verksamhet. Det är därför angeläget att turismen behandlas likvärdigt med de övriga sakområden som anges i kommittédirektiven. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om öppna landskapets betydelse för turistnäringens utveckling. () () () () 1987/88 Jo793 1* 1987/88.