mot · GB02So620 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:So620 om införande av ett vårdnadsbidrag, m. m. 1987/88 So620629 När vi i vårt land talat om trygghet, och det har vi gjort ganska länge och också haft anledning att göra, då har vi upplevt det som något typiskt svenskt, som en viktig del i välfärdsbygget. Men på område efter område har känslan av trygghet börjat försvagas. Samhällets uppgift är ju att ge grundtrygghet. Det står inte i motsats till samhällets skyldighet att ge sina invånare frihet. Tvärtom är det så att en viss trygghet t. ex. i ekonomiskt avseende ger frihet. När man från en del håll hävdar att tryggheten förkväver friheten, då är det ofta inte sin egen trygghet man kritiserar. Den är ofta väl tillgodosedd. Det är på flera områden otryggheten har trängt sig in som en ovälkommen och objuden gäst. Det gäller inte främst den ekonomiska otryggheten, även om den kan vara kännbar när pengarna inte räcker till. Annars är det lätt så att det är de ekonomiska frågorna som helt dominerar politiken och den offentliga diskussionen och i avtalstider är det naturligt att det är så. På område efter område upplever människor en trygghet och det tyder på allvarliga bristr i samhället när det blir så. Många elever upplever otrygghet i skolan. Mobbing är inte ovanligt. Det finns på många håll en normlöshet som helt och hållet har löst upp det hämmande betsel som regler och normer utgjorde när de inplanterades på ett tidigt stadium i hemmen och satt i ryggraden. Det är dags att åter upptäcka att föräldrarna finns och att de utgör en resurs som när den tas i anspråk skapar glädje och tillfredsställelse. Att samhället inte klarar sig utan att den resursen utnyttjas till fullo står väl numera klart. Föräldrar kan inte ersättas av aldrig så många socialarbetare eller poliser. Föräldrar måste åter få bli föräldrar. För det behövs samhällets stöd. Rollen som förälder är lika viktig som yrkesrollen, ja viktigare, för som förälder är man oersättlig. Den uppgiften slutar inte i och med att barnen kommer i skolåldern. All erfarenhet bekräftar också att kontakter med hemmet från skolan i för eleven brydsamma situationer oftast är positiva kontakter. Allt fler konstaterar nu att det är hög tid för införandet av ett vårdnadsbidrag. Det skulle innebära ett trendbrott, en riktningsförändring, en ny ansats som ett komplement till den i och för sig värdefulla barnomsorgen. 1 1987/88. skulle fungera som en signal med innebörden att barn måste få ta tid och plats en nyttig påminnelse om att uppgiften att sätta barn till världen och fostra dem är en fantastisk men ansvarsfull uppgift. Ett samhälle som genom ett vårdnadsbidrag och utbyggd barnomsorg skapar valfrihet och utrymme för barnen i samhället, det är ingen samhällsmodell från i går. Det är morgondagens samhälle. Det tillåter en harmonisk kombination av arbete i hemmet och arbete på arbetsmarknaden. Ett sådant samhälle erkänner människors rätt att förverkliga sig både i yrkeslivet och i föräldrarollen båda föräldrarnas rätt. Det finns en otrygghet bland många elever på skolgårdar och i korridorer där skolans möjligheter att hävda god ordning är uttömda och där skolans personal står ganska maktlös inför det busliv som ogenerat får breda ut sig på många skolor. Här måste skolan få större möjligheter att hävda de regler som borde gälla och kunna ta itu med dem, ofta ett litet fåtal, som stör och förstör för så många. Den största skolreformen skulle vara att ge skolan möjlighet att hävda ordning, gott uppförande och arbetsro. Lärare önskar sig inget hellre, oroliga föräldrar ställer upp på det också och framför allt gör det stora flertalet elever det. Det är ett svek inte minst mot de svagpresterande eleverna som blir lidande av att skolarbetet tillåts störas av ovidkommande inslag år . Skolan måste kunna individualisera med tanke på dem som behöver speciellt stöd. Skolan skulle ha större möjlighet att ta sig an störande elever för att kompensera deras ofta dåliga uppväxtförhållanden men också för att skolan måste ha rätt att markera vad som inte kan accepteras på den arbetsplats som skolan är. Framför allt så vill man att skolan skall ha den självklara möjligheten att skapa harmoni kring de elever som har så stort behov av det t. ex. genom inrättandet av skoldaghem. Också bland vuxna människor, främst bland äldre och i de större städerna, har det smugit sig in en känsla av otrygghet när man rör sig på gator och torg. Många anser att det är en obefogad känsla av rädsla hos äldre människor. Det är svårt att bemöta en sådan invändning men faktum är att osäkerheten för liv och lem på gator och torg har ökat. Många äldre går inte ut . Väskryckning och även grövre brott hör till rutinen för dagen i många större städer. Ett samhälle är skyldigt sina äldre medborgare att de skall kunna röra sig utomhus utan att de skall behöva känna en smygande otrygghet. Regeringen har underdimensionerat polisutbildningen. Från sida har vi i partimotioner krävt att utbildningen vid skall planeras för 460 aspiranter vardera . Dessutom kräver vi strängare påföljder för att vända brottsutvecklingen. Villkorlig frigivning från fängelse skall enligt vår uppfattning inte heller ske före avtjänande av minst 2/3 av strafftiden. Detta är en regel som måste återinföras. Den socialdemokratiska majoriteten i fängelsestraffkommittén har föreslagit att påföljder för brott mot person skall sänkas. Det får inte ske. Otrygghetskatalogen kan fortsättas med den otrygghet som smyger sig på oss när vi tänker på landets försvar. Alla känner till ubåtarna på både möjliga och omöjliga ställen. Om försvaret som är en trygghetsförsäkring för vår frihet och vårt oberoende som nation inte förmår att hålla inkräktare borta från våra kuster och våra vatten då är försvaret eftersatt och då är känslan av otrygghet inte obefogad. Försvaret måste stärkas så att det kan uppfylla sin uppgift. Det finns en otrygghet på ett annat och djupare plan också. Det gäller den orientering i tillvaron som har med frågan om livets mening och mål att göra. Människan måste ha något att leva av och något att leva för. Att hon har något att leva av är viktigt. Det har med utbildning och jobb och att hitta sin plats i tillvaron att göra. Men när det gäller att ha något att leva för så är förvirringen stor . Det är samhällets uppgift att skapa en trygghet på olika områden. Den är eftersatt . Trygghet har visserligen till stor del med pengar att göra men det är en felsyn om man tror att det bara har med pengar att göra. Mycket av det som betyder mest i livet kan man inte köpa för pengar. De djupaste värdena i livet köper man inte. Det finns stora skatter att upptäcka och finna som är gratis i vårt land. Det måste vara en uppgift i olika sammanhang att öka tryggheten för människor där den nu är eftersatt och föra fram i blickfånget trygghetsgrunder som ligger gömda eller är bortglömda. Därför bör den resurs som kyrkorna utgör verkligen tas till vara, t. ex. i samarbete inom barnomsorg och skola. Ett sådant samarbete, med föräldrarnas engagemang och bejakande av de grundläggande värdena som underton, skapar trygghet. Vad ett sådant här samarbete kan ge är något av det bästa som många föräldrar skulle vilja ge sina barn: inte bara materiellt gott, glädje och kunskaper under ledning av lärare i förskola och skola utan också en möjlighet till ett andligt perspektiv, att barnen får en chans att uppleva att det finns något större än det mänskliga, en aktning och vördnad inför det heliga. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående införandet av ett vårdnadsbidrag, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående otryggheten i skolan,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående otryggheten på gator och torg,2] 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående behovet av samarbete med kyrkorna inom barnomsorg och skola. ' 1987/88:Ub250 21987/88:Ju606