mot · GB02So479 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88 :So479 av () om beredskapssynpunkter på sjukvården VD anförde i ett särskilt yttrande till hälso- och sjukvårdsutredningen : Det finns ingen möjlighet för landets centrala politiska sjukvårdsorganisation att garantera ett visst utbud av vård på något område. (1979). I remissyttrandet över HSU framhöll bl. a. att det kommer i praktiken bli omöjligt att fastställa om landstingen har uppfyllt sina skyldigheter 'enligt lagen. Även om skulle anse att det föreligger försummelser, kan den endast göra påpekanden som landstingen inte behöver rätta sig efter. Här i diskuterade vi sjukvården från beredskapssynpunkt . Vi konstaterade då, att sjukvården är en svag länk i vårt totalförsvar, att sjukvården med de stora sjukhus vi har inte kommer att fungera i ett krig och att nedläggningarna är ett hot. Då medborgarna nu i fredstid vänder sig till oss för att få hjälp, när deras redan alltför hårt beskurna sjukvård hotas av koncentration till enstaka större sjukhus - vilket betyder fortsatta indragningar och nedläggningar - då kan vi i ingenting göra. Så som hälso- och sjukvårdslagen nu är formulerad har landstingskommunerna och kunnat ta hela makten över sjukvårdens utformning. Dagens kris inom sjukvården gäller såväl allmän medicinsk och kirurgisk vård som specialistvård. Den gäller såväl sluten vård som öppen sjukhusbunden vård. Den gäller såväl akutsjukvård som långtidsvård. Trots ökande befolkning och trots ökade kunskaper i hur sjukdomstillstånd skall diagnosticeras och behandlas, har möjligheterna till sjukhusvård dragits ned till en låg nivå. Sjukvård har fått stå tillbaka för s. k. friskvård. Det står alltmer klart för allt fler invånare att de inte får sin berättigade vård, den vård som de har betalat i förväg genom den allmänna sjukförsäkringen. För att visa vådan av att planerade nedläggningar genomförs, har klinikchefer avfattat tjänsteskrivelser; för att få behålla sina sjukhus och kliniker har skattebetalarna demonstrerat, sänt in namnlistor och gjort uppvaktningar. Allt till ingen nytta. Landstingskommunernas politiska tjänstemän och valda ombud för skattebetalarna har trampat sin egen väg, förmodligen med kortsiktiga besparingar som mål. ser vi resultatet av landstingskommunernas handlande. Överbeläggningar inkl. korridorpatienter förekommer även under normala förhållanden. Så ock alltför tidiga utskrivningar. Köer till utredning och behandling med katastrofala följder, särskilt för hjärtsjuka och cancerfall. Dödsfall i väntan på vård på akutmottagningar. Vid sjukdomar såsom neurologiska, reumatiska och endokrina, vilka kräver specialistvård, hänvisas patienten till allmänläkare på vårdcentral. Mitt i allt detta finns det inom alla personalkategorier människor som hängivet sliter år för att hjälpa och rätta till, men utan förhoppning om att få genomföra vården så, som de vet vore det bästa för patienterna. Landstingen i sin tur har naturligtvis svårigheter med sina stora personalstyrkor, som ändå aldrig tycks räcka till: Nya fackliga krav, de 21 ledighetsrättigheterna, arbetsmiljöproblem, svagt intresse för vårdutbildning m. m. Men man får ändå hålla i minnet att har personalen inom vården fördubblats, utan att antalet patienter ökat alls. Någonstans inom monopolet måste det föreligga allvarliga fel i organisationen eftersom alla fortfarande ser ut att vara fullt sysselsatta, ja, t. o. m. stressade till den grad att de inte kan ge önskad tid åt patienterna. Var ligger ansvaret för detta? Ingenstans beror ju felen på ond vilja. I flera län t. ex. och demonstrerar man nu för att få behålla sina sjukhus, vilka är viktiga inte minst från beredskapssynpunkt. Moderata samlingspartiet varnar, i årets partimotion om sjukvården, just för nedläggning av läns- och länsdelssjukhus. Några exempel från akutsjukvården i : lades ned - innerstaden miste 300 vårdplatser samt akutmottagning med intensivvårdsavdelning. lades ned - ännu en akutmottagning försvann och en hjärtintensivvårdsavdelning. Sjukhusets 49 vårdplatser på kvinnokliniken har våra styrande tvingats ersätta med 24 platser på försvunna neurokirurgiska klinik. På vårdas nu senildementa patienter . Härefter skall sjukhustomten övergå till , som river paviljongerna och bygger annat, troligen kontor. Den drygt tioåriga behandlingsbyggnaden skall dock stå kvar för att hysa hela ögonkirurgiska vård. En fristående ögonkirurgisk klinik har prövats och förkastats utomlands, vilket har förklarats i flera tjänsteskrivelser och vid flera uppvaktningar. Vid bedrivs dessutom en högtstående forskning bl. a. kring ögats åldersförändringar. Denna forskning går förlorad. Koncentrationen innebär en minskning med 20 vårdplatser och självfallet ett bortfall av två akutmottagningar. Trots det ökande antalet aids-sjuka med deras stora vårdbehov planeras nedläggning av . De 200 vårdplatserna skall ersättas med 100 nybyggda platser vid . varnade blockchefen i tjänsteskrivelse för denna plan, som gör sämst ställt i hela landet vad gäller infektionssjukvård. Hudklinik och hudmottagning försvann från . är det tur, och hudklinikens patienter skall läggas på den redan överfyllda medicinkliniken. Öron-, näs- och halskliniken försvann från till 1987/88 So479 , och aviseras indragningar i vården där. Av s. k. vårdideologiska skäl har och snart lagts ned. På kort sikt är det svårt att komma till rätta med dessa problem. skrev i en ledare 1982 om det är naturligtvis en orimlighet att göra en sådan organisation till något slags övergripande planeringsorgan för hälso- och sjukvården. Det betonades att uppgiften som samordnare inte kan höra hemma hos ett korporativt organ där det saknas möjlighet att direkt utkräva ett politiskt ansvar. Sjukvårdsministern har erkänt sin maktlöshet. Om en eller annan sjukvårdspolitiker inte skulle bli omvald förbättrar det inte situationen nämnvärt. I den ovannämnda partimotionen föreslår moderata samlingspartiet att Medicinalstyrelsen återinrättas. Det är angeläget att ett starkt ämbetsverk med sjukvårdskunniga ämbetsmän ges befogenheter att påverka utvecklingen i fredstid och inför krigstid. Vi väckte föregående år en motion med liknande innehåll. Den behandlades av socialutskottet i ett yttrande till försvarsutskottet. Regeringen har sedan beslutat att fr. o. m. inrätta en särskild beredskapsdelegation för frågor som rör hälso- och sjukvården m. m. i krig. Delegationen skall bl. a. hålla sig informerad om men även ta ställning till hälso- och sjukvårdens beredskapsförberedelser. Utskottet anser det värdefullt att en sådan delegation nu kommit till stånd. Den nya delegationen med dess angivna uppgifter och sammansättning svarar väl mot det krav som framförs i motion So477 (m). Utskottet ser det som naturligt att delegationen också kommer att beakta frågor som berör sjukvårdens säkerhet i krig. Motion So477 (m) får mot denna bakgrund anses vara tillgodosedd. Den utarmning av sjukvården, som redovisats ovan inger emellertid särskilt stark oro inför ett eventuellt krigstillstånd. Det tar att återställa vad som raserats. Det bör därför ankomma på delegationen att yttra sig i ett regelrätt remissförfarande inför varje nedläggningsplan på sjukhus i landstingen. Åberopande det anförda hemställs 1. att begär att regeringen kartlägger konsekvenserna av de pågående sjukhusnedläggningarna ur beredskapssynpunkt, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beredskapsdelegationens yttrande över föreslagna nedläggningar av sjukhus. 1987/88 So479