mot · GB02U210 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:U210 av m. fl. om biståndspolitiken 1987/88 föreslår att en parlamentarisk översyn görs av biståndets mål och organisation. Biståndet måste bli projektinriktat istället för landinriktat. De grundläggande miljöproblemen måste beskämpas, landsbygden utvecklas och biståndet ska verka för utveckling som leder till demokrati- och mänskliga rättigheter. förordar ett ökat bistånd genom FN. För årets budget föreslår ett särskilt anslag om 280 milj. kr. till Miljö, markvård och energi. Miljökonsekvensbeskrivningar bör göras av biståndsprojekten. En global energistrategi bör utarbetas om effektivare utnyttjande av energi och förnybara energikällor. bör verka för en energikonferens inom FN. föreslår ökad satsning på landsbygdsutveckling och åtgärder i uländernas kåkstäder. bör få hjälp med utbildningsinsatser och särskilt projektstöd bör utgå till , , , , och . Palestinierna i och på bör få stöd för att utveckla fruktoch grönsaksodlingen, liksom hantverk och småindustri. Södra situation uppmärksammas särskilt i motionen. aggressiva politik hotar frontstaternas existens. förordar ökat regional stöd genom SADCC. ger de enskilda organisationerna och de kooperativa insatserna ökat stöd med 100 milj. kr. Ett särskilt anslag om 100 milj. föreslås till stöd för demokratisk utveckling. föreslår följande ekonomiska förändringar i förhållande till regeringens förslag: Multilateralt bistånd s c Världslivsmedelsprogr WFP 115 +10 palestinaflyktingar UNRWA 82 +10 FN:s flyktingkommissarie, 120 +20 Regionala insatser 265 + 10 Katastrofer 555 + 40 Enskilda organisationer 525 +100 Miljö, markvård och energi +280 Stöd till demokratisk utveckling +100 U-krediter 530 -205 Särskilda program m. m. 1 1987/88. 1987/88 U210 åtagande att lämna minst en procent av sin bruttonationalinkomst som u-landsbistånd är en viktig förpliktelse mot världens fattiga och lidande. Denna förpliktelse är också en viktig grund för utrikespolitiska trovärdighet. Vi är positiva till att öka insatserna utöver detta mål. Resurserna måste få den användning som är mest angelägen och som är förenlig med de biståndspolitiska målen. Vi ser det som angeläget att en-procentsmålet blir en förpliktelse också för andra länder. Behovet av biståndsinsatser i världen är oändligt stort. Det internationella biståndet kan aldrig bli annat än marginellt i förhållande till totala behov. Genom att biståndet inriktas mot vitala områden kan biståndet ge impulser till en självgenererande positiv utveckling. De mest angelägna problemområdena måste identifieras väl, liksom vad som är mest verkningsfullt för det internationella biståndet. Därefter kan vi bedöma inom vilka områden har bäst förutsättningar att nå fram med bistånd. Vi anser att det bilaterala biståndet måste inriktas mot de grundläggande miljöproblem som hotar många människors existens. För att det ska lyckas krävs att landsbygden utvecklas för såväl jordbruk som småindustri och hantverk. Därigenom når vi de fattigaste människorna. Barnens situation måste särskilt uppmärksammas. En målsättning måste vara att verka för utveckling som leder till demokrati och mänskliga fri- och rättigheter. Vi förordar en omläggning av biståndet så att det blir projektinriktat istället för landinriktat. Den allvarliga situationen i kräver att vi satsar en allt större del av biståndet till länderna söder om . Biståndet har varit och är föremål för en rad mindre utredningar inom verk och regeringskansli. Detta har inte ökat klarheten om hur biståndet bör utvecklas och organiseras. har påbörjats en översyn av biståndet till . En översyn av utrikesförvaltningens inriktning och organisation ska påbörjas. En arbetsgrupp inom UD kommer att se över den svenska politiken beträffande mänskliga rättigheter. En översyn av biståndet till utanför programländerna görs inom UD. I samtliga fall finns inget parlamentariskt inflytande. Vi anser att det är angeläget att biståndet ges en folklig förankring så att det svarar mot vad människor anser vara värdefulla insatser. Det är därför nödvändigt att en parlamentarisk utredning ser över de biståndspolitiska målen och måluppfyllelsen samt organisationen av biståndet. Fattigdomen och miljöförstöringen är tredje världens största fiende. Fattigdomen är också en grundläggande orsak till stora miljöskador, som det är de fattigaste grupperna som drabbas värst av miljöproblemen. Fattiga människor förstör miljön, inte därför att de är okunniga utan för att Miljöförstöringen i har alltså delvis andra orsaker än i i- Mot. 1987/88 länderna. Fattigdomen, ofta kombinerad med en snabb folkökning, leder U210 till en tilltagande nötning på miljön och särskilt marken. Allt sämre jordar utnyttjas för jordbruksändamål och mera skog utnyttjas för bränsle och byggnadsvirke. Återplantering försummas och återväxt motverkas av växande boskapshjordar som betar av jorden alltför hårt. Återväxtens tidscirkel blir för kort. Detta innebär minskad vegetation på det tunna jordtäcket och ökad erosion. Markens produktionsförmåga försämras. Det krävs en helhetssyn och åtgärder på många områden som tillsammans främjar en ekologiskt balanserad miljö i . Miljöfrågorna och akuta katastrofsituationer i har ett nära samband. De fattigaste människornas levnadsförhållanden kommer att ha större inverkan på de ekologiska kretsloppens framtida stabilitet än något enskilt miljöprogram. Om man alltså vill värna om miljön måste man också vara med om att ändra nationella och internationella ekonomiska system så att också de fattiga länderna får del av välfärden. Det måste bli ett erkänt faktum att rationellt, långsiktigt nyttjande och skydd av naturresursbasen är ett helt centralt utvecklingsmål. Det framstår som särskilt angeläget att föra in miljöaspekterna också i de högpolitiska utvecklingsfrågorna - skuldfrågorna, valutapolitiken, den internationella ränte- och handelspolitiken. Framsynt hushållning med naturresurserna och omsorg om miljön är nödvändigt. har krävt att miljöhänsyn ska byggas in i biståndsinsatserna. De allmänna uttalanden om miljöhänsyn i biståndet som majoritet har gjort har inte lett till några större förändringar. Ett uttalat biståndsmål kan påskynda processen. Målet kan dessutom fungera som en viktig utgångspunkt för organisatoriska förändringar inom biståndsorganen och för resurstilldelningen. Vi anser att det är nödvändigt att återinföra anslaget Miljö, energi och markvård, som infördes under den centerledda regeringstiden, men som har avskaffat. Det bör ske en succeissiv ökning av anslaget. Vi föreslår att 280 milj. kr. anslås /89. Många biståndsprojekt har bidragit till miljöförstöring på grund av okunnighet hos projektplanerarna. Miljöaspekten måste genomsyra alla projekt. Vi föreslår därför att miljökonsekvensbeskrivningar bör göras av biståndsprojekten. När det gäller att stoppa ökenspridningen, jorderosionen, överbetning har de småskaliga projekten visat sig ge goda bidrag till miljöfrämjande åtgärder. Det kan vara projekt för odling av byskogar på allmänningar, där man via plantskola distribuerar plantor till bönderna, och undervisar dem om skogsplantering. Terassering av odlingsjorden är en annan viktig åtgärd. kan åtgärderna vara så omfattande att samarbete med andra länder, och i organisationer som Världsnaturunionen, IUCN är nödvändiga. Insatserna bör särskilt inriktas mot åtgärder som bevarar den genetiska 3 mångformigheten och mångfalden, som leder till återställande av natur- Mot. 1987/88 resurser, energisparande och miljöförbättrande åtgärder. Det är viktigt att U210 arbetet inriktas till hjälp till självhjälp så att mottagarländerna bygger in miljöhänsyn i sin lagstiftning, infrastruktur och information. Forskningsresurser måste tillskapas såväl genom biståndsinsatser för att skapa regionala forskningsorgan i som genom SAREC. Inom SIDA bör kapaciteten för att handlägga miljöprojekt förstärkas, liksom kompletterande utbildningsinsatser för nuvarande personal. Dessutom bör konsulter anlitas för expertmedverkan och projektinsatser. Vi förordar också en översyn av möjligheterna för ideella organisationer att medverka i ett miljöinriktat miljömål. Regeringen har inbjudit till en andra 1992. Vi hälsar med tillfredsställelse att regeringen nu har anammat det centerförslag som man har avslagit. måste det vara en självklarhet att som nästa steg skapa garantier för att detta nya biståndsmål får genomslag i praktiken. har kritiserats hårt för att bortse från miljökonsekvenserna av sina projekt. påtalade detta i motioner till förra årets riksdag. Miljögrupper och kongressen i har aktivt påverkat för att förmå dem att bygga in miljöhänsyn i sin verksamhet. Så har också skett. har lagt fram ett handlingsprogram på miljöområdet och ett stort antal miljöexperter har eller kommer att tillsättas. Vi hälsar med tillfredsställelse nya policy. Energifrågorna är en del av andra stora globala problem, såsom utvecklingsfrågorna, miljöförstöringen och riskerna för kärnvapenspridning. Hanteringen av energifrågorna kommer därför att påverka om och hur dessa andra problem kan lösas. Världen skulle kunna öka sin levnadsstandard markant med en i princip oförändrad energiförbrukning jämfört med . Industriländerna skulle kunna fortsätta sin ekonomiska tillväxt och utvecklingsländerna skulle kunna nå upp till den standard som hade . Detta är resultatet av en presenterad internationell studie utförd av energiforskare från fyra olika världsdelar. Forskarna föreslår en långsiktig global energistrategi som är förenlig med fortsatt ekonomisk utveckling, utan att öka världens totala energiförbrukning och därmed sammanhängande problem. Nyckeln till denna strategi ligger i att flytta över intresset från frågor om olika energislag och deras följdverkningar till frågan om hur energi kan användas mer effektivt för att tillgodose människors behov. Utgångspunkten är att energianvändning i sig själv inte är ett mål, utan bara ett medel för att producera tjänster som förbättrar livskvaliteten. För att verkligheten skall utveckla sig i en sådan inriktning behövs beslutsamma och klarsynta energipolitiska åtgärder, både nationella och internationella. Inom FN pågår ett arbete med att utveckla förnybar energi. blev en inspiration för alternativ energiproduktion i . Men mycket av de totala resurserna som satsas på energiområdet anslås till olja, kol och kärnkraft. ger genom särskilt stöd till spridande av kärnkraftsteknologi. men vårt bidrag till förnybara energikällor och effektivisering av energiutnyttjandet är begränsat. Vi anser att bör verka för en sådan global energistrategi. Vi föreslår att en energikonferens bör genomföras i FN-regi. Vi anser att regeringen inom FN måste verka för en omfördelning av anslagen så att resurserna satsas på förnybara energikällor och effektivisering. Den svenska biståndsinsatsen måste vara inriktad på att hjälpa de fattigaste länderna och de fattigaste människorna i dessa länder. En stor del av insatserna är också landsbygdsinriktade. Vi anser att det borde vara en mycket kraftigare inriktning på projekt, som siktar till landsbygdsutveckling. Det är i regel av befolkningen som bor på landsbygden i dessa länder. Utvecklingen på landsbygden har också en avgörande betydelse ur miljösynpunkt. Landsbygdutveckling är inte detsamma som jordbruk även om jordbruket är dominerande ur sysselsättningssynpunkt. Även i måste jordbruket bli effektivare. Det betyder att färre människor kommer att vara sysselsatta i jordbruket. Om vi satsar på enbart jordbruksprojekt, med högre avkastning som följd, riskerar vi att med våra biståndsinsatser påskynda flyttningen från byar till städer och tätorter. Våra projekt riskerar bidra till slum i städerna. Utvecklingsprojekt måste ha en helhetssyn på landsbygdens framtid och ta tillvara en småskalig teknik. Den småskaliga produktionen skall i första hand vara inriktad på hemmamarknaden i respektive land, och den skall om möjligt byggas upp i byarna. FN förklarade som det Internationella året för bostäder åt hemlösa. Detta gjordes mot bakgrund av att var fjärde invånare i världen, mer än en miljard människor, saknar en människovärdig bostad. Ungefär 40 miljoner av världens barn är gatans barn. kommer två tredjedelar av människor att bo i storstäder. Situationen i ruckelbostäder är explosiv. dör uppskattningsvis 18 miljoner människor för att de har undermåliga bostäder. FN har konstaterat att om inget sker kommer städerna att drunkna i slum . Slumområdena ligger vanligtvis i de delar av städerna som är sämst rustade när det gäller hygien och transporter. Människorna har inget besittningsskydd för sina bostäder. Spjäl- och wellpapplådor, stycken av korrugerad plåt eller utplattade plåtburkar formar ofta ett bristfälligt skydd. För att förbättra situationen krävs en ökad satsning på iandsbygdsutveck- Mot. 1987/88 ling. Därigenom kan inflyttningen till städerna minskas. Om bostäderna blir U210 så billiga att de fattiga kan skaffa sig hus, så kommer detta att kraftigt stimulera ekonomin i stället för att utgöra en hämsko. Länderna bör stimuleras att utveckla städer och byar i stället för storstäder, dvs. en decentraliserad utveckling. Det svenska biståndet bör i större utsträckning engagera sig i de bostadssociala frågorna. Projekten kan vara av skilda slag. Landsbygdsutvecklingsprojekt som stimulerar småindustri och hantverk. I kåkstäderna behövs insatser som skapar hantverk och småindustri. Många människor bor på eller invid soptippar. Insatser behövs för att kunna utnyttja skrot och annat avfall för återvinning. Kooperativa insatser behövs för att kunna tillgodose basbehoven av service: vatten och avlopp, hygien, gator och kommunikationer. Tekniskt stöd behövs för reparation av modern materiel och anpassad teknik. Det multilaterala biståndet genom FN och utvecklingsbankerna har stora fördelar. * stöd åt internationellt samarbete och tilltron till FN som ett instrument för fred, säkerhet och utveckling, * att alla kan göra anspråk på resurserna. Även de som annars skulle falla utanför de flesta bilaterala biståndsprogram, * att resurserna inte förknippas med ett enskilt givarlands inflytande, * att kan spara administrativ kapacitet genom att lämna biståndsmedel genom FN och de internationella organ vars allmänna mål ligger i linje med dem ställt upp för sitt bistånd, * en multiplikatoreffekt. når fler länder. Bra idéer och program sprids till många fler än dem som nås av vårt bilaterala bistånd. Många utvecklingsproblem kan endast lösas genom samordnade internationella eller regionala insatser. FN har då en nyckelroll. Det kan gälla miljöproblem, befolkningstillväxt, hälsovård, nya energikällor, forskning, livsmedelsproduktion, flyktingar eller andra frågor. För och flera andra länder är det en självklarhet att FN skall utnyttjas för att finna lösningar på sådana gemensamma problem. Stödet till FN-systemet utgör en av hörnpelarna i utrikes- och biståndspolitik. Omkring en tredjedel av totala bistånd går genom FN och utvecklingsbankerna. Flertalet av FNs biståndsorgan bygger sin verksamhet på frivilliga bidrag från medlemsregeringar. I flera organisationer tillhör de allra största. och de övriga nordiska länderna har fått en stark ställning inom FN och andra internationella organisationer. FN-systemets centrala fond för finansiering av utvecklingsbistånd är FNs utvecklingsprogram UNDP. UNDP har en allmän inriktning som stämmer med de svenska biståndspolitiska målen. UNDP betonar i sin biståndsverk- 6 samhet decentralisering, utvecklande av småskalig teknik, miljö och lands- Mot. Vi föreslår att UNDP ges ett ökat anslag med 10 milj. kr. Enligt mening bör ambitionerna vara att andelen multilateralt bistånd successivt ökas. FNs barnfond arbetar för att öka medvetenheten om barnens behov i de fattiga länderna och att skapa politiskt engagemang samt folkligt deltagande till stöd för förbättringar av barnens situation. Verksamheten är inriktad på att genom långsiktigt bistånd åstadkomma sociala förbättringar. a. för att förse familjer med rent dricksvatten, genom t. ex. brunnsborrning. I samarbete med WHO söker vaccinera alla världens barn mot de vanligaste infektionssjukdomarna. arbetar i 113 länder och ca. av biståndet går till de fattigaste länderna. Vi anser att bör öka insatserna till med 280 milj. kr. Så länge många av de fattiga länderna lider brist på livsmedel förblir det nödvändigt att leverera livsmedelshjälp för att förhindra svält. arbetar för att en större del av världens sammanlagda livsmedelsbistånd skall gå genom Världslivsmedelsprogrammet, WFP. Organisationen lämnar bistånd främst till landsbygdsutvecklingsprojekt, där matransoner lämnas som ersättning till arbetare i anläggningsarbeten, s. k. "food-for-work projekt". WFP ger också hjälp till från näringssynpunkt särskilt behövande grupper, t. ex. kvinnor och spädbarn, skolbarn samt flyktingar. av WFPs totala resurser används för katastrofbistånd till människor som skulle svälta ihjäl om inte mat delades ut av hjälporganisationer. Regeringen föreslår en neddragning av det totala livsmedelsbiståndet. Vi anser inte att situationen i världen motiverar en neddragning. Vi föreslår därför ökade insatser till katastrofhjälp och att 125 milj. kr. anslås till WFP. Rättsligt skydd och bistånd åt världens 14-15 miljoner flyktingar och åt människor som befinner sig i en motsvarande situation är en viktig uppgift för FN. Den sköts främst av FNs flyktingkommissarie. En stor del av organisationens arbete är inriktat på att arbeta för flyktingarnas rättigheter, och se till att dessa respekteras i internationella överenskommelser och av de enskilda staterna. UNHCR förmedlar både rättsligt skydd och materiellt bistånd till flyktingar i hela världen. har i en särskild motion föreslagit insatser för att stärka de mänskliga rättigheterna. Vi anser att även biståndsinsatser på detta område bör förstärkas med 20 milj. kr. till 140 milj. kr. Hälsovård och Aids Mot. Ett nytt allvarligt problem som berör både i- och är immunbristsjukdomen Aids. Det finns all anledning till oro för den katastrof sjukdomen kan medföra i många , särskilt i det redan hårt drabbade . Inom det svenska biståndet görs redan olika insatser, såväl bilateralt som, framförallt, multilateralt genom , . Det svenska bidraget har bl. a. gått till utbildning av hälso- och sjukvårdspersonal i , till att bygga ut möjligheten för sjukvården att genomföra tester samt till information om sjukdomen. WHO har tillsammans med mottagarländerna gjort upp nationella planer. Aidsbekämpningen är en ny uppgift för WHO som gjort betydande insatser i kampen mot olika tropiska sjukdomar och som medverkat till att bygga upp hälsovården i . Vi anser att förutsättningarna för att kunna bekämpa Aids är att det finns forskningsinsatser och en fungerande hälso- och sjukvård. Vi anser att 110 milj. kr. bör anslås till sådana insatser. Även på narkotikaområdet gör FN insatser genom narkotikafonden, . Fonden lämnar stöd till landsbygdsutveckling genom bl. a. odlingsprojekt som för bönderna kan utgöra alternativ till narkotikaodling. Vidare bidrar till utveckling av social- och hälsovård och till att stärka rättsväsendet. Vi anser att det är viktigt att genom stödja och uppmuntra också regeringarna att bättre bekämpa den illegala narkotikaproduktionen. Mer än två miljoner palestinier är flyktingar. Många av dem lever i flyktingläger som offer för krig och en politisk utveckling utanför deras kontroll. De lever i fattigdom, ofta i fara, ibland under hot utifrån och osäkra om framtiden. Det skulle onekligen främja fredssträvandena i detta område om gav utvecklingsbistånd till palestinierna i och . Fämpliga projekt vore förbättrade jordbruksmetoder för frukt och grönsaksodling för såväl inhemsk marknad som för export. Insatser bör tillkomma för att vidareutveckla hantverk och för områdena lämplig småindustri. Ett gemensamt syfte skall vara att skapa arbetsintensiv produktion. Avsaknad av lönsamma arbeten är ett av de stora problemen i och på . De svårigheter som möter de palestinska flyktingarna i motiverar i hög grad att för dessa flyktingar (UNRWA) erhåller ökade medel för att fylla sin uppgift. Särskilt svåra är de problem som UNRWA möter i , på och i GAZA-området. måste fortsätta att kraftfullt stödja UNRWA. bidrag ökade till 75 milj. kr. Efter särskild begäran gav 1987 också 11,5 milj. kr. som extra bidrag till katastrofhjälp i och till Mot. byggnadsprojekt i GAZA-området. Vi föreslår att 92 milj. kr. De nordiska ländernas naturliga gemensamma uppträdande i så många sammanhang väcker intresse runt världen. Vårt exempel är viktigt. Därför är det angeläget att de nordiska länderna så mycket som möjligt uppträder tillsammans, även som biståndsgivare. Det är särskilt glädjande med det samarbete, som de nordiska länderna och SADCC-staterna nu utvecklar genom det s. k. De nordiska länderna har samarbetat kring olika biståndsprojekt. Någon samlad nordisk handlingsplan finns inte på biståndsområdet, även om frågan har varit uppe till diskussion. anser att regeringen bör ta initiativ till att en sådan plan utarbetas och föreläggs . Från mottagarsidan har också efterlysts ett gemensamt nordiskt biståndssekretariat. Denna fråga bör också prövas i samband med urarbetandet av en nordisk handlingsplan. Stöd för demokratisk utveckling Det svenska utvecklingssamarbete är alltför statiskt. Möjligheterna att gå in och tillfälligt hjälpa där starka behov uppstår är alltför små. Den hårda låsningen till programländer omöjliggör andra angelägna insatser. När diktaturen bryts i ett u-land och ett demokratiskt uppbyggnadsarbete vidtar är ekonomiskt stöd från omvärlden mycket viktigt. Det ligger helt i linje med målsättningen för vårt svenska bistånd att stödja ett sådant land, men de praktiska möjligheterna till detta är små genom den bristande flexibiliteten i vårt bistånd. I har t. ex. och blivit fria av diktatur. I har en långvarig diktatur brutits ner, en diktatur som lett landet in i ekonomisk bankrutt och stora sociala svårigheter. Mot denna bakgrund vill vi att ett nytt anslag i svensk biståndsverksamhet införs till som är i behov av ekonomiskt stöd för att få till stånd en demokratisk utveckling. Stödet till demokratisk utveckling bör bl. a. gå till uppbyggande av demokratiska institutioner, fackföreningar, kooperation, fri press och återuppbyggande av landet för att nämna några områden. har en lång demokratisk tradition där våra kunskaper kan utnyttjas till att ge nya demokratier stabilitet. Vi föreslår att 100 milj. kr. anslås till anslaget Stöd till demokratisk utveckling. Insatser inom kultur och massmedia är angelägna för att främja öppenhet och pluralism. genomför ett projekt kring mänskliga rättigheter och demokratisk utveckling i och riktar sig till journalister. Mediaprojekt för afrikanska journalister har utarbetats. Vi anser att 9 det är värdefulla insatser för att främja demokratiutveckling. Vi föreslår att Mot. ökat stöd fördelas till mediaprojekt inom Stöd till demokratisk utveckling. De flesta kvinnor i tredje världen arbetar inom självförsörjningsjordbruket och har ofta hela ansvaret för familjens livsmedelsförsörjning. Detta går sällan att utläsa i officiell statistik. Resultatet blir att utvecklingsprojekt i praktiken, med några få undantag, riktas till männen. Kvinnornas intressen motverkas och landet får ett haltande utvecklingsprogram som befordrar utveckling för männen på kvinnornas bekostnad eller ingen utveckling alls. Kvinnobiståndet är en otillräcklig del också av det svenska biståndet. Analfabetism är fortfarande ett av de allvarligaste hindren för en genomgripande förbättring av kvinnornas ställning. Utbildning av flickor är en av de klokaste investeringar ett land kan göra för att främja en positiv utveckling också när det gäller hälsa. Ju bättre utbildning och barn- och mödravård kvinnor får desto mindre är risken att deras barn dör i späd ålder. En radikal förbättring av kvinnornas situation kräver åtgärder på många områden.