mot · GB02Sk816 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sk816 av och () om åtgärder mot alkoholkonsumtion Alkoholfrågan är vårt största medicinska och sociala problem. Den kan inte enbart överlämnas åt nykterhetsorganisationer, andra ideella organisationer eller kyrkor och samfund. Den kan heller inte enbart lämnas åt några socialpolitiska specialister. Nej, alla ansvarskännande medborgare och opinionsbildande personer inom politik, press, radio och television har ett stort ansvar för att bruk och missbruk av alkohol begränsas. största sociala och medicinska problem måste ständigt aktualiseras. Frågor om mål och medel i bekämpningen av alkoholskadorna behöver tas upp i alla fora. I hög grad gäller det . Alkoholpolitiken syftar givetvis till att förebygga skador. Men gjorde en viktig precisering: målet för alkoholpolitiken är att minska den totala, alltför höga alkoholkonsumtionen för att därigenom tränga tillbaka skadorna. Genom anslutning till () program Hälsa 2000 har målet ytterligare preciserats: Konsumtionen skall minskas med fram . Detta är alltså målet för 1990-talets svenska alkoholpolitik. Att riksdag och regering har ställt sig bakom målet att minska den totala konsumtionen av alkohol innebär att man har förklarat sig beredd att vidta åtgärder som rör alla människor. Det är ett besked att alkoholpolitik liksom all annan politik handlar om solidaritet. Det stora flertalet som dricker alkohol utan problem, får vara beredda på vissa uppoffringar, för att skydda dem som riskerar att skadas eller som redan har fått skador. Konsumtionen kan minskas på olika sätt. Man kan dela upp det övergripande målet i bl. a. följande delmål: Ökat antal som inte dricker alls alkoholdebut och mindre konsumtion hos ungdomar Slopad alkoholkonsumtion i samband med graviditet Nykterhet i trafiken till sjöss, arbetslivet, i samband med fysiska prestationer och i föreningslivet Minskad konsumtion hos storförbrukarna Till de vanligaste invändningarna mot olika förslag i alkoholdebatten hör påpekandet att den föreslagna åtgärden inte löser problemet. Den svenska alkoholpolitiken består av en kombination av prispolitik, restriktioner och information/påverkan. Alla delarna behövs även . möter man en tendens att spela ut restriktioner och upplysning mot varandra. Framför allt personer som är motståndare mot restriktioner talar om att man i stället bör satsa mer på upplysning. Det är en onödig motsatsställning. Rätt utformade stöder restriktionerna upplysningen. Och information är nödvändig för att reglerna skall stödjas och efterlevas. Informationen är självfallet viktigast, eftersom den syftar till att göra det möjligt för varje människa att leva så att hon inte skadas. Den utgör också grunden för den demokratiska processen bakom alkoholpolitiken, liksom all annan politik. Informationen är mindre kontroversiell än restriktionerna. De flesta håller med om att det behövs mer information om alkoholens verkningar och risker. Det som diskuteras är hur stora resurser som skall satsas, i vilka sammanhang informationen skall ge, hur den skall utformas och vilka som skall ha ansvaret för den. Strid blir det däremot ofta om frågor som rör restriktionssystemet. Det är lätt att se varför. Det handlar om ingrepp i den enskildes bestämmanderätt. Diskussionen förs gärna med termer som frihet och förmynderskap. De flesta inslagen i det svenska regelsystemet riktas i första hand mot produktion och marknadsföring, även om de indirekt också begränsar konsumentens handlingsfrihet eller valmöjligheter. När det gäller produktionen och importen av alkoholdrycker har vi i den ordningen att ett särskilt statligt företag, Vin- och Spritcentralen, ansvarar för detta. Samma företag bedriver också marknadsföring och export. Med tanke på de stora skador som alkoholen har socialt, medicinskt och ekonomiskt ifrågasätter vi marknadsföring och export av svensk konsumtionssprit. Det är fel att sträva mot ökning av produktionen och export av svenska spritdrycker. Det är ingen fördel från alkoholpolitisk synpunkt att ha skilda statliga bolag, dels för alkoholförsäljningen inom landet - Systembolaget, dels för produktion och export av alkohol - Vin- och Spritcentralen. Produktionsbolagets ambition att öka sin försäljning av alkohol motverkar statsmakternas beslut om begränsning av alkoholkonsumtion och åtföljande skador. En utredning om sammanslagning av dessa statliga bolag bör göras. Priset på alkohol är det som mest verksamt begränsar konsumtionen. En svårighet är att göra prisjusteringar utan att det föranleder hamstring. regeringsförslag om alkoholskattehöjningar försenades för att undvika en höjning av konsumtionsprisindex i ett känsligt läge. Vi anser detta vara ett närmast asocialt hanterande av prisinstrumentet från regeringens sida. märktes hamstringstendenser och decemberförsäljningen 1986 blev särskilt hög inför alkoholskattehöjningen . Försäljningssiffror för visade följande volymökning jämfört med : Mätt i ren alkohol innebär det en ökning på . Ur ett pressmeddelande från Systembolaget av kan citeras: Systembolagets försäljning - mätt i liter ren alkohol - minskade jämfört med föregående år. Siffrorna är preliminära och grundas på flertalet av Systembolagets 333 butiker. Försäljningen av spritdrycker minskade och vinförsäljningen sjönk . Starkölsförsäljningen däremot ökade . Försäljningen av alkoholfritt ökade . Räknar man in de svenska bryggeriernas leveranser av starköl till restauranger och försäljningen av öl (klass II) blir minskningen av den totala alkoholförsäljningen av storleksordningen en procent. Det bör också understrykas att minskningen (jämfört med samma månad 1986) var särskilt stor beroende på att det skedde en kraftig hamstring under decemer 1986 inför alkoholskattehöjningen . Då köptes sannolikt en hel del alkohol som annars skulle ha köpts . Tar man även hänsyn till denna effekt blir den egentliga minskningen av den totala alkoholförsäljningen av storleksordningen en halv procent. Vissa reformer av dryckesbeskattningar borde utredas. kunde , t. ex. inför årsskiftet, fatta beslut om dryckesskatterna och dra upp riktlinjer. En del kan läras av system. Där fastställer en generell alkoholskatt baserad på produkternas alkoholstyrka. Sedan sätter det statliga bolaget Alko priserna på enskilda produkter efter allmänna riktlinjer. I finns en motsättning mellan samhällets strävan att minska alkoholkonsumtionen och dem som har ett ekonomiskt intresse av att producera och sälja alkohol. Bryggeriernas intresse av att producera och sälja så mycket som möjligt helt enkelt tjäna så mycket pengar som möjligt på alkoholhaltiga drycker står i motsättning till samhällets krav på begränsning av alkoholkonsumtionen och alkoholskadorna. Bryggerinäringen visade brist på socialt ansvar . Konkurrensen inom bryggerinäringen ger konsumtionsökning både för starköl och svagare öl. Vid försäljningen av gavs inget uttalat stöd för att starkölsproduktion enbart bör ske i statligt bryggeri. Vi är av den uppfattningen att frågan om enskilt vinstintresse i starkölsproduktionen måste uppmärksammas. Andra starka enskilda ekonomiska intressen i alkoholhanteringen är marknadsföring och försäljning genom sprit- och vinagenter. Hur mycket konsumtionen påverkas är svårt att fastställa. Konsekvenserna är säkerligen ökad konsumtion med åtföljande ökning av alkoholskador. Mot bakgrund av detta konstaterande bör agenturverksamheten kontrolleras genom mera skärpta bestämmelser mot olika marknadsföringsåtgärder. Ett allvarligt hot mot den gällande alkoholpolitiken är tillhandahållandet av snabbviner i handeln. Marknadsföringen sker utan sociala regler eller hänsyn. Prisinstrumentet sätts ur spel. Försäljningen motsvarar, enligt senaste uppskattningar, vin i . Som jämförelse kan nämnas att detta är lika med av Systembolagets vinförsäljning. Vi anser att marknadsföringen av snabbviner bör förbjudas. Den skattefria försäljningen av alkohol ökar. 1979 uppskattades den till ungefär en tiondel av Systembolagets försäljning av sprit och vin. Den skattefria försäljningen försörjer färjelinjer. Flygbolag och flygplatser använder skattefri alkohol som konkurrensmedel. bör ta initiativ till internationella överenskommelser som begränsar den skattefria försäljningen av alkohol. Studium av den totala marknadsföringen av alkoholdrycker ger vid handen att alla möjligheter att öka alkoholkonsumtionen utnyttjas. Detta innebär att lagstiftaren och myndigheter ständigt måste vara på sin vakt för att fastlagda mål för alkoholpolitiken skall kunna uppnås. Resurser till en effektiv information kring alkoholbrukets sociala och medicinska vådor måste finnas. Viktiga uppgifter under den framtida alkoholdebatten torde bli att övertyga allmänheten om att den svenska alkoholpolitikens mål måste fullföljas samt att det är motiverat med ytterligare åtgärder från samhällets sida för att förverkliga den fastlagda alkoholpolitikens huvudlinjer. Mot bakgrund av vad som i motionen redovisas hemställs 1. att hos regeringen begär en utredning om sammanslagning av och Spritcentralen, 2. att hos regeringen begär en utredning om reformer av dryckesbeskattningen för att motverka hamstringstendenser vid prisjusteringar, [att hos regeringen begär skärpta bestämmelser mot marknadsföring av alkoholdrycker från sprit- och vinagenter1,] [att hos regeringen begär förslag till lag som förbjuder marknadföring av snabbvinssatser1,] 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om initiativ från regeringens sida till internationella överenskommelser för begränsning av den skattefria försäljningen av alkohol, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om information om alkoholens sociala och medicinska skador.2] () () 11987/88: L716 21987/88: So238