ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02Jo55 · 1988-03-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:117 om reglering av priserna på fisk m. m. I rubricerade proposition har regeringen behandlat regleringen av priserna på fisk m. m. med utgångspunkt i de förhandlingar om prisregleringen på fisk m. m. som genomförts mellan statens jordbruksnämnd och konsumentdelegationen samt fiskets förhandlingsdelegation. I årets förhandlingar, som gäller /89, har parterna enats om att avsätta 15 miljoner av prisregleringsmedel för konsumentfrämjande åtgärder. Samma avsättning skedde vid föregående års förhandlingar. Motiveringen för dessa avsättningar har varit att de skulle vara kompensation för höga torskpriser och har skett trots motstånd från fiskets förhandlare. Dessa har hävdat att statens jordbruksnämnd och konsumentdelegationen överskridit de regler som gäller för normprissystemet. Enligt dessa regler skall stöd utgå till torskfisket, när priset underskrider den nedre prisgränsen. När priset överstiger den övre prisgränsen skall statens jordbruksnämnd kunna vidta prisdämpande åtgärder. Sådana prisdämpande åtgärder har vidtagits av jordbruksnämnden. Från , o. m. har gällt exportavgift på torsk om /kg, vilket innebar att den svenska konsumenten erhöll ett lägre förstahandspris om ca /kg, då även fraktkostnaden vid export blir dyrare. Det kan dessutom noteras att fiskpriserna stått oförändrade under de två senaste avtalsperioderna. Konsumentdelegationen och statens jordbruksnämnd har nekat ta hänsyn till de låga sillpriserna, som legat . under det fastställda normpriset. Detta förhållande innebär en förtjänst för konsumenterna på ca 40 milj. kr./år. Torskfångsterna har minskat på grund av minskad tillgång på fisk, och detta har enligt bearbetning av loggboksuppgifter inneburit en ökad fångstansträngning . I propositionen har regeringen accepterat förslaget om avsättning till konsumentfrämjande åtgärder. Det rimliga vore att de avsatta 30 milj. kr. återfördes till prisregleringskassan för att användas som stöd till svenskt fiske, som har allt svårare att få lönsamhet i näringen, beroende på sviktande tillgång på torsk och avsättningssvårigheter för sill. 1 1987/88. 1987/88 Jo55 () () () () Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att 30 milj. kr., som avsatts för konsumentfrämjande åtgärder, återförs till prisregleringskassan.
mot · GB02Jo7 · 1988-03-23 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jo7 av och () med anledning av prop. 1987/88:128 om miljöförbättrande åtgärder i jordbruket, m. m. I proposition 1987/88:128 föreslås olika åtgärder för att minska användningen av kemiska bekämpningsmedel. Regeringen har som målsättning när det gäller bekämpningsmedel inom jordbruket att en halvering av användningen bör ske , dvs. fram till utgången av 1990. Föredraganden hänvisar också till medel med dålig dokumentation som kemikalieinspektionen gallrar ut. Detta arbete kräver stora resurser, och kemikalieinspektionen har i en skrivelse begärt 12 milj. kr. om målsättningen skall infrias till 1990, då begränsningen löper ut. Inspektionen har visat på stora behov även av bl. a. utrednings- och utvecklingsarbete när det gäller miljöeffekter och sänkt dosering. Formerna för en risk- och nytt ovärdering måste utvecklas. Andra viktiga områden är behovet av förbättrad statistik och uppbyggnad av kompetens. De särskilda projekt som gäller minskningen av bekämpningsmedel vid odling av äpplen och potatis är också resurskrävande. Av ovanstående framgår att de av regeringen föreslagna 5 milj. kr. för arbetet med halveringsprogrammet i årets budgetproposition inte är tillräckliga om målsättningen skall kunna uppfyllas. Ytterligare 7 milj. kr. måst tillföras kemikalieinspektionen. I propositionen föreslås en fördubbling av miljöavgifterna på bl. a. bekämpningsmedel. Det är rimligt att kemikalieinspektionen får del av intäkterna av denna avgiftshöjning för att kunna fullgöra det arbete den ålagts av regeringen. Det föreslagna nya anslaget Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket bör alltså minskas med 7 milj. kr. och föras över till kemikalieinspektionens anslag Särskilda projekt på miljövårdens område. Det senare höjs då . för /89. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att till Särskilda projekt för miljöförbättrande åtgärder i jordbruket anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 7 milj. kr. förhöjt reservationsanslag av 27,5 milj. kr. samt att det föreslagna nya anslaget Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket minskas i motsvarande mån. () ()
mot · GB02Ju19 · 1988-03-16 00:00:00 — Motion till 1987/88:Jul9 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:98 om knivförbud i vissa fall m. m. I okände utsträckning förekommer att knivar och andra vapen kommer till användning vid våldsbrott. Denna utveckling har skapat en utbredd oro hos allmänheten. Det är mot denna bakgrund befogat att lagstifta om förbud mot att i vissa fall bära knivar och andra farliga föremål. Propositionens lagförslag är väl avvägt. Av särskilt värde är att förbudets omfattning begränsats så att det inte avser situationer där knivinnehav framstår som befogat. Enligt vår mening har emellertid en av undantagsreglerna givits en alltför snäv utformning. Enligt 1 §, andra stycket, andra punkten skall förbudet mot att bära knivar m. m. inte gälla om föremålet skall användas vid arbete på platsen. Enligt specialmotiveringen skall detta undantag inte ge rätt för t. ex. en deltagare i publiken att medföra en kniv, som han avser att använda som arbetsredskap eller som han har använt. I det fallet kan ju kniven knappast anses buren som ett led i ett arbete på platsen. Om undantagsregeln skall vara så begränsad som departementschefen föreslår kommer den ge upphov till olägenheter. Många människor bär kniv för att använda den i olika praktiska sysslor, utan att därför kunna sägas yrkesmässigt inneha kniven. Vi menar att utformningen av undantagsregeln rimmar illa med vad departementschefen anför på sidan 16 i propositionen. Där sägs: Avslutningsvis kan framhållas att undantagsreglerna bör tillämpas med förnuft och generositet, så att inte knivförbudet med fog uppfattas som ett otillbörligt ingrepp i den personliga friheten. Man bör vid tillämpningen hålla i minnet att knivförbudet är avsett att i första hand träffa ett sådant innehav av knivar, som ökar risken för att våldshandlingar inträffar och inte fall då innehavet framstår som nödvändigt eller harmlöst för ett naturligt betraktelsesätt. Mot denna bakgrund bör det aktuella undantaget gälla kniv som skall användas eller som har använts vid arbete eller annan praktisk verksamhet. Det bör inte heller krävas att arbetet m. m. skall vara förlagt just till platsen där den offentliga tillställningen eller allmänna sammankomsten äger rum. Vi vill vidare beröra den allmänna utformningen av första paragrafens undantagsregler. De kan eventuellt tolkas så att det skall åvila den tilltalade att bevisa att en undantagsregel är tillämplig och att han därför skall vara fri från ansvar. Det bör vara tillräckligt att den tilltalade gör en invändning om att undantagsreglerna är tillämpliga. Det får alltså inte bli så att åklagarens bevisbörda för att ett brott har begåtts på något sätt begränsas i sådana Mot. 1987/88 situationer. I motionen har lagts fram förslag som medför lagändringar. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma erforderliga sådana ändringar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utformning av undantagsregler och bevisbörda. () () ()
mot · GB02Ju23 · 1988-03-31 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju23 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:130 om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt I propositionen föreslås bl. a. att den som undergår fängelse i lägst och den som i annat fall har dömts till fängelse i lägst för grovt narkotikabrott eller grov varusmuggling som avser narkotika ... skall placeras i sluten anstalt, om det med hänsyn till arten av hans brottslighet eller annars kan befaras att han är särskilt benägen att avvika eller fortsätta en brottslig verksamhet av allvarlig karaktär innan verkställigheten i anstalt har avslutats. Vi delar regeringens uppfattning att det är angeläget att man ökar möjligheterna till särbehandling av den hårdast belastade gruppen intagna i anstalt. fanns sådana möjligheter beträffande samtliga som var dömda till lägst fängelse. Därefter gjordes en inskränkning, vilken motsatte sig, till att endast avse personer dömda för narkotikabrott. Till skillnad från regeringen anser vi emellertid att man bör återgå till de regler som tidigare gällde och låta möjligheten att i vissa fall kunna särbehandla långtidsdömda gälla samtliga som är dömda till lägst fängelse. Vi anser därför att 7 § 3 st skall ha följande lydelse: Den som undergår fängelse i lägst skall placeras i anstalt om det med hänsyn... Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att 7 § 3 st skall ha följande lydelse: Den som undergår fängelse i lägst skall placeras i sluten anstalt, om det med hänsyn... () ()
mot · GB02L2 · 1988-03-14 00:00:00 — Motion till 1987/88 :L2 med anledning av prop. 1987/88:84 om ändring i namnlagen (1982:670) Den nuvarande namnlagen, som antogs för (1982:670), skulle underlätta för dem som önskade byta efternamn. a. skulle man kunna byta till moderns namn som ogift. Det har visat sig att det finns luckor i lagen som gör att inte alla i samma familj kan erhålla samma efternamn. Det kan illustreras med följande exempel: Ett par, som gifte sig och då hade samma efternamn som ogifta, beslöt 1985 att familjen med nu två gemensamma barn skulle byta familjenamn till mannens mors efternamn som ogift. Namnbytet beviljades för mannen och barnen men ej för hustrun. Både pastorsämbetet och kyrkobokföringsinspektören hänvisade till namnlagens 5 §, där det sägs: Genom anmälan till pastorsämbetet kan byte även ske till ett efternamn som någon av föräldrarna senast har burit som ogift. Den paragrafen gav således mannen och barnen rätt att byta efternamn. I namnlagens 10 §, som myndigheterna hänvisade till, står dock bl. a. att ett byte under äktenskapet till en makes efternamn inte får avse ett efternamn som den maken har bytt till sig enligt 5 §. Det innebär att hustrun i det aktuella fallet inte har rätt att byta till samma efternamn. I den nu aktuella propositionen om ändring i namnlagen föreslås inte någon ändring av 5 och 10 §§. En ändring av 5 § och/eller 10 § bör dock ske, så att de konsekvenser av lagen som jag ovan redovisar inte skall uppstå framöver. Med stöd av det ovan anförda hemställer jag att beslutar om sådan ändring i namnlagen att de konsekvenser av lagen för vilka jag redogjort i motionen inte skall uppstå framöver.
mot · GB02L4 · 1988-03-31 00:00:00 — Motion till 1987/88:L4 med anledning av prop. 1987/88:124 om god man och förvaltare I propositionen föreslås att institutet omyndigförklaring skall avskaffas. Detta begrepp kommer alltså efter att sakna innebörd. Det finns ett stort antal register i vilka det finns antecknat att en person är omyndigförklarad. Exempel på myndigheter och andra register där sådana uppgifter förs är pastorsämbetet, lokala skattemyndigheten, , överförmyndarnämnden, upplysningscentralen och SPAR. Med hänsyn till den spridning ett beslut om omyndigförklaring får genom de ovan redovisade registren är det sannolikt att uppgifter därmed också finns i en mängd andra register. När det nu fr. o. m. inte kommer att finnas någon som är omyndigförklarad är det viktigt att tidigare uppgifter om detta avlägnas ur registren, såväl de som förs av myndigheter som av enskilda. För att skall kunna skaffa sig en garanti för att så sker bör den utfärda en lag i vilken stadgas att uppgift om att en person är omyndigförklarad skall avlägsnas ur registren . Det bör ankomma på utskottet att formulera vederbörlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar om sådan lag som stadgar att uppgift om att en person har varit omyndigförklarad skall avlägsnas ur de register där uppgiften förekommer.
mot · GB02N18 · 1988-03-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:N18 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:82 om en ny kontrollordning för elektrisk materiel, m. m. I propositionen föreslår regeringen att de svenska reglerna om elsäkerhet anpassas till EG. Detta innebär bl. a. att den i obligatoriska provningen av elprodukter begränsas. I stället skall de s. k. lågspänningsdirektiven läggas till grund för kontroll. Detta innebär bl. a. att elmateriel som uppfyller viss standard inte behöver genomgå kontroll i . Till grund för förslaget ligger utredningsbetänkandet Effektivare kontroll och underlättad handel - förslag till nya regler för kontroll av elektrisk materiel (Ds I 1986:1). Elsäkerheten i är i förhållande till omvärlden hög. Även i relation till länderna inom EG ligger de svenska säkerhetskraven högt. I krävs speciell kontroll och godkännande av elprodukter innan de tillåts säljas, uthyras, installeras eller användas. Denna provning utförs av SEMICO, som utgör s. k. riksprovplats. Enligt EG utgör detta oacceptabla handelshinder. Regeringens förslag till anpassning av reglerna till EG:s lågspänningsdirektiv, LVD, innebär att avhänder sig nuvarande obligatoriska kontroll för merparten av elektrisk materiel. Endast för s. k. högriskprodukter bibehålls kravet på förhandsgodkännande. kommunisterna ser det angeläget att bibehåller den höga elsäkerheten och t.o.m. förstärker densamma. Att avskaffa den svenska obligatoriska provningen innebär en klar försämring av förutsättningarna för detta. Utredningsbetänkandet fick stark kritik från viktiga remissinstanser rörande förslaget om slopandet av den obligatoriska kontrollen. Enligt arbetarskyddsstyrelsen är det inte ens klart att EG ställer sig principiellt avvisande till förhandskontroll. Arbetarskyddsstyrelsen ställer sig dessutom tveksam till att obligatorisk förhandsgranskning skulle utgöra handelshinder. De påtryckningar som EG nu utövar för att skall ändra sin lagstiftning på elsäkerhetsområdet kommer att följas av krav om försämrad säkerhet även inom arbetsmiljön. Denna uppfattning delas också av LO, . Det är en oacceptabel utveckling som inletts. Trots detta tillmötesgår regeringen kraven från EG. Regeringens handlande i hela EG-frågan är anmärkningsvärt. Den svenska suveräniteten urholkas och EG görs till huvudpart i handelsutbytet. 1* 1987/88. Kraven om en fortsatt hög elsäkerhetsnivå står i motsättning till regering- Mot. ens förslag och vpk avvisar därför propositionens förslag om slopande av den N18 svenska obligatoriska kontrollen av elmateriel. Den bör även i fortsättningen upprätthållas av SEMKO som dessutom behöver förstärkas. SEMKO:s ställning som riksprovplats bör bibehållas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att avslå propositionens förslag om slopande av den obligatoriska kontrollen av elektrisk materiel, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförs om behovet av en förstärkning av SEMKO. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02N25 · 1988-03-02 00:00:00 — Motion till 1987/88 :N25 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:87 om ny ekonomisk styrning av m. m. Regeringens förslag om ny ekonomisk styrning av har som ett syfte att få till stånd en mera rättvisande värdering än den nuvarande av tillgångar. En konsekvens av förslaget blir att avkastningskravet på ökar vilket i sin tur torde bidra till en höjning av elpriset med något eller några ören per kWh. En sådan prisökning finner vi motiverad som signal till marknaden att satsa på ökad hushållning med energi. Detta framstår som angeläget inför den omställning av energisystemet som förestår i samband med kärnkraftsavvecklingen. främsta uppgift är att vara producent och distributör av elenergi. har en utveckling inletts inom verket i syfte att omvandla detta till ett energitjänstföretag. Innebörden härav är bl. a. att verket skall kunna medverka i projekt som syftar till en förbättrad hushållning med energi. Denna nya inriktning av verksamheten vid välkomnas av . I ett längre perspektiv bör man därtill överväga att uppdela i olika verksamhetsgrenar. Uppgiften att svara för ledningsnätet för högspänd el bör därvid läggas på en myndighet. affärsinriktade uppgifter kunde förslagsvis fördelas mellan självständiga och regionalt verksamma enheter. Dessa senare kunde lämpligen drivas i form av bolag med olika intressenter, t. ex. kommuner och enskilda, som ägare. Syftet med den föreslagna reformen skulle bl. a. vara att skilja verkets myndighetsfunktioner från dess affärsdrivande verksamhet samt att öka konkurrensen och konkurrensneutraliteten och därigenom höja effektiviteten inom hela energiområdet. Regeringen bör ges i uppdrag att låta utreda en organisation av med den inriktning som har angivits. Detta bör ge regeringen tillkänna. 1987/88 N25 () () att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utredning av en organisation av med den inriktning som anges i motionen.
mot · GB02N26 · 1988-03-17 00:00:00 — Motion till 1987/88:N26 med anledning av prop. 1987/88:90 om energipolitik 1987/88 inför 1990-talet N26-27 Flera kommuner i vårt land (främst kommun) har bidragit till landets energiförsörjning genom en omfattande utbyggnad av vattenkraften. I kommun har praktiskt taget alla vattenkraftsresurser av större ekonomiskt värde antingen byggts ut eller skyddats genom den fysiska riksplaneringen. har även en del små vattendrag av bäcktyp blivit föremål för vattenkraftsutbyggnad. Det senaste exemplet är Miessaurebäcken i kommun. Här har ett privat bolag, i strid mot kommunens, berörd samebys, naturvårdsenhets, naturskyddsförenings, lokalbefolkningens m.fl. vilja, fått tillstånd att bygga minikraftverk i bäcken. Det mest anmärkningsvärda med exemplet är att enligt det privata kraftverksbolagets (Rimojokk Kraftverk KB) beräkningar, kommer minikraftverket endast månader att köras med full kapacitet, dvs. under vårfloden, då de stora vattenkraftverken i Lule älv inte kan tillgodogöra sig allt vatten, utan måste släppa vattnet genom dammluckorna. Minikraftverket kan alltså endast gå för full kapacitet då övrig vattenkraft ger överkapacitet. den tid då energibrist kan uppstå, kommer minikraftverket inte att vara i drift. Var finns den ekonomiska bärkraft som motiverar sådan vattenkraftsutbyggnad? I då vattenkraftskommunernas sysselsättningstillfällen minskar, är turismen en viktig del i försörjningen. Även kommunbefolkningens berättigade krav på rekreation och friluftsliv i form av bl. a. fiske måste tillgodoses. Det är främst i dessa områden, lämpliga för turism och friluftsliv, som utbyggnad av minikraftverk sker. Tyvärr har kommunens möjligheter att utöva inflytande över utbyggnadsplanerna varit otillräckliga, trots de regler vattenlagen stadgar. 1 1987/88. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kommunerna ges realistiska möjligheter till inflytande över fortsatt utbyggnad av minikraftverk.
mot · GB02N34 · 1988-03-22 00:00:00 — Motion till 1987/88:N34 1^ av m. fl. (c, m, fp) Mot^^ med anledning av prop. 1987/88:90 om energipolitik 1987/88 I undersöker en teori om icke-biologiskt ursprung av fossila bränslen. Projektet har väckt mycket stort internationellt intresse, eftersom det är viktigt att pröva denna teori, som om den visade sig riktig skulle helt ändra beräkningsgrunden för förekomsten av fossila bränslen på jorden. Redan från början bedömdes projektet som mycket osäkert när det gäller möjligheten att få kommersiellt utvinningsbara mängder gas från borrhålet. Icke desto mindre väckte företaget ett enormt kommersiellt intresse. Aktierna har köpts av ortsbor och andra och värderats långt över det ursprungliga priset. Det finns ett starkt önskemål hos många att projektet skall slutföras som ursprungligen tänkts. Borrningen började intill den lilla och har nått ett vertikalt djup av 6 337 m. Det är ett av de djupaste borrhålen i kristallint berg i världen. Målsättningen är att fortsätta borrningen ned till den lovande seismiska reflektorn . Där räknar man med att en kross-zon finns som kunde innehålla stora mängder gas. En rapport om har remissbehandlats. Generellt är den amerikanska expertisen, med aktiv prospekteringsbakgrund, i varierande grad positiv till möjligheten av kommersiell framgång under det att de vetenskapliga experterna anser att chansen är liten. Bakgrunden i båda fallen är dock sedimentärt och inte kristallint berg. Remissvaren från svenska forskare med god kännedom om svenskt urberg andas dock en viss optimism inför en möjlig kommersiell framgång som mycket stor vikt läggs vid den vetenskapliga nyttan av projektet. För att borrningen skall kunna fortsätta ned till planerade måste mer kapital tillskjutas. Det finns många som är intresserade av att göra detta. Regeringen meddelade dock att inte får tillstånd att skjuta till ytterligare medel för fortsatt borrning. skrev då till regeringen och anhöll om rätt att överlåta ett antal aktier i till svenska och utländska intressenter för att komplettera finansieringen av djupgasprojektet. Då behöver inte staten skjuta till ytterligare medel. Regeringen har inte svarat . Det är viktigt att beslut kan fattas . Risken finns annars att kompetensen att fullfölja projektet förskingras och att statens nedlagda kapital blir värdelöst. Regeringen måste snabbt lämna det tillstånd begär. I proposition 1987/88:90 om energipolitik inför 1990-talet på s. 202 före- 1 1 1987/88. slås att regeringen får rätt att besluta i vissa frågor som rör aktier och Mot. bolagsbildning inom verksamhetsområde. bör även omfatta den ovan nämnda begäran från , så att kan fullföljas. Med hänvisning till det anförda hemställs att bemyndigar regeringen att ge tillstånd att finansiera genom försäljning av aktier i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()