ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Jo732 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo732 av och (c, s) om skyddet av utrotningshotade djur Vilka får plats i den nya framtiden? I en allt snabbare takt omvandlas vår värld genom människans aktiviteter, nedhuggning av skogar, utsläpp av olika miljögifter, ändrade levnadsvilkor/ vanor m. m. Allt detta har medfört en fokusering av debatten till miljöfrågorna. Debatten kretsar främst kring utsläpp av olika ämnen i luften som påverkar oss mer eller mindre direkt. En företeelse glöms emellertid bort - det gäller insatser för bevarande av vår flora och fauna. Tyvärr är det helt nödvändigt att med särskilda insatser bibehålla hotade växt- och djurarter. När det gäller utrotningshotade djur är situationen mycket allvarlig. Ca 2 000 större landlevande ryggradsdjur är nu dödsdömda om vi inte skapar resurser så att ett framgångsrikt avelsarbete kan påbörjas. Det bör framhållas att detta inte bara gäller tropiska vilda djur. Tvärtom, vanliga lantraser, husdjur, vilda nordiska djur och andra vilda djur som lever i klimatzoner som påminner om är starkt hotade. Hur kan detta komma sig? Det finns ju järv, varg, lo, rödkulla, blå anka m. fl. Är dessa hotade? Ja, populationerna är så små att även till synes marginella störningar kan lätt medföra att arten inte förökar sig eller att inavel påverka möjlighet att föröka sig. För att rädda de utrotningshotade djuren har genom ideella insatser vissa arter överlevt. Dessa insatser sker mycket genom avelsarbete antingen på speciella avelsanläggningar (breeding centre) eller genom lokal utfordring, bevakning av bon m. m. Den mest kända avelsanläggningen är Zoo, Wildlife Preservation Trust, som också utgör ett föredöme för andra avelsanläggningar. Avelsanläggningarnas huvuduppgift är att bibehålla, utveckla och förhoppningsvis utplantera arten i sin rätta miljö. Avelsanläggningar är dyra att driva. Genom att de byggs och drivs på djurens villkor, är de inte så publikt tillgängliga som traditionella djurparker. Därför kräver avelsanläggningar olika former av stöd. I finns ännu inte någon anläggning där avelsverksamhet är den primära uppgiften. I Sotenärs kommun planeras emellertid en anläggning där hotade svenska lantraser, nordiska vilda djur samt hotade exotiska djur (djur från samma klimatzoner) skall finnas. Det är som tagit initiativet till bildandet av en stiftelse - Stiftelsen - för att kunna förverkliga de planer som finns. I stiftelsen har ett flertal olika intressenter gått in. Anläggningen - Stiftelsen - - behöver allt stöd som den kan få. Speciellt i inledningsskedet då kapitalkostnaderna är betungande. Vi anser att det är en viktig satsning som på lämpligt sätt bör stödja. I första hand är det angeläget att sänka kapitalbelastningen och därmed skapa förutsättningar för bättre driftekonomi. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till Stiftelsen . () () 1987/88 Jo732
mot · GB02Jo734 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo734 av m. fl. (m) om strandskyddsreglerna Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1987/88:Bo211 hemställs att beslutar att de strandskyddsregler som gällde fram återinförs. hamre (m) () fm) fm) () ()
mot · GB02Jo739 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo739 av m. fl. (s) om PVC-plasten i sopor Den tilltagande mängden sopor och avfall och de urlakningar som man riskerar vid upplag av sopor gör det antagligt att sopeldningen tilltar. Energiinnehållet i sopor är också betydande. Det är emellertid angeläget, att så mycket nyttigheter som möjligt återvinns ur soporna innan de eldas. Tekniken att elda med sopor har utvecklats snabbt och det är nu möjligt att behärska riskerna med sura och dioxinhaltiga avgaser, det senare genom att dioxinbildande ämnen tas ut före förbränningen. Det dioxinbildande ämnet i soporna är i huvudsak plast av PVC-typ. Om sådan plast tas ur kan den återvinnas och granuleras till ny plastråvara. Med denna nya teknik, varmed batterier och liknande tas ut, finns det inte längre skäl att medge tillstånd att elda PVC-haltiga sopor. En avfallsprodukt vid eldningen blir askan. Den kan dock användas som filler vid cement- och asfalttillverkning eller med glasavfall till ballastmaterial för betong. Ett villkor för tillstånd till sopeldning måste vara att soporna före förbränning befrias från PVC. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att vid tillståndsgivning för sopeldning uppställs villkoret, att soporna före förbränning befrias från PVC. () ()
mot · GB02Jo740 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Jo740 av och () om ett retursystem för plastflaskor Miljömedvetandet okar hos svenska folket. Det finns intresse för återvinning av miljöskadliga ämnen, sortering vid källan för att minska avfallsmängden och för hushållning med ändliga resurser bl. a. olja. Som exempel på detta kan nämnas en ökad vilja att köpa returförpackningar. För vissa produkter ges ingen valmöjlighet i det avseendet. Exempel på detta är cider som säljs i engångsfiaskor av glas. Enligt vår mening bör dessa glasflaskor beläggas med pant och tas i retur av tillverkarna. Vi anser också att det skall införas ett retursystem för plastflaskor som t. ex. den nya stora miljöovänliga plastflaskan för läskedrycker. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om returförpackningar för cider och läskedrycker.
mot · GB02Jo741 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo741 av m. fl. (s) om bilskrotningspremien Bilskrotningspremien (.) har under en lång följd av år varit helt oförändrad. Vid skrotning av en bil får ägaren själv svara för kostnader för transport och därutöver en avgift till bilskrotninggsfirman, kostnader som överstiger bilskrotningspremien. Detta faktum har medfört att många väljer att lämna en gammal bil på parkeringsplatser, utefter vägarna eller i naturen. Detta förhållande kan inte anses acceptabelt. Det är inte heller troligt att den nya avställniingsavgiften (/år) kommer att få någon påtagbar effekt. statistik visar att antalet gamla bilar ständigt har ökat. Detta faktum kan ha många olika orsaker. Oavsett anledningen till bilarnas ökade livslängd kvarstår dock det faktum att en gammal bil är mindre trafiksäker och försenar övergången till katalytisk avgasrening. En möjlighet att leva upp till en enig riksdags uttalande om behovet av en bättre trafikmiljö och trafiksäkrare fordon vore att skapa incitament till en sanering av fordonsparken. Detta kan ske t. ex. genom en kraftig höjning av bilskrotningspremien. Vi är övertygade om att en sådan satsning snabbt skulle ge återbäring genom dels ökad trafiksäkerhet, dels och inte minst genom att skapa en bättre trafikmiljö. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en höjning av bilskrotningspremierna. () ()
mot · GB02Jo742 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Jo742 av () om märkning av miljöfarliga varor Enligt lag om kemiska produkter (SFS 1985:426) 8 § skall den som tillverkar, importerar eller överlåter en kemisk produkt genom märkning eller på annat sätt lämna uppgifter av betydelse från hälso- eller miljöskyddssynpunkt (produktinformation). Regeringen har med stöd av denna bestämmelse i förordningen om kemiska produkter (SFS 1985:835) föreskrivit i 8 § att hälsofarliga produkter skall indelas i 4 farlighetsklasser, 1. livsfarliga produkter, 2. mycket farliga, 3. farliga och måttligt farliga produkter. Kemikalieinspektionen bemyndigas i 11 § att meddela de föreskrifter om produktinformation som behövs för tilllämpning av 8 § lagen om kemiska produkter. Produkter som inte är hälsofarliga, men som kan orsaka svåra miljöproblem klassificeras inte efter farlighet. Ingen märkning förekommer av miljöfarliga varor vad avser enbart miljöfarlighet. Vissa kemiska produkter som inte medför omedelbar hälsofara kan utgöra stor miljöfara. Det kan vara vidsträckta effekter som freons effekter på ozonlagret, eller mera begränsade effekter på ekosystemet som tungmetaller eller klorerade kolväten. Effekterna kan vara obetydliga eller obefintliga så länge produkten används och uppstå först vid avfallsbehandlingen, förbränning, deponering, kompostering eller avloppsrening och slamhantering. För att minska riskerna i miljön av kemiska produkter bör dessa klassificeras och märkas med hänsyn till miljöfarlighet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en komplettering av 8 § förordningen om kemiska produkter (SFS 1985:835) så att den även omfattar miljöfarliga produkter.
mot · GB02Jo745 · 1988-01-18 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Jo745 av och () om obligatorisk skyddsutrustning på oljetankrar Oljeutsläpp är ett av de allvarligaste hoten mot havsmiljön. Om oljan når stränderna uppstår stora skador på stränderna, strandvegetationen och fågellivet. Också olja som sjunker till havsbotten skapar stora skador på bottenfaunan. En aktiv politik för att begränsa oljeskadorna är därför nödvändig. En av många åtgärder som behöver vidtas är att påskynda ingripandena i samband med oljeutsläpp. Först på plats är alltid den utsläppande båten. Därför är det viktigt att fartyget självt kan vidta åtgärder i avvaktan på hjälp utifrån. Många oljetankers saknar utrustning för att begränsa oljeskador. Detta är helt otillfredsställande. bör därför lagstifta om att alla fartyg som transporterar olja på svenska vatten skall vara utrustade med länsar och annan lämplig utrustning för att kunna begränsa skadorna i samband med oljeutsläpp och ha personal som har utbildning för ändamålet. Eftersom oljeskador kan vara en mycket internationell företeelse bör verka för att också internationella överenskommelser nås om oljetankers skyddsutrustning. I första hand är det viktigt att åstadkomma en samstämmig politik på detta område bland Östersjöstaterna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lag om obligatorisk skyddsutrustning för oljetankrar som trafikerar svenska vatten samt initiativ till internationella överenskommelser i motsvarande syfte.
mot · GB02Jo746 · 1988-01-18 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Jo746 av () om effektivare kemikaliekontroll Den växande kemikalieanvändningen i vårt samhälle är ett stort miljö- och hälsoproblem. Genom successivt skärpt lagstiftning på området har samhället försökt förbättra sin kontroll över vilka kemikalier som används. gäller att den som tillverkar eller importerar en kemisk produkt är skyldig "att genom egna undersökningar eller på annat sätt se till att det finns tillfredsställande utredning för bedömning av vilka hälso- och miljöskador produkten kan orsaka. finns dock ett stort antal preparat på den svenska marknaden som inte är testade. I debatten har angetts att det kan röra sig om 10 000tals otestade kemikalier på marknaden. Det handlar normalt om preparat som introducerats i . Detta är naturligtvis helt otillfredsställande. Regler måste utfärdas som innebär att samtliga i förekommande kemiska preparat måste testas. Om inte detta skett under en viss övergångstid skall preparaten förbjudas. Kemikalieinspektionens bedömning av ett preparats farlighet bygger normalt helt på den dokumentation som den sökande uppvisar. Kemikalieinspektionens resurser att kontrollera denna dokumentation och att göra egna tester är dock utomordentligt begränsad. Det är viktigt att kemikalieinspektionen har tillräckliga resurser för att utföra en effektiv kontroll av kemiska preparat. Rimligen bör kostnaderna härför helt bäras av sökanden. Därför bör ett avgiftssystem tillskapas som garanterar en tillräcklig kontroll av kemiska produkter. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att effektivisera kemikaliekontrollen på det sätt som anförts i motionen.
mot · GB02Jo748 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo748 av () om nedskräpningen av stränder med sin unika skärgård betraktas i den fysiska riksplaneringen till stora delar som ett område av riksintresse. Människor från när och fjärran söker också vila och avkoppling i en naturskön bygd och en underbar skärgård. Men medaljen har en frånsida, och det är bristen på hänsyn till miljön i vår unika skärgård. Det är inte bara att obetänksamma människor gör upp eld på våra klippor, vilket orsakar sår som aldrig läks, utan det är också denna hänsynslösa nedskräpning av våra stränder. Här bekostar kustkommunerna möjligheter att ta emot avfall från främst det båtburna folket, men icke förty är det alltför många som föredrar att dumpa sitt avfall i sjön. Det ser bedrövligt ut när allt detta avfall sedan spolas upp på stränderna. Sedan får vederbörande kommun städa. Visserligen utförs denna strandstädning av frivilliga krafter, men utensilierna härför får vederbörande kommun stå för. I vissa fall rör det sig om stora summor. Jag ser på min egen ö och grannön , som lägger ut betydande summor för denna städning. Är nu klassat som ett riksintresse måste vår miljöminister initiera en intensiv kampanj och upplysningsinsats för att stävja detta ofog. Men det krävs också att kommunerna får ekonomiskt stöd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om angelägenheten av att statsbidrag till strandstädning i införs.
mot · GB02Jo749 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo749 av i och () infördes den så kallade skrotbilspremien. Den sattes till . den dag bilägaren skrotade sin bil. Skrotningspremien betalas helt med en avgift av bilköparen som är . vid varje nybilsköp. Skrotpremiefonden har växt betydligt och innehåller . Skrotbilarnas antal växer och är ett stort miljöproblem. Ansvaret läggs med den förda politiken över på kommunerna som med skattemedel får engagera sig med borttransport. Det är nu hög tid att återställa skrotningspremiens värde. Den bör höjas till . Någon höjning av nybilspriset behövs inte . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att skrotningspremien bör höjas till . () ()
mot · GB02Jo750 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo750 av m. fl. om datatekniken i miljöarbetet Mot. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1987/88:K412 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utökad användning av datatekniken i miljöarbetet. () () () () lngbritt Irhammar (c) () ()
mot · GB02Jo751 · 1988-01-21 00:00:00 — 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bevarandet av den svenska urskogen eller urskogsliknande skogar, 18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bevarandet av kvarvarande sydsvenska våtmarker, 19. att hos regeringen begär utredning om en modernisering av naturvårdslagen, 20. att hos regeringen begär förslag om bättre samordning mellan lagarna inom miljöområdet, 21. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att användandet av båtbottenfärger med tenn skall begränsas, 22. att begär att regeringen verkar för införandet av märkningssystem vid oljetransporter till sjöss i enlighet med vad som i motionen anförts, [att begär att regeringen verkar för skärpta säkerhetsföreskrifter för kärnkraftsreaktorer av Tjernobyltyp i enlighet med vad som i motionen anförts,2] 23. att beslutar att gränsvärdet för svavel vid oljeförbränning sätts till svavel/MJ, 24. att beslutar att gränsvärdet vid kolförbränning sätts till svavel/MJ, 25. att beslutar att gränsvärdet för kväveoxid vid kolförbränning sätts till kväveoxid/MJ, 26. att beslutar att vid avveckling av kärnkraften gränsvärdet för kväveoxid vid kolförbränning sätts till kväveoxid/ MJ, 27. att beslutar att gränsvärdet för kväveoxid vid förbränning av torv och biobränslen sätts till kväveoxid/MJ vid större förbränningsanläggningar, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om energisparandet,3] [att beslutar att den nuvarande accisrabatten för taxibilar bör kvarstå ,4] 28. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skärpning av normerna för utsläpp från dieselfordon, 29. att hor regeringen begär förslag till gränsvärde för freonutsläpp vid plasttillverkning, 30. att beslutar att gränsvärdet för dioxinutslöpp vid äldre anläggningar efter en övergångstid sätts till /m3 luft. ' 1987/88:Ub563 2 1987/88:N414 3 1987/88:Bo515 4 1987/88:Sk524 () () () () () () () () () () Miljölagar och ekonomiska styrmedel 7 Utbildning och forskning 9 N aturreservat m.m 11 Skydd av arter och genetisk variation 12 Enskild natur- och kulturvård 13 Jordbruket och miljön 15 Bebyggelse och stadsmiljö 17 Luftföroreningar och energianvändning 19 Människan i farozonen 21 Kärnkraft och kärnvärme 21 Ett miljövänligt transportsystem 25 Kollektivtrafik i tätort 28 Teknisk utveckling viktig 28 Freoner och haloner 28 Förbränning, återvinning m. m 29
mot · GB02Jo753 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo753 av m. fl. om åtgärder för att bevara ängs- och hagmarker i Den pågående förändringen av jordbruket riskerar medföra att det tidigare mer varierade odlingslandskapet med åker-, ängs- och hagmarker ersätts av ett åker- och skogslandskap. Ängen och hagen är intressanta inte bara för bonden och hans betesdjur, utan för alla invånare i samhället. Inte bara för att de är vackra och sköna att vistas i, utan också för att de har en rent naturvetenskaplig betydelse genom sin speciella flora och fauna. Genom den ibland tusenåriga tradition med denna driftform är ängen och hagen ett kulturhistoriskt dokument. De kan t. o. m. klassas som fornminne. I kulturlandskapet bedöms 300 arter vara hotade. Det mest oroande är inte främst att en art försvinner utan att förutsättningen för dess fortsatta existens upphört och därmed förutsättningen för många andra växter och djur. kan vi notera försvinnande av sällsynta arter av växter och djur. kommer vi att se hur de vanliga arterna är borta. Om djurhållningen minskar och betesdjuren flyttas till betesvallar på friställd inleds en igenväxning av hagarna. har ett särskilt anslag för naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet - det s. k. . Medlen betalas ut som bidrag till markägare eller arrendatorer, för att särskilt värdefulla kulturmarker skall kunna bibehållas eller återskapas. Som komplement har under en lång följd av år insatser utförts som beredskapsarbeten. I är behovet av åtgärder i odlingslandskapet mycket stort. Staten har i samband med bildandet av naturreservat i satsat över 30 milj. kr. Medlen för vård och förvaltning av dessa områden är emellertid otillräckliga och har kompletterats med medel för beredskapsarbeten, vilka har varit av oerhört stort värde och gett ett flertal sysselsättningstillfällen särskilt i skärgårdsområdet. De s. k. NOLA-medlen får inte användas för åtgärder i naturreservaten och då medlen för beredskapsåtgärder (på grund av den gynnsamma arbetsmarknaden) skurits ned, finns risk för att värdefulla miljö- och naturresurser går till spillo i . Beredskapsmedel till miljöåtgärder skapar också arbetstillfällen för personer med speciella problem på arbertsmarknaden (t. ex. psykiska eller på grund av missbruk) och bör därför också finnas kvar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att bevara för framtiden ängs- och hagmarker i . () () () () 1987/88 Jo753
mot · GB02Jo755 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo755 om gränsvärdet för kadmium i handelsgödsel Kadmium är farligt för allt levande. Det är ett grundämne varför ingen nedbrytning sker, vilket innebär att varje års tillförsel av kadmium till naturen medför en bestående ökning av kadmiumhalten någonstans i vår miljö. Förekomsten av kadmium i vår miljö är ett allvarligt problem. För människans hälsa är förekomsten av kadmium på åkrarna det väsentligaste problemet eftersom nästan hela vårt kadmiumintag sker genom maten. Av hela kadmiumintaget finns tre fjärdedelar i vegetabilier såsom brödsäd, rotfrukter och grönsaker. Kadmium i djurfoder leder troligen också till en ökning av människans kadmiumintag genom animaliska livsmedel. Beräkningar visar att genomsnittssvensken utsätts för lägre kadmiumdoser per dag än vad satt som högsta gräns. Utsöndringen av kadmium från kroppen är låg varför det sker en pålagring - främst i njurarna. har ett program för minskning av kadmiumtillförseln till vår miljö. * åkerjordens kvalitet måste bevaras för framtida generationer, * tillförseln av kadmium till åkerjorden måste minskas - till en sådan nivå att kadmiumhalterna upphör att stiga, * vart och ett av nuvarande flöden av kadmium till åkerjorden måste minskas i den takt det är tekniskt och ekonomiskt möjligt, * några nya tillflöden av betydelse kan inte accepteras * åkerjorden måste kalkas så att dess pH-värde hålls över 6 (eftersom kadmium i grödorna ökar i takt med försurningen). Enligt min uppfattning skulle betydelsen av programmet öka om man bestämde ett lågt, faktiskt gränsvärde för högsta halt av kadmium i handelsgödsel. Förekomsten av kadmium i handelsgödsel sammanhänger med vilken råvara som används. De råfosfater som importeras har varierande kadmiumhalter. Använder man svensk apatit - som finns i stora mängder i bl. a. och Malmfälten - får man mycket låga kadmiumhalter, eftersom apatiten är i det närmaste kadmiumfri. Försök görs också med att rena råfosfaten från kadmium. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om högsta gränsvärde för kadmium i handelsgödsel. 1987/88 Jo755
mot · GB02Jo756 · 1988-01-21 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo756 av och (s, c) om utarbetande av en strandningslag står fartyget på grund norr om farleden in till på . Lasten, bestående av havre, liksom kvarvarande drivmedel har avlägsnats från fartyget som får betraktas som vrak. Ingen fara för fiske eller vattenmiljö kan anses föreligga. Inte heller ligger vraket i eller i omedelbar närhet av den utprickade farleden och är således inte heller till fara för sjöfarten. Det finns därmed inga lagliga möjligheter att tvinga fram en flyttning av vraket. Benguela har efter grundstötningen bytt ägare men ingen bärgning har kommit till stånd. Vraket är nu utlämnat till vädrets makter och har även utsatts för vandalisering då det ligger tämligen nära stranden. Utifrån detta exempel har vi velat påvisa ett missförhållande som borde kunna rättas till utan alltför stora svårigheter. På land hade en dylik nedskräpning kunnat åtgärdas med hjälp av naturvårdslagen men någon motsvarande lagstiftning till skydd för marin miljö finns inte. Det är vår förhoppning att denna lucka i lagstiftningen skall täppas till. Det bör således bli möjligt för myndigheter att ålägga ägare att, eller på ägares bekostnad, låta flytta vrak även utan att de är till direkt fara. Ett förslag till en sådan lag, kallad strandningslag, finns i den statliga utredningen 1975:81 Farliga vrak. Den proposition som baserades på denna utredning (prop. 1985/86:122 om flyttning av fartyg i allmän hamn) innehöll dock inget förslag till strandningslag. Utredningen bör fortfarande kunna ligga till grund för ett lagförslag i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till strandningslag i enlighet med vad som i motionen anförs.