mot · GB02Fi201 · 1988-01-15 00:00:00 — av och () om avskaffande av löntagarfonderna 1987/88 Fi201-205 Med löntagarfonder löser vi problem utropade socialdemokratiska partidistriktet i års val. Allt skulle då lösas med löntagarfondernas hjälp. Det skulle bli fler arbetstillfällen genom fonderna. Dessa skulle förhindra företagsnedläggelse, de anställda skulle få ökat inflytande och det skulle bli ekonomisk demokrati. Pensionerna skulle tryggas genom fondernas kapitalavkastning till ATP. Lönerörelserna skulle bli återhållsamma om löntagarfonder infördes osv. sitter värmlänningarna delvis inne med facit. Löntagarfonderna har inte tillfört ett enda nytt arbetstillfälle. Däremot har företag och kommuner dränerats på kapital, som kunnat användas bl. a. till investeringar. Mellanfonden har råkat ut för några av de värsta löntagarfondsförlusterna. a. förlorade fonden 5 milj. på i , som gick i konkurs. Ca 20 milj. har använts till misslyckade satsningar. Inte av fondens kapital har slukats i konkurser. av fondens kapital har använts till att köpa ut privata ägare på börsen. I stället för att tillföra företagen nytt kapital har fonden ytterligare koncentrerat företagsägandet. Någon förmögenhetsutjämning kan inte skönjas. Fonden har inte prioriterat satsningar i företag med producerande karaktär som fondpropositionen förutsatte. Mellanfondens två största placeringar gäller försäkringsbolagen /och varuhuset ! Knappast några företag av producerande karaktär! Hur gick det då med löntagarinflytandet? Något ökat inflytande för den enskilde löntagaren har det aldrig varit tal om. Däremot har fackets makt varit ett av de främsta målen för löntagarfondernas tillkomst. Allt tyder på att LO nu kraftigt vill öka sitt inflytande. Därom vittnar bl. a. den utredning om löntagarinflytande över näringsliv och samhälle, som LO tillsatte våren När det gäller löntagarfondernas betydelse för pensionerna kan konstateras att de fem fondernas bidrag till ATP utgjort av pensionsutbetalningarna. När det så gäller de återhållsamma lönerörelserna finns det väl inga som helst tecken på att fonderna kommer att dämpa löneökningarna fram 1 1987/88. Enligt ledande LO-företrädare beror detta på att fonderna gjordes Mot. 1987/88 alltför små - - - Fi201 Ledande LO-företrädare har gjort många underliga piruetter i fondfrågan . uttalade LO:s ordförande att löntagarfonderna var, blev och är en politisk belastning för socialdemokratin. Vid en presskonferens i uttalade LO:s förre ordförande att de nuvarande fonderna blivit harmlösa skämt i marginalen och att de är en form av öststatssocialism. Han förnekade att de anställda har något som helst inflytande och att löntagarfonderna därför är felaktiga. Vid löntagarfondsdebatten i ansåg han emellertid att fonderna absolut borde införas - för de anställdas skull. uttalade vice ordföranden i Mellansvenska löntagarfonden, tillika ordförande i 96 vid , att det inte går att klara frågan om ekonomisk demokrati med nuvarande löntagarfonder. Han sade sig förstå kritiken över att fonderna satsat mycket hårt på de stora börsbolagen men mycket litet regionalt. Han ansåg att nya, länsvisa, regionala fonder bör användas till nya Pihlgrenssatsningar efter 1990. I en TT-intervju på trettondagen 1987 sade löntagarfondernas uppfinnare att inget av de mål som ställdes upp för löntagarfonderna har uppnåtts. De problem vi sökte angripa står olösta. Han ansåg att det finns flera skäl till misslyckandet, bl. a. att vi inte fick den debatt som bör föregå en så stor reform. Jo, nog fick han debatt, men inte på LO:s och socialdemokratins villkor. Debatten delade folket i två delar, en liten del som ville ha fonder och en överväldigande majoritet som var fondmotståndare och är det . Det visar inte minst 4-oktober-manifestationerna. Trots en del besynnerliga utspel - ägnade att förvirra? - är LO.s linje klar. Man kräver en ökad socialisering av svenskt näringsliv. LO:s andre ordförande överraskade alla, när han plötsligt började tala om individuella andelar i stället för kollektiva löntagarfonder . Det framstod emellertid snart klart att Molins utspel missuppfattats. Han förklarade sig i : Jag har inte sagt att jag förordar individuella andelar, men i det här politiska läget bör man utreda om individuell anknytning är en väg att gå efter 1990. Mest anmärkningsvärt var kanske att Metalls ordförande angrep . Han hade ju tidigare talat om raka rör till löntagarfonderna. Mitt under besökte avdelning 34 i och sa: Löntagarfonderna ska vara en kollektiv kapitalbildning som är gemensamt ägd och förvaltad, men jag ser gärna att man tar in mer pengar i systemet. Makten ska läggas i folkets händer! utropade före parti- Mot. 1987/88 kongressen 1987. Den socialdemokratiska partikongressen satte socia- Fi201 lismen åter på dagordningen (enligt ) då man skrev in målet ekonomisk demokrati i riktlinjerna för partiets fortsatta politik. Men den debatt som föregick partikongressens beslut var tämligen mörklagd ! LO:s ordförande hann emellertid med att på kongressen säga att löntagarfonderna fungerar som en vital del av den svenska biandekonomin. Han ansåg att fonderna bidragit till att stödja den solidariska lönepolitiken och att de anställda fått ett ökat inflytande i företagen. Han avslutade sitt tal med följande ord: Under kongressveckorna formas en politik för framtiden. Den formas i samverkan mellan den fackliga och politiska arbetarrörelsen. Så ska vi fortsätta att bygga den demokratiska socialismen. - LO och SAP förbereder nu en stor gemensam aktion för det framtida inflytandet. Om LO får sin vilja fram - vilket blir fallet med den nya föreslagna AP-fonden - kommer socialiseringstakten av det svenska näringslivet att flerdubblas ! LO har nämligen begärt att . ur AP-fonderna skall investeras i aktier under facklig ledning. (har de fem löntagarfonderna fått 6,6 miljarder tillsammans ). Det är ett skrämmande perspektiv som öppnar sig. Svenska företag skall i allt snabbare takt socialisera sig själva och pensionärer skall bli de stora risktagarna på . Alla de argument som framfördes mot införandet av löntagarfonderna kvarstår med oförminskad styrka. Fonderna är onödiga, skadliga och farliga. Det är sannerligen inte fondsocialism i olika tappningar, som ger några framtidslösningar för och ! Vad vårt län och vårt land behöver är dugliga, engagerade företagare med idéer och framtidstro, som tillåts äga, driva och vidareutveckla företag i en fri marknadsekonomi. , som är ett av hårdast arbetslöshetsdrabbade län, har inte råd med löntagarfonder - vare sig i den ena eller andra formen. 1* 1987/88. Nr Filt)!~205 Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att avskaffa löntagarfonderna, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att de av LO föreslagna åtgärderna för en ytterligare socialisering av svenskt näringsliv genom en ny AP-fond med bestämdhet skall avvisas.1] () () 1 1987/88: N221