ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Fö513 · 1988-01-22 00:00:00 — av () om utbildningen av brandingenjörer 1987/88 Fö513-522 Det råder en skriande brist på brandingenjörer. Var fjärde brandingenjörstjänst i kommunerna är obesatt. Dessa tjänster är sådana, där kompetenskrav är uppställda och nödvändiga för samhällets säkerhet. Brandingenjörer rekryteras i ökad grad av företag, försäkringsbolag och organisationer. Detta beror på ett ökat intresse för sårbarhetsfrågor och en ökad insikt om att betydande ekonomiska vinster kan uppnås genom riskbevakning samt olycks- och skadeförebyggande insatser. Med sin praktiska erfarenhet av olyckor är brandingenjörerna lämpliga för att arbeta med dessa frågor. Ett ökat behov av brandingenjörer finns även på annat håll, t. ex. vid länsstyrelsernas försvarsenheter. bedömde att det enbart inom den offentliga sektorn behövs drygt 100 nya brandingenjörer fram . Med nuvarande omfattning av brandingenjörsutbildningen - innefattande en extra klass vid räddningsskolan i - bedöms tillskottet av brandingenjörer bli ca 90 st. Detta innebär att även om samtliga nya brandingenjörer skulle gå till den offentliga sektorn, så kommer bristen på brandingenjörer att vara stor . har viktiga uppgifter i ett allt sårbarare samhälle, där inte bara människor och egendom utan också miljön kan utsättas för stora skador. Det är brandingenjörerna som leder denna räddningstjänst. Mot den bakgrunden bör utbildningen av brandingenjörer ökas, så att samhällets och näringslivets krav på räddningstjänstkompetens kan tillgodoses. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökat behov av utbildning till brandingenjörer. 1 1987/88.
mot · GB02Fö514 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö514 om sjötransporter av miljöfarligt gods gick oljetankern på grund i . Fartyget var lastat med eldningsolja. Vid grundstötningen skadades förskeppet så att olja läckte ut. Vid olyckstillfället rådde en vindstyrka /sek., vilket i förening med stark kyla gjorde att risken för nedisning var stor. Snödrev ledde dessutom till kraftigt nedsatt sikt. Området i fråga är erkänt svårnavigerat, men på grund av indragningar i lotsverksamheten råder inte längre något lotstvång på den plats där grundstötningen skedde. De tekniska framstegen med bl. a. ett högt utvecklat radarsystem har inneburit att tidigare regler som ansetts nödvändiga för ett gott sjömanskap inte längre gäller. Vid svåra väderleksförhållanden, som de som rådde vid olyckstillfället, är det emellertid ett känt faktum att inte heller moderna tekniska hjälpmedel fungerar på ett tillfredsställande sätt. De yttre omständigheterna gjorde att bärgningsarbetet blev ytterst svårt och risken för en stor miljökatastrof var uppenbar. Den utsläppta oljan föranledde ett omfattande saneringsarbete . Olyckan med Thuntank utgör en påminnelse om vilka oerhörda naturkatastrofer det kan bli fråga om, om inte säkerhetskraven är tillgodosedda. Det är lätt att föreställa sig vilka följderna kunnat bli om det varit ett större tankfartyg och en större läcka. Bland sakkunniga bedömare råder det en tämligen samstämmig uppfattning om att utvecklingen har minskat sjösäkerheten och därmed också skyddet mot miljöförstöring. Ett flertal lotstjänster har dragits in och antalet lotsstationer runt våra kuster har minskat. Dessutom förekommer det numera ofta att dispens från lotstvång lämnas, vanligtvis för svenska fartyg, men ibland också för utländska. Inte sällan är dispenserna generella dvs. de gäller för hela svenska kusten. Till detta kommer att det också är tillåtet också för äldre fartyg med undermåligt utförande att utföra oljetransporter till och att angöra svenska hamnar. I , , m. fl. länder är tankfartyg som är inte tillåtna. Oljefartyg som är utrustade med dubbla bottnar och separata ballasttankar är betydligt miljösäkrare än den äldre typen där förhållandevis små skador kan ge upphov till läckage. De synnerligen omfattande skador som oljeutsläppen åstadkommer i naturen är helt oacceptabla liksom de ofantliga kostnader som blir följden. Det finns därför, som jag ser det, starka skäl som talar för att oljekatastrofer skall förebyggas och i första hand genom en översyn av gällande regler. Mot bakgrund av vad i motionen redovisats hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna för sjötransporter av miljöfarligt gods vad avser a) lotsverksamhetens omfattning, b) dispensgivning från lotstvång, c) konstruktionen på tanktonnage som tillåts angöra svenska hamnar. 1987/88 FÖ514
mot · GB02Fö515 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö515 av () om lokaliseringen av ÖCB I budgetpropositionen bilaga 9 begärs medel för uppförande av kontorslokaler i kvarteret i . Det främsta skälet anges vara behovet av lokaler för överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB). Inom gäller en begränsning av byggandet utanför bostadssektorn. Enligt beslut skall begränsningen gälla minst t. o. m. får den som söker byggnadstillstånd besked om att sådant kan erhållas . Under sådana omständigheter måste det vara helt fel av staten att försöka tränga sig in i den kön. avslog samma byggnadsprojekt i kvarteret . Därutöver finns en rad skäl mot att bygga ytterligare statliga kontorslokaler i centrala delar av . Den statliga verksamheten är redan så koncentrerad till att den mycket starkt medverkat till den inomregionala obalansen i . Staten har således redan stora lokaltillgångar i centrala lägen i . Statens plan- och bostadsverks lokalisering till ger lediga lokaler. Genom utflyttning av verksamheten till områden med arbetsplatsbrist i och ut till orter utanför (sådan utflyttning har aviserats) kan ytterligare lokaler frigöras. Tillgången på kontorslokaler på den öppna marknaden i centrala delar är god. Dessutom byggs en råd projekt som ökar utbudet. En utredning som i låtit göra visar att ÖCB med fördel kan lokaliseras till . En sådan lokalisering skulle dessutom ge betydande samhällsekonomiska vinster. Därför bör ÖCB lokaliseras till . Om staten har medel tillgängliga för investeringar i lokaler i bör dessa satsas på polishus. I regionen finns flera högt prioriterade polishusprojekt. Flera polisdistrikt arbetar under mycket besvärliga lokalförhållanden, något som kraftigt försvårar en redan av andra skäl mycket betungande arbetssituation. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lokaliseringen av ÖCB, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byggande av polishus i län1]. 1987/88 Fö515 1 1987/88:Ju2l9
mot · GB02Fö516 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö516 av och () om transporter av miljöfarligt gods Transporterna av miljöfarligt gods på allmän väg har blivit alltmer omfattande. Olyckor i samband med sådana transporter kan medföra såväl allvarliga hälsorisker som hot mot den yttre miljön. Exempel på sådana skador är: Skador på grundvatten som bl. a. kan vara ett hot mot vattentäkter. Kemiska ämnen som kan förorsaka störningar i det ekologiska systemet. Giftiga ämnen som speciellt i tätorter kan medföra direkta hälsorisker. Det är angeläget att så långt som möjligt skydda tätorter, vattendrag och grundvatten mot de risker som transporterna innebär. I många områden finns möjligheter att styra trafiken till leder där riskerna är mindre. finns dock med hänvisning till vägtrafiklagstiftningen inga lagreglerade möjligheter att styra trafiken från känsliga områden. Endast s. k. passiv skyltning med vägvisning är möjlig att använda. Kommunerna har vissa möjligheter att i lokala trafikföreskrifter införa önskvärda regler, men i övrigt finns endast möjligheterna att använda passiv skyltning. Enligt vår uppfattning borde det vara möjligt att få tvingande regler för att få bort transporter från känsliga områden. Vi har därför föreslagit att vägtrafiklagstiftningen ses över så att bättre möjligheter finns att uppnå detta syfte. har i yttrande över motion med likartat innehåll hänvisat till att i utredningsarbete prioriterar transporter av miljöfarligt gods. I trafikpropositionen 1987/88:50 hänvisar berört statsråd endast till att det intensifierade arbete som pågår inom ett flertal myndigheter och organisationer för att minska problemen med transporter av farligt gods bör fullföljas. Riskerna med miljöfarliga transporter är så påtagliga att lagstiftningen måste skärpas. Med hänvisning till ovanstående föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skärpning av vägtrafiklagstiftningen för att möjliggöra styrning av trafiken till mindre känsliga områden. 1987/88 FÖ516 tam (fp)
mot · GB02Fö518 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö518 av och () om plikt att rensa ventilationskanaler Byggnadstillsyn och övervakning av brandsäkerhet har i en lång tradition. Sotarmästare har inom sitt ansvarsområde haft till uppgift att regelbundet rengöra och kontrollera kanaler och rökgångar från eldstäderna. Deras uppgift har varit att utöva regelbunden tillsyn över brandsäkerheten. Sotaren var en flitigt anlitad yrkesman de flesta bostäder och arbetsplatser värmdes med kamin eller kakelugn. Efter det introducerades centralvärme i större skala och antalet eldstäder har stadigt minskat. El- och fjärrvärme har minskat även oljeoch fastbränslepannornas antal. Den gamla eldstaden med självdragskanal hade fler uppgifter än avledning av rökgaser. Kanalerna, av vilka det fanns en för varje större rum, fungerade även som ventilationsanläggningar. Då dessa i samband med centralvärmeinstallation förlorade sin funktion, eller i nyare hus ersattes med mekanisk frånluft, upphörde även rensningsplikten utom för kanaler från kök, s. k. imkanaler. Inom pågår en översyn av sotningsbestämmelserna genom ett par pågående projekt. Som ett första resultat har rensningsintervallet för imkanaler utsträckts från två till . Ytterligare förändringar övervägs. I projekten har frågan om rensningsplikt huvudsakligen betraktats som ett brandskyddsproblem medan översynen av ventilationsanläggningar setts som en åtgärd inom normalt fastighetsunderhåll. Erfarenheten har visat att ventilationsunderhållet varierar mycket och ofta försummas. Regelbundet påträffas frånluftskanaler från badrum helt igensatta av damm. En sådan kanal som exempelvis försörjer sex lägenheter passeras av ca 20 luft varför det inte är svårt att förstå hur damm kan samlas i någon krök. Det är vanligt att servicefolk tillkallas först efter det att avsevärda problem uppstått, såsom exempelvis mögelskador i badrum m. m. Man kan anta att problemet finns dolt i ett stort antal bostäder i . Också tilluftsanläggningar är ett försummat område. Här är det i synnerhet luftintag, filter och aggregat som med tiden smutsas ned och försämrar inomhusluften. Sjuka hus med otillräcklig ventilation har utpekats som sannolik orsak till allvarliga hälsoproblem för boende och anställda inom kontor, skolor eller barnstugor. Allergier och ökad infektionskänslighet sätts i samband härmed. Det är viktigt att ansvaret för en regelbunden tillsyn av ventilationsanläggningar inte helt och hållet överlämnas till fastig Då inomhusluften har stor betydelse för människors hälsa bör ventilationen likväl som rökkanaler kontrolleras regelbundet. Det förefaller naturligt att skorstensfejarmästaren vid den återkommande rensningen av imkanaler även ser över frånluftskanaler. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att de pågående projekten kring sotning inom såsom tilläggsdirektiv erhåller uppdrag att närmare utreda möjligheten att förena sotningsdistriktens tillsyn av rök- och imkanaler med tillsyn av de ventilationsanläggningar som beskrivits i motionen. () () 1987/88 FÖ518
mot · GB02Fö520 · 1988-01-26 00:00:00 — Regeringen anvisar i proposition medel dels för nybygge av skyddsrum, dels för besiktning och modernisering av äldre skyddsrum. I många kommuner är de medel, som är tillgängliga för besiktning och modernisering av äldre skyddsrum, orimligt små i förhållande till antalet äldre skyddsrum. Det kan dröja långt in innan hela beståndet besiktigats och åtgärdats. är alla sådana omoderna skyddsrumsplatser medräknade i de redovisningar, som ligger till grund för befolkningens trygghetskänsla i detta avseende. Vid modernisering av äldre skyddsrum torde pengarna räcka till cirka tio gånger fler skyddsrumsplatser än vid nybygge för samma belopp. Därför vore det på många platser en fördel om renoveringstakten kunde öka på bekostnad av antalet nybyggda skyddsrumsplatser. Vi anser, att borde ha större frihet att bedöma hur medel för skyddsrum skall disponeras. Vi föreslår därför att medel för nybygge respektive modernisering av skyddsrum anvisas i ett anslag, som av fördelas på objekt. Med hänvisning till vad som anges i denna motion hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att medel för nybygge respektive modernisering av skyddsrum bör anvisas i ett enda anslag, som fördelas av .
mot · GB02Fö521 · 1988-01-27 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö521 om integrering av privatradion i räddnings- och sambandstj Frågan om privatradion i trafikfrämjande syfte och i sambandstjänst aktualiserades 1974 i motion till av (). gjorde positiva uttalanden om verksamheten. verksamhet har privatradion visat att gjorda insatser för säkerheten och förebyggande insatser varit betydande. Redovisning av en månads passning vid en vägradiobas bilägges (bilaga). Detta har lett till att privatradioorganisationerna till lands och sjöss visat intresse för samverkan med samhällets organisationer inom räddningsverksamheten. De insatser som erbjuds är resultatet av ett stort frivilligt engagemang. bör därför uttala sig för att en utredning om att integrera den frivilliga radioverksamheten i samhällets hemskydds- och civilförsvarsverksamhet genomförs. I detta sammanhang bör också regler, bestämmelser och licenser diskuteras. Likaså kan frågan om statligt bidrag till privatradioorganisationerna aktualiseras i enlighet med den diskussion som utredaren förde i betänkandet Bidrag till folkrörelser (SOU 1979:60). Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en utredning om privatradioorganisationernas integrering i samhällets räddningsorganisation i enlighet med vad som anförts i motionen. Nedanstående uppställning redovisar antal anrop från mobil station till vägradiobas. Passningstid vardagar 07.00-18.00. Ovanstående händelser har resulterat i nedanstående åtgärder/telefonsamtal från vägradiobasen till berörd myndighet/motsvarande:
mot · GB02Fö522 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö522 av () om frister för sotning Enligt räddningstjänstlagens 20 § får regeringen meddela föreskrifter om frister för sotning och brandsyn. Regeringen får också överlåta åt en myndighet eller åt kommun att meddela sådana föreskrifter. har föreskrivit en avsevärd skärpning av sotningsfristerna. Så skall t. ex. panna som eldas med fastbränsle sotas och oljeeldade pannor var trettonde. Det här upplevs som helt orimligt i många fall. En person som kan elda med ved sätter en ära i att elda så att det inte blir mycket sot. Det innebär att sotarens ofta återkommande besök och räkningar är onödiga. Husägarna har ett stort intresse av att det inte blir soteld och sotarna har en mycket viktig uppgift som energirådgivare, för injustering av pannor och för frivilliga råd om hur man får mer nytta av den energiråvara man använder. Det är fel att belasta dem med onödiga sotningar och skapa misstämning mellan dem och deras kunder. Lagen bör ändras så att kommunen alltid får avgöra hur ofta sotning och brandsyn skall ske. att hos regeringen begär förslag om ändring i räddningstjänstlagen i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GB02Fö523 · 1988-01-26 00:00:00 — av () om ersättare för civilbefälhavare Civilbefälhavaren är den högsta civila totalförsvarsmyndigheten inom ett civilområde. Inom detta område skall han i krig verka för att största möjliga försvarseffekt uppnås. I sin verksamhet biträdes han av ett kansli med en kanslichef. I fredstid skall civilbefälhavaren verka för att totalförsvaret planlägges så att det i krig och vid krigsfara kan föras med en enhetlig inriktning. En särskilt viktig uppgift är att leda stabstjänstövningar. När civilbefälhavaren är hindrad att utöva sin tjänst, förordnar regeringen ersättare efter anmälan. I avvaktan på regeringens beslut fullgöres civilbefälhavarens åligganden av chefen för kansliet. Dessa regler i instruktionen (1970:363) för civilbefälhavare gäller dock endast i krig. Frågan om ersättare för civilbefälhavaren i fredstid är olöst. En klar och på förhand reglerad rutin måste finnas i ersättaresituationen. Det föreligger ett uttalat behov härav, inte minst vid intensiva och utdragna stabstjänstövningar. Ersättarfrågan kan lösas på flera sätt men närmast till hands ligger att lösning sker på samma sätt som i krig. Mot denna bakgrund hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ersättare för civilbefälhavare. 1 1987/88.
mot · GB02Fö524 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö524 av och (c) om transporter av farligt gods i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Jo834 hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att genomföra en kartläggning av transporter med farligt gods.
mot · GB02Fö525 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö525 av och () om transport av farligt gods transporteras stora mängder kemikalier och brännbara vätskor, s. k. farligt gods, på våra vägar och järnvägar vilket ställer stora krav på säkerhetsbestämmelser och utbildning av personal. hände ett antal olyckor med framför allt tankbilar där ett tiotal följdes av läckage och hälften av dessa slutade med brand. I samband med dessa har det också varit några dödsfall. Det har också inträffat ett tjugotal allvarliga tillbud. Det inträffade har till överväldigande del berott på den mänskliga faktorn vilket än mer aktualiserar utbildningsbehovet för chaufförerna. Chaufförerna har inte tillräckligt bra utbildning och många har ingen utbildning alls. På grund av svårigheterna att ge alla yrkesförare för tanktransporter ADRcertifikat till finns dispensmöjligheter vilket innebär att många förare kör utan utbildning. Enligt vår mening är det angeläget att förarutbildningen lägger större vikt vid riskmomenten i körningen, tankbilens tekniska utrustning, riskerna med brandfarlig vätska, första åtgärderna vid en olycka m. m. En ökad dimensionering av ADR-utbildningen är desto mer angelägen eftersom kravet på ADR-utbildning kommer att gälla även styckegods och dessutom skall certifikaten förnyas . Det största problemet med farligt gods är kanske ändå det fusk med säkerheten kring transporter över våra gränser som sker. Eftersom de som fraktar farligt gods till vet att tullens kontroller bara är sporadiska och att straffen dessutom är låga i förhållande till förtjänsten händer det ofta att de helt enkelt struntar i säkerhetsbestämmelserna. De få stora razzior som tullen kan genomföra visar tydliga tecken på detta. Vid den senaste hade av lasterna brister i säkerheten. De största problemen finns vid eftersom av allt farligt gods tas in där. Enligt vår mening måste tullen få ökade resurser för att kontrollera farligt gods vid gränsena och dessutom borde som en preventiv åtgärd ett särskilt plånboksstraff utdömas direkt till chaufförerna. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre utbildning av chaufförer som transporterar farligt gods. 1* 1987/88. [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade tullresurser för kontroll av farligt gods vid gränserna samt vidgade straff för chaufförerna1]. () () 1987/88 FÖ525 1 1987/88: Sk551
mot · GB02Fö526 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö526 av m. fl. om det tekniskt avancerade samhällets sårbarhet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:K431 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hanteringen av sårbarhetsfrågorna inom , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sårbarhetsanalys i samband med utredningsförslag om inrättande av nya register, 3. att hos regeringen begär förslag till krav på kryptering av sekretessbelagd information vid datakommunikation, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sammanställning och försäljning av information som kan vara till skada för rikets säkerhet.
mot · GB02Fö528 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö528 av och () om alarmering till allmänheten i fred, under beredskap och i krig Det moderna, centraliserade och högteknologiska samhället blir alltmer sårbart. Risken för olika typer av olyckor ökar. Vårt geografiskt utsatta läge gör också att vi inte kan bortse från risken att dras in i konflikter och krigstillstånd. Ett varningssystem som är lättfattligt och lättillgängligt för allmänheten är därför nödvändigt. Det varningssystem som byggts ut sedan inriktar sig i första hand på behoven under beredskap och i krig. Systemet gäller dels utomhus-, dels inomhusalarmering. Systemet för utomhusalarmering präglas av en rad olika signaler och av att systemen inte är utbyggda så att befolkningen i realiteten kan nås av meddelandena samt att kunskapen om de olika signalerna, t. ex. Beredskapslarm, Viktigt meddelande, Flyglarm, Faran över och Omedelbar fara, är mycket låg hos allmänheten. Med de planeringsförutsättningar som råder anses larmtekniken inte vara utbyggd förrän . När det gäller inomhusalarmering kan endast signalen Flyglarm ges. I takt med att övergår till datoriserade AXE-växlar försvinner möjligheten att varna allmänheten över telefonnätet. Möjligheten att varna allmänheten via närradio och lokalradio skall utredas. Man bör då ta in problemet med att varna handikappade, varav ca 800 000 hörselskadade, och språkliga minoriteter i utredningen. Det finns en rad ytterligare områden som bör beaktas i sammanhanget, t. ex. samordningen mellan civilförsvarsorganisationens varningssystem och de larm som finns vid anläggningar med särskilt riskfylld verksamhet och dessutom bör skyldigheten att anskaffa larm för sådana anläggningar klarläggas. Enligt min mening är det nödvändigt att omgående se över samhällets varningssystem för att få ett enhetligare och mer lättbegripligt system som når alla människor i oavsett var i landet man befinner sig och oavsett om man är hörselskadad eller inte förstår svenska. Även när det gäller olika slag av utryckningsfordon finns en betydande osäkerhet om vilka fordon som är att anse som utryckningsfordon och vem som har ansvaret för att registrera dessa. Både och regeringen har visat restriktivitet när det gäller att registrera t. ex. bärgningsfordon, privata fordon för intensivläkare och privata bårbilar vid motortävlingar som utryckningsfordon. Skälet härtill är att om alltför många får möjlighet att använda larmanordningar för att påkalla fri väg kan allmänhetens respekt för larmanordningarna minska vilket skulle skada trafiksäkerheten. Även frågan om utryckningsfordon och larmanordningar på dessa bör ses över mot bakgrund av den nya räddningstjänstlagen och med målsättningen att åstadkomma så effektiva räddningsinsatser på ett så trafiksäkert sätt som möjligt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av varningssystemen för allmänheten i fred och under beredskap och i krig, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av larmanordningar på utryckningsfordon. () () 1987/88 FÖ528