ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Ub704 · 1988-01-01 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Ub704 av och (båda c) Grundskollärarutbildningen vid högskolan i / beslöt att inrätta grundskollärarlinjen vid /med första intagning . Planeringsmedel tilldelades högskolan och ett omfattande arbete påbörjades för att kunna ha kursplaner färdiga vid kursstarten. I budgetpropositionen fullföljer inte regeringen beslut. Man låter utbildningen ANSTÅ. Regeringen hänvisar till att det är svårt att rekrytera studerande vid andra högskolor som fick de nya utbildningarna. Här gör regeringen det alltför lätt för sig och drar för snabba slutsatser. När den nya utbildningen blev klar skärptes behörighetskraven väsentligt. De som planerade att gå lärarutbildningen hann inte komplettera sin behörighet på så . Vi måste förstå att det uppstår en viss omställningstid. I motsats till regeringen ser vi ett mycket stort behov av nyrekrytering av lärare både på och gymnasieskolan. Vi vet att de ökade födelsetalen och de förväntade stora pensionsavgångarna från dagens lärarkår kommer att öka behovet. Andra signaler som når oss är att många lärare i relativt ung ålder lämnar skolan för andra bättre avlönade tjänster utanför skolan. Läraryrket måste göras mer attraktivt. Vi måste få bort krisstämpeln och höja intresset omkring läraryrket. En bättre personalpolitik behövs och konkurrenskraftiga löner måste gälla. Närhet är ett annat viktigt begrepp. En grundförutsättning för rekrytering till en region är att unga människor som vill utbilda sig till lärare kan göra detta inom ett begränsat avstånd från hemorten. Vi måste minska utflyttningen från och detta kan vara ett sätt att få utbildning inom regionen. Planeringsarbetet som har igångsatts och vilket man har erhållit resurser för kräver naturligtvis en god framförhållning. Vid /påbörjades detta arbete direkt efter vårriksdagens beslut. / har lokaler, inredning, utrustning och kompetenta lärarutbildare. Med anledning av ovanstående hemställs 1. att högskolan /får genomföra den beslutade grundskollärarutbildningen, 2. att utbildningen påbörjas . () () 1988/89 Ub704
mot · GC02Ub724 · 1988-01-01 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub724 av och (båda mp) Grundskollärarlinjen vid högskolan i / m. m. Utbildning för låg- och mellanstadielärare har en lång tradition vid högskolan i /. Med bestörtning mottogs därför beslutet av 1986 att denna utbildning skulle läggas ned. Som grund för beslutet låg prognoser som visade på ett minskat lärarbehov för . visade det sig att prognosunderlaget för beräkning av lärarbehovet i var felaktigt. a. 1988:20, Det framtida behovet av lärare, som underlag togs ett nytt beslut i . Grundskollärarutbildningen skulle på nytt lokaliseras till högskolan i /samt till högskolan i och till i . uttalade att de tre utbildningsorterna skulle inrätta vardera 120 platser i inriktning mot årskurserna 1 7, . Eftersom grundsskollärarutbildningen är omfattande krävs en långsiktig planering med kursplaner, praktikorganisation i samverkan med länets grundskolor, undervisningsresurser vad gäller personal och lokaler, utrustning m.m. Detta planeringsarbete igångsattes vid högskolan i /direkt efter riksdagsbeslutet om att återuppta grundsskollärarutbildningen. Det är lätt att förstå besvikelsen och oron över de besparingar som föreslås i budgetpropositionen. 1 bilaga 10, prop. 1988/89:100, föreslår utbildningsministern att högskolan skall ges anstånd med intagningen. Som skäl anges rekryteringssvårigheter vid andra högskolor inför /90. Vid högskolan i /har rekryteringssvårigheterna vid andra institutioner varit väl kända och erfarenheter och hänsyn till orsaker har kunnat tas med redan i planeringen av rekrytering till lärarstuderande. Ett omfattande program för kompletteringsutbildning för sökande utan tillräckliga förkunskaper genomförs för att öka antalet behöriga sökande. /har planering, lokaler, inredning, utrustning och kompetenta lärare för att genomföra grundskollärarutbildning fr. o. m. ht-89. Eftersom prognoser pekar på lärarbrist är det olyckligt att inta en defensiv hållning i lärarutbildningen. Ska utbildningsmålen för bibehållas krävs behöriga lärare. Inom finns problem med begynnande brist på behöriga lärare och lärarvikarier. Stora pensionsavgångar kan väntas med en ökning av barnantalet. Som exempel kan nämnas att kommer medelåldern hos lärare i att vara . Med anledning av det i motionen anförda hemställs att beslutar att intagning till grundskollärarutbildningen vid högskolorna i /, och i fr. o. m. ht-89 skall ske enligt tidigare riksdagsbeslut. () () 1988/89 Ub724
mot · GC02Ub803 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ub803 av m.fl. (m) Idrottsgymnasier m.m. ! lil lii 'A i ' . ((< - ! ' Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Kr502 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om idrottsgymnasier, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om idrottslärarutbildningen. land (m) Per Stenmarck (m) Hans Nyhage (m)
mot · GB02Fö2 · 1988-02-17 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö2 med anledning av prop. 1987/88:81 om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, m. m. I proposition 1987/88:81 behandlar regeringen allmänna riktlinjer för vapenfriverksamheten i fråga om tjänstgöringsområden, krigsplacering, utformning och genomförande av utbildningen samt om förmåner till vapenfria tjänstepliktiga. Regeringen anser att det bör vara möjligt att ytterligare samordna de nuvarande utbildningsmyndigheternas vapenfriverksamhet utan att inrätta särskilda vapenfriskolor. , VK 83, föreslog att en introduktionsutbildning och en allmän grundutbildning skulle centraliseras vid tre vapenfriskolor. Det förefaller vara den effektivaste metoden. De av VK 83 föreslagna tre skolorna bör placeras spridda över landet. Regionalpolitiska synpunkter kan också läggas på lokaliseringen. I ett län som skulle ett sådant tillskott ha stor betydelse, t. ex. om skulle få en vapenfriskola. skulle då kunna vara en lämplig lokaliseringsort. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lokalisering av en vapenfriskola till .
mot · GB02Fö5 · 1988-02-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fö5 med anledning avprop. 1987/88:81 om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, m. m. I regeringens proposition om ändring i lagen om vapenfri tjänst m. m. föreslås att kommunerna (liksom ) själva genomför grundutbildningen för de vapenfria tjänstepliktiga. För att höja kvaliteten på utbildningen föreslog värnpliktskommitté att den allmänna grundutbildningen för de flesta vapenfria skulle bedrivas på tre vapenfriskolor. Anledningen till att idén om vapenfriskolor inte vunnit gehör är enligt propositionen det minskande antalet vapenfria. Prognoserna vapenfriutbildning rymmer av flera skäl många osäkerhetsfaktorer. Antalet vapenfria kan snabbt komma att öka igen. Det kan därför ifrågasättas om dagens minskning kan ligga till grund för den föreslagna organisationen. En viss koncentration av vapenfriutbildningen jämfört med dagsläget skulle höja kvaliteten på utbildningen. Ju mindre antal utbildningstillfällen, desto större kan enhetligheten i utbildningen bli. Med hjälp av kompetenta lärare och speciella utbildningshjälpmedel såsom övningsfält för räddning och brand och specialinredda lektionssalar m. m. kan man ge de vapenfria en god grundutbildning inför den fortsatta befattningsutbildningen. utbildningsverksamhet i kommer att avvecklas . Ett 40-tal anställda är berörda. I en kommun av storlek med få offentliga arbetstillfällen får detta en påtagligt negativ effekt. Det är därför angeläget att de resurser som finns i i form av räddningsskolans lokaler, utrustning och inte minst mycket kompetent personal tas till vara till förmån för en kvalitativ god utbildning för de vapenfria tjänstepliktiga. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av central utbildning för de vapenfria tjänstepliktiga.
mot · GB02Ju17 · 1988-02-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1987/88:89 om begränsningar i vittnesplikten Enligt nuvarande lydelse av 36 kap. 5 § andra stycket är läkare obehörig att vittna angående sådant som på grund av hans ställning förtrotts honom eller han i samband därmed erfarit, såvitt annat ej gäller. I propositionen har ordet erfarit på två ställen utbytts mot fått veta utan att detta särskilt påpekats. Antag att en person uppsöker en läkare, därför att han har ont i magen. Han berättar för läkaren om sina symptom så gott han kan. Efter ingående undersökning kan läkaren fastställa sjukdomsorsaken, som är cancer. Vad patienten anförtrott läkaren är symptomen. Läkarens obehörighet att vittna avser följaktligen dessa symptom. Men - det är frågan - omfattar obehörigheten också läkarens upptäckt eller konstaterande av sjukdomsorsaken? Enligt gällande lydelse är svaret tveklöst ja. Det hävdvunna begreppet erfara - som till yttermera visso förekommer i regeringsformen (t. ex. i 2 kap. 12 §) - avser allt vad läkaren inhämtat, kommit underfund med eller på annat sätt införlivat med sitt förråd av kunskaper, oberoende av hur så skett. Det mera folkliga uttrycket få veta är däremot mera inskränkt. Det för osökt tanken till att man erhållit en uppgift från någon annan. Det är därför minst sagt tvivelaktigt, huruvida läkarens rön ryms^under begreppet få veta. Det kan påpekas att lagtexten i den bakomliggande promemorian upptar ett tredje uttryck, nämligen få kännedom om. Den föreslagna ändringen bör därför avvisas på motsvarande sätt som skedde då prövade förslag till ändrad lydelse av 6 § lag om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. Uttrycket fått veta ändrades då - på förslag av i - till erfarit under åberopande av i allt fall risken för missförstånd (KU 1980/81:10). På nu upptagna skäl och då annan grund för ordbytet icke torde finnas än pågående språklig nivellering1 bör den nuvarande bestämningen bestå. 1 Att denna klåfingrighet med vårt språk kan ha sina risker framgår av lagstiftningsärendet rörande där efter föranledande av motion från mig ansåg sig nödsakad att rätta uppenbara språkfel i propositionen (LU 1986/87:18 s. 10 och 65). 1 1987/88.3 sami. att i den föreslagna lydelsen av 36 kap. 5 § andra och femte styckena ersätter begreppet fått veta med erfarit. got »b 1988 14843
mot · GB02Sf13 · 1988-02-03 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf 13 om bistånd åt asylsökande, m. m. 1987/88:80) Mot. 1987/88 Sfl315 har redovisat centrala förslag på flyktingpolitikens område i partimotionen om flyktingpolitiken. Där erinrades om att måste ta sin del av ansvaret för att flyktingsituationen i världen kan lösas på det mest humana och solidariska sätt. Detta erfordrar insatser såväl i internationella sammanhang som en bra situation i vårt land när det gäller flyktingmottagandet. Det finns inte skäl att rikta invändningar mot de förslag som presenteras i proposition 1987/88:80. Enligt vår mening finns emellertid ytterligare några viktiga aspekter som måste beaktas vad gäller de asylsökandes situation. De långa väntetiderna innan besked har kunnat ges de asylsökande om deras framtid är mycket påfrestande för dem. För den svenska omgivningen upplevs situationen ofta främmande. Det är svårt att vinna förståelse för att sysslolöshet skall påtvingas dessa människor. Det är viktigt att behandlingstiderna kan kortas radikalt. Då kan de asylsökande snabbt få besked och börja inrätta sina liv efter detta. En fast anknytning till kan inte ges innan beskeden från svenska myndigheter kommit. Men det är ändå viktigt att utnyttja väntetiden på bästa möjliga sätt. Vi föreslår att väntetiden skall användas till svenskundervisning och arbetslivspraktik med fyra timmars svenskundervisning och fyra timmars arbetslivspraktik. bör hos regeringen begära förslag i enlighet med detta. En annan fråga av stor praktisk betydelse för flyktingmottagandet och dessa människors anpassning till svenska förhållanden gäller möjligheterna att bygga upp ett eget boende. I flyktingslussarna är det självfallet så att man t. ex. inte har egna möbler, bohag osv. Däremot måste familjerna efter besked ha möjligheter att på ett korrekt sätt bygga upp sitt boende på samma sätt som svenska familjer. Enligt vår mening skulle detta bäst ske genom en möjlighet att på goda villkor få något slags bosättningslån. Det är rimligt att pröva en sådan möjlighet som alternativ till de utrustningsbidrag som utgår. 1 1987188.3 sami. Med stöd av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om möjligheter till arbete och svenskundervisning för asylsökande i enlighet med det anförda, 2. att hos regeringen begär förslag om bosättningslån för flyktingar i enlighet med det anförda.
mot · GB02Sk29 · 1988-02-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sk29 om trafikpolitiken inför 1990-talet (prop. 1987/88:50) Regeringen föreslår i proposition 1987/88:50 bl. a. en höjning av bensinskatten. Det är ännu en av de otaliga pålagor som socialdemokratiska regeringar drabbat landets bilister med. Det finns en mängd argument mot ännu en bensinskattehöjning. Regeringen gör med dåliga argument försök att rättfärdiga pålagan. a. skriver man följande: För att minska bensinskattens effekt för glesbygdsbefolkningen föreslår vi också att fordonsskatten i vissa kommuner sänks med . Det är svårt att se den heroiska insatsen i detta argument. De som bor i glesbygder och kör långa sträckor förbrukar ju självklart mycket bensin. 3 är inte mycket i vissa glesbygder. Det gör med ett påslag om per liter . Mot detta får glesbygdsbilisterna den generösa rabatten av . i sänkt fordonsskatt. Det är också märkligt att regeringen i sina pålagor på bilismen inte alls har något miljötänkande. Det borde varit rimligt att föreslå, att skattehöjningen skulle drabba den blyade bensinen och inte också den blyfria. är differensen mellan blyad och blyfri bensin alltför liten för att stimulera till insatser som förbättrar miljön. har i en partimotion ytterligare argumenterat mot en bensinskattehöjning och yrkat avslag på propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår regeringens förslag om höjning av bensinskatten, 2. att därest yrkande 1 inte vinner bifall beslutar att den föreslagna skattehöjningen inte skall belasta den oblyade bensinen.
mot · GB02Sk40 · 1988-02-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sk40 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:91 om skatten på alkoholdrycker I proposition 1987/88:91 föreslås höjd skatt på alkoholdrycker. Förslagen motiveras av den allmänna prisutvecklingen och de alkoholpolitiska mål fastställt. Vi vill förvår del beklaga att regeringen återvalt att höja alkoholskatten efter en större helg, eftersom tidigare erfarenheter, bl. a. från höjningen , visat besvärande hamstringstendenser. För vår del står vi fast vid uppfattningen att en automatisk höjning till följd av den allmänna prisutvecklingen vore en bättre ordning än den nuvarande. Alkoholpolitiken måste på ett målmedvetet sätt drivas för att minska den totala alkoholkonsumtionen. beslutade målsättning om en minskning fram skall ligga fast. De samhälleliga åtgärderna, på skatteområdet, i upplysningsarbetet m.m., måste främja detta mål. Enligt vår mening måste alkoholbeskattningen ske utifrån en konsekvent princip syftande till att minska alkoholkonsumtionen. Det är mot denna bakgrund rimligt att skatt i ökad utsträckning utgår i avseende på dryckens alkoholstyrka. bör hos regeringen begära förslag om en sådan beskattningsprincip. I avvaktan på ett sådant förslag anser vi det inte vara lämpligt att införa principiella nyheter i alkoholbeskattningen. Förevarande proposition bör tillstyrkas utom vad avser förslagen att slopa skatten på lättöl och att införa en särskild lägre skatt på alkoholsvaga lättviner. Vi vill i sammanhanget särskilt påpeka att det inte är punktskatterna på livsmedelsområdet som i första hand bör sänkas. har i annat sammanhang förordat en sänkning av skatten på baslivsmedel. En sådan åtgärd skulle ha betydande fördelningspolitiskt positiva effekter - inte minst för barnfamiljerna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar hos regeringen begära nytt förslag till alkoholbeskattning där skatt i större utsträckning utgår enligt dryckens alkoholstyrka, 2. att beslutar avslå förslaget om en särskild skattesats för alkoholsvaga lättviner. 3. att beslutar avslå förslaget att slopa skatten på lättöl. () () () ()
mot · GB02T101 · 1988-02-05 00:00:00 — Motion till 1987/88:T101 av m. fl. om avreglering av yrkestrafiken (prop. 1987/88:78) Vpk har i tidigare trafikpolitiska motioner, reservationer m. m. varit starkt kritiska till uppluckringen av samhällskontrollen när det gäller yrkestrafiken. Den politiska offensiven från höger under paroller om en friare konkurrens- och marknadsekonomi i har fått regeringen att göra fullständig reträtt. Det står helt klart att denna anpassning åt höger också harmoniserar alltför väl med kraven från EG-håll. Vpk berör frågan om avreglering av taxi i partimotionen till prop. 1987/88:50 och vill hänvisa härtill. I föreliggande proposition, vilken borde ingått i en helhetssyn om trafikpolitiken inför 90-talet, tar regeringen ytterligare steg. a. föreslås slopande av behovsprövningen för persontransporterna. Vpk kan inte acceptera detta. Fri etableringsrätt för taxi- och bussföretag strider mot ett samhällsekonomiskt synsätt på trafik- och transportområdet. Vpk hänvisar dels till partimotion 1986/87:T104 samt reservationer till TU-betänkandet 1986/87:7 och de argument som vi där framför. Vi anser att behovsprövningen måste återinföras vad gäller transportförmedling och godstrafik samt att behovsprövningen skall kvarstå beträffande persontrafik och bussuthyrning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå de i prop. 1987/88:78 upprättade förslagen till lagändringar om fortsatt avreglering av den yrkesmässiga trafiken. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02T45 · 1988-02-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T45 om trafikpolitiken inför 1990-talet (prop. 1987/88:50) /genom utgör huvudförbindelse söderut för och de norra delarna av . Vägens standard är låg: sikten är dålig, på vissa avsnitt saknas gångbana, det finns flera anslutande vägar, ett flertal fastigheter har utfart direkt mot . Trafikmiljön är således mycket otillfredsställande. Årsdygnstrafiken på är ca 13 000 fordon vardagsdygnstrafiken uppmättes till 19000 fordon. har trettio olyckor rapporterats på sträckan genom . Såväl som kommuner har förordat att en ny väg borde tillkomma. En förbindelse öster om bebyggelsen i och föreslogs. Så uttalade t. ex. att huvudvägförbindelsen för genomfart från till E3 vid Arninge ... borges högsta prioritet, och bör intas i flerårsplanen med färdigställande ... 1977 redovisade en utredningsplan för en vägförbindelse med anlutning i söder till vid i och norr till vid Okvista i . Kommunerna har senare med stöd av utredningsplanen gemensamt låtit upprätta en arbetsplan för , som emellertid ännu ej har fastställts. 1 flerårsplan 19881997 för finns Arningeleden med men först åren 199495. När nu anslaget till byggande av länsvägar ökar, skapas utrymme för tidigareläggning av vissa vägar. I samband härmed bör hänsyn tas till den stora förbättring av trafiksituationen som Arningeleden skulle innebära. Arningeleden behövs för att möjliggöra för kommun att fullfölja helst utöka sina åtaganden för bostadsförsörjningen i något som i andra sammanhang betraktas som utomordentligt väsentligt. regionplanekontor har framhållit att Arningeleden behövs för att planerad bostadsbebyggelse i norra och skall kunna genomföras. När Arningeleden byggs avlastas nuvarande vägnät från störande genomfartstrafik och de människor som bor längs vägen befrias från en stor del av de problem som orsakas av buller och avgaser. Framkomligheten för kollektivtrafiken skulle underlättas. kommun har en av länets lägsta arbetsplatskvoter och således hög utpendling, framför allt mot . Med en utbyggd Arningeled skulle bussen, som går Vikingaleden genom , bättre kunna konkurrera med biltrafiken. arbetsplatsområdena vid Arninge i och Okvista i skulle dessutom Mot. 1987/88 få bättre kontakt med . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av Arningeleden.
mot · GB02T50 · 1988-02-01 00:00:00 — Motion till 1987/88: T50 av sson (c) om trafikpolitiken inför 1990-talet (prop. 1987/88:50) Statsverkspropositionen 1988/89 tar upp frågan om en översyn av () uppgifter. I anslutning till denna fråga kan konstateras att i den trafikpolitiska propositionen (1987/88:50) flera förslag förs fram som berör TPR:s verksamhet och funktion. Jag menar att de intentioner som också uttalas i den trafikpolitiska propositionen om att utvidga Statens vägoch trafikinstitut (VTI) till att omfatta även järnvägsforskning borde tas med i den nämnda översynen så att en helhetssyn på såväl forsknings- och utvecklingsverksamhet som vissa verkställande uppgifter inom transportområdet erhålls. Målsättningen bör vara att uppnå en effektivare samordning och resursutnyttjande av nämnda uppgifter/verksamhet, vilket också enligt min mening, innebär stora möjligheter att förena denna med målet om regional balans. Mitt förslag för att kunna uppnå detta är att följande åtgärder vidtas: För över de verkställande uppgifter som TPR har till det nuvarande () i . Dessa uppgifter omfattar följande delar av TPR TSV skulle genom en sådan överflyttning bli en mer heltäckande vägtrafikmyndighet med ett verkställighetsansvar över stora delar av transportområdet vilket medför stora samordningsvinster jämfört med nuvarande förhållande. Ett exempel på sådana samordningsfördelar kan vara det kommande lokalisering till vilket avsevärt kommer att underlätta kontakterna mellan myndigheterna inom järnvägsområdet. Inom vägområdet finns i . TSV har sådan verksamhetsvolym, organisation och kompetens att en överflyttning av dessa TPR:s arbetsuppgifter skulle kunna ske relativt smidigt. Föra över de uppgifter TPR:s utredningssektion handlägger till () i . Dessa uppgifter kompletterar institutets nuvarande verksamhet inom träns portområdet beträffande bl. a. prognosverksamhet inom transportområdet, Mot. ekonomiska bedömningar av infrastrukturinvesteringar m. m. och är väl lärn- T50 pade för att bygga ut VTI till ett transportforskningsinstitut. utredningar har i detta sammanhang även föreslagit att Transportforskningsberedningen /TFB) verksamhet förläggs till och i någon form knyts till VTI. Även en sådan lösning skulle bidra till såväl bättre resursutnyttjande och samordning av FoU-frågorna inom transportområdet, som till beaktande av målet om regional balans. De uppgifter som bedöms ej passa in inom ramen för TSV:s nya arbetsområde, bör bli föremål för särskild utredning, som syftar till att förlägga dessa inom ramen för redan befintliga myndigheter såsom , etc. Om möjligt bör i första hand en placering göras till myndigheter belägna utanför . Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att hos regeringen begär att en utredning tillsätts för att se över myndighetsorganisationen på trafikområdet i enlighet med det i motionen anförda.