ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Jo714 · 1988-01-15 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo714 av och () om miljön vid flygplats På sker en stor ökning av trafiken. Det för med sig miljöproblem som måste lösas om inte natur och människor som bor runt flygplatsen skall fara illa. I proposition 1987/88:50 om trafikpolitiken lägger regeringen förslag om viktiga åtgärder för att minska buller och utsläpp i luften. Dock nämns ingenting om ett annat stort miljöproblem. används mellan 500 och glykol för att avisa flygplanen. Verksamheten är nödvändig av flygsäkerhetsskäl. Avisningen görs på ramper som inte är byggda för att samla upp glykol som rinner av flygplanen. Det betyder att stora mängder glykol - enligt vissa beräkningar - hamnar i marken under och omkring . har kommunens miljö- och hälsoskyddsnämnd konstaterat kraftiga utsläpp av glykol i vattendragen omkring . visade prover att glykolen även påverkat grundvattnet. Märstaån, som rinner ut i , är så bemängd med glykol att den inte fryser ens under mycket kalla vinterperioder. Längs ån hittas också döda djur som sannolikt skadats av glykolen i vattnet. Kommunen och naturvårdsenhet har krävt en teknisk lösning av avisningen, som medger att den glykol som används och som inte blir kvar på flygplanskroppen samlas upp. Ett system med fasta avisningsplatser med anordning för uppsamling är tekniskt genomförbart och också provat på flera andra flygplatser. Det kostar dock pengar och torde dessutom betyda att flygplanen måste stå på marken mellan flygningarna. Vi menar att miljöskyddet runt och skyddet av grundvattnet måste få kosta både pengar och tid och inräknas som en kostnad och restriktion för flygverksamheten. Det är nödvändigt att luftfartsverket åläggs att lösa frågan . Naturen runt tål inte ytterligare påspädning med flera hundra ton glykol. Innevarande vinter prövas ett system för att samla upp mer av glykolen .Men också med detta system kommer hundratals ton glykol att rinna ut i marken. bör också åläggas ansvar för att en saneringsplan utarbetas och att saneringen av området sätts i gång. Utöver glykol används även urea för att hålla banorna öppna . Också urean - som är ett gödningsmedel - påverkar naturen runt ogynnsamt. Därför bör luftfartsverket åläggas att visa hur även detta problem kan lösas och hur de skador som redan åsamkats naturen kan återställas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av åtgärder för att rädda miljön kring . () () 1987/88 Jo714
mot · GB02Jo715 · 1988-01-15 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo715 av och () om skogsskadorna i Skador på skog av samma slag som förorsakas av luftföroreningar i hela kan numera också iakttas i framför allt södra och sydvästra . Undersökningar av skog i har visat att skadesituationen där är långt allvarligare än vad riksskogstaxeringen visat. Inte av granskogen uppvisar skador. av de skadade träden är allvarligt skadade. Skador förekommer inte bara på barrträd utan kan också iakttas på lövträd. Situationen är alarmerande. Det är vetenskapligt klarlagt att produktionen hos skadade träd minskar redan ett 10-tal år, innan skadan blir synlig. Hur situationen kommer att utvecklas kan vi inte bestämt uttala oss om. Det finns därför anledning att noga följa utvecklingen och då särskilt i där riksskogstaxeringen inte ger tillräckligt säkert underlag för snabba bedömningar av skadeläget och där i stället flygbildsanalyser gett ett avsevärt säkrare resultat. Behovet av en sådan uppföljning kan belysas av skadeutvecklingen i , där den skadade skogsarealen ökade under från (1982) till (1984). Att situationen för skogen i är allvarlig är egentligen inte förvånande, eftersom de största föroreningsmängderna belastar just denna del av landet. är också den region i landet, som uppvisar de mest försurade skogsjordarna. Detta är ett resultat av både utsläpp i landskapet och föroreningar från utlandet. För att minska miljöskadorna är det nödvändigt att drastiskt minska de totala utsläppen av luftföroreningar. Detta är särskilt angeläget i , där skadeutvecklingen gått avsevärt längre än i andra delar av landet. Men även om utsläppen av luftföroreningar i minskar innebär det inte ens en halvering av den totala depositionen av föroreningar i landskapet, eftersom det skånska landskapet i hög grad också påverkas av föroreningsutsläppen i flera andra europeiska länder. Regeringen måste därför genom internationella överenskommelser träffa avtal om en betydligt snabbare minskning av luftutsläppen än vad som hitintills har skett. Detta är en av landets mest angelägna miljövårdsuppgifter. Utvecklingen av skogsskadorna bör följas upp och inventeringen av skogsskadeutvecklingen i intensifieras. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om intensifieringar av det internationella miljövårdsarbetet för att påskynda överenskommelser om minskade utsläpp av luftföroreningar, 2. att hos regeringen begär förslag om riktlinjer för att kraftigt minska utsläppen av luftföroreningar i landet, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppföljning av skogsskadeutvecklingen, särskilt i . () () 1987/88 Jo715
mot · GB02Jo716 · 1988-01-18 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo716 av och (fp) om skydd av hotade fiskarter har ratificerat om skydd för europeiska vilda djur och växter och deras naturliga miljö. Ratificeringen av denna konvention ställer också krav på att tar ansvar för skydd av de arter som tas upp i protokoll i anslutning till konventionens arbete. Att slå vakt om flora och fauna är över huvud taget en viktig uppgift i naturvården. Våra växt- och djurarter representerar stora värden i ekosystemet och att de bevaras är ett grundläggande naturvårdskrav. Flora- och faunavården är en starkt försummad del av naturvården. Det anslag för flora- och faunavård som länge arbetat för och som införts är ett steg i rätt riktning men det behövs ytterligare åtgärder. Genom har listats ett antal skyddsvärda arter, miljöer och biotoper. Listor finns för växter, fåglar och däggdjur. Vid konventionens möte antogs en lista för hotade fiskarter. Enligt denna lista ges 16 arter strängt biotopskydd och till 106 arter bör särskild hänsyn tas. Ett antal av dessa arter finns i . Bland dessa arter kan bl. a. nämnas tre arter nejonöga, majfisk, asp, faren, vimma, skärkniv, nissöga och mal. Den sistnämnda fisken lever i vid den yttersta gränsen för sitt utbredningsområde. Det kan konstateras att kartläggningen av speciellt de mest sällsynta fiskarterna är mycket ofullständig. Som exempel på detta kan nämnas att och utredning Fiskforskning för (1987) endast marginellt berör naturvårdsaspekterna och skydd för hotade arter. För malen har vissa utredningar gjorts av , sötvattenslaboratoriet och sportfiskarna. Resurser saknas för att säkerställa överlevnaden i för denna sällsynta fiskart. Ett projekt som fått benämningen Artedi har startats under medverkan av Världsnaturfonden, sportfiskarna och statliga myndigheter. Världsnaturfonden ställer värdefulla resurser till förfogande för projektet. De arbetsuppgifter som måste utföras är dock så omfattande att staten som ratificerat också måste ta sin del av ansvaret för att ge de hotade arterna erforderligt skydd. De uppgifter som projektet tagit med i sin målsättning gäller till större delen kartläggning, kunskapsutbyggnad, initiering av forskningsprojekt inom området. När dessa utredningar är slutförda kommer de angelägna åtgärderna att skydda de hotade arternas miljö. bör inom ramen för de anslag som anvisats för flora- och faunavård medverka till att program som ger de hotade arterna varaktigt skydd. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett program för skydd för hotade fiskarter. () (fp) 1987/88 Jo716
mot · GB02Jo717 · 1988-01-14 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo717 av och () om ett internationellt miljötekniskt centrum Miljön i torde vara landets mest utsatta. Det verifieras av vetenskapsmän men också av vanliga människor. Att vara i en smog-dag är inte hälsosamt. Fiskaren som fått litet i gamen till sjöss vet att vattnet under fartyget inte är hälsosamt för fisken. Situationens allvar är känd. Miljöministern har uttalat sig i ämnet. Kontakter har tagits med den norska regeringen för att förmå industrierna i att inte smutsa ner vattnet. Människorna på lovas bättre miljö. Löften om renare vatten, bättre luft och marker som inte skall bli surare är bra, men får värde och substans först när åtgärder sätts in som leder fram till de utlovade målen. I kommuner och landsting arbetar man i mån av resurser för att förbättra miljön. planerar att på på inrätta ett miljötekniskt centrum för forskning och utveckling inom miljötekniken. kommer efter psykiatrins decentralisering att bjuda på mycket goda möjligheter som en forskarby och ett forum för miljötekniken. Här finns ett 85 ha stort område med 40 byggnader och våningsyta. Enligt vår och mångas uppfattning borde det internationella miljötekniska institutet som regeringen planerar förlägga till , i stället etableras i . Vi menar att innan man bestämmer sig för platsen borde man rimligen göra en undersökning över alternativ som står till buds. Vi har svårt tro att det finns en mer perfekt anläggning än den som erbjuder. Flera omständigheter talar för området. Det kanske tyngsta är den miljösituation vi beskrivit ovan. Institutets placering i skulle ge trovärdighet åt svensk miljöpolitik - bli ett uttryck för att statsmakterna på kartan markerar var åtgärderna i första hand bör sättas in. I andra sammanhang har beskrivits flera skäl som talar för . a. har och i skrivelse till statsrådet och chefen för miljö- och framfört flera tungt vägande argument. Regionen är en mittpunkt för samfärdseln i och förbindelserna med världen i övrigt är de bästa. En annan invändning vi gör är att det är som gjort sig känt i det internationella miljöarbetet - inte någon viss stad. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att en utredning bör göras i syfte att klarlägga var i som ett internationellt miljötekniskt centrum skall inrättas. () () 1987/88 Jo717
mot · GB02Jo721 · 1988-01-18 00:00:00 — Motion till ^7201987/88 1987/88:Jo721 av och () om avskaffande av avgifter för tillsyn enligt miljöskyddslagen, m. m. Ett nytt avgiftssystem infördes för att täcka statens kostnader för tillståndsprövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen (ML). Från sida redovisades farhågor för olika negativa effekter som detta system skulle bära med sig. Vi kan nu konstatera att flera av dessa farhågor besannats. gjorde en uppföljning av avgiftssystemet som visar att intäkterna till staten under /85 endast blev 18,4 milj. kr., mot beräknade 100 milj. kr. Detta dåliga utfall berodde i huvudsak på att man haft orealistiska bedömningar av vilken tid som faktiskt var debiterbar. Med anledning av detta genomfördes vissa regel- och avgiftsändringar som innebär att avgiften höjdes / timme, samt att en grundavgift skall tas ut för varje tillståndsärende. Detta drabbar främst mindre företag med små och relativt okomplicerade ansökningar orimligt hårt. Försämrade arbetsmöjligheter och ökad byråkrati För miljömyndigheter och enskilda tjänstemän upplevs avgiftssystemet som en belastning i arbetet och en ökad byråkratisering som inte gynnar miljövården. Det är framför allt avgifterna för tillsyn som har dessa nackdelar, medan avgifterna för tillståndsprövning är lättare att hantera. Det är svårt för en miljövårdstjänsteman att få till stånd ett förtroendefullt samarbete med ett företag och att utöva tillsyn när debiteringen för sådant uppgår till /timme. Det administrativa arbetet med avgifterna upplevs som onödigt krångligt. Speciellt sedan det visat sig att man inte kan skicka en räkning utan att först ge företaget i fråga en möjlighet att ge synpunkter på den räkning myndigheten tänker skicka. När räkningen därefter översänds kan den formellt överklagas. Det nuvarande systemet innebär att små företag drabbas mycket hårdare än stora företag. kräver proportionellt större tidsåtgång eftersom flera arbetsmoment är likartade, oavsett företagets storlek och art. Denna skeva belastning av småföretagen har ytterligare förstärkts genom den regeländring som trädde i kraft , innebärande en grunddebitering av innan den egentliga tidsåtgången börjar mätas. De slutsatser vi drar av detta är att avgiften för tillsyn enligt ML bör tas bort och att avgifterna för prövning bör schabloniseras med hänsyn till företagets storlek och graden av miljöstörande verksamhet. Med hänvisning till de ovan anförda hemställs 1. att beslutar att avskaffa avgiften för tillsyn enligt miljöskyddslagen från /88, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om principerna för avgiftsuttag för prövning enligt miljöskyddslagen. () () 1987/88 Jo721
mot · GB02Jo722 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Jo722 av i (s) om miljöskyddsbestämmelser gällande fritidsbåtar och fritidsbåtsanläggningar har antalet fritidsbåtar ökat kraftigt. Utefter våra kuster kan vi se allt fler , småbåtsvarv och uppläggningsplatser. Denna utveckling är naturligtvis glädjande i det avseendet att allt fler kan utnyttja våra vatten till avkoppling och rekreation. I vissa avseenden har emellertid den kraftiga tillväxten av antalet fritidsbåtar medfört allvarliga miljöproblem. Särskilt bruket av giftfärger orsakar stora skador på växtoch djurliv i vatten med många fritidsbåtar. Vid uppläggningsplatser utvecklas under ett antal vårveckor en febril aktivitet, då båtarna skrapas, målas och iordningställs för den kommande säsongen. Detta i sin tur resulterar i att stora mängder färg, olja m. m. spolas ut i omgivande vatten där allt liv släcks ut. Det är angeläget att giftutsläppen från fritidsbåtsanläggningarna upphör. Ett steg på vägen är att fastställa miljöskyddsbestämmelser om hur fritidsbåtar och fritidsbåtsanläggningar skall hanteras för att förhindra miljöförstöring. Regeringen bör låta utarbeta förslag till bestämmelser kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder har sedan att bevaka att bestämmelserna följs. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av miljöskyddsbestämmelser gällande fritidsbåtar och fritidsbåtsanläggningar.
mot · GB02Jo724 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo724 av () om hanteringen av miljöfarligt avfall I uppstår tiotusentals ton brännbart, miljöfarligt avfall. En del av avfallet förbränns under kontrollerade former vid SARAB. Det miljöfarliga innehållet som återstår, sedan förbränning skett, deponeras. I de fall där de miljöfarliga ämnena, exempelvis tungmetaller, inte kan styras i slutna kretslopp med återvinning och nyttiggörande, är deponering den enda metod vi känner. För vissa av produkterna som klassas som miljöfarligt avfall gäller att det miljöfarliga innehåll som skall omhändertagas i stort sett endast flyttas över till en ny produkt. Inom området färg- och lösningsmedelsavfall är detta en särskild sanning, då omhändertagandeprocessen i sig sannolikt ger betydande miljöskador. bedrivs försök som avses leda till en långsiktig lösning på problemen med miljöfarligt avfall. Med anledning av detta är det av stor vikt att fastställa grundprinciperna för hanteringen av miljöfarligt avfall. En översyn bör därför ske inom detta område. Utifrån en sådan översyn kan det insamlade underlaget föreslås användas för utarbetande av ett regelverk för en harmonisering med de övriga nordiska länderna och exempelvis EG. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till åtgärder syftande att ge underlag för beslut om riktlinjer avseende omhändertagande av miljöfarligt avfall.
mot · GB02Jo728 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo728 av och () om vattenvårdsåtgärder vid har unika värden att skydda och bevara. Sjön är av riksintresse för naturvård och är betydelsefull som råvattentäkt för en stor omnejd. Den vattenvårdsplanering och de åtgärder som vidtagits, framför allt på initiativ av kommittén för vattenvård, har lett till mycket värdefulla resultat. Ett påtagligt resultat är det förbättrade siktdjupet. Generellt sett har vidtagna reningsåtgärder minskat utsläppen av en rad olika typer av föroreningar. Successivt vidtas ytterligare åtgärder, t. ex. vid omprövning av tillstånd enligt miljöskyddslagen. Möjligheterna att föreskriva erforderliga undersökningar och åtgärder på ett mer samlat sätt är dock begränsade och splittrade på olika lagstiftningar och handlingsvägar. För särskilt föroreningskänsliga områden har regeringen i några fall tillämpat 8 a § miljöskyddslagen för att ge möjligheter till föreskrifter om skyddsåtgärder. Begränsningar och försiktighetsmått i övrigt för verksamheter inom området 8 a § miljöskyddslagen bör tillämpas för att få fram de samlade åtgärder som erfordras. Vidare måste upptäckten av dioxin i fisken bli föremål för forskning och utredning om orsakerna till dess uppkomst. har få undersökningar gjorts angående dioxinutsläpp i . En undersökning beställd av Hjos miljö- och hälsoskyddsnämnd hos , , offentliggjordes . Det publicerade materialet redovisade förekomsten av dioxinhalten i rödingen från . Dessa resultat betraktades dock som preliminära och en rapport utkommer först när proven analyserats om. Vidare kan nämnas att genom dioxinanalys av tre Vätternrödingar visat på höga halter av dioxin. är på många vis en unik sjö med sitt källklara vatten. Vätternrödingen är känd över hela landet som en verklig delikatess. Sjön är också ett viktigt fritidsområde i form av båtsport och fritidsfiske för befolkningen runt dess stränder. Åtgärder måste vidtagas för att bevara som en ren sjö. bör i samarbete med länsstyrelsernas naturvårdsenheter och kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnd i län och kommuner runt få i uppdrag att framta ett åtgärdsprogram för att skydda och bevara sjön från föroreningar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot förorening av . () () 1987/88 Jo728
mot · GB02Jo729 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo729 av och () om användningen av krom och arsenik vid träimpregnering Den svenske civilingenjören uppfann det ursprungliga CCA-medlet eller Bolidenimpregnering som det också kallades, där CCA står för koppar, krom och arsenik. Dessa i CCA-medlet ingående kemikalier har var och en sina specifika uppgifter: Koppar = egentliga skyddsmedlet Arsenik = insektsskyddsmedel, främst mot termiter och organismer för de båda andra kemikalierna. CCA-medlet har i olika kemiska formuleringar effektiviserats och säljs över hela världen. Det betyder att vi i använder samma produkt som i , , och . Detta beror främst på att CCA-medlet är det träskyddsmedel som ger bäst effektivitet för lägsta kostnaden. Klimatet i är inte detsamma som i bl. a. dessa länder. kraftiga CCA-medel är därför inte nödvändigt att använda generellt i vårt land. har andra träskyddsmedel och bekämpningsmedel försvunnit - både i och utomlands, huvudsakligen beroende på att de konstaterats vara skadliga för människor och miljö. Det är dock fortfarande så att CCA-medlen används till stor del omotiverat och i onödan. Fr. o. m. har kemikalieinspektionen förbjudit användningen av arsenik och/eller kromhaltiga träskyddsmedel till några specifika områden: Motivet till detta är att minska omotiverad användning av farliga kemikalier. De organismer som lever i den miljö som ovan angivna produkter erbjuder kan effektivt bekämpas med mildare och mera miljövänliga träskyddsmedel. Krom- och arsenikhaltiga medel bör tillåtas endast i sådana sammanhang där de är absolut nödvändiga, t. ex. när det gäller telefon- och telegrafstopar, slipers, brygg- och kajkonstruktioner. Dessa CCA-medel behövs egentligen endast där det impregnerade träet placeras nergrävt i mark, i saltvatten med salthalt högre än samt i svårersättliga byggnadsdetaljer. För alla andra användningsområden finns i marknaden väl etablerade och utprovade träskyddsprodukter, godkända av kemikalieinspektionen för marknadsföring och försäljning. Dessa ger ovan mark ett mycket gott skydd, men till ett något högre pris än för motsvarande CCA-produkter. Man bör, enligt vår uppfattning, fortsätta på den väg kemikalieinspektionen redan anvisat och förbjuda krom- och arsenikhaltiga medel för ytterligare ett antal specificerade användningsområden, främst s.k. trallvirke för altaner, staket ovan jord o. d. För dessa användningsområden behövs absolut varken krom eller arsenik. Enbart genom att förbjuda krom- och arsenikha\Uga medel för trallvirke försvinner av den totala krom- och arsenikförbrukningen vid impregnering i . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ytterligare restriktioner vad gäller användningen av krom- och arsenikhaltiga medel för impregneringsändamål. () () 1987/88 Jo729
mot · GB02Jo730 · 1988-01-15 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo730 av och () om statsbidrag till gödselvårdsanläggningar Att tillföra jorden näring är ur miljöhänseende mycket viktigt. Det är också viktigt att i växtodlingen på ett bättre sätt än vad som sker , utnyttja den produktionsresurs som stallgödseln utgör. Att ta till vara stallgödseln från gårdarnas egna djurbesättningar som växtnäringstillförsel måste vara både rationellt och miljömässigt riktigt. På det sättet minskar behovet av handelsgödsel, som dessutom är importerade produktionsmedel. Spridning av stallgödsel måste ske . Sker gödsling under tid då ingen gröda finns som kan ta upp det frigjorda kvävet, finns risk för urlakning. Sprids stallgödsel i stället utnyttjas kvävet bättre, som läckagerisken minskar. Ökad vårspridning av stallgödsel förutsätter emellertid att möjligheten finns att på ett riktigt sätt kunna lagra densamma . Ur miljösynpunkt är detta angeläget. Lagringen kräver i sin tur investeringar i gödselvårdsanläggningar. Moderna gödselvårdsanläggningar ställer sig dock mycket dyrbara för den enskilde jordbrukaren. För att stimulera till en utbyggnad - som är av stor betydelse både ur miljösynpunkt och för att begränsa behovet av importerad handelsgödsel - bör statsbidrag kunna utgå. Medel för att finansiera detta bidrag till miljöförbättrande åtgärder kan tas från de redan influtna medlen från den speciella skatten på handelsgödsel och bekämpningsmedel. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att av influtna avgifter på handelsgödsel och bekämpningsmedel avdela medel för statsbidrag till gödselvårdsanläggningar.
mot · GB02Jo731 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo731 av Bo Finnkvist och () om återförande av bensinångor Ångor som uppstår i samband med att man fyller bensin på bilar är ett stort miljöproblem. Det är även ett ekonomiskt problem. Uppskattningar tyder på att ca bensin förångas på detta vis . Särskilt den blyfria bensinen förångas kraftigt. Både för anställda på bensinmackar, de som vistas i närheten och bilisterna är det angeläget att reducera eller om möjligt få bort dessa ångor helt. Ur ekonomisk synpunkt är det också totalt sett stora värden som går till spillo vid påfyllning av fordon. Enda resultatet är dålig miljö. I en del fall kan detta problem vara mycket besvärande. Det är också en säkerhetsrisk, ångorna är mycket lättantändliga. Det finns numera anordningar i form av en muff, som suger tillbaka bensinångorna och förvandlar dessa till flytande form igen. Rätt använda suger dessa anordningar tillbaka av ångorna. Mätningar som har utförts vid i bekräftar denna siffra. Bensinångorna innehåller exempelvis det cancerframkallande ämnet . Investeringskostnaderna är inte särskilt höga. Återvinningen är så pass stor att den förmodligen är självfinansierande. På köpet får man en bättre miljö m. m. I och med att dessa anordningar finns är det av ovan nämnda orsaker angeläget att samtliga tappställen förses med sådana. Man bör överväga lagstiftning i denna fråga. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om anordning för att ta till vara bensinångor. Bo Finnkvist (s)