ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02T812 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:T812 av i och () om hemvärnets telekostnader har aviserat att höja kvartalsavgifterna för såväl hushållsabonnemang som företagsabonnemang. Enligt Information om nya priser från kommer avgifterna att differentieras på så sätt att hushållens kostnader ökar med . För företag o. d. föreslås kostnaderna öka med , . Denna dramatiska kostnadsökning skulle i och för sig kunna diskuteras. Men vi avser inte att göra det utan vill i stället fästa uppmärksamheten på att frivilliga organisationer såsom hemvärnet hänförs till gruppen företag o.d. Till skillnad från företag måste hemvärnet ta den ökade kostnaden inom befintliga ramar. I den rådande ekonomiska situationen, då försvaret tvingas till stora reduceringar när det gäller att fullfölja intentioner beträffande försvarskraften, kommer varje ökning av kostnader av detta slag att gå ut över utbildningen. Hemvärnets i sammanhanget små resurser kommer tillsammantaget för hela landet att drabbas av en kostnadsökning i storleksordningen cirka en kvarts miljon kronor genom beslut. Enligt vår bestämda uppfattning anser vi att organisationer av det slag som hemvärnet utgör inte skall hänföras till gruppen företag. Vi anser att regeringen inte bör godkänna ändrade taxesättning beträffande organisationer som hemvärnet. Detta bör ges regeringen till känna. Åberopande det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om aviserade kostnadshöjningar för hemvärnet.
mot · GB02T814 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:T814 av m. fl. (fp) om telefonkostnaderna för ideella föreningar Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Kr507 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om telefonkostnader för lokala föreningar. () () () tam (fp)
mot · GB02T9 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T9 av m. fl. om trafikpolitiken inför 1990-talet (prop. 1987/88:50) Lokalisering av mellersta banregionens huvudkontor till I proposition 1987/88:50 påpekar kommunikationsministern bl. a. vikten av att välja lokaliseringsort för olika verksamheter inom den sysselsättningsintensiva transportsektorn utifrån ett regionalpolitisk! Detta borde enligt vår uppfattning även i hög grad gälla inom regionerna - beslut som ofta skall fattas av styrelser för de olika funktionerna men som ändå bör kunna bli föremål för ett principiellt ställningstagande från sida. I rubricerade proposition föreslår regeringen inrättandet av ett nytt verkbanverket - som skall svara för järnvägens infrastruktur. I den organisationsmodell för som presenterats delas landet in i fem affärsområden varav ett omfattar i huvudsak nedre . Där är föreslagen som huvudort. utgör och en region med huvudkontoret förlagt till . Inför den förestående omorganisationen vill vi motionärer från ta upp ett principiellt resonemang med utgångspunkt i den tidigare angivna regionalpolitiska syn som bör prägla även eller kanske i första hand transportsektorn. Som utvecklingen nu är på väg inom stora delar av inland måste även den inomregionala balansen uppmärksammas i alla sammanhang och speciellt när det gäller nytillkommande verksamhet eller stora förändringar i befintlig verksamhet. Ett skäl för detta är de problem som alltmer accentueras när det gäller att rekrytera arbetskraft, särskilt kvalificerad personal. Ortens näringsliv måste kunna erbjuda spridning vad gäller såväl arbetsuppgifternas krav på utbildning och erfarenhet som en viss omsättning som ger möjlighet till nyrekrytering. För att nå detta mål kan på många håll arbetsmarknaden inte tillåtas att krympa ytterligare. En sådan ort är . är och har alltid varit en av de större SJ-orterna i landet. Från att tidigare varit 1 lOOSJ-anställda är nu siffran cirka 750 anställda. I kommunen finns dessutom en väl etablerad industri som uppvisat en god investeringsverksamhet. Tillsammans bidrar dessa industriföretag till landets export med . Det är ett livsvillkor för dessa industrier att kunna rekrytera kvalificerad personal och då är det i många fall avgörande att kunna erbjuda medföljande familjemedlemmar arbete. SJ har som dominerande arbetsgivare i ett stort ansvar för utvecklingen. Den satsning som har skett och fortfarande pågår på norra stambanan visar att även kommer att vara en viktig lokaliseringsort för Mot. 1987/88 SJ. Med en utlokalisering dit av regionkontor kunde SJ bidra till T9 att hålla uppe den infrastruktur som krävs för att även skall vara en attraktiv och trivsam knutpunkt för SJ:s verksamhet i denna del av landet. Under en övergångstid bör få fortsätta som regionkontor men i den slutliga organisationen bör vara huvudort i region. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det nya regionkontor bör lokaliseras till . () () () ()
mot · GB02T901 · 1988-01-11 00:00:00 — av och () om riksfärdtj Riksfärdtjänsten infördes på försök 1980 på förslag av för att underlätta för handikappade att göra längre resor. är verksamheten permanentad och ansvarig myndighet är (). genomfördes en organisationsförändring. bokades alla resor genom SJ Resebyrå men beställs resor med specialfordon, taxi och buss direkt hos (TaxiS) medan tåg- och flygresor fortfarande beställs hos SJ Resebyrå. Syftet med organisationsförändringen är att man vill göra förenklingar i beställningsrutinerna och kunna samordna resandet för att på så sätt göra besparingar. I de förberedande diskussionerna föreslogs att TaxiS skulle sköta hela bokningsförfarandet och att SJ Resebyrå skulle ha personal placerad hos dem. Detta motsatte sig handikapporganisationerna, varför en delning enligt nuvarande modell gjordes. Det har riktats kritik mot verksamheten, varför åtgärder måste vidtagas och en översyn genomföras. Den starkaste kritiken har riktats mot att beställningarna måste göras så långt i förväg, vilket omöjliggör spontant resande för handikappade. Systemet är också mycket krångligt. Dessutom har väntetiderna i vissa fall blivit alltför långa. Alla nya verksamheter har brister i initialskedet vilka givetvis måste avhjälpas. genomförs en försöksverksamhet i TPR:s regi med lokal beställning av specialfordon och taxi i ett antal kommuner. Man skulle också kunna pröva den ursprungliga idén med att ha SJ-personal placerad hos TaxiS. Det har visat sig att SJ Resebyrå är väsentligt dyrare i sin hantering än TaxiS. Ytterligare ett alternativ vore att anlita SOS Alarmering LAC i . samordnas alla landets länsöverskridande icke akuta ambulanstransporter via denna central. Efter inledningsskedet har en samordning och rationalisering skett som givit ett årligt resultat om . Några klagomål har inte framförts på sättet för samordningen. De erfarenheter som har av samordning och beställning av transporter bör tas till vara och kan eventuellt också användas för samordning av färdtjänstresor med specialfordon och taxi. 1 1987/88.3 sami. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om översyn av riksfärdtjänst. () ()
mot · GB02T902 · 1988-01-11 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T902 om persontransportstödets utvidgning till kommun På förslag av den regionalpolitiska utredningen infördes (prop. 1984/85:115, /85:20) ett persontransportstöd för att minska de norrländska företagens kostnader för nödvändiga personkontakter med södra och . Bakgrunden var att dessa kostnader i många fall är mycket betungande för företagen. ansågs det vara av stor regionalpolitisk betydelse att de norrländska företagens kontaktnät och marknadsföring byggs ut. Personaltransportstöd lämnas till företag med anställd personal inom industri- och uppdragsverksamhet. Bidragsgrundande är tjänsteresor som utförs av anställd personal och företas med flyg eller tåg, till eller från eller plats bortom . Stödet till tjänsteresor utgår med viss procent av resekostnaden och utgör - för företag i med undantag av Bodens, , och kommuner, - för företag i dessa fyra kommuner, - för företag i , - för företag i och , och kommuner i . Persontransportstöd utgår alltså inte till företag inom kommun, trots att ingår i det regionalpolitiska stödområdet B. Stödområdesindelningen A, B och C kan ses som en gradering av angelägenheten av att genom samhällsstöd i större eller mindre omfattning underlätta företagsamheten för att utjämna förutsättningarna för företagande i olika delar av landet. Bland de kommuner som tillhör stödområde B är den enda i de fyra nordligaste länen som ej omfattas av persontransportstödet. Även i vissa kommuner och kommundelar som tillhör stödområde C utgår persontransportstöd. Befolknings- och sysselsättningsutvecklingen i kommun är klart negativ. Kommunens befolkning har nedgått från drygt 13 900 till drygt 12 700 och prognoserna pekar mot fortsatt tillbakagång. Utvecklingen i kommun visar att det är av största betydelse att olika regionalpolitiska insatser görs. 1* 1987/88.3 sami. Det är därför anmärkningsvärt att kommun ej ingår bland dem där Mot. Flera skäl talar enligt min mening för en ändring T902 härvidlag och jag vill nämna följande. - geografiska läge jämfört med övriga områden där stöd utgår - Resekostnaderna till södra och är ungefär motsvarande som från övriga kommuner i mellersta - Den negativa befolknings- och sysselsättningsutvecklingen i kommun - I samtliga övriga kommuner i de fyra nordligaste länen som ingår i stödområde B utgår persontransportstöd. Persontransportstöd bör av dessa skäl enligt min mening även utgå till företag inom kommun. Bidraget bör utgå av resekostnaderna liksom i och i , och kommuner. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att persontransportstöd skall utgå till företag inom kommun.
mot · GB02T903 · 1988-01-11 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T903 av () om återinförande av trycksaksportot Sedan trycksaksportot slopades har inte bara de enskilda människorna utan även den grafiska industrin och bokdistributionen drabbats av ständiga kostnadsökningar. Trycksaksportot borde därför återinföras. Att sända en försändelse som trycksak över hela världen kan vara billigare än att sända nämnda försändelse som normalbrev inom . En bok och en tidning betyder också en hel del. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att postverket, inför fastställandet av nya taxor, uppmärksammas på vad som i motionen anförts om återinförande av trycksaksportot.
mot · GB02T904 · 1988-01-12 00:00:00 — Motion till 1987/88:T904 av () om överlåtelse av taxitillstånd Reglerna för överlåtelse av taxitillstånd ändrades från . Enligt den - före gällande ordningen - fick taxitillstånd överlåtas om tillståndsinnehavaren dog eller gick i konkurs. Det kunde även finnas andra skäl för att tillstånd fick överlåtas. Enligt den nya lagen däremot skall ett tillstånd få överlåtas endast om det finns synnerliga skäl. Synnerliga skäl i lagsammanhang innebär en mycket restriktiv bedömning. Detta understryks av att föredragande statsrådet i propositionen framhåller att varken dödsfall eller konkurs kan anses utgöra synnerliga skäl. Regelmässigt kommer alltså inte taxitillstånd att kunna överlåtas, utan när tillståndsinnehavaren av någon anledning slutar, kommer tillståndet att dras in. Det har visat sig att framför allt glesbygden har blivit lidande av de nya bestämmelserna, vilket inneburit en försämrad service och försämrade möjligheter för kombinerade företag att leva vidare. Enligt min mening var den tillämpning som fanns innan den nya lagen kom riktigare och bättre. På landsbygden och på mindre orter är ofta taxiverksamheten kombinerad med annan verksamhet, t. ex. buss, kiosk eller dylikt. Om en sådan rörelse överlåts är taxiverksamheten en viktig del av det sammanlagda underlaget för verksamheten, varför taxitillståndet måste kunna överlåtas. Generellt borde det också vara möjligt att överlåta taxirörelse till son eller dotter, vilket det inte är. Den nya lagen har bara varit i kraft och därför inte använts i så många fall. Men den oro som fanns vid lagens tillkomst har visat sig befogad. Tillstånd har dragits in utan att det funnits egentliga motiv för det, och de tillstånd som dragits in har oftast gällt landsbygden. Får denna utveckling fortsätta kommer det att innebära en väsentligt försämrad service och även ökade kostnader för de människor som bor på landsbygden. pågår en landsbygdskampanj Hela skall leva. Dessa stolta ord klingar ganska tomt när man ser hur landsbygden mister servicefunktioner. Taxi är en viktig servicefunktion även i glesbygd. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ändring i yrkestrafiklagen 2 kap. 21 § på sätt som redovisats i motionen.
mot · GB02T905 · 1988-01-12 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T905 av och () om anslutningen till beställningscentraler för taxi beslut om att taxi skall tillhöra kommunvisa beställningscentraler har inneburit stora problem för taxi i många glesbygdskommuner. Eftersom nästan varje kommun består av centralort och omgivande mindre orter och glesbygd, kan problemen komma upp i nästan varje kommun. Om det blir problem, beror det på hur länsmyndigheten i det aktuella fallet tolkar riksdagsbeslutet. Taxi är en servicenäring och har till uppgift att tillhandahålla taxiresor så snabbt som möjligt och till en rimlig kostnad. Med den spridning som finns av taxistationer runt om i kommunerna, tror vi att man i de flesta fall kan klara det. Genomförs beslutet om beställningscentraler på det sätt som vissa länsstyrelser vill göra, kommer den service som finns att bli mycket sämre för de små orterna och för kommunernas glesbygder. Taxiföretagen fungerar ofta som familjeföretag där man hjälps åt med att passa telefon, ta emot beställningar och att köra taxin. Genom att tvingas med i en beställningscentral, förlorar man en del av sitt arbete och tvingas betala en ganska hög månatlig kostnad för det arbete som den centralt placerade beställningscentralen gör. För många taxiföretag innebär detta slutet. Man tvingas lägga ned och verksamheten tas över av en centralt placerad taxi eller försvinner helt. För människor som bor inom områden där taxi på det här sättet försvinner kommer det att bli mycket dyrare att åka taxi - om man ens får tag på någon. Man får betala en mycket dyrare framkörningsavgift - på sina håll har det redan blivit så. Det finns exempel på framkörningsavgift på mer än , själva taxiresan kostar kanske sedan inte så mycket. Tillsammans blir det mycket dyrt att åka en kort resa. Andra exempel finns där man fått vänta på taxi. Enligt vår uppfattning är det både orättvist och felaktigt om denna utveckling tillåts fortsätta. har gjort uttalanden i frågan och även i det ursprungliga beslutet fanns möjligheter att låta taxiföretag som fanns i kommunernas glesare delar slippa gå med i beställningscentralen. Det har dock inte hjälpt. När myndigheter som har att handlägga dessa frågor tolkar beslut, kommer man oftast fram till att någon dispens inte kan beviljas. Taxiföretaget skall tvingas in i centralen. Det nuvarande obligatoriska systemet måste ersättas med ett frivilligt system, där de som vill kan vara med. Meningen med beslutet om beställningscentralen och de dispensmöjlighe- Mot. ter som var knutna till det var att ge människor en bättre taxiservice och att ge T905 taxi bättre arbetsförhållanden. Vi kan inte se att någon av dessa målsättningar har infriats. Det enda riktiga måste då vara att upphäva beslutet och hitta andra samarbetsformer som på ett bättre sätt tillgodoser en taxiåkande allmänhet i hela landet och som också ger de små taxistationerna ett existensberättigande. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att upphäver beslutet om obligatorisk anslutning till beställningscentraler för taxi. () ()
mot · GB02T906 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1987/88:T906 av () om lantbrevbäringen För de hushåll som betjänas av lantbrevbäring är detta en mycket bra servicefunktion. Möjligheten att få alla postärenden utförda i anslutning till hemmet ger trygghet för många människor i vårt land. Genom avtal har kommunerna också möjlighet att få rent sociala funktioner utförda genom lantbrevbärarnas försorg. I årets budgetproposition bil. För huvudområdet Brev och Paket är servicemålet att av alla normalbrev skall gå fram . Detta servicemål är tillfredsställande. Postens produktionssystem är uppbyggda för att klara normalbrev till men bl. a. på grund av små tidsmarginaler i transportnätet är målet . En högre servicenivå skulle, enligt posten, inte vara ekonomiskt rimlig. Jag delar den bedömningen. Det citerade uttalandet rimmar illa för de personer inom och kommuner som hotades med indragen postservice om kommunerna inte betalade för utsträckt lantbrevbäring - någonting som både de enskilda, kommunerna och reagerade emot, och postens krav fullföljdes aldrig. Lantbrevbäring anordnas, enligt publikationen Organisation av landsbygdens postanordningar, då antalet hushåll inte understiger två per km enkel färdväg, och vägarna året om är framkomliga för det fordon som används i postutdelningen. Lantbrevbärarlinje kan utsträckas från lantbrevbärarens färdväg om samma regler som för inrättande av linje är uppfyllda. Kortare avstickare än bör dock inte medges. Inte heller bör medges avstickare till enstaka hushåll. Ovanstående gäller grundreglerna för anordnande av lantbrevbäring. Undantagsregler finns när det gäller hushåll där medlemmarna på grund av sjukdom eller hög ålder inte kan hämta posten om lantbrevbäringen är ordnad enligt gällande regler. Enligt min mening borde dessa undantagsregler vara mer generösa när det gäller äldre och sjuka. Nuvarande regler anger att undantag får göras vilket borde ändras till att undantag bör göras. Kravet på sjukdom eller ålder bör sättas lägre eftersom detta varierar och på olika sätt påverkar möjligheten att hämta post. Likaså innebär restriktionen att ingen av medlemmarna i ett hushåll på grund av sjukdom eller hög ålder får kunna hämta posten en mycket stark begränsning för att kunna sträcka ut en lantbrevbärarlinje. Exempel finns också där servicen förändrats på grund av exempelvis Mot. vägombyggnad medan situationen för hushållet som sådant inte förändrats T906 på något sätt. Skälen för att utsträcka en linje till ett enskilt hushåll med äldre eller sjuka medlemmar kan vara starkare än vad det är att utsträcka linje om det finns två hushåll med unga yrkesarbetande medlemmar. Utgångspunkten bör vara det enskilda hushållets situation vid tillfället för beslut om utsträckning vilket då i regel grundas på hushållsmedlemmars ålder eller sjukdom. I reglemente för anordnande av lantbrevbäring bör ovan föreslagna förändringar vidtas vilket bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i postens servicemål slå fast vad i motionen anförts om utsträckt lantbrevbäringslinje.
mot · GB02T907 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1987/88:T907 av och andre vice talman () Mot om införande av ett s. k. kulturporto 1987/88 kostar det 11:50 att sända några tidningar i en bunt eller en bok som väger mindre än från till . Portot för samma bok till är . Kravet att införa ett särskilt kulturporto har framförts av företrädare för författarna och bokbranschen liksom av kulturskribenter och en bokintresserad allmänhet. uppvaktade företrädare för , och kommunikationsministern om behovet av och önskemålen om ett kulturporto. Denne lovade då dels att tala med kulturministern om saken, dels att ta upp frågan i samband med den översyn av de affärsdrivande verkens ansvar för servicen åt allmänheten som är på gång. Det räcker inte med ekonomibrevsrättigheter, föreningsporto, frankoetiketter och rabattfrimärken. Det är framför allt allmänhetens möjligheter att för en rimlig kostnad skicka de böcker och tidskrifter det handlar om. Med hänvisning till detta hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att ett s. k. kulturporto bör införas. () () 1 1987/88.3 samt.
mot · GB02T910 · 1988-01-15 00:00:00 — Motion till 1987/88:T910 av () om utvidgat persontransportstöd beslutade att ett transportstöd skulle införas för vissa tjänsteresor fr. o. m. . Stödet har tillkommit för att underlätta för det norrländska näringslivets affärskontakter. Persontransportstöd kan erhållas av företag som finns i , och samt av , och kommuner. Persontransportstödet är ett statligt stöd som utgår i form av bidrag för vissa tjänsteresor. Detta bidrag kan lämnas till industriföretag och till företag som har sin huvudsakliga inriktning på uppdragsverksamhet av datateknisk natur. För att bidrag skall utgå krävs att den som reser är anställd och att resan företas för att fullgöra nödvändiga arbetsuppgifter. Bidraget beräknas med en procentsats på summan av de bidragsgrundande resekostnaderna för det sökande arbetsstället. Bidragsprocenten för persontransportstödet beror på vilken stödzon arbetsstället tillhör. Tillkomsten av persontransportstödet är betydelsefullt för att minska de norrländska företagens kostnader för nödvändiga personkontakter med andra delar av och med utlandet. Reglerna innebär dock att resenären ska vara anställd i företaget. Härigenom utesluts egen företagare från detta stöd. Eftersom egenföretagarna ofta är de som sköter personkontakten med andra delar av borde också de ha möjlighet att erhålla persontransportstöd. Persontransportstöd beviljas för industriföretag och uppdragsverksamhet av datateknisk natur. Däremot kan persontransportstöd ej erhållas för turistisk verksamhet. Eftersom turismen växer och är av stor betydelse för som turismens utveckling har nära samband med personkontakter utanför regionen vore det önskvärt med persontransportstöd också för denna verksamhet. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i förordningen (1955:855) om statligt stöd till vissa tjänsteresor så att persontransportstöd kan utgå även till egna företagare och även omfatta turism. 1987/88 T910
mot · GB02T911 · 1988-01-18 00:00:00 — Motion till 1987/88:T911 av och () om inrättande av ett s. k. kulturporto Det billiga trycksaksportot avskaffades och alla slags försändelser behandlas numera i avgiftshänseende som brev. Det kostar därför och att sända en vanlig bok från exempelvis till , medan man kan sända samma bok till för . Flera motioner har lagts med förslag om förändringar, då det utifrån kulturpolitisk utgångspunkt är olyckligt med så höga portoavgifter. Regeringen uppdrog därför åt och postverket att försöka komma fram till en överenskommelse om ett kulturporto. Uppdraget gällde främst att lösa bokförlagens, bokhandelns och tidskriftsproducenternas portoproblem. Författarna har föreslagit ett allmänt billigare porto som kunde medföra en något längre befordringstid. tvingades emellertid meddela regeringen att uppdraget måste förklaras slutfört utan att man kunnat komma fram till en överenskommelse. Enligt vad vi erfarit pågår nu en översyn av de affärsdrivande verkens service till allmänheten. Eftersom vi anser att idén med ett bokporto/ kulturporto är kulturpolitiskt intressant, anser vi att frågan borde prövas i samband med denna översyn. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ett bokporto/kulturporto. () ()