mot · GB02Sk470 · 1988-01-26 00:00:00 — Förmögenhetsskatten är ett särskilt stort problem för personer som har en förmögenhet som ger låg eller ingen direkt avkastning. Ett exempel är egnahemsägare. Ett annat kan vara ägare av mindre företag. De till följd av inflationen successivt höjda substansvärdena i företagen har tillsammans med höjda skattesatser gjort förmögenhetsskatten till ett växande problem för många ägare till framför allt mindre och medelstora företag. Många kan tvingas att successivt sälja ut sina företag för att erlägga skatten. Förmögenhetsskatten leder också till orättvisor mellan personer med olika typer av förmögenhetsinnehav. Någon hänsyn tas inte heller till att vissa tillgångar kan vara belastade av latenta skatteskulder. Det långsiktiga målet bör vara att förmögenhetsbeskattningen utformas så att ett stort skattefritt bottenbelopp undantar det stora flertalet förmögenheter från beskattning och att beskattningen därefter utformas som en porportionell skatt. Förmögenhetsskatteskalan bör som ett första steg fr. o. m. taxeringen 1989 återfå det utseende den hade innan den socialdemokratiska regeringen genomförde sina skärpningar. Den allmänna fastighetstaxeringen som genomförs etappvis för olika fastighetskategorier 1988,1990 resp. 1992 kommer att leda till stora höjningar av taxeringsvärdena för många fastigheter. Om inga ändringar sker kommer förmögenhetsskatten i många fall att skärpas avsevärt. Regeringen bör efter en skyndsam utredning lägga fram förslag om sänkt förmögenhetsskatt som träder i kraft . Ytterligare justeringar kan bli aktuella när utfallet av taxeringen 1992 kan bedömas. Vid beräkningen av förmögenhetsskatt har tidigare ingen hänsyn tagits till latenta skatteskulder. Det är inte rimligt att förmögenhetsskatt skall erläggas på belopp som den enskilde inte kan tillgodogöra sig vid en realisation av tillgångarna. Detta problem har särskilt gällt vid förmögenhetsbeskattningen av börsnoterade aktier. Här skall dock aktierna fr. o. m. taxeringen 1988 tas av marknadsvärdet . Den reduktion som beslöts av är inte tillräcklig. Vid förmögenhetsbeskattningen bör, enligt vår mening, börsnoterade aktier tas av sitt marknadsvärde. Därmed tas rimlig hänsyn till den latenta skatteskulden. har tidigare tagits av substansvärdet vid förmögenhetsbeskattning. gäller i stället att av det noterade värdet skall tas upp. Det medför en kraftig skatteskärpning. Reglerna bör ändras så att värderingen åter utgår från substansvärdet och att av detta tas till beskattning. Samma regler bör gälla icke inregistrerade börsaktier. Frågan om förmögenhetsbeskattningen på arbetande kapital i små och medelstora företag behandlades utförligt av företagsskattekommittén i ett betänkande 1981 (Ds B 1981:13). Kommittén, som undersökte olika beskattningsmetoder för att bryta kapitalbeskattningens negativa effekter för näringslivet, ansåg att den bästa lösningen var att helt undanta arbetande kapital i mindre och medelstora företag från förmögenhetsbeskattning. En majoritet av de remissinstanser som yttrade sig över utredningsförslaget delade i princip kommitténs uppfattning. Vi föreslår därför att det arbetande kapitalet i mindre och medelstora företag undantas från förmögenhetsbeskattning på sätt som föreslagits av företagsskattekommittén. Vid förmögenhetsbeskattningen gäller fortfarande att makars och barns (även fosterbarns) förmögenheter läggs samman vid beräkningen av förmögenhetsskatt. Detta kan få orimliga konsekvenser. Grundprincipen måste även här vara en särbeskattning. Sambeskattningen av förmögenheter bör således avskaffas. 7.2 Arvs- och gåvobeskattningen Mot. Även arvs- och gåvobeskattningen är mycket hög i . Den högsta Sk470 skattesatsen för efterlevande make, barn m. fl. Skatteskalans progressiva utformning gör att de totala arvsskattebeloppen snabbt blir mycket stora räknade som andel av den skattepliktiga . I de flesta andra jämförbara länder är arvsbeskattningen klart lägre. Så är exempelvis den högsta skattesatsen för make och barn i , i och i (i tas skatt inte alls ut om det rör sig om make). Gåvoskatteskalorna överensstämmer med arvsskatteskalorna. Beskattningen av gåva skiljer sig från arvsbeskattningen i vissa andra avseenden. Det gäller bl. a. det skattefria grundavdrag som kan göras vid arvsbeskattningen. Den internationellt sett höga arvs- och gåvobeskattningen är orimlig och skapar många problem. Det gäller bl. a. i samband med övertagande av jordbruk eller rörelse vid ett generationsskifte. bör de svenska arvsskattesatserna anpassas till den genomsnittliga nivå som gäller i övriga nordiska länder. Efter riksdagsbeslut medges vid arvsbeskattningen ett avdrag på . från arvslott som tillkommer den avlidnes efterlevande make. För barn och andra nära anhöriga är avdraget . och i andra fall . Dessa skattefria bottenbelopp bör från ökas så att den avlidnes efterlevande make kan erhålla tolv basbelopp skattefritt, barn eller annan nära anhörig fem basbelopp och annan person två basbelopp. Vid gåvobeskattningen gäller att man skattefritt kan erhålla en gåva från annan person på . Är gåvan i form av personligt lösöre är beloppsgränsen . Dessa belopp bör justeras fr. o. m. så att en gåva på upp till ett halvt basbelopp kan ges utan att beskattning inträder. Detta bör gälla oavsett om beloppet är personligt lösöre eller andra tillgångar. Som tidigare nämnts är skatteskalorna vid arvs- och gåvobeskattningen gemensamma. gjordes vissa justeringar av dessa skalor. Dessa är emellertid inte tillräckliga. Skalorna för klass I (efterlevande make och därmed jämställd, barn, avkomling till barn, make till barn, efterlevande make till avlidet barn) och II (övriga fysiska personer, juridiska personer utom bl. a. landsting, kommun, vissa stiftelser etc.) bör från få följande utseende: Klass I (kronor) Skattepliktig lott Inom skiktet 100 000- 200 000 200 000- 300 000 300 000- 500 000 500 000- 1 000 000 1 000 000 -10 000 000 10 000 000- 23 Klass II (kronor) 25 000- 50 000 50 000- 100 000 100 000- 200 000 200 000-1 000 000 1 000 000 - 2 000 000 2 000 000 Då aktier (eller motsvarande tillgångar) ingår i ett dödsbo bör de vid arvsbeskattningen som ett alternativ kunna tas upp till det värde som gällde vid första tillfället då avyttring var faktiskt möjlig. Även vid arvs- och gåvobeskattningen bör börsnoterade aktier, med hänsyn till den latenta skatteskulden, tas av sitt marknadsvärde. skall, i likhet med vad som bör gälla vid förmögenhetsbeskattningen, tas av sitt substansvärde. 8 Arbetsgivaravgifter och löneskatter Den första borgerliga trepartiregeringen inledde arbetet med att avskaffa de arbetsgivaravgifter som inte är kopplade till socialförsäkringssystemet utan utgör löneskatter. Sålunda avskaffades den allmänna arbetsgivaravgiften i två etapper. I samband med skatteuppgörelsen mellan mittenpartierna och socialdemokraterna infördes emellertid en ny löneskatt, den s. k. allmänna löneavgiften, vars syfte var att finansiera det första steget i skatteomläggningen. Det långsiktiga målet måste vara att avveckla de arbetsgivaravgifter som inte har någon anknytning till socialförsäkringssystemet. Det bör i första hand gälla återstoden av den allmänna löneavgiften. I rådande samhällsekonomiska läge är det emellertid nödvändigt att prioritera kraftiga sänkningar av marginalskatterna. Dessa kommer företagen till del, bl. a. i form av en lugnare kostnadsutveckling. 9.1 Effekter av fastighetstaxeringen Innevarande år genomförs en allmän fastighetstaxering för bl. a. hyreshus och bostadsrättshus. följer en motsvarande taxering för småhus. Förändringar av fastigheternas taxeringsvärden påverkar skatteuttaget i flera avseenden. Den statliga fastighetsskatten tas ut i förhållande till taxeringsvärdena och även schablonintäkten för småhus beräknas med utgångspunkt i taxeringsvärdet. Dessutom kan också förmögenhetsskatteuttaget påverkas. Årets taxering av hyreshus och bostadsrättshus beräknas leda till relativt kraftiga höjningar av taxeringsvärdena. Om inga motverkande åtgärder hade vidtagits skulle detta leda till hyres- och avgiftshöjningar för de boende. För att åstadkomma vad regeringen kallade neutralitet mellan olika upplåtelseformer, föreslog den en liten begränsning av de beräknade skattehöjningarna för hyresfastigheter och bostadsrättshus och en väsentlig skärpning av fastighetsskatten för småhus. Moderata samlingspartiet motsatte sig dessa skatteskärpningar och lyckades tillsammans med den övriga oppositionen genomdriva ett avslag på propositionens förslag beträffande småhusen och en sänkning av det beskattningsbara underlaget för fastighetsskatt i övrigt, så att uttaget inte skulle öka. Den allmänna fastighetstaxeringen för småhus, som genomförs , kommer att leda till höjda taxeringsvärden i hela landet. Ökningens storlek kommer emellertid att variera kraftigt mellan olika regioner. Storstadsområdena kommer att få väsentligt större ökningar än genomsnittet. Till följd av att schablonintäkten beräknas efter en progressiv skala kan skattehöjningen bli betydande. I tabell 5 nedan redovisas de skattehöjningar som blir följden av taxeringsvärdesökningar på 35, 50 resp. . Beräkningarna utgår från att innehavaren har en marginalskatt på och visar effekten av den statliga fastighetsskatten och den skatt som belöper på schablonintäkten. Skatt 1990 vid tax.värdesökning på I exempelvis kan taxeringsvärdeshöjningar på upp emot förutses. Genomsnittligt i hela landet torde nivån öka med . För ett småhus i storstadsområde med ett vanligt förekommande taxeringsvärde på . ökar månadskostnaden om skattereglerna inte ändras från . För ett småhus med ett taxeringsvärde på . och en genomsnittlig ökning av taxeringsvärdet ökar månadskostnaden från . Som synes leder oförändrade skatteregler till kraftiga skatteökningar. Dessa blir dessutom olika stora beroende på var i småhuset ligger. Införandet av fastighetsskatten i tre steg åren 1985 1987 har redan ökat skattebelastningen kraftigt. För ett småhus med ett taxeringsvärde på . uppgår enbart fastighetsskatten till nästan . För att motverka dessa skattehöjningar måste förslag läggas fram för senast om ändrade regler för den statliga fastighetsskatten så att fastighetstaxeringen 1990 inte leder till ökat skatteuttag. Dessutom måste förslag framläggas om en förändring av den nuvaran de schablonbeskattningen av småhus så att de kraftiga skatteökningar som kan förutses motverkas. Till ovan redovisade höjningar av fastighetsskatt och schablonintäkt kommer också i många fall ett ökat uttag av förmögenhetsskatt. Den nuvarande utformningen av villabeskattningen skapar två principiellt viktiga problem. För det första skiljer sig taxeringsvärdet för likadana hus högst väsentligt mellan olika orter och regioner i landet. Denna utveckling har skärpts . Det innebär att villaskatten slår mycket olika beroende på var i landet ett hus ligger. För det andra har, genom att avdrag inte längre medges för reparationer i småhus, det s. k. svarta arbetet ökat högst betydligt. Det kan starkt ifrågasättas om den huvudsakliga grunden för småhusbeskattningen numera kan anses vara en beskattning av den beräknade förräntningen av det i fastigheten nedlagda kapitalet. Det ter sig rimligare att avkastningen i form av boendet i sig skall vara utgångspunkt för beskattningen. Detta är för övrigt tanken bakom beskattningen av den som bor i lägenhet i eget hyreshus. Det bör därför utredas huruvida en ny metod för småhusbeskattning kan införas. Därvid bör övervägas om inte beskattningen av småhus, bostadsrätter och ägarlägenheter kan utformas på ett likformigt sätt. Den nya metoden får inte leda till höjt skatteuttag. Moderata samlingspartiet har under en lång följd av år föreslagit att en rätt till avdrag för reparationer i småhus bör införas. Redan i en promemoria från 1980 (Ds B 1980:10) skisserades en rätt till avdrag för reparationskostnader. Denna fråga har också behandlats i bostadskommitténs slutbetänkande (SOU 1986:6). Enligt utredningens mening skulle en årlig rätt till avdrag för reparationer verksamt bidra till att stävja det s. k. svartjobberiet. En tänkbar metod var, enligt utredningen, att tillåta avdrag för styrkta lönekostnader upp till ett belopp av . Särskilt stora kostnader skulle kunna fördelas framåt i tiden. konstaterar att en rätt till avdrag, av det utseende utredningen diskuterade, sannolikt inte skulle leda till något skattebortfall till följd av de positiva effekterna när det gäller redovisning av uppburna inkomster. Enligt vår mening bör en rätt till avdrag för reparationer införas enligt de principer som angetts. 9.3 Realisationsvinstbeskattningen av fastigheter och bostadsrätter Realisationsvinsten vid försäljning av fastigheter beskattas så att köpeskillingen, minskad med det inflationsuppräknade ingångsvärdet, läggs samman med övriga inkomster. Inflationsuppräkningen gäller emellertid inte av ett innehav. Denna begränsningsregel, som infördes i stället för en begränsning av avdragsrätten (vilken ändå tillkom ), är mycket komplicerad och ger stora problem vid taxeringsarbe Regeln kan också leda till att rena inflationsvinster beskattas. Den bör därför avskaffas. Vid realisationsvinstbeskattningen kan i vissa fall uppskov medges vid erläggande av den beräknade skatten för den som säljer sitt småhus och förvärvar ett annat. Motsvarande uppskovsregler finns inte när det gäller bostadsrätter. Realisationsvinstbeskattningen av bostadsrätter motsvarar inte heller i övrigt reglerna för småhus och andra fastigheter. Enligt vår uppfattning bör bostäder i realisationsvinstbeskattningshänseende behandlas på samma sätt, oavsett om det är fråga om en bostad i småhus eller en bostad i flerfamiljshus med bostadsrätt eller äganderätt. Realisationsvinstbeskattningsreglerna för bostadsrätter bör ändras så att de ansluter till de regler som gäller för småhus. Det innebär att uppskovsregler skall införas. Uppskov skall vidare kunna medges vid försäljning av bostadsrätt och köp av småhus och vice versa. Genom riksdagsbeslut ersattes hyreshusavgiften fr. o. m. med en statlig fastighetsskatt. Den nya skatten innebär i jämförelse med hyreshusavgiften en avsevärd utvidgning av skattskyldigheten. a. berörs alla landets drygt 1,5 miljoner småhusinnehavare. Enskilt ägda hyresfastigheter och lokaler beskattas hårdare än vad gäller de s. k. allmännyttiga bostadsföretagen. Regeringen föreslog en ytterligare skärpning av skatten för enbart det enskilt ägda beståndet av hyresfastigheter och lokaler. Även detta förslag framlades utan tillfredsställande beredning. Även om en viss kompensation kom att utgå till enskilda fastighetsägare med statliga lån snedvrids konkurrensen ytterligare. Regeringens syfte med fastighetsskatten förefaller främst vara att nedbringa det statliga budgetunderskottet och att gynna de allmännyttiga företagen. Som tidigare anförts i motionen är det emellertid synnerligen olämpligt att tillgripa nya skatter för att komma till rätta med underskottet i statens budget, bl. a. eftersom en höjning av en skatt inte sällan leder till minskade inkomster från andra skatter. Det är främst de småhusägare som redan har de dyraste boendekostnaderna som drabbas hårdast av fastighetsskatten. Det gäller särskilt småhusägare som finansierat sina hus utan statliga lån och sådana som förvärvat ett äldre hus. Det kan ofta röra sig om flerbarnsfamiljer som redan har en svår ekonomisk situation. Även i fråga om flerfamiljshus kommer den sammanlagda effekten av fastighetsskatten och de bidrag som avses utgå för att kompensera skatten att diskriminera fastigheter som inte är statligt belånade. Därtill kommer att de olika skattesatserna (en högre för konventionellt beskattade fastigheter och en lägre för schablonbeskattade fastigheter som ofta tillhör allmännyttan) gör att de privata fastighetsägarna till följd av bruksvärdessystemet inte ens kan ta ut tillräcklig hyra för att erhålla kostnadstäckning för skatten. Fastighetsskatten bör successivt slopas. Behovet av samhällsekonomisk åtstramning medger emellertid ingen sänkning . har (bl. a. ), med hänvisning till erfarenheterna av allmänna fastighetstaxering, beslutat att hos regeringen begära en utredning syftande till en omläggning av fastighetstaxeringssystemet så att förenklingar kan uppnås. Visserligen har regeringen tillsatt en utredning rörande taxering av småhus som slutfört sitt arbete , men ursprungliga krav har ej tillgodosetts. Detta är synnerligen allvarligt med tanke på att fastighetstaxeringen genomförs för olika fastighetskategorier med början innevarande år och fullföljs 1990 och 1992. En utredning som har till uppgift att gå igenom främst reglerna för de fastighetskategorier som, förutom småhus, taxeras 1990 och 1992 bör tillsättas. Översynen bör syfta till att nå största möjliga enkelhet i förfarandet. Utredningen bör vidare kunna se över och föreslå de nödvändiga förändringar av schablonbeskattning av småhus och bostadsrätter, av uttag av fastighetsskatt, förmögenhetsskatt och arvs- och gåvoskatt som tidigare redovisats i motionen. Regler bör vidare införas om att särskild fastighetstaxering kan begäras av fastighetsägare, t. ex. jordbrukare, på grund av att marknadsvärdet har sjunkit. Beskattningen bör inte användas som energipolitiskt styrmedel. De nuvarande riktlinjerna för energibeskattningen innebär att man på en gång har sökt att tillgodose flera motstridiga syften, vilket har gjort skattesystemet på energiområdet ologiskt. a. har dessa riktlinjer inneburit att beskattningen av kol blivit alltför låg, vilket kan få till konsekvens att en ökad användning av sådana energikällor som vattenkraft, kärnkraft, solenergi och vindkraft försvåras. Vi förordar en övergång till mervärdeskatt på energiområdet, kombinerad med energilikformiga punktskatter på en förhållandevis låg nivå. Vissa avsteg från energilikformigheten kan emellertid vara motiverade av miljöpolitiska skäl. Skattesystemet blir genom en sådan ordning mer hanterligt och innebär att den konkurrensutsatta industrin i energibeskattningshänseende likställs med ett betydande antal utländska konkurrenter, som helt eller delvis kan lyfta av sin energiskattebörda. Från principiella utgångspunkter borde flertalet punktskatter avskaffas. De påverkar valet mellan olika varor och ger i övrigt snedvridande effekter. Vissa punktskatter, som exempelvis alkoholskatterna, har införts med andra motiveringar än rent finansiella. När det således gäller alkoholbeskattningen finns det enighet om att den skall utformas på så sätt att mål sättningen om en minskad totalkonsumtion och om en övergång från starkare till svagare drycker främjas. På energiområdet återfinns också vissa andra motiv för punktskatter. Som tidigare redovisats innebär det statsfinansiella läget att utrymmet för skattesänkningar är begränsat. Det innebär att sänkningarna i första hand måste ske på de områden där effekterna blir mest positiva för samhällsekonomin. Skogsvårdsavgiften bör, som föreslås i vår motion om jordbrukspolitiken, sänkas till från . fattade den socialdemokratiska riksdagsmajoriteten beslutet om en pensionsskatt. Beredningen av förslaget skedde på ett mycket otillfredsställande sätt. Förslaget utreddes inte. Inte heller remissbehandlades det. Den enda instans som fick yttra sig var lagrådet. Lagrådet avstyrkte förslaget med motiveringen att det passar mindre väl in i vårt konstitutionella system och att det skulle kunna skapa prejudikat som gav möjlighet att ta ut nya engångsskatter av snävt begränsade kretsar och med högre skattesatser än vad som var fallet med pensionsskatten. Moderata samlingspartiet avvisade, i likhet med de andra borgerliga partierna, pensionsskatten vid riksdagsbehandlingen. För att pensionsskatten inte skall kunna betraktas som prejudicerande och för att den ger anledning till allvarliga konstitutionella betänkligheter är moderata samlingspartiet berett att verka för att den återbetalas till pensionsspararna. Frågan om återbetalning är emellertid förenad med tekniska svårigheter. Det är därför inte möjligt att utan föregående utredning föreslå en omedelbar återbetalning. Även den statsfinansiella situationen måste beaktas i detta sammanhang. 12 Finansiella konsekvenser av förslagen I tabell 6 nedan redovisas de statsfinansiella konsekvenserna av våra skatteförslag. Den helt dominerande delen av de skattesänkningar som föreslås tillfaller inkomsttagare i normala inkomstlägen. Finansiella konsekvenser av skatteförslagen Helårseffekt 1989 milj. kr. 1 Effekten av den uteblivna skattehöjning som inflationsskyddet medför ingår i netto tillkommande poster i statsbudgeten /89 (halvårseffekt). 2 Sänkningen av skogsvårdsavgiften motsvaras av minskade utgifter som redovisas i vår jordbrukspolitiska motion. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om en genomgripande skattereform enligt de riktlinjer som anges i motionen, 2. att beslutar om en skala för uttag av statlig inkomstskatt 1989 enligt vad som anges i motionen, 3. att hos regeringen begär förslag om inflationsskydd av den statliga inkomstskatteskalan i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att hos regeringen begär förslag om grundavdrag för barn i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beskattning av sparande, 6. att hos regeringen begär förslag om reformerad bolagsskatt i enlighet med vad som anförts i motionen, 7. att beslutar att skatteskalan för uttag av statlig förmögenhetsskatt fr. o. m. taxeringen 1989 återfår det utseende den hade , 8. att beslutar att börsnoterade aktier vid förmögenhetsbeskattningen skall tas av sitt marknadsvärde, 9. att beslutar att och icke registrerade börsaktier vid förmögenhetsbeskattningen skall tas av sitt substansvärde, 10. att hos regeringen begär förslag om avskaffande av förmögenhetsbeskattning av arbetande kapital i mindre och medelstora företag enligt vad som anförts i motionen, 11. att hos regeringen begär förslag om avskaffande av sambeskattningen av förmögenhet enligt vad som anförts i motionen, 12. att beslutar om skatteskalor och grundavdrag vid arvs- och gåvobeskattningen fr. o. m. enligt vad som anges i motionen, 13. att beslutar att börsnoterade aktier vid arvs- och gåvobeskattning tas av sitt marknadsvärde, 14. att beslutar att vid arvs- och gåvobeskattning tas av sitt substansvärde, 15. att hos regeringen begär förslag om ett successivt avskaffande av dubbelbeskattningen av aktieutdelningar enligt vad som anförts i motionen, 16. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för realisationsvinstbeskattning vid försäljning av värdepapper enligt vad som anförts i motionen, 17. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för fastighetsskatt enligt vad som anförts i motionen, 18. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för schablonbeskattning av småhus enligt vad som anförts i motionen, 19. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ny utformning av småhusbeskattningen, 20. att hos regeringen begär förslag om avdragsrätt för reparationer utförda i schablontaxerade småhus enligt vad som anförts i motionen, 21. att hos regeringen begär förslag om ändrad realisationsvinstbeskattning av fastigheter enligt vad som anförts i motionen, 22. att hos regeringen begär förslag om ändrad realisationsvinstbeskattning av bostadsrätter enligt vad som anförts i motionen, 23. att hos regeringen begär en utredning om reglerna för allmän och särskild fastighetstaxering i enlighet med vad som anförts i motionen, 24. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om energibeskattningen. () () () () () () () 2 FRIHET OCH VÄLFÄRD GENOM SÄNKTA SKATTER . 3 SKATTEUTVECKLINGEN I OCH I OMVÄRLDEN 3 3.1 Världens hårdaste skattetryck 3 3.2 skatternas fördelning 3 3.3 Skatteutvecklingen till 1976 4 4 REGERINGENS SKATTEPOLITIK EFTER 1982 5 5 SÄNKTA SKATTER GER ÖKAD TILLVÄXT OCH HÖGRE VÄLFÄRD 6