ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Ju505 · 1988-01-22 00:00:00 — av och () om ny kriminalvårdsanstalt i antog 1973 en kriminalvårdsreform vars grundtankar kan sammanfattas i den s. k. närhetsprincipen, enligt vilken personer som dömts till fängelsestraff, om inte samhällsskyddsaspekten kräver annat, skall få avtjäna dessa på anstalter i närheten av hemorten. Denna grundprincip har inte kunnat tillämpas i kriminalvårdens Gävleregion. Av de i anstalt inskrivna med hemortsadress i var 33 personer placerade på sluten riksanstalt, 50 personer på öppen riksanstalt och 129 på lokalanstalt. Av de sistnämnda var 103 personer placerade på anstalt inom regionen. 76 personer kunde således inte hänvisas att avtjäna sina straff inom regionen. Ett sådant förhållande leder till att frigivningsförberedelser för de personer som tas in i anstalt allvarligt försvåras och innebär stora praktiska olägenheter för den personal, som har ansvar för deras behandling. Den nuvarande anstalten i är uppförd 1869 och har 25 platser inkl. två dubbelrum. Under /87 hade anstalten en 81procentig medelbeläggning. 1980 beslutade om en principplan för förändringar i lokalanstaltorganisationen. I planen ingick en ny lokalanstalt i . Den skulle stå färdig 1985 och ersätta den nuvarande, föråldrade anstalten som inte motsvarar de krav som ställs på god arbetsmiljö för personal och goda behandlingsförutsättningar för intagna. Tomt är anskaffad. har utarbetat en programskiss och lokalprogram är fastställt av . En hemställan om projekteringstillstånd inlämnades till regeringen . Den planerade lokalanstalten i är en sluten anstalt med 42 platser. Personalbehovet för drift av anstalten är beräknat till 33 tjänster jämfört med 22,5 på den nuvarande anstalten. En ny lokalanstalt i innebär ett tillskott med 17 lokalanstaltplatser i , vilket skulle ge större möjligheter till placering av intagna nära hemorten. Av det skälet och det faktum att den nuvarande anstalten inte uppfyller dagens krav på en funktionell kriminalvårdsanstalt, är det angeläget att en projektering av en ny anstalt kommer till stånd. 1 1987/88. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att omgående bör få i uppdrag att projektera nybyggnad av kriminalvårdsanstalt i . () () 1987/88 Ju505
mot · GB02Ju506 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju506 av och (c) om ny kriminalvårdsanstalt i riksdag antog i enighet ett principprogram för den framtida kriminalvårdspolitiken. En bärande idé var den s. k. närhetsprincipen, enligt vilken personer som ådömts kortare fängelsestraff skulle få avtjäna dessa på anstalter nära hemorten. Denna princip har man inte kunnat tillämpa i kriminalvårdens Gävleregion. Gävleregionens behov av lokalanstaltplatser kan illustreras av följande siffror. Av de i anstalt inskrivna med hemortsadress i var 33 placerade på sluten riksanstalt, 50 personer på öppen riksanstalt och 129 på lokalanstalt. Av de 129 personerna på lokalanstalt var 103 placerade inom regionen. 76 personer kunde således inte hänvisas till att avtjäna sina straff på lokalanstalt inom regionen. Regionen förfogar alltså över för få lokalanstaltplatser. Den nuvarande anstalten i är uppförd 1869 och har 25 platser inkl. 2 dubbelrum. Under /87 hade anstalten en 81-procentig medelbeläggning. En ny lokalanstalt i skulle innebära ett tillskott med 17 platser i . Byggtiden är beräknad och sysselsättningseffekten beräknas till 230/manmånader. Byggkostnaden beräknas till 35 milj. kr. En ökad beläggning skulle också innebära att ett tiotal ytterligare arbetstillfällen kommer till . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att projektering och byggstart skall ske av en ny lokalanstalt i .
mot · GB02Ju507 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju507 av och (s, c) om en ny kriminalvårdsanstalt i i hör till de 1800-talsanstalter (byggd ) som är i stort behov av att ersättas med modernare anläggningar. En helt ny anstalt i har funnits med i , liksom planer. Det har bl. a. funnits förslag på en nybyggnad med byggstart och inflyttning 1989. Dessa planer har dock skjutits och nämns en ny Visbyanstalt inte alls i budgetpropositionen. Visbyanstalten saknar bl. a. matsal för de intagna och tillräckliga arbetsrum för de anställda. Köket är för litet och otidsenligt och de utflyttningar av köksfunktioner i andra lokaler som gjorts har endast som högst tillfälliga lösningar accepterats av yrkesinspektionen. De har därutöver tagit utrymme från annan verksamhet. Samtliga förrådslokaler är belägna på vinden vilket innebär en onödig och påfrestande arbetsbelastning för de anställda. Förutom de tidigare nämnda nybyggnadsplanerna från centralt håll har, inom anstalten, utarbetats ett förslag till utbyggnad av nuvarande lokaler, vilka skulle åtgärda de mest akuta problemen i avvaktan på en nybyggnad. Det förslaget finns på , men har inte givit något resultat. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en ny kriminalvårdsanstalt i . () ()
mot · GB02Ju508 · 1988-01-22 00:00:00 — om kvinnor på lokalanstalt inom kriminalvården Ett mål inom kriminalvården är att en anstaltsvistelse skall främja den intagnes återanpassning i samhället. För att underlätta detta placeras dömda med strafftider på upp till ett års fängelse i lokalanstalter. De som har dömts till längre fängelsestraff har möjlighet att få förflyttning till en lokalanstalt. Syftet är att den intagne genom närheten till hemorten skall ha möjlighet att behålla resp. upprätta kontakt med bl. a. anhöriga, socialtjänst samt bostads- och arbetsförmedling. avtjänade 644 kvinnor fängelsestraff. En stor majoritet hade en strafftid på högst . fanns 58 lokalanstalter. Av dessa tog 25 emot både kvinnor och män. Av 40 platser brukar 2-5 vara avsedda för kvinnor men det finns också anstalter med en mer jämn könsfördelning. Det finns ingen kvinnor. Att det finns både manliga och kvinnliga intagna på en anstalt kan vara bra för männen. Kvinnornas närvaro förefaller nämligen kunna medföra t. ex. att stämningen på anstalten blir lugnare, samtalstonen mindre rå och de manliga intagna mer måna om sin hygien och sitt utseende. För kvinnorna däremot ter sig situationen annorlunda. I den kriminella världen råder en sträng hierarki. Kvinnosynen är förgrovad och kvinnoförtrycket hårt. Detta förändras inte när män och kvinnor vistas på samma anstalt. Kvinnorna är där i ständigt underläge, och kvinnor som har utnyttjats utanför anstalten blir också utnyttjade innanför murarna. Det finns mycket som pekar på (se t. ex. kriminalvårdens i verksamhetsplan /88-1989/90) att kvinnor genom hot och våld från manliga intagna pressas till t. ex. narkotikalangning och prostitution inne på anstalterna. är den vård och de aktiviteter som erbjuds anpassade till männens behov, och det förefaller svårt att tillgodose de särskilda behov som kvinnorna har. Det blev möjligt att placera män och kvinnor på samma anstalt . Det är tveksamt om den gemensamma placeringen främjar kvinnornas återanpassning i samhället. Det är nu hög tid att en utvärdering görs av dessa placeringar. Därvid bör särskilt granskas om kvinnornas behov av vård och aktiviteter tillgodoses och vilken ställning kvinnorna intar i det manliga kollektivet på anstalterna. 1 1987/88. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att en utvärdering bör göras av placeringen av både män och kvinnor på samma lokalanstalt. 1987/88 Ju508
mot · GB02Ju509 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju509 av Per m. fl. om den andliga vården vid kriminalvårdens anstalter Alltsedan /85 har i motionerats om att regeringen skulle framlägga förslag om den andliga vården vid kriminalvårdens anstalter enligt Ds Ku 1979:2 och i enlighet med vad som med anledning av samma utredning skett med sjukhuskyrkan. Motionerna har haft nr 1984/85:1829,1985/86:Kr338 och 1986/87:Ju504. eller justitieutskottet som berett ärendet har i skrivningarna alltid varit positiva i sakfrågan. har alltid följt respektive utskotts betänkande. I justitieutskottets betänkande 1986/87:20 heter det på sid. 13 bl. 1 den nu aktuella motionen (504) anknyts till kulturutskottets återgivna ställningstagande och efterlyses förslag från regeringen så att den andliga vården vid kriminalvårdens anstalter kan anordnas i enlighet därmed. Motionärerna understryker behovet av en ny ordning och en förstärkning av den andliga vården inom kriminalvården. Det förut nämnda förslaget av kyrkokommitté har remissbehandlats och bereds i (). Arbetet är inriktat på att en proposition - efter behandling av kyrkomötet skall föreläggas . vill för sin del instämma i de uttalanden i saken som gjordes av kulturutskottet . anser det sålunda angeläget att den långdragna frågan om anordnandet av den andliga vården inom kriminalvården bringas till en lösning utan dröjsmål. I sammanhanget vill utskottet - i linje med vad utskottet och gjort - understryka vikten av att den nya ordningen organisatoriskt och ekonomiskt ges möjligheter att tillgodose också behoven hos de många intagna från främmande kulturkretsar och trosriktningar. I det beredningsläge saken nu befinner sig anser utskottet emellertid att det inte behövs någon åtgärd från sida. Trots ovanstående uttalande och tidigare sådana i samma anda har ännu inget hänt. Därtill har både kyrkomöte och riksdag antagit den ordning för stiftelsens organisation, som man tidigare efterlyst för att andel i den andliga vården vid kriminalvården skulle få lämpliga ansvarsorgan. Uppvaktningar hos och har förekommit. Tveksamhet har möjligen rått om vem som borde ta initiativet till de åtgärder som krävs. Då den andliga vården nu ligger inom ansvarsområde förväntade sig övriga uppvaktande att initiativet skulle utgå från KVS eller . Det ankommer givetvis på regeringen att fastställa vilket organ som tar detta ansvar för att underhandlingar skall Detta bör nu ges regeringen till känna för att en alltför lång väntan på en god andlig vård vid kriminalvårdens anstalter snabbt kommer till stånd. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om att den andliga vården vid kriminalvårdens anstalter ordnas i enlighet med vad som anförts i motionen och i tidigare betänkanden i ärendet. () () 1987/88 Ju509
mot · GB02Ju512 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju512 av m. fl. om rehabilitering av personer som gjort sig skyldiga till övergrepp mot kvinnor Misshandlade och våldtagna kvinnors behov av medicinskt, socialt och juridiskt stöd - inte minst genom hela åtals- och rättegångsförfarandet - har med rätta varit både debatterat och föremål för många åtgärder sedan problemen på allvar började diskuteras . har också uppmärksamheten riktats mot misshandlarens behov av behandling och vård under och efter fängelsetiden. Ett behandlingsförsök har gjorts av och kriminalvårdsverket. Utvärderingen visar på värdefulla erfarenheter men omfattningen synes för liten för att man skall kunna dra några mera långtgående slutsatser. Slutrapporten som kom lägger förslag till vidareutveckling av projektet. Vi anser att straff utan behandling är meningslöst. Den dömde måste ges tillfälle att individuellt och ev. i grupp bearbeta sin problematik. Större behandlingsresurser i form av psykologer och psykoterapeuter behövs i kriminalvården och man måste låta dem arbeta tvärs över de organisatoriska gränser som stör kontinuiteten i behandlingen, säger de projektansvariga. Ett fortsatt utvecklingsarbete inom detta område måste anses vara mycket angeläget. För det första synes det nödvändigt med fortsatt projektverksamhet. Som konstaterade kan erfarenheterna då utvärderas på ett annat sätt än om man enbart stödjer teoretisk forskning. Om projekt knutna till viss anstalt ger för litet underlag så vore det kanske tänkbart att i stället styra projektet till att omfatta samtliga missbrukare från en större ort . De sociala myndigheterna på orten skulle då kunna påbörja kontakten . Behandlingsprogrammet skulle sedan kunna genomföras i samarbete med kriminalvårdens personal oavsett vilken anstalt som den dömde placeras på. Eventuellt samarbete med den dömdes familj och framför allt de skyddskonsulenter eller övervakare som skall ha ansvaret för eftervården underlättar också. För det andra måste utbildningen av personalen uppmärksammas. Det är främst utbildning av personal som har att göra med det akuta skedet i en misshandelssituation som diskuterats och förbättrats. Det har gällt polisers, sjukvårdspersonals och socialarbetares förmåga att förstå och hantera brottsoffrets problem. Även här är det att uppmärksamma förövarens behov av behandling. Denna utbildning bör riktas till kriminalvårdare, skyddskonsulenter och övervakare. Det gäller såväl grund- som fortbildning och bör också ge dessa personalgrupper möjligheter att bearbeta sina egna könsrollsvärderingar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om projektverksamhet och personalutbildning för vård och efterbehandling av personer som gjort sig skyldiga till övergrepp mot kvinnor. () () () () 1987/88 Ju512
mot · GB02Ju513 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju513 om rivning av fängelset i Cellfängelset i togs 1846. står fängelsebyggnaden tom efter det att en ny anläggning uppförts i Vä, strax utanför staden. Enligt är fängelsebyggnaderna intressanta ur antikvarisk synvinkel. De är emellertid inte unika och tillhör inte den kategori fängelsebyggnader som ämbetet begärt få klassade som byggnadsminnen (Kristianstadsfängelset är placerat närmast under gränsen till denna kategori). Kristianstadsfängelsets plantyp är T-formad. Tolv liknande byggnader finns fortfarande i bruk i landet. Gruppen är mycket enhetlig när det gäller planlösningen: fängelsebyggnaderna har alla tre våningar och även fasadutformningen är relativt likartad. Ur såväl kulturhistoriska som socialhistoriska intressen finns det alltså andra fängelser som är värda att bevara. Kristianstadsfängelset är på grund av sin planlösning och utformning i övrigt inte lämplig att användas för annat ändamål. Det är också mycket kostsamt att bygga om fastigheterna. Fängelsebyggnaderna bör därför rivas. Tomten är med sitt läge i anslutning till stadens centrum mycket attraktiv för annan bebyggelse. är i behov av tomt för gemensamt . Kassans lokalfråga befinner sig i ett akut läge och bör få sin lösning i samband med en planering av fängelsetomten. kontor får därigenom en lämplig placering för besökarna, nämligen nära buss- och järnvägsstation. Annan lämplig tomt har visat sig svårt att finna för kassans ändamål. För åtgår endast en mindre del av fängelsetomten varför huvuddelen av markområdet bör planeras för bostadsbebyggelse. har låtit meddela att de behöver använda Kristianstadsfängelset till häkteslokaler. Fängelset är utdömt och bör inte användas som häkte. Bristen på häkteslokaler i har förelegat länge och bör få en definitiv lösning genom tillbyggnader. Ekonomiska skäl talar för att sådana lokaler bör uppföras i anslutning till befintliga häkteslokaler. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de gamla fängelsebyggnaderna i samt disponering av befintlig tomtmark. 1987/88 Ju513
mot · GB02Ju514 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88: Ju514 av och () om biblioteksverksamheten inom kriminalvården Biblioteksverksamheten vid kriminalvårdsanstalter skall bidra till att ge de intagna möjlighet till en meningsfull fritid och stimulera till bibliotekskontakter efter frigivningen. I folkbiblioteksutredningen (SOU 1984:23) konstateras, att biblioteksverksamheten vid anstalter och häkten är en statlig uppgift. Staten anger genom ambitionsnivån för verksamheten och köper bibliotekstjänster av kommunerna. Detsamma sägs i proposition 1984/85:141, med tillägget att kriminalvårdens resurser dock f. n. inte medger att mer än hälften av de kommuner, som ger biblioteksservice till anstalter och häkten, kan få full ersättning. Föredragande statsråd anför: 1 likhet med utredningen och KVS anser jag att staten successivt bör kunna ersätta även de övriga kommunerna fullt ut för deras biblioteksservice till häkten och på slutna anstalter. Detta har också godkänts av . Verksamheten anses numera utgöra en del av rehabiliteringen av de intagna. För att biblioteksservicen ska kunna fungera i behandlingsarbetet måste samråd ske mellan folkbiblioteken, de intagna och personalen om verksamhetens utformning. Servicemetoderna kan variera och kan bestå av bokdepositioner, bokbuss, bokvagnsronder, etc. Hur verksamheten bedrivs beror av enhetens storlek, dess slutenhetsgrad, folkbibliotekets storlek osv. Läsning är på häktena ofta den enda sysselsättningen och utnyttjandet av biblioteksservicen är mycket stort. Särskilt stora krav ställs på service till den stora gruppen intagna utländska medborgare och invandrare med dåliga eller obefintliga kunskaper i svenska, liksom till det stora antalet läsovana, som kommit i kontakt med ett bibliotek. Den grundläggande förutsättningen för samarbete med det lokala folkbiblioteket är att detta kan erbjudas full kostnadstäckning för sin service. har 25 av 47 kommuner full kostnadstäckning. har behovet av medel överstigit det i budgeten anvisade. Underskottet har fått täckas från andra konton. Inte heller i årets budgetförslag har någon uppräkning skett. Inom har därför diskussioner förts om att sänka ambitionsnivån på biblioteksverksamheten. Detta skulle troligen i första hand drabba de slutna lokalanstalter, där kommunerna har full kostnadstäckning för servicen. Med anledning av vad som ovan anförts om den stora betydelse biblioteksverksamheten har för de intagna, anser vi att åtgärder i form av en permanent omfördelning av anslagen måste vidtagas för att förhindra nedskärning av denna verksamhet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om biblioteksverksamheten inom kriminalvården. () () 1987/88 Ju514
mot · GB02Ju603 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju603 av m. fl. (m) om straffansvar för tjänstefel Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:K202 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tidpunkten för lagstiftning om straffansvar för tjänstefel.
mot · GB02Ju604 · 1988-01-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju604 om skydd för misshandlade kvinnor Med hänvisning tilt vad som anförts i motion 1987/88 :K406 hemställs att hos regeringen begär förslag till lag som möjliggör för polisen att meddela föreskrifter om s. k. besöksförbud till en person som förföljer en annan person.
mot · GB02Ju605 · 1988-01-13 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju605 om promillegränsen vid rattonykterhet Rattonykterhet och rattfylleri är ett betydande samhällsproblem. Det leder till mängder av mänskliga tragedier, onödigt lidande och stora kostnader för samhället. dödas i ca 200 människor som en följd av att de själva eller andra givit sig ut i trafiken med alkohol i kroppen. straffas ca 15 000 svenskar för att ha kört bil i alkoholpåverkat tillstånd. Det beräknas att ca 3,5 miljoner brott mot lagen om alkohol i trafik begås . Alla torde vara överens om att alkohol och bilkörning inte hör ihop. Det är väl känt att omdöme och reaktionsförmåga blir kraftigt nedsatt redan efter ett mycket litet alkoholintag. gjorde t. ex. statens väg- och trafikinstitut en uppmärksammad undersökning som mycket klart påvisade hur koncentrationen minskar efter konsumtion av alkohol. VTI lät då det svenska alpina landslaget åka slalom efter att ha druckit alkohol. Undersökningen visade med all önskvärd tydlighet att alkoholen sätter ned körskickligheten. Den nuvarande lagstiftningen gör det möjligt att vid alkohol i blodet döma den skyldige för rattonykterhet. Straffet blir oftast böter. Vid kan man dömas för rattfylleri. Straffet blir då i normala fall fängelse. har också domstolen fått möjlighet att beslagta bilen från en person som upprepade gånger gjort sig skyldig till rattfylleri. Tidningen presenterade en artikel som visade hur en testgrupp också efter ett mycket stort intag av alkohol skulle kunna köra bil utan att fällas för rattonykterhet. Tidningen arrangerade en fest med regelbundna alkotester. Tiden för försöket sattes ungefär som mellan 19 och 01. All alkohol intogs . En av personerna i testgruppen drack starkvin, vin och starksprit. Tidningens försök gav det häpnadsväckande resultatet att den man som druckit den ovan relaterade mängden vin och sprit vid provtagning visade sig efter de ha alkohol i blodet. Som mest hade han . Om det inte hade rört sig om ett försök utan ett restaurangbesök eller en privat festkväll kunde man alltså tänka sig att den ovan nämnda mannen hade tagit sin bil och kört hem. Om polisen hade stoppat mannen hade han betecknats som nykter i lagens mening. Det finns en rad undersökningar som visar att körskickligheten klart avtar även vid mindre alkoholhait i blodet än det som lagen tillåter. Från kristdemokratiskt håll anser vi det vara angeläget att lagen på detta område blir föremål för en översyn och en förändring som innebär en ny högsta tillåtna promillegräns för bilkörning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av en ny högsta tillåtna promillegräns vid bilkörning. 1987/88 Ju605
mot · GB02Ju606 · 1988-01-20 00:00:00 — 1987/88:Ju606 ^ om otryggheten på gator och torg 1987/88 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:So620 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående otryggheten på gator och torg. 1 1987/88.
mot · GB02Ju607 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju607 tillkom vår första rikslagstiftning. Redan från början ingick bl. a. fridslagar. Därvid påbjöd den s. k. kyrkofriden särskilt skydd för gudstjänstens helgd och för kyrkobesökare. gällande lagstiftning tillförsäkrar varje medborgare religionsfrihet i regeringsformen (2 kap. 1 § 6 punkt) och rätt att fritt utöva sin religion i religionsfrihetslagen (1 §). Religionsfriheten åtnjuter även visst skydd genom straff för hets eller diskriminering på grund av någon annans trosbekännelse (16 kap. 8-9 §§ ). Kyrkofriden utgör en del av religionsfriheten men åtnjuter inget enhetligt straffrättsligt skydd. Intrång i kyrka faller - oavsett om det gäller det egentliga kyrkorummet eller övriga kyrkolokaler - under de allmänna straffbestämmelserna om olaga intrång i exempelvis fabrik, lager och personalutrymmen (4 kap. 6 § 2 st. ). Störande av allmän gudstjänst och annan andaktsövning utgör en särskild straffbar handling i likhet med störande av offentlig förrättning och allmän sammankomst (16 kap. 4 § ). Några uttryckliga specialregler finns inte heller för rättsliga myndigheters möjlighet till processuella tvångsåtgärder i kyrka såsom exempelvis gripande, beslag och husrannsakan. Kyrkofriden bör förstärkas genom en mera enhetlig straffrättslig och mera preciserad processrättslig reglering. Samtliga brottsliga övergrepp mot kyrkofrid borde samlas i ett gemensamt lagrum i . Den brottsliga handlingen kan rubriceras som brott mot kyrkofrid och beskrivas som obehörigt intrång i kyrka och bedömas som grovt brott om gudstjänsten blivit störd. Processuella tvångsåtgärder borde av hänsyn till kyrkofriden uttryckligen kräva synnerliga skäl i respektive lagrum för att få företagas i kyrka. Mot denna bakgrund hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av och att förstärkning sker av kyrkofriden.