ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Sk38 · 1988-03-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sk38 med anledning av prop. 1987/88:91 om skatten på alkoholdrycker I en motion under allmänna motionstiden föreslog undertecknad att skatten på alkoholhaltiga drycker skulle beräknas utifrån alkoholhalten i drycken. Jag nödgas konstatera att regeringen valt en annan linje, vilket är beklagligt. I propositionen föreslår regeringen bl. a. inrättandet av en ny skatteklass för ett svagare lättvin med högst 7 volymprocent alkohol. Skattesatsen föreslås bli samma som gäller för starköl, vars övre alkoholgräns dock ligger vid 5,6 volymprocent. Förutom att det svagare lättvinet tillåts ha högre alkoholhalt än starkölet, trots att båda har en till alkoholhalten relaterad skatt som är lika stor, är det förmodligen också mindre välbetänkt att föreslå det nya vinet ur alkoholpolitisk synpunkt. Ett absolut krav måste vara att skatten och därmed priset sätts i förhållande till alkoholstyrkan. Den svenska alkoholpolitiken syftar bl. a. till att minska den totala alkoholkonsumtionen och skydda ungdomen från skadlig alkoholkonsumtion. Införandet av en ny alkoholprodukt har erfarenhetsmässigt den effekten att den totala konsumtionen av alkohol ökar. I propositionen avstår däremot regeringen från att föreslå inrättandet av en skatteklass för ett svagare starköl, ett s. k. mellanöl, och åberopar såväl risken för ökad totalkonsumtion som ungdomsprofil och svårigheter för Systembolaget att hantera ett nytt öl som skäl för att inte föreslå mellanöl. Huruvida totalkonsumtionen ökar eller inte kan inte bedömas med särskilt stor sannolikhet. Enkäter pekar t. ex. på att om mellanöl funnes till försäljning i egen skatteklass, skulle en mycket stor andel starkölskonsumenter välja mellanölet och därmed bidra till att minska den totala alkoholkonsumtionen genom sitt val av ett svagare alternativ. Det förefaller mot denna bakgrund inte särskilt lämpligt att ha samma skatt på de båda ölsorterna. En skatt relaterad till alkoholstyrkan borde vara lämpligare. Systembolaget har länge begärt att de svenska bryggerierna skall erbjuda ett mellanöl, vilket skett från . Bryggerierna har dock krävt att det ölet skulle få en lägre skatt för att ta andelar från starkölet. Resultaten av den hittillsvarande försäljningen av mellanöl visar klart att ölet inte kan konkurrera med starköl om det inte får ett lägre pris i förhållande till starköl. När nu starkölet föreslås få en så stor prisökning bör det därför finnas utrymme för att prissätta mellanöl med utgångspunkt från den hittillsvarande skatten för starköl, vilket innebär dagens pris. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att med ändring av regeringens förslag om skatt på öl beslutar att denna skatt skall relateras till dryckens alkoholstyrka så som redovisas i motionen, 2. att skatten på de nya lättvinerna sätts i relation till alkoholstyrkan i vinet.
mot · GB02Sk42 · 1988-03-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sk42 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:91 om skatten på alkoholdrycker Särskild skatteklass för alkoholsvaga lättviner Regeringen föreslår i proposition 1987/88:91 att en särskild skatteklass införs för alkoholsvaga lättviner. Syftet anges vara att stimulera konsumtion av svagare viner. Lättnaden i beskattning i förhållande till nuvarande regler motiveras med högre tillverkningskostnader för dessa viner. Detta vin skall kunna innehålla en alkoholstyrka som ligger strax över det starköl som får säljas av Systembolaget. Att främja en övergång till drycker med lägre alkoholhalt ingår alkoholpolitiska beslut. Tyvärr måste konstateras att erfarenheterna från de försök som gjorts tidigare inte är särskilt goda. Detta kan möjligtvis bero på att man inte tillräckligt starkt motiverat själva överföringstanken, utan valt att enbart införa en ny produkt. Detta har resulterat i att konsumtionen av den nya alkoholdrycken lagts till den tidigare konsumtionen. En framgångsrik överföringspolitik från starkare till svagare drycker kräver en betydande skatteökning på de drycker man önskar dämpa konsumtionen av. Överföringspolitikens svårigheter beskrivs i propositionen på ett utmärkt sätt i det avsnitt som behandlar propåer som ställt om ytterligare skatteklasser för öl. De anförda argumenten mot ytterligare ölklasser torde vara väl användbara även mot den nya skatteklassen för vin. Förslaget innebär att helt nya alkoholdrycker kan introduceras. Exempel är cider av päron, äpplen osv. Risken vid lansering av drycker med lägre alkoholhalt än vad som varit tillgängliga är att dessa lätt kan uppfattas som ofarliga och att konsumtion av dem går att kombinera med bilkörning och andra situationer som kräver hög prestationsförmåga. Starka röster höjs nu för att sänka promillegränsen för rattonykterhet. Enligt uppgift bereds frågan i . Det kan finnas skäl att rikta särskild uppmärksamhet på detta område om man väljer att införa ett vin med annan alkoholhalt än vad som finns på marknaden. Det finns anledning att känna stor tveksamhet inför ytterligare en skatteklass på vin. Förslaget bidrar knappast till att öka möjligheten att klara Mot. målsättning att sänka totalkonsumtionen av alkohol Sk42 De totala effekterna av förslaget är svåra att förutse. förordar vi en treårig försöksperiod. På så sätt sker inga låsningar för framtiden och möjlighet ges att utvärdera de alkoholpolitiska effekterna av den nya skatteklassen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att införa en särskild skatteklass för alkoholsvagt vin. () ()
mot · GB02So10 · 1988-03-29 00:00:00 — Motion till 1987/88:SolO av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:126 om inriktningen av verksamheten vid statens hundskola m. m. () är djupt oroat över den utveckling ledarhundsverksamheten kan komma att ta med regeringens förslag om inriktningen av verksamheten vid statens hundskola. SRF vänder sig i första hand mot förslagen att hundskolan inte skall få några statsbidrag och att skolans kostnader helt skall täckas av intäkter från försäljning av hundar och tjänster samt att SRF:s anslag görs om så att förbundet får en klumpsumma att disponera för ledarhundsverksamheten. Den nya inriktningen kommer enligt SRF:s förmodanden att leda till höjda hundpriser om kvaliteten på hundarna skall kunna upprätthållas. Vidare kommer effekterna av ett ospecificerat anslag till SRF för ledarhundsverksamheten att medföra minskade resurser till konsulentverksamhet och kurser i takt med att hundpriserna stiger. Vpk anser att SRF:s oro och kritik mot det liggande förslaget är befogad. Den verksamhet som hundskolan står för kan knappast hävda sig på den kommersiella marknaden. Samhället behöver både ledarhundar och polishundar, och det är därför rimligt att statsbidrag utgår. Givetvis skall även samhällsnyttig produktion ske så effektivt som möjligt, men det finns områden där samhällsnyttan måste gå före vinsttänkandet. Vpk avvisar därför förslaget om avgiftsfinansiering. Vi avvisar också förslaget att anslaget till SRF skall vara ospecificerat. bör därför som tidigare ange ambitionsnivån för SRF:s ledarhundsverksamhet genom anvisningar för hur medlen skall fördelas mellan inköp av hundar, konsulentverksamhet och utbildning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att till för /89 under femte huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag på , 2. att till Kostnader för viss verksamhet för handikappade för /89 anvisar ett förslagsanslag på . specificeras för inköp av hundar, konsulentverksamhet och kursverksamhet, 3. att till Bidrag för täckande av hundskolans skuld för /89 anvisar ett anslag på , 1 1 1987188.3 sami NrSolO-11 4. att avslår regeringens förslag om att kostnaderna för Mot. 1987/88 hundskolan skall täckas av intäkter från försäljning av produkter och SolO (vpk) Margö (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02Ub15 · 1988-03-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:109 om urval m. m. till högskoleutbildning 1987/88 Ubl5 17 I proposition 1987/88:109 framhåller föredragande statsrådet att det liksom bör vara möjligt att kräva erfarenhet från arbetslivet till vissa utbildningar där sådan är av särskild betydelse. En sådan utbildning är socionomutbildningen där arbetslivserfarenhet har stor betydelse och borde krävas för tillträde till högskolan. Visserligen ingår praktikterminer i utbildningen men dessa ger inte arbetslivserfarenhet i vidare bemärkelse. 1964 trädde en ny studieordning i kraft för de studerande vid . Då togs kravet på förpraktik bort och i stället infördes två praktikterminer i utbildningen. Många nyutbildade socionomer kommer direkt från gymnasieskolan till . När de är färdigutbildade och skall börja sitt människovårdande arbete har de själva ingen egen arbetslivserfarenhet. Även om de får handledning, så kan just bristen på arbetslivserfarenhet innebära svårigheter för dem att klara sitt arbete och de får en känsla av att ha gjort ett misslyckat yrkesval. Att som nyutbildad möta exempelvis relationsproblem i förhållande till arbete, äktenskap eller barn, olika uppfostringsfrågor eller missbruksfrågor är inte enkelt när den värld man tidigare i stort sett rört sig inom har varit skolans. En socialsekreterare arbetar med människor som i regel har svåra sociala problem. Det kan vara personer med alkohol- eller narkotikamissbruk eller familjer där hustru eller barn misshandlas. Den som skall arbeta med sådana problem behöver ha en god människokännedom och erfarenheter från olika delar av arbetslivet. Att underlätta socialsekreterarnas yrkesroll vore att obligatoriskt tillföra dem arbetslivserfarenhet. Denna bör kunna ske dels ute i näringslivet, dels gärna inom andra grenar av än själva socialbyråarbetet. Den av oss förordade arbetspraktiken har även den fördelen att vederbörande får erfarenhet av att vara anställd och känna sig för och avgöra sin lämplighet för socialt arbete, detta genom de krav som varje arbete ställer. De nuvarande praktikterminerna som ingår i utbildningen för sociala linjer bör även fortsättningsvis finnas kvar. 1 1987/88. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om återinförande av arbetslivserfarenhet för tillträde till socionomutbildningen. 1987/88 Ubl5
mot · GB02Ub7 · 1988-03-30 00:00:00 — Deras, i jämförelse med dagens situation, kraftigt förbättrade utbildning kommer emellertid att innebära att deras möjlighet att få fast anställning torde öka väsentligt. I själva verket torde problemet ligga mer på företagens sida. Företagen kommer i stor utsträckning att vilja behålla de elever vars utbildning man medverkat till. En viss cirkulation är dock nödvändig för att utbildningssystemet skall kunna fungera. Den ovan beskrivna lärlingsutbildningen måste självfallet kompletteras av traditionell och i huvudsak skolförlagd yrkesutbildning för yrkesområden och på orter där detta är nödvändigt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår regeringens förslag om försöksverksamhet rörande den yrkesinriktade gymnasieutbildningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av utbildningar med olika längd, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en traditionell lärlingsutbildning för små yrkesområden, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kompetensbevisen även skall kunna ange om eleven har mycket goda kunskaper, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de allmänna ämnena, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en reformering av linjesystemet, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om studiernas organisation, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en reformering av den yrkesinriktade utbildningen, 9. att avslår regeringens förslag att för utveckling och försöksverksamhet avseende gymnasieskolans yrkesinriktade utbildning för /89 anvisa ett belopp av . () () () () ()
mot · GB02A37 · 1988-04-05 00:00:00 — Motion till 1987/88:A37 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:105 om jämställdhetspolitiken inför 90-talet Utvecklingsfonderna har stor betydelse för länens näringslivsutveckling. I fondernas styrelser är det nödvändigt med så breda kunskaper och erfarenheter som möjligt. Man måste eftersträva att få ledamöter med näringslivsanknytning, med facklig erfarenhet men även en bra fördelning mellan kvinnor och män. På uppdrag av industridepartementet har SIND kartlagt hur de regionala utvecklingsfondernas styrelser är sammansatta. De 24 fonderna har sammanlagt 221 ledamöter, personalrepresentanterna är ej inräknade. Av de 221 ledamöterna är 204 män och 17 kvinnor, vilket ej kan anses vara en tillfredsställande könsfördelning. gällande avtal mellan staten och landstingen och vissa kommuner, som reglerar fondernas organisation och huvudsakliga verksamhet, är uppsagda och nya avtal skall tecknas. Vi är väl medvetna om att det är landstingen och i förekommande fall kommuner utanför landstingen som utser fondernas styrelser, men för att få en bättre könsfördelning måste något göras. Vi föreslår därför att man i de nya avtalen skriver in villkor om kvinnlig representation i styrelserna. Som grund för villkoren kan förslaget som lagts i betänkandet från utredningen om kvinnorepresentation, Varannan damernas, mycket väl användas. I betänkandet föreslås att en jämn könsfördelning skall vara uppnådd i statliga organ , och som etappmål skall kvinnorna vara representerade till och . Samma målsättning finns också angiven i proposition 1987/88:105 om jämställdhetspolitiken inför 90-talet. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen i samband med tecknandet av avtal för utvecklingsfonderna beaktar vad som i motionen anförts om könsfördelning i styrelserna. () () () () 1987/88 A37 () ()
mot · GB02A38 · 1988-04-05 00:00:00 — Motion till 1987/88:A38 med anledning av prop. 1987/88:125 med förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för /88 Regeringen har som ambition att överföra en del av de ungdomar som återfinns i ungdomslag till s. k. inskolningsplatser i privata företag. Det är i sig positivt - regeringens inskolningsplatser infördes efter det att moderata samlingspartiet hade föreslagit att s. k. arbetspraktikplatser i första hand förlagda till privata företag skulle ersätta ungdomslagsplaceringarna, som med ett fåtal undantag sker inom den offentliga sektorn. Placering på en arbetsplats i den privata sektorn skapar betydligt bättre förutsättningar för den unge att erhålla ett arbete på normala villkor. En av de avgörande bristerna med inskolningsplatserna i jämförelse med de arbetspraktikplatser som vi föreslagit, senast i motion 1987/88:A263, gäller lönenivåerna. För att inskolningsplatser skall kunna inrättas krävs kollektivavtal om lönenivån. Dess värre tillkommer få platser, eftersom många fackliga organisationer ställer krav på, i förhållande till ungdomarnas kunskaper och erfarenheter, höga löner. Det har lett till att det på viktiga avtalsområden ännu inte tillkommit några inskolningsplatser. Inom andra avtalsområden är lönenivån så hög att företagare avskräcks från att inrätta en inskolningsplats. Eftersom så få inskolningsplatser har kunnat ordnas har regeringen beslutat att låta s. k. rekryteringsstöd utgå även till arbetslös ungdom, i första hand unga kvinnor som varit placerade i ungdomslag i över . Rekryteringsstöd innebär att bidrag till halva lönekostnaden utgår . Denna stödform är annars huvudsakligen avsedd för långtidsarbetslösa. Med hänsyn till att regeringens handläggning av frågan medfört att det saknas inskolningsplatser är det dock rimligt att tillfälligt nyttja rekryteringsstöd även för ungdom. Vi har tidigare föreslagit ett flexiblare anslagssystem för arbetsmarknadsverket, vilket skulle möjliggöra för verket att inom vissa ramar självt fastställa regler och bestämmelser för olika åtgärder som syftar till att återföra arbetslösa till arbetsmarknaden. Det skulle underlätta handhavandet av en situation som den nu aktuella. Regeringen begär att skall anvisa ett nytt anslag på 135 milj. kr. för ökade kostnader för rekryteringsstöd. Likväl skriver regeringen: 1 den mån ett sådant rekryteringsstöd kommer att utnyttjas beräknas en minst motsvarande besparing uppkomma under anslaget till ungdomslag. därför enligt vår mening vara möjligt att utnyttja anslaget till ungdomslag Mot. även till rekryteringsstöd för ungdomar. Något nytt anslag krävs därför inte. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår regeringens förslag att till Sysselsättningsskapande åtgärder på tilläggsbudget II till statsbudgeten för /88 anvisa ett reservationsanslag av , 2. att bemyndigar regeringen att utnyttja anslaget till Statsbidrag till ungdomslag under tionde huvudtiteln även för kostnader för rekryteringsstöd för anställning av ungdomar i enlighet med vad som i motionen anförs. () ()
mot · GB02A43 · 1988-04-08 00:00:00 — Motion till 1987/88:A43 av och () med anledning av prop. 1987/88:114 med förslag till ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring, m. m. I propositionen anges att ett av arbetsmarknadspolitikens främsta mål är att hävda den s. k. arbetslinjen. Denna innebär att arbete eller utbildning skall prioriteras framför passiva åtgärder. I valet av olika åtgärder, då arbete inte är aktuellt för den enskilde individen, skall utbildning prioriteras framför sysselsättningsskapande åtgärder. De senaste årens brist på arbetstillfällen har inneburit svårigheter för många att etablera sig på arbetsmarknaden. De har varit hänvisade till vikariat, korttidsarbete och arbetslöshetsperioder av olika längd. En stor del av de arbetslösa har aldrig haft arbete i en sådan omfattning att de blir berättigade till någon form av arbetslöshetsförsäkring utan varit hänvisade till socialbidrag för sin försörjning. Risken för utslagning har varit påtaglig. För många är enda möjligheten att erhålla ett stadigvarande arbete att genomföra en utbildning eftersom de flesta lediga platser kräver utbildning och/eller erfarenhet i yrket. Det är inte ovanligt att stora insatser och ett aktivt motivationsarbete krävs för att förmå människor att påbörja något nytt. Arbetsmarknadsutbildningen och rehabiliteringsarbetet får inte störas av de negativa effekter som konstruktionen av utbildningsbidragen kan åsamka den enskilde genom att även fortsättningsvis bli socialbidragsberoende. Genom att utbildningsbidragen har tre olika nivåer knutna till sig - om man är berättigad till arbetslöshetskassa och ålder - blir även de som varit beroende av socialbidrag för sin försörjning även så framgent, trots att de genomgår en heltidsutbildning och fullgör en arbetsdag. I utredningen S 1987:2- Om socialbidrag - anges att uppbar 39 400 personer utbildningsbidrag, och cirka 6 800 personer i storleksordningen behövde socialbidrag av dessa. De som arbetar har fått en förbättring av sin inkomst genom löneutvecklingen, och föreslås en höjning av de olika nivåerna i utbildningsbidragen samt fr. o. m. 1990 en anpassning till löneutvecklingen. Trots detta kan genom utbildningsbidragens konstruktion fortfarande de negativa konsekvenserna att det krävs kompletterande socialbidrag för försörjningen kvarstå. Hemställan Mot- 1987/88 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en översyn av utbildningsbidragens struktur. () ()
mot · GB02A45 · 1988-04-11 00:00:00 — Motion till 1987/88:A45 av m. fl. (c) med anledning av prop. 1987/88:114 med förslag till ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring, m. m. I propositionen föreslås förändringar i arbetslöshetsförsäkringen. Propositionen beaktar inte de särskilda förutsättningar som måste gälla för att småföretagens erkända arbetslöshetskassor skall fungera på ett bra sätt från småföretagens utgångspunkter. Utan särskild motivering avfärdas de framställningar som gjorts från småföretagarhåll. bör därför begära att regeringen prövar förutsättningarna för ändrade regler och lämnar förslag i en rad detaljer, vilka är av stor betydelse för företagarna. beräknas ersättningsbeloppet med utgångspunkt från bäst av . En förändring till bäst av samt en rimlig indexjustering skulle bättre motsvara de faktiska behoven. Vidare bör reglerna för övergång från en A-kassa på den fackliga sidan till en A-kassa på företagarsidan ses över bl. a. vad avser beräkningen av ersättningsbeloppet. Vidare är det rimligt att företagarens egenuttag beaktas i detta sammanhang liksom nu sker vad gäller sjukpenning. Också en anpassning av ersättningsbeloppet till motsvarande arbetsområdes kollektivavtal kan med fog övervägas. Vidare anser vi det rimligt att företagare också, på samma sätt som /SR föreslår för sina grupper, medges möjlighet att utanför A-kassesystemet teckna tilläggsförsäkring. Slutligen anser vi det rimligt att företrädare för företagarnas kassor bereds tillfälle medverka vid beslut inom AMS i frågor som rör deras verksamhet på motsvarande sätt som de fackliga organisationerna nu kan göra sin röst hörd. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts beträffande ändrade regler för de arbetslöshetskassor som är knutna till småföretagarorganisationer. () ()
mot · GB02A48 · 1988-04-11 00:00:00 — Motion till 1987/88:A48 av m. fl. (m) med anledning av prop. 1987/88:114 med förslag till ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring, m. m. I den moderata partimotionen med anledning av denna proposition föreslås att regeringens förslag till förändringar av arbetslöshetsförsäkringen avvisas. En utredning bör tillsättas i syfte att skyndsamt lägga fram förslag om en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. För innevarande budgetår finns under anslaget B 4. Bidrag till arbetslöshetsersättning och utbildningsbidrag upptaget . Regeringen föreslår i propositionen att . anvisas på ett anslag i statsbudgeten som skall täcka hela kostnaden för KAS och utbildningsbidrag. Bidraget till arbetslöshetsförsäkringen och permitteringslönesystemet skall enligt regeringens mening helt bekostas av arbetsmarknadsavgiften. Vi har tidigare, senast i motion 1987/88:Fi223, föreslagit att statsbidraget till arbetslöshetskassorna bör sänkas till . Denna nivå står i överensstämmelse med tidigare intentioner. Eftersom vi förutsätter att det nuvarande systemet med arbetslöshetskassor kommer att ersättas av en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring kommer inte arbetslöshetskassornas fonder att behövas som säkerhet. Fonderingskraven kan modifieras. Vi har i den ovannämnda partimotionen föreslagit att bemyndigar regeringen att lämna de dispenser som är nödvändiga så att kassorna genom att minska sina fonder kan motverka effekterna av den sänkta statsbidragsnivån. Förändringen av statsbidragsnivån bör ske fr. o.m. Med hänsyn till att vi inte anser det motiverat att fram till att en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring införs förändra ersättningsreglerna beräknar vi medelsbehovet i statsbudgeten för arbetslöshetsförsäkring, KAS, utbildningsbidrag m.m. till 3415 milj. kr. Med hänvisning till det anförda hemställs att till Bidrag till arbetslöshetsersättning och utbildningsbidrag för /89 anvisar ett förslagsanslag av . 1987/88 A48 () . Högmark (m) () () ()