ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02N14 · 1988-11-30 00:00:00 — 1988/89 :N14 av () med anledning av förs. 1988/89:14 angående ett till riktat ackordsförslag från I Förslag 1988/89:14 till föreslås att bemyndigar att besluta om ackord eller ackordsliknande förfarande på högst till förmån för eller dotterbolag. Vidare föreslås att skall bemyndiga att besluta om förfarandets närmare utformning. Bakgrunden till förslaget anges vara den svaga marknaden för offshoreplattformar, vilket lett till att de olika plattformarnasägare fått svåra ekonomiska problem. () har bl a som en följd av att försattes i konkurs med efterföljande ekonomiska transaktioner fått ett borgens- och gäldansvar för offshoreplattformar till ca . GVA ingår i det statsägda industrier AB som vid en konkurs för GVA skulle drabbas av betydande ekonomiska förluster. menar sammanfattningsvis att en konkurs skulle bli dyrare för staten än ett ackordsförfarande. Vi kan dela uppfattningen att en konkurs bör undvikas. Minoriteten i riksgäldsfullmäktige konstaterar emellertid i en reservation till förslaget om ett riktat ackord att andra lösningar än ackord eller konkurs inte prövats. I reservationen framhålls vidare att förutsättningarna för att bl a genom försäljning av sitt markinnehav genomföra en avveckling av dotterbolaget i ordnade former är ofullständigt utredda. Den hittillsvarande beredningen av ärendet i styrker också denna uppfattning. Vi vill för vår del understryka att andra företag i liknande situationer har fått avyttra tillgångar för att klara en svår ekonomisk situation. Flera skogsföretag har t ex tvingats sälja tillgångar i form av vattenkraft för stärka sin finansiella situation. Enligt vår mening har ärendet inte beretts tillräckligt och föreliggande beslutsunderlag är alltför bristfälligt. Det är inte klarlagt i vilken omfattning statens finansiella åtagande kan minskas genom t ex avyttring av mark och fastigheter inom moderbolaget. Mot denna bakgrund bör hemställan om bemyndigande att besluta om ackord eller ackordsliknande förfarande på högst till förmån för GVA eller dess dotterbolag avslås. bör uttala att en fullständigare beredning och ett fullödigare beslutsunderlag tas fram innan ett beslut kan fattas. Bl a måste en bättre analys ske av vilka tillgångar i form av fastigheter och mark som finns inom moderbolaget. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att med avslag på förslag 1988/89:14 som sin mening ger till känna vad som i motionen anförts om nödvändigheten av ytterligare analys av de ekonomiska förutsättningarna för ackord eller ackordsliknande förfarande till förmån för eller dess dotterbolag.
mot · GC02N3 · 1988-11-08 00:00:00 — Motion till 1988/89:N3 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1988/89:19 om godkännande Mot. av internationella gummiavtal 1988/89 Regeringen begär godkännande av internationella naturgummiavtal, avsett att ersätta avtal som löpte ut . kommunisterna delar regeringens uppfattning att det internationella samarbetet på råvaruområdet varit till nytta för en rad , som för sin ekonomiska utveckling är beroende av en eller ett fåtal råvaror. är ett medel för detta samarbete som tyvärr motarbetas av flera av de stora industriländerna och därför inte infriat de förväntningar som och solidaritetsopinionen en gång hyste. Dagsläget är ju att de kraftigt sänkta priserna på en rad råvaror underlättat inflationsbekämpningen i i-länderna men ruinerat många . Därför måste med all kraft verka för bättre fungerande, stabilare och mer förutsägbara råvarumarknader i linje med kravet från och för dess råvarufond. Det är väsentligt att den internationella naturgummiorganisationen aktivt bistår de gummiproducerande när det gäller såväl forskning och utveckling som marknadsföring och distribution. I det arbetet måste också de stora transnationella företagens dominans beaktas och reduceras. bör ta initiativ i denna riktning. De i-länder som deltar i avtalet måste sluta söka substitut till naturgummit och medverka till den expanderande exportvolym till rättvisa och lönsamma priser, som avtalet syftar till. Åtgärder för en återgång från plastsubstitut till naturgummi skulle även vara en fördel ur miljösynpunkt. Det största importlandet i avtalet är , och därför finns det anledning att framhålla särskilda ansvar för att återställa gummiodlingarna i och , som föröddes av växtgifter och bombningar. bör ta initiativ för att dessa båda länder får nödvändigt ekonomiskt och tekniskt bistånd för att reparera gummiodlingarna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om initiativ för att minska de gummiexporterande beroende av de stora transnationella bolagen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om åtgärder för att öka i-ländernas import av naturgummi, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om initiativ för bistånd till och i syfte att återställa gummiproduktionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1988/89 N3
mot · GC02N6 · 1988-11-14 00:00:00 — 1988/89 :N6 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1988/89:37 om finansiering av hantering av visst radioaktivt avfall m.m. I propositionen föreslås en särskild lag som skall göra det möjligt att genom avgiftsuttag från de kärnkraftproducerande företagen finansiera hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m. som Studsvik har ansvaret för. Den svenska kärnkraftsindustrin har dragit nytta av de utvecklingsinsatser och den forskning som har utförts inom Studsvik och vi har mot den bakgrunden inget att erinra mot att också avvecklingskostnaderna skall betalas av de kärnkraftproducerande företagen. Beräkningen av den i propositionen föreslagna avgiften bygger på en uppskattning av kostnader för åtgärder som skall genomföras under . Det säger sig självt att en sådan uppskattning blir ytterst osäker. Med en avgift på för varje levererad kilowattimme uppnås en större säkerhet för kostnadstäckning jämfört med propositionen. Skulle denna avgift innebära ett överskott på medel föreslår vi att detta eventuella överskott i sådant fall fonderas för framtida kostnader för kärnkraftsavvecklingen. Med hänvisning till det i motionen anförda föreslås 1. att beslutar fastställa avgiften enligt den nya finansieringsordningen till för varje levererad kilowattimme elström, 2. att beslutar att ej förbrukade medel fonderas för framtida kostnader för kärnkraftsavvecklingen. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02N7 · 1988-11-14 00:00:00 — av () med anledning av prop. 1988/89:37 om finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m. 1988/89:37 om finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall föreslås införande av en särskild lag som möjliggör ett avgiftsuttag från de kärnkraftproducerande företagen i syfte att finansiera hanteringen av visst radioaktivt avfall som har ansvaret för. Propositionens förslag ansluter till krav som vi tidigare framfört från sida. Vi har framhållit det tveksamma i att med skattemedel finansiera den kärntekniska verksamheten vid Studsvik och föreslagit att denna hantering bör finansieras av kämkraftsindustrin. Det är tillfredsställande att regeringen nu ansluter till de förslag vi har lagt. I propositionen redovisas i anslutning till fråga om avgiftens storlek även de avgifter, som regeringen beslutar om , avseende den totala finansieringen av hanteringen av det radioaktiva avfallet från det svenska kärnkraftprogrammet. Från sida har vi tidigare ifrågasatt om de bedömningar av de totala kostnaderna för hanteringen av det högaktiva avfallet, vilka ligger till grund för avgiftens storlek, kan accepteras. Osäkerheten i de nuvarande bedömningarna styrks också av att statens kärnbränslenämnd (SKB) räknar med att de fonder som byggs upp skall ge en real avkastning. Det förutsätter en mycket långsiktig bedömning av ränteoch inflationsutvecklingen som knappast är möjlig att göra med någon grad av säkerhet. Beräkningarna utgår vidare ifrån att varje reaktor skall ha en driftstid . Någon hänsyn till de fattade energipolitiska besluten om en tidigareläggning av urdriftning av två reaktorer har inte tagits även om den totala produktionen delvis kan upprätthållas med effektökningar i de återstående reaktorerna. Avgiftens genomsnittliga storlek har varit oförändrad . Nämnden har också tidigare bedömt att nivån på avgiften borde vara några tiondels öre högre. Slutligen finns undersökningar, vilket vi även har påpekat, som tyder på att de reella kostnaderna för hantering av det radioaktiva avfallet resp. rivning av kärnkraftsreaktorer kommer att bli långt större än vad som förutsätts. Mot denna bakgrund bör uttala att avgiften för finansiering av hantering av det radioaktiva avfallet - med hänsyn till SKB :s tidigare bedömningar och inflationsutveckling - i genomsnitt bör uppgå till /kWh för varje levererad kWh från reaktoranläggningarna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om nivån på avgiften för finansiering av utgifter för hantering av använt kärnbränsle m.m.
mot · GC02N8 · 1988-11-14 00:00:00 — av m. fl. (fp) med anledning av prop. 1988/89:37 om finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m. I propositionen föreslås en särskild lag som gör det möjligt att genom avgiftsuttag från de kärnkraftproducerande företagen finansiera hanteringen av visst radioaktivt avfall som har ansvar för. Kostnaden sätts till per levererad kWh och skall betalas av de kärnkraftproducerande företagen. Enligt vår uppfattning är förslaget när det gäller avgiftskonstruktionen inte acceptabelt. Vi anser att uttaget bör tidsbegränsas så att summan av de totala avgifterna inte kan överskrida kostnaderna för de angivna ändamålen. Regeringen bör därför återkomma till med en komplettering av lagen i enlighet med detta. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående lagförslaget. () ()
mot · GC02N9 · 1988-11-22 00:00:00 — Motion till 1988/89:N9 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1988/89:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten /89, m.m. I propositionen föreslås i kapitel m.m. att beslutar ge domänverket ändrade ekonomiska befogenheter. Föredragande statsråd påpekar att domänverket arbetar under kommersiella betingelser och att dess uppgift är att på företagsmässiga grunder bedriva skogsbruk och virkesförädling samt förvalta statens skogar, marker och vatten. Koncernens vidare utveckling sägs förutsätta fortsatta satsningar inom verket och inom dotterbolagen. Med anledning av regeringens förslag angående domänverkets likvida medel och investeringsram vill vi upprepa vårt krav att staten bör minska sitt ägande. Ägandet av de nuvarande statliga företagen bör spridas på så många händer som möjligt via en utförsäljning. Ett spritt ägande är en förutsättning för en vital och livskraftig marknadsekonomi. Makten över företagen skall spridas, inte koncentreras. Utvecklingen går i motsatt riktning, dvs. allt större del av företagen i ägs av stora institutioner, såväl privata som offentliga. är hushållens sparande på en oacceptabelt låg nivå. Det finns därför såväl ideologiska som nationalekonomiska skäl att sälja ut en del av de statliga företagen till svenska folket och att göra detta på ett sätt som inte missgynnar småspararna utan tvärtom uppmuntrar dem att skaffa sig andelar i dessa företag. Det innebär t.ex. att försäljningen inte bör gå till på det sätt som skedde då börsintroducerades, dvs. att aktierna såldes i stora poster och att allmänheten fick köpa först då ett antal större institutioner fått tilldelning. hör till den kategori av företag som vi anser staten bör sälja. Därför anser vi inte att det finns anledning att förändra dess befogenheter marginellt på det sätt som regeringen föreslår, utan vi vill i stället att beslutar om en försäljning. Domänkoncernen består av det affärsdrivande verket domänverket och dotterföretagen inom . mark för aktivt skogsbruk utgör närmare en femtedel av den totala produktiva skogsmarken i landet. bildades koncernen som har tolv rörelsedrivande dotterföretag, varav åtta arbetar inom den virkesförädlande sektorn och svarar för av koncernens omsättning. Vi anser att delar av den mark som förvaltas av domänverket och hela koncernen är aktuella för försäljning. Vi har full förståelse för domänverkets behov av mera självständiga villkor, men vi anser att regeringen går till väga på fel sätt när det gäller att ge verket dessa villkor. Som vi ser det finns det ingen anledning att endast ta ett halvt steg i denna riktning. bör sålunda nu uttala sig för ännu mer Mot. 1988/89 vidgad ekonomisk handlingsfrihet för domänverket. Med anledning av det anförda hemställs att med avslag på propositionen i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om vidgad ekonomisk handlingsfrihet för domänverket. () ()
mot · GC02Sf5 · 1988-11-03 00:00:00 — 1988/89 :Sf5 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1988/89:33 om avgifter för pensionärer vid sjukhusvård Vpk har yrkat avslag på tidigare förslag om att det avgiftsfria året för sjukhusvård för pensionärer avskaffas. Vi yrkar därför också avslag på förslaget till nytt avgiftssystem för pensionärer. Slopandet av det avgiftsfria året motiveras med att pensionärerna fått avsevärt bättre ekonomiska förhållanden , då det s.k. fria året infördes. Regeringen anser det rimligt att även pensionärer bidrar till att täcka sjukhusets kostnader för mat, tvätt, kläder och omvårdnad, eftersom annars dessa kostnader skulle ingå i det egna boendet. Avgiften per vårddag skall enligt förslaget utgöra en tredjedel av summan av utgående pensionsförmåner från den allmänna försäkringen före skatt, dock lägst . För pensionärer med undantagande från ATP (dvs. de som inte är med i ATP-systemet) skall avgiften vara . Enligt vpk:s mening kommer sjukhusavgiften att medföra oacceptabla ekonomiska påfrestningar för de sämst ställda pensionärerna. Enligt fanns det ca 450 000 ålderspensionärer som saknade egen ATP. Majoriteten av dessa, ca 410 000, var kvinnor. Visserligen har folkpensionen och pensionstillskottet ökat från resp. av basbeloppet till nuvarande och av basbeloppet, men de folkpensionärer som saknar ATP lever fortfarande under knappa omständigheter. normalbelopp för existensminimum för ensamstående 1988 är . I normalbeloppet ingår ej bostadskostnad. Vid en jämförelse mellan beloppet för existensminimum och inkomsten för en pensionär med enbart folkpension och KBT framkommer följande: Folkpensionen och pensionstillskottet utgör . KBT utges av hyreskostnaden mellan . för ensamstående, vilket ger . Disponibel inkomst uppgår då till . Med en hyra på . , vilket inte är en ovanlig hyra för en tvårumslägenhet i nyproduktion, återstår . Denna summa är endast . mer än fastställt existensminimum och . lägre än den av fastställda för skälig levnadsnivå om . I den ekonomiska situationen finns det inte något utrymme för extra utgifter i samband med sjukhusvård, även om pensionären får mat. Den föreslagna sjukhusavgiften på . dessutom mer än en tredjedel av utgående pensionsförmåner. Med nu Mot. 1988/89 gällande basbelopp motsvarar en tredjedel . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1988/89:33 om avgifter för pensionärer vid sjukhusvård, 2. att beslutar att upphäva tidigare fattat principbeslut om att avskaffa rätten till fri sjukhusvård för pensionärer. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02Sf8 · 1988-11-22 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sf8 med anledning av prop. 1988/89:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /89, m.m. Genom bifall till proposition 1987/88:100 beslöt en enig riksdag att väsentligt förstärka Stiftelsen Invandrartidningens resurser och i en del avseenden rekonstruera och ändra förutsättningarna för stiftelsens verksamhet. Stiftelsen kommer att ge ut sju veckoeditioner av . De tidigare veckoeditionema på engelska, finska, grekiska, jugoslaviska, polska, spanska och lätt svenska kompletteras med veckoutgivning av den tidigare månadseditionen på arabiska och med en i projektform utgiven edition på persiska. Stiftelsens ökade resurser betyder fler medarbetare, varigenom kan ges ut med fler sidor och därmed mer information och fler nyheter. I propositionen anmäldes att skulle mista sin tjänstebrevsrätt och att regeringen i särskild ordning skulle återkomma till frågan om ekonomisk kompensation härför. Regeringen föreslår nu i proposition 1988/89:25 att skall anvisa ett reservationsanslag på . såsom kompensation för den tjänstebrevsrätt som skall upphöra . Kompensationen avser , då alltså skall betala posten för dess distribution av brev och - främst - tidningar. Kompensationen har beräknats på grundval av de studier posten har gjort av Stiftelsen Invandrartidningens brev- och tidningsvolymer och framräknäts på sedvanligt sätt i samband med att myndigheter mist sin tjänstebrevsrätt. I fall är det olämpligt att bestämma kompensationen för avvecklad tjänstebrevsrätt på detta sätt. bifall till förutnämnda proposition om större resurser till innebär att stiftelsen skall ge ut dels fler exemplar av (utökad veckoutgivning), dels nästan dubbelt så tunga tidningar (fler sidor). Eftersom distributionskostnaderna för posttidning bygger på såväl en avgift per exemplar som en viktavgift, kommer stiftelsens distributionskostnader att stiga väsentligt. Nuvarande upplagor men med planerad ökning av veckoutgivningen och av antalet sidor kommer enligt stiftelsens beräkningar att innebära att kostnaderna för tidningsdistributionen uppgår till 1,6 milj. kr., vartill kommer ca . för övriga portokostnader, vilka ej påverkas av de nya förutsättningarna för stiftelsens verksamhet. Sammanlagt gäller det . ej får full kompensation för att tjänste- Mot. brevsrätten upphör, måste stiftelsen göra motsvarande omdispositioner av Sf8 det anslag som tidigare beviljat. Det handlar om av beviljade 10,3 miljoner som då måste användas för distributionskostnader i stället för den utbyggnad av verksamheten som regering och riksdag ansett angelägen. bör uppmärksamma behov av kompensation för slopad tjänstebrevsrätt i samband med att förutsättningarna i fråga om utgivningsintensitet och format väsentligt förändras. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av kompensation för distributionskostnader. gotab Slockholm 1988 16283
mot · GC02Sk10 · 1988-11-10 00:00:00 — Motion till 1988/89:SklO av och (båda fp) med anledning av prop. 1988/89:51 om bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om tull för äpplen och päron Regeringen föreslår i sin proposition att den nuvarande importregleringen i fråga om äpplen och päron skall avvecklas för att i stället ersättas med en tull för färska äpplen och päron. Därför vill regeringen ha bemyndigande att inom ramen för de förhandlingar som förs med , och EG besluta om tullsatser. har alltid arbetat för frihandel. Alla former av handelshinder fördyrar för konsumenterna och snedvrider resursallokeringen i ekonomin. Vi accpeterar gränsskydd endast då det kan påvisas att det är nödvändigt av beredskapsskäl, vilket ytterst sällan visar sig vara fallet då fakta och argument skärskådas. Jämfört med många andra länder i konsumerar vi i förhållandevis litet frukt och grönsaker. Möjligheterna att öka vår konsumtion av dessa varor - vilket vore nyttigt för folkhälsan - begränsas av det gränsskydd som gäller på trädgårdsområdet. Det är glädjande att regeringen i propositionen föreslår att de importstopp som gällt under vissa delar av året nu skall avvecklas. Det har länge krävt och vi välkomnar detta initiativ. Tyvärr grumlas dock vår glädje avsevärt eftersom det i propositionen också föreslås att en ny tull införs. Visserligen gäller förslaget endast ett tidsbegränsat bemyndigande, men all erfarenhet visar att det är avsevärt lättare att införa tullar, regleringar och förmåner av olika slag, än att senare avveckla dem - även när syftet varit att de endast skall avse en övergångsperiod. Ur liberal synvinkel är det därför fel att införa nya tullar, hur kortlivade de än avses bli. De svenska konsumenterna gagnas inte av gränsskyddet på frukt. Det visade med nästan perodisk tydlighet fjolårets fadäs med fruktimporten inför julen. Regeringen beslutade då att stoppa försäljningen av importerade äpplen för att lika snabbt tvingas återkalla beslutet när det visade sig att de svenska konsumenterna annars inte skulle kunna köpa några juläpplen alls. I och med det nu föreliggande förslaget kommer visserligen importerad frukt att tillåtas i butikerna året om, men till avsevärt högre priser än som annars skulle vara fallet. Med anledning av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om avveckling av importregleringen, 2. att avslår propositionens båda lagförslag.
mot · GC02Sk12 · 1988-11-10 00:00:00 — Motion till 1988/89:Skl2 av (vpk) med anledning av prop. 1988/89:51 om bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om tull för äpplen och päron Propositionen behandlar villkor för import av utländska äpplen och päron. Vpk anser att frukt skall vara fri från kemikalier. Den skall inte bestrålas eller vaxas. Den skall inte utsättas för andra behandlingar som kan ge giftrester. För att nå detta mål krävs kontroll av frukten. Det gäller såväl den inhemska som den importerade. Men det ligger i sakens natur att det är svårt att kontrollera den importerade frukten. Vpk anser det därför angeläget att den svenska fruktodlingen värnas och att den får stöd. En svensk fruktodling innebär också kortare transporter av frukten samt har betydelse ur sysselsättningsaspekt. För att import av frukt skall tillåtas måste en effektiv kontroll ske. De fortsatta förhandlingarna med exportörer av frukt till måste ske i det perspektivet. De svenska förhandlarna måste med stor kraft hävda konsumenternas självklara rätt till frukt av god kvalitet, dvs. utan kemikalier, vax och bestrålning. Import till av frukt och grönsaker som behandlats med i förbjudna bekämpningsmetoder, bestrålning m.m. skall ej tillåtas. Dessa aspekter har i alltför liten grad beaktats vid förhandlingarna . måste avvisa att sådana krav betraktas som tekniska handelshinder. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att den svenska fruktodlingen skall ges stöd i samband med att importregleringen avvecklas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att vid förhandlingar med andra länder skall krav ställas om att i förbjudna bekämpningsmetoder, bestrålning m.m. vad gäller frukt och grönsaker också skall gälla importerade varor.