mot · GB02A232 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:A232 av m. fl. (vpk) om AMS verksamhetsinriktning Dagens arbetsmarknadspolitik bygger på samma ideologiska grundprinciper och har samma politiska målsättning som präglar hela den ekonomiska politiken för övrigt. Som en aktiv och integrerad del av den allmänna ekonomiska politiken arbetar man för att minska strukturella obalanser, enbart genom en villkorslös anpassning till de krav som industrin ställer. Krav som underlättar industrins rekrytering, individens omställning till nya arbetsuppgifter och krav angående arbetskraftsutbudets sammansättning och arbetskraftens rörlighet. Det har skett en kraftig förskjutning av arbetsmarknadspolitikens roll och målsättningar. Från att ha varit ett instrument för att dämpa konflikterna mellan olika mål för den allmänna ekonomiska politiken och genom olika åtgärder mildra de negativa effekterna av den industriella och ekonomiska utvecklingen, har man nu en annan roll. prioriterar man enbart åtgärder som syftar till att underlätta och påskynda industrins strukturella omvandling helt på arbetsgivarnas egna villkor, vilket ytterligare förvärrar den regionala obalansen och ökar klassklyftorna i samhället. Detta gör man på ett sätt som innebär att man inte bara underlåter att ifrågasätta den nuvarande ekonomiska maktstrukturen, utan genom intensifierade insatser på området snarare bidrar man till att ytterligare befästa densamma. Den nya s. k. serviceinriktningen eller ökade rationaliteten innebär inget annat än att AMS blir ett serviceorgan för näringslivet. Går det över huvud taget att tala om rationalitet i ett samhälle och i institutioner som vanligtvis utmärks av grundläggande motsättningar mellan olika klassers och gruppers kort- och långsiktiga intressen, utan att närmare precisera vad det innebär? Kan man tala om ökad effektivitet eller rationalitet för ett statligt verk som i sig sägs ha dubbla roller och en neutralitet i förhållandet till sina två kunder, som man helt prioriterar näringslivet på ett sätt som strider mot de mål, värderingar och prioriteringar som lagts fast i den arbetsrättsliga lagstiftningen? Till den frågeställningen är svaret givet. AMV:s ledning och även arbetsmarknadsministern tycks tro att arbetsgivare som upplever att de får en bra och snabb service från arbetsförmedlingen sannolikt skall bli mera mottagliga för förmedlingens argument att anställa sökande i andra utsatta positioner osv. Men verkligheten är precis den motsatta, dvs. att ta ett allt mindre ansvar för de utsatta grupperna. Arbetsgivarna intar Mot. numera en alltmer avvisande hållning till att anställa människor som på olika A232 sätt avviker från en norm, som något tillspetsad kan anges vara svensk vit man i åldern med lång arbetslivserfarenhet. Vpk anser att det enda effektiva sättet att få handikappade eller personer med arbetshinder att få anställning är en konsekvent tillämpning av exempelvis lagen om obligatorisk platsanmälan, främjandelagen, medbestämmandelagen, jämställdhetslagen, diskrimineringslagen, arbetsmiljölagen m. fl. Arbetsmarknaden befinner sig i en situation där det å ena sidan finns en kronisk och långvarig arbetslöshet bland personer som inte kan placeras in i produktionen och som arbetsförmedlingen gör mindre och mindre för att hjälpa. Å andra sidan finns det en ökad efterfrågan på arbetskraft av företag som har råd att välja och vraka bland den befintliga arbetskraften för att anpassa den till nya s. k. högproduktiva utsugningsmetoder, som ökar utslagningen av arbetskraften. Enligt en LO-utredning fördubblades arbetsskadorna . Arbetsskadorna ökade , från 20000 till 40000 rapporterade fall . Även antalet olycksfall som översteg 100000 , men som minskade , visar en uppgång. En orsak till ökningen av både sjukdomar, arbetsskador och olyckor tros vara stegrat arbetstempo och stress. Antalet förtidspensionärer är uppe i 335 000 människor och en majoritet av dem är LO-medlemmar som slagits ut ur arbetslivet. Samhällets kostnader för förtidspensioneringen är nu . Endast kostnaderna för sjukskrivning, dvs. ersatta sjukdagar, är . Utredningen säger vidare att inom tillverkningsindustrin dör fler människor i åldrarna än vad som är normalt i andra grupper. Enligt experternas och olika myndigheters bedömningar kan största delen av den utslagningen hänföras till arbetsmiljön. Därför kan den nuvarande näringslivsinriktning som arbetsmarknadspolitiken har, med en villkorslös anpassning till näringslivets alltmer stegrande krav, inte accepteras. Den leder också till en ökad segregation som drabbar framför allt kvinnor, invandrare och handikappade. Det är en segregation som leder bort från industrijobb och över till en koncentration på lågavlönade serviceyrkan. Den följs av en social, ekonomisk, men också bostadsmässig segregation som ökar klassklyftorna i . Detta är en följd av en missriktad arbetsmarknadspolitik som enbart syftar till att tillfredsställa de tillväxtpolitiska målen. Från arbetsmarknadsverket kommer numera krav också på skolan. Man begär att även gymnasieutbildningen skall anpassas till de krav som industrin ställer. Det är naturligtvis självklart att en av målsättningarna med arbetsmarknadspolitiken är att skaffa jobb åt folk, men är arbetsmarknadspolitikens, arbetsmarknadsutbildningens och skolväsendets uppgift enligt arbetarrörelsens målsättningar att genom en bred och allsidig utbildning verka för att utjämna utbildningsklyftorna i samhället och på så sätt bidra till jämlikhet och social utjämning. Bortser man från den aspekten, vilket AMS tycks göra , bidrar man till att cementera och öka klassklyftorna i . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag som innebär en ändrad inriktning av AMV:s verksamhet i enlighet med vad som i motionen anförts. (vpk) (vpk)