mot · GB02U201 · 1988-01-13 00:00:00 — av och () om u-landsbistånd för familjeplanering Erfarenheterna av befolkningspolitiken är uppmuntrande. Dödligheten och sjukligheten har sjunkit, om än i inte önskvärd omfattning. Familjeplaneringsprogrammen har varit framgångsrika när det gällt att till förhållandevis låg kostnad sänka fruktsamheten. Genom att åtgärder vidtas kan man undvika att sådana problem som överbefolkning, arbetslöshet, livsmedelsbrist och miljöförsämring förvärras. Befolkningspolitik och utvecklingspolitik förstärker varandra när de svarar mot individens, familjens och samhällets behov. Erfarenheterna visar nödvändigheten av att hela samhället och gräsrotsorganisationerna helt och fullt deltar i utformningen och fullföljandet av riktlinjer och program. Att förbättra kvinnors ställning och stärka deras roll är ett betydelsefullt mål. Det innebär att familjelivet och familjestorleken påverkas på ett positivt sätt. Samhällets stöd är väsentligt för att kvinnorna fullt ut skall kunna integreras och delta i utvecklingsprocessens alla faser och funktioner. Åtgärder måste vidtas för att hjälpa kvinnorna att uppnå full jämställdhet med männen i det sociala, politiska och ekonomiska livet. För att detta mål skall uppnås är det nödvändigt att män och kvinnor delar på ansvaret på områden som familjeliv, barnomsorg och familjeplanering. Regeringarna bör därför påverkas att utarbeta och genomföra en konkret politik som stärker kvinnornas ställning och roll. En icke önskad hög fruktsamhet påverkar individernas och familjernas hälsa och välfärd negativt, i synnerhet bland de fattiga, och utgör ett allvarligt hinder för sociala och ekonomiska framsteg i många länder. Kvinnor och barn är de främsta offren för oreglerad fruktsamhet. Alltför många, alltför täta, alltför tidiga och alltför sena graviditeter är en huvudorsak till dödlighet och sjukdom bland barnaföderskor, barn och spädbarn. Trots att betydande framsteg har gjorts, saknar miljontals människor fortfarande tillgång till säkra och effektiva familjeplaneringsmetoder. kommer ungefär 1,6 miljarder kvinnor att vara i en ålder då de kan föda barn, därav 1,3 miljarder i . Kraftfulla insatser måste göras för att alla par och individer skall kunna utnyttja den grundläggande mänskliga rättigheten att fritt, på ett ansvarsfullt sätt och utan tvång bestämma antalet barn och tidsintervallen mellan barnen och få upplysning, utbildning och 1 1987188.3 sami. medel som krävs för att uppnå detta. kommer snabba förändringar att ske i U201 befolkningsstrukturerna, med markanta regionala variationer. Det absoluta antalet barn och ungdomar i kommer att fortsätta att stiga så snabbt att särskilda program kommer att bli nödvändiga för att svara mot deras behov. En åldrande befolkning är ett fenomen som många länder kommer att uppleva. Den snabba urbaniseringen kommer att fortsätta att vara ett framträdande drag. Vid slutet av århundradet kan 3 miljarder människor, av världens befolkning, komma att bo i städer, ofta mycket stora städer. Integrerade utvecklingsstrategier för städer och landsbygd bör därför utgöra en väsentlig del av befolkningspolitiken. har gjort pionjärinsatser inom biståndet till befolkningsprogram. var en av de första och största bidragsgivarna till internationella organisationer aktiva på detta område, såsom () och den internationella familj eplaneringsfederationen (IPPF). bekräftade att enhällighet nu råder om befolkningsfrågornas betydelse för utvecklingsprocessen. Efterfrågan från uländerna på stöd till deras befolkningsprogram har ökat betydligt. De tillgängliga resurserna och den nödvändiga kunskapen om dessa frågor har emellertid inte ökat i samma takt. Med hänsyn till den vitala betydelsen av folkökningsproblem och andra befolkningsfrågor, såsom den kraftigt ökade urbaniseringen samt betydelsen av familjeplanering för kvinnors frigörelse och hälsa, är det viktigt att fortsätter sin aktiva roll att underlätta för att kunna genomföra sina befolkningsprogram. Det är därför angeläget att familjeplaneringsbistånd ingår i övrigt biståndsarbete. Det är mycket positivt att regeringen i proposition 1987/88:100 bilaga 5 föreslagit att stödet till UNFPA ökar med 10 miljoner till totalt 85 miljoner. Stödet till IPPF föreslås däremot förbli oförändrat 75 miljoner. Att fortsätter att öka sina anslag till UNFPA och till internationella familjeplaneringsfederationen IPPF samt att den forskning som bedrivs inom detta område i WHO:s regi också stöds är mycket väsentligt för dessa organisationer. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av stödet till när det gäller familjeplaneringsinsatser samt bidragen till de internationella organisationerna. () ()