mot · GB02Jo308 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo308 av och () om ökat statligt stöd till skogsbilvägar Nyttan av ett väl utformat skogsvägnät har aldrig ifrågasatts från samhällets sida, än mindre från skogsbrukets. Trots detta faktum ges otillräckliga bidrag från statens sida för att nå detta mål, som ett väl fungerande skogsvägnät innebär. Överallt där skogsbruk är tillåtet bör det därför finnas tillgång till ett utbyggt skogsvägnät som är utformat under stor hänsyn till naturvårdens och andra intressen. Om vägnätet planeras väl tjänar alla på det. Skogsvårdsstyrelserna gör därför vägnätsplaner över områden där det finns många markägare. I de fall det förekommit kritik mot skogsbilvägar har det varit fråga om vägar som byggts utan statligt stöd med bristande planering och samordning av olika intressen. Statligt stöd är därför ett effektivt styrmedel för att den fortsatta utbyggnaden av skogsvägnätet ska gagna hela samhället. går ut med information om . För att nå de syften, som kampanjen har, är självfallet landets skogsvägnät en omistlig tillgång. Detta är också en del av den nytta som samhället har av skogsbilvägarna. Vid utbyggnaden av skogsvägnätet är samverkan mellan markägarna helt nödvändig. Det är ofta fråga om kompromisser. För att kunna komma fram till bra väglösningar är bidrag en nödvändig stimulans. Bristande tillgång på bidrag kan därför bli ett hinder för en rationell utbyggnad av skogsvägnätet. Utbyggnadsbehovet är mycket stort i de norrländska skogarna. Detta har framhållits i olika utredningar, bland annat Vågplan 80 och virkesförsörjningsutredningen (SOU 1981:81). Enligt anslagsframställning ligger sålunda det långsiktiga behovet av samhällsinvesteringar i skogsvägnätet på nivån 100 å /år penningvärde medan tilldelningen /87 och 1987/88 är /år. framhåller vägarnas betydelse för skogsbrukets intensitet samt att vägbyggnad är ett av de effektivaste medlen att öka avverkningarna. i har i ett beslut angående skogligt länsprogram för uttalat att Ett återställande av det statliga stödet till den nivå som gällde 1983/84 är en förutsättning för att målsättningen i Vågplan 80 för byggande av skogsbilvägar skall kunna Under /84 fick i Västerbot- Mot. tens län ur ordinarie medel och ur Jo308 beredskapsmedel att fördela på olika företag. har , alltså betydligt mindre än hälften, med hänsyn till penningvärdesförsämringen, att fördela. 1 , liksom andra norrlandslän, har det på grund av minskade anslag till skogsbilvägar uppstått långa väntetider, , innan bidrag erhålls och vägen kan tas i bruk. Detta leder alltför ofta till att vägar byggs i felaktiga sträckningar, med begränsad nytta och dålig hänsyn till naturvården. Behovet av utbyggnad i är /år enligt Vågplan 80.Nuvarande bidragsramar räcker , vilket innebär måluppfyllelse. Från skogsbruket finns ansökningar om bidrag till väg vilket innebär ett bidragsbehov på . Konsekvenserna av otillräckliga anslag till skogsbilvägar är kända. Lägre sysselsättning, mindre råvara till industrin, olönsamma investeringar, dålig samverkan, sämre hänsyn till naturvården är några exempel ur högen. Det är allmänt känt att stödet till skogsbilvägar är en mycket lönsam investering sett ur samhällets synpunkt. Med åberopande av det anförda hemställer undertecknade att anslaget för Bidrag till skogsbilvägar höjs till för /89. () ()