mot · GB02A484 · 1988-01-26 00:00:00 — Därför bör enligt vår mening statens medverkan begränsas tidsmässigt, och ej ske i form av ägarandelar, utan i form av ett ränte- och amorteringsfritt lån. 13 Betydelsen av statens agerande Statens agerande, både som övergripande beslutsfattare och som aktör på olika områden, påverkar den regionala utvecklingen. genomfördes en utlokaliseringsomgång när ett stort antal myndigheter flyttades från till andra orter i landet. Därefter upphörde utlokaliseringarna nästan helt. Ett antal nyinrättade verk placerades dock utanför . Moderata samlingspartiet var kritiskt när den socialdemokratiska regeringen genomförde den förra utlokaliseringsomgången. Utvärderingarna av dessa utlokaliseringar visar att resultatet i form av minskad effektivitet och ökade kostnader varierat mellan olika verk. I viss mån har utlokaliseringar bidragit till att ge de orter som fick del av utlokaliseringarna en mera mångfasetterad arbetsmarknad. innebar utlokaliseringarna påfrestningar för enskilda människor och gav staten en mindre god renommé som arbetsgivare. När den nuvarande socialdemokratiska regeringen nu inleder en ny utlokaliseringsperiod, sker det med utomordentligt dåligt underlag. Beslutet att lokalisera det sammanslagna plan- och bostadsverket till togs utan något som helst beslutsunderlag och utan kontakter med vare sig de anställda eller de berörda verkens ledningar. Utlokalisering av verksamhet vid till och sker nu till en uppgiven kostnad av ca 350 milj. kr. Ytterligare en utlokalisering gäller det s. k. , som skall flyttas till . Denna flyttning kommer att innebära ökade kostnader för järnvägstrafiken. Vad värre är, de störningar i verksamheten som utlokalise ringen skapar riskera leda till att säkerheten vid och utvecklingen av det 22 svenska järnvägsnätet kommer att eftersättas. Starka skäl talar för att de centrala ämbetsverken med stora kontaktytor Mot. bör ligga i landets huvudstadsregion. Det hindrar inte att det kan finnas A484 myndigheter eller delar av myndigheter som utan förfång kan flyttas till andra orter. Ett sådant beslut måste dock vara noggrant förberett. 13.2 Decentralisering av besluten I stället för utlokalisering av centrala verk och myndigheter finns det anledning att decentralisera genom att sprida beslutsfattandet i olika frågor. Den viktigaste decentraliseringen är givetvis att i högre utsträckning ge de enskilda människorna ökat inflytande över sina egna aktiviteter. En decentralisering inom den offentliga förvaltningen, som innebär att fler beslut kan fattas på lägre nivå, bidrar till att minska avståndet mellan beslutsfattande myndighetspersoner och de enskilda individerna. Utlokaliseringen inom AMS och AMU är bra exempel på hur en effektiv statlig lokaliseringspolitik bör utformas. Höga kommunalskatter försämrar utvecklingsmöjligheterna i en kommun genom att ge ökade incitament att flytta från orten och genom att minska investeringsvilligheten. Därför är det särskilt viktigt att kommunerna i regionalt svaga områden håller nere den kommunala utdebiteringen. Regeringen presenterade ett förslag till skatteutjämning, som systematiskt gynnar socialdemokratiskt styrda högskattekommuner. bibehålls en mängd specialdestinerade statsbidrag som styr kommunernas verksamhet. Vi vill minska de specialdestinerade statsbidragen och införa ett skatteutjämningssystem som tar hänsyn i första hand till skillnaderna mellan kommuner med hög och låg genomsnittlig inkomst. Vidare bör de kommuner som genom invånarnas åldersfördelning har särskilt höga kostnader få stöd. Detta förslag redovisas i den moderata partimotionen om den ekonomiska politiken. Med vårt förslag bör det vara möjligt för många kommuner i regionalpolitisk! svaga områden att sänka skatterna. 13.4 Kultur och fritid Tillsammans med staten har kommunerna ett ansvar för att stödja olika kulturella aktiviteter. I första hand bör de intresserade själva svara för finansieringen, men det ringa publikunderlaget utanför storstadsregionerna gör det ibland nödvändigt att stat och kommuner bidrar till verksamheten. Det statliga kulturstödet bör delvis förändras för att bättre överensstämma med målsättningen bakom regionalpolitiken. Därvid bör övervägas om inte det statliga stödet till kulturverksamhet kan göras mera generellt. Vidare måste de nationella kulturinstitutionerna genom bl. a. turnéer visa sitt ansvar för regional spridning av kultur. Kulturutbudet är inte bara ett viktigt inslag i det totala serviceutbudet. För många människor är tillgången på kommersiell service väl så viktig. del av det kommersiella utbudet har kommunen svårt att påverka, men den 23 a. genom tillståndsgivning underlätta för vissa verksamheter. Kommunerna påtar sig i stor utsträckning det ekonomiska ansvaret för A484 fritidsanläggningar av olika slag, främst idrottsanläggningar. Förekomsten av idrottsanläggningar är beroende av befolkningsunderlaget. Det är inte möjligt att få samma utbud av verksamheter på en mindre ort som i storstadsregionerna, men kommunerna måste genom samarbete med de lokala idrottsorganisationerna sträva efter att skapa goda förutsättningar att utöva idrott. 14 Landsbygden kan leva Stora delar av de utvecklingsmässigt svaga regionerna består av landsbygd. Genom jord- och skogsbrukets strukturrationalisering har det skett en betydande avfolkning. Även kan man förvänta sig att sysselsättningen inom jord- och skogsbruket kommer att minska. Det betyder emellertid inte att landsbygden måste ytterligare avfolkas. Många människor vill bo på landsbygden. De anser att man där kan skapa en tryggare miljö för sig själv och sin familj. En politik som underlättar bosättning på landsbygden är väsentlig inte bara för dem som bor där utan även för resten av befolkningen. En avfolkad landsbygd innebär inte bara att landskapsbilden radikalt förändras utan även att vår bild av ändras. En levande landsbygd måste baseras på samspel mellan åretruntboende och de som söker rekreation på landsbygden. Fritidshus och turism bidrar till en levande landsbygd. Därför bör byggnation underlättas bl. a. genom generösare byggnadslovsregler. Den socialdemokratiska politiken har medverkat till att avfolka landsbygden. Inom den sociala sektorn har de kommunala monopolen medfört att servicefunktioner koncentrerats till centralorterna. En stor andel av befolkningen på landsbygden är pensionärer. För dem är det väsentligt att det finns en väl fungerande social service även på landsbygden. Men minst lika väsentligt är att den informella hjälp och det stöd som landsbygdsbefolkningen ofta lämnar varandra kan vidmakthållas. Även av den anledningen är det väsentligt att yngre människor ges möjlighet att bo på landsbygden. 14.1 Jord- och skogsbruk Jordbruksproduktionen i glesbygd är viktig främst från sysselsättningssynpunkt. Även från beredskaps- och försvarssynpunkt har jordbruksproduktion emellertid betydelse. Det är väsentligt att lantbrukarna i kompenseras för de, i förhållande till andra delar av , sämre förutsättningarna för att bedriva jordbruk. Detta sker genom det s. k. Norrlandsstödet. Stödet är av regionalpolitisk karaktär. I stora delar av vårt land är skogsbruket och de till skogen knutna förädlingsindustrierna de viktigaste näringsgrenarna. De enskilda skogsägarnas ställning bör stärkas. missgynnas de bl. a. av skattesystemets utformning. Resultatet har blivit att många av de enskilda skogsägarna avverkar mindre virke än vad skogens tillväxt möjliggör. förbättrade skatteregler för skogsbrukare i den jordbrukspolitiska motionen. Vidare föreslår vi att domänverket säljer skog och annan mark i första hand A484 till sina arrendatorer. Jordbrukspolitiken har varit inriktad på att stödja enbart heltidsarbetande jordbrukare. Det börjar nu uppstå en viss förståelse för att en sådan inställning missgynnar landsbygden. är kombinationssysselsättning det normala för huvuddelen av lantbrukarna. I norra har av lantbrukarna arbete utanför den egna gården och arbetar mindre än med sitt jordbruk. Att kombinera jordbruk med annan sysselsättning är oftast förutsättningen för att en familj skall kunna bo kvar på landsbygden och bruka jorden. Det är därför viktigt att de regler som diskriminerar kombinationssysselsatta lantbrukare undanröjs. från några av våra största städer börjar en speciell sorts landsbygd. På skärgårdsöarna råder förhållanden beträffande bl. a. kommunikationer och skolor som saknar motsvarighet i de flesta delar av den svenska landsbygden. Det är väsentligt att de svenska skärgårdarna inte avfolkas när sommarstugeägarna åker hem. Det är bl. a. för , försvaret och naturvården viktigt att det finns människor i olika delar av skärgårdarna . Dess värre blir det allt besvärligare att bo i skärgården. Socialdemokraternas och kommunisternas konfiskation av delar av kustbefolkningens fiskerätt längs berövade dem tillgångar som den hade kunnat utveckla bl. a. genom att hyra ut fiskeplatser. Ytterligare begränsningar av skärgårdsbefolkningens fiskerätt kan komma. För finns förslag som skulle leda till att det krävs dispens från för att skärgårdsborna skulle få lov att lägga ut nät i egna fiskevatten. Bestämmelserna om båtregister bidrar till att öka byråkratin och besväret för en skärgårdsbefolkning som ofta är tvungen att hålla sig med fler båtar. Den mycket restriktiva inställningen till nybyggnad av fritidshus i skärgårdsområden gör att den fasta befolkningen undandras såväl en del arbetstillfällen som välbehövliga inkomster från tomtförsäljning. 14.4 Kommunikationerna på landsbygden Väl fungerande individuella transportsystem är en förutsättning för att människor skall kunna bo och verka i alla delar av . Bilen ger en rörelsefrihet som inget annat kommunikationsmedel kan ge en så stor grupp invånare. De som har särskilt stor nytta av bilen är människor som bor på landsbygden. Att underlätta bilinnehav är därför viktigt ur regionalpolitisk synvinkel. Barnfamiljerna är mest beroende av att ha bil. betydelse för barnfamiljer, gjord av m.fl. vid Mot. universitet 1985, påvisar bilens viktiga roll för det stora flertalet svenskar, med tyngdpunkt på dem som bor i glesbygd. eller har tillgång till bil. I glesbygden är andelen barnfamiljer utan bil endast Det är landsbygdsbefolkningen som har svårast att klara av kostnaden för att ha bil och som drabbas hårdast av höjda bilkostnader, t. ex. den höjda bensinskatt som socialdemokraterna förefaller ha kommit överens med kommunisterna om. En undersökning som genomfördes av 1985 visade att glesbygdens barnfamiljer i många fall kan tvingas avstå från ett mål mat för att klara kostnaden för bilinnehavet. har skatteuttaget från bilismen ökat betydligt. Bensin- och vägskatterna har höjts . Accisen, dvs. försäljningsskatten på bilar, har höjts med . Avdragsbegränsningar för bilresor mellan bostad och arbetsplats har skärpts. Detta har medfört att det har blivit kostsammare för landsbygdsbefolkningen att åka in till tätorterna för att arbeta. Det starka beroendet av biltrafik i glesbygden skapar problem för ungdomar och åldringar som inte kan köra bil. För den som saknar bil måste det finnas alternativa transportformer. Som alternativ till starkt subventionerade bussar är det viktigt att landsbygdens egna resurser utnyttjas för att lösa transportproblemen. En avreglering av taxiväsendet skulle öppna vägen för lokala landsbygdsbaserade taxiföretag, som med ett par bilar kan köra barn, åldringar och andra som inte själva kan köra bil. Höjda avgifter och skatter på bilismen måste därför konsekvent avvisas. Det finns tillväxtkraft på den svenska landsbygden. I vissa fall har dock utflyttningen gått så långt att det är nödvändigt att med skattemedel subventionera viss verksamhet. För detta ändamål har det s. k. glesbygdsstödet inrättats. Denna stödform är flexibel och syftar till att främja sysselsättning och upprätthålla en god servicenivå. Stödformen har trots förhållandevis låga kostnader varit framgångsrik. Genom glesbygdsstödet kan t. ex. ett antal lanthandlare fortsätta sin verksamhet, som pensionärer kan få varor hemsända och affären vara ett serviceorgan för t. ex. systembolag och apotek. Glesbygdsstödet har emellertid framför allt betydelse för tillkomsten av sysselsättningsmöjligheter som ett komplement till skogs- och jordbruk. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regionalpolitiken i ett större sammanhang, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildningens inriktning och utformning vid de s. k. mindre högskolorna1], [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förutsättningarna för statligt stöd till teknikcentra2], 2. att hos regeringen begär förslag till nedsättning av sociala avgifter i enlighet med vad som i motionen anförts, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om transportstöd3], 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om handläggningen av det regionalpolitiska stödet, 4. att hos regeringen begär förslag om riskgarantilån i enlighet med vad som i motionen anförts, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regionala investmentbolag, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om handläggning av beslut om utlokalisering av statliga myndigheter från , [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förutsättningarna för utveckling på landsbygden4]. 1 1987/88:Ub734 2 1987/88:N326 3 1987/88:T936 4 1987/88:Jo285 () () () () () () () () () () 3 Socialdemokratisk syn på regionalpolitik 2 4 Regionalpolitik i ett större sammanhang 2 4.1 Den centraliserande statsmakten 3 4.2 Storstäder och regionala tillväxtcentra 4 6 Regionalpolitik för framgång 9 7 Den nationella politikens betydelse 9 8 Andra viktiga faktorer 10 8.1 Klimat och miljö 10 9 Betydelsen av kommunikationer 11 9.4 Sjöfart och hamnar 13 9.5 Tele-, data-och postförbindelser 13 10 Betydelsen av kunskap och utbildning 14 10.1 Regionala högskolor 14 10.3 Övriga skolor 15 11 Betydelsen av stärkt konkurrenskraft 16 11.1 Sänkta arbetsgivaravgifter 16 12 Betydelsen av kapitalförsörjning till företagen 17 12.1 Företagarnas eget kapital 18 12.2 Bankernas roll 19 12.3 Statligt lokaliseringsstöd 19 12.3.1 Kritik av nuvarande system 19 12.4 Vårt alternativ riskgarantilån 20 12.4.1 Lokaliseringsstöd för bl. a. privatpraktiserandeläkare 21 12.5 Utvecklingsfondernas kreditgivning 21 12.6 Regionala investmentbolag 22 13 Betydelsen av statens agerande 22 13.2 Decentralisering av besluten 23 13.4 Kultur och fritid 23 14 Landsbygden kan leva 24 14.1 Jord-och skogsbruk 24