mot · GB02So445 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :So445 av () om läkemedelsmissbruket Det terapeutiska missbruket är den form av missbruk som stundom uppkommer såsom en följd av långvarig medicinsk behandling med olika former av beroendeframkallande läkemedel. Omfattningen av läkemedelsmissbruket har alltid varit svårt att uppskatta. En av anledningarna har varit att läkemedelsmissbrukarens försörjning av läkemedel baseras på att han/hon inte identifieras som missbrukare utan i stället som bärare av just de åkommor som det beroendeframkallande läkemedlet är verksamt mot. Läkemedelsmissbrukets kännetecken är sålunda en hög vårdkonsumtion och en snabbt stigande toleransnivå mot läkemedel, vilket medför att missbrukaren tämligen blir mer eller mindre heltidssysselsatt med att skapa nya läkarkontakter. Ett annat kännetecken är att läkemedelsmissbruket som sådant skapar somatiska symtom som inte har en faktisk grund i en kroppslig defekt utan är en följd av avancerad överkonsumtion av läkemedel. Detta leder till att läkemedelsmissbrukaren snart är inne i många perioder av långtidssjukskrivning, vilket leder till förtidspension. Genom ett projekt vid som startades i samverkan mellan sjukvårdshuvudmannen och har avgiftning specifikt för läkemedelsmissbrukare kommit i gång. De vunna erfarenheterna pekar mot att läkemedelsmissbruket är långt större i omfattning och mer manifesterat hos varje patient än vad man tidigare anat. Genomgående har projektet vid S :t visat på att varje patient som kommer in för avgiftning har ett flertal läkarkontakter, som försörjer patienterna med beroendeframkallande läkemedel. Det har också visat sig att i många fall har läkarkontakterna varit medvetna om patienternas läkemedelsmissbruk men ändock medverkat till läkemedelsförsörjningen till missbrukaren. Toleransökningen har medfört att missbrukaren tvingats söka och arbeta upp nya läkarkontakter. I de extrema fallen har läkemedelskonsumtionen varit mycket hög och varje dos närmast dödlig för en vanlig person. Läkemedelsmissbruket är, som jag ovan anfört, snabbt invalidiserande beroende på den relativt snabba toleransökningen. Missbruket av läkemedel invalidiserar patienten i samma takt som hans bindning till beroendeframkallande preparat ökar. Förmågan att manipulera läkare beror i hör grad på att missbrukaren äger en djup kunskap om läkemedlets/läkemedlens verkan och uppbyggnad och därmed förmåga att framställa sina egna symtom på ett sådant sätt att läkaren reagerar med att förskriva just det läkemedel som missbrukas. Många missbrukare blir därför praktiskt taget heltidsengagerade med att försörja sig själva med beroendeframkallande farmaka. Detta förhållande är ovärdigt och kräver att åtgärder vidtas som tidigt förhindrar att terapeutiskt uppkommet missbruk kan fortsätta och leda fram till social invaliditet. Det förhållandet att, som en patient berättade, han var tvungen att ta mellan åtta och tio tunga Valium för att orka gå ner i tobaksaffären, visar hur långt nedbrytningen av individen kan tillåtas gå utan att någon funktion eller något kontrollsystem i vårdapparaten ingriper eller förhindrar att detta får ske. I arbetet med att begränsa läkemedelsmissbruket är det nödvändigt att angripa lagstiftningen omkring detaljhandeln men också att utarbeta nya system för registrering av recept på de beroendeframkallande medel som Finns uppförda på särskild förteckning av . En läkemedelsberoende patient kan som tidigare nämnts ha en mängd kontakter där behandlande läkare var för sig inte har någon vetskap om detta förhållande. Det är enligt nuvarande regler fullt möjligt för en patient att på samma apotek förete flera recept från olika läkare på tunga farmaka och få dem expedierade. Läkaren är den centrala delen i detta alltmer tilltagande samhällsproblem. Men det är inte ett uttryck för att läkare i allmänhet är nonchalanta eller omedvetna om problemet. Det är snarare så att de fungerar inom ramen för ett system där de och apoteken inte har erforderlig möjlighet att få grepp om en patient som har ett svårt läkemedelsberoende och som därför i skydd av lagstiftningen kan ha många läkarkontakter. Det Finns fall där upptäckt att en patient haft 139 olika läkarkontakter. Ingen av dessa 139 läkare har varit medveten om att patienten haft mer än en läkarkontakt. Apoteken intar den andra viktiga positionen i denna handel. Apoteken saknar möjlighet att via exempelvis ett dataregister på beroendeframkallande recept få grepp om läkemedelsmissbrukaren. Det torde förhålla sig så att om en läkare kontaktas av rörande ett recept och vid denna kontakt får uppgift om att patienten eller från annan läkare fått ut liknande dos av farmaka, han då återkallar receptet och kallar patienten till ny kontakt. Den tredje parten i överförskrivningsproblemet är , som är tillsynsmyndighet och som via behandlar läkare som överförskriver läkemedel. Av många olika skäl uppträder fall där läkare tappar kontrollen över denna verksamhet liksom journalföringen. Det är då viktigt att tämligen snabbt kan komma i kontakt med respektive läkare. En tidig kontakt kan medföra att läkaren får hjälp och stöd och att verksamheten kan återgå i normal form. I andra fall kan läkaren på grund av hög ålder eller andra omständigheter befinna sig i en situation där det kan vara nödvändigt att begränsa hans/ hennes förskrivningsrätt eller i extrema fall återkalla legitimationen. För dagen är problemet det, att denna insyn och tillsyn från är mycket komplicerad. kommer in alltför sent. Flera års överförskrivning och/eller felbehandling leder till svårt invalidiserade patienter, där rehabiliteringsarbetet blir långt och mödosamt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om möjligheten att genom databaserat register på beroendeframkallande farmaka förhindra uppkomsten av avancerat läkemedelsmissbruk i enlighet med vad som i motionen anförts.