mot · GB02U11 · 1988-04-15 00:00:00 — Motion till 1987/88 :U11 med anledning av prop. 1987/88:154 med förslag till lag om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m. m. I föreliggande proposition lägger regeringen fram en rad förslag som syftar till att skärpa kontrollen över krigsmaterielexporten. a. skall den svenska krigsmaterielindustrins marknadsföring av sina produkter och sitt kunnande regleras hårdare. föreslås regler för att uppnå en effektivare kontroll av att gällande lagstiftning och bestämmelser efterlevs. En grundläggande svaghet i propositionen är att regeringen hänskjuter ett flertal fundamentala frågor till en parlamentarisk utredning och därmed skjuter flera principiellt mycket viktiga frågor . I motionen belyses även den svåra gränsdragningen mellan den materiel som skall klassas som militär och den materiel som skall klassas som civil. Propositionen lämnar inte heller här något tillfredsställande förslag. Den nuvarande ordningen att samarbetsavtal kan sätta gällande exportregler ur spel måste omprövas. KdS tillstyrker propositionens samtliga förslag till skärpningar men upprepar kraven på att svensk krigsmaterielexport skall begränsas till och de alliansfria staterna med siktet inställt på en total avveckling i ett längre perspektiv. Nedan följer en sammanfattning av KdS syn på svensk vapenexport. Begränsa vapenexporten till och de alliansfria staterna För att bibehålla och stärka trovärdigheten i internationella nedrustningssträvanden bör den svenska vapenexporten i första hand begränsas till de nordiska och alliansfria staterna, med sikte på en total avveckling. I ett längre perspektiv bör svensk vapenexport avvecklas Den svenska vapenexporten utgör ett stort moraliskt dilemma i internationella relationer. Exporten av krigsmateriel kommer i konflikt med de säkerhetspolitiska målen: avspänning, nedrustning och utveckling. KdS beslutade redan vid sitt riksting 1980 att verka för att svensk vapenexport skulle avvecklas för att skapa en större samstämmighet mellan alla de svenska säkerhetspolitiska målsättningarna. Gällande regler för svensk vapenexport De nu gällande reglerna för export av krigsmateriel trädde i kraft efter en parlamentarisk utredning, som resulterade i ett antal skärpningar. 1984 inrättades ett särskilt tekniskt-vetenskapligt råd hos krigsmaterielinspektionen i frågor som gäller gränsdragning mellan civil och militär materiel. 1985 byggdes kontrollen över krigsmaterielexporten ut ytterligare, bl. a. genom förstärkning av krigsmaterielinspektionen. började den rådgivande sin verksamhet. Denna nämnd var regeringens svar på kritik som riktats mot konsekvenserna av den svenska vapenexporten. har nämndens existens inte i mätbar grad minskat de kontroversiella inslagen i svensk vapenexport. Nämnden lär ha hållit nio sammanträden . Det framgår inte av regeringens skrivelse till med redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten , som är den senast tillgängliga, om nämnden eller någon av dess 6 ledamöter haft något att invända mot export av krigsmateriel. De åtgärder som beslutade om 1984 på grundval av propositionen (1984/85:82) om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport, har med andra ord varit föga ändamålsenliga. När det gäller risken för vidareexport krävs det att alla utländska köpare av svenska vapensystem, ammunition och reservdelar, visar upp slutförbrukarintyg, och fr. o. m. krävs också att all försäljning av krut och sprängämnen för militärt bruk uppfyller detta krav. I de nu gällande riktlinjerna för krigsmaterielexporten preciseras förutsättningarna för s. k. samarbetsavtal för gemensam utveckling och produktion av krigsmateriel mellan företag i och andra länder. Samarbetsavtalen med och tyder på en uppenbar risk att dessa kan komma att utnyttjas för att kringgå gällande regler. KdS föreslår att uppdrar åt regeringen att återkomma med förslag till nya regler för samarbetsavtal som utesluter möjligheten att kringgå gällande bestämmelser för svensk vapenexport. 1977 var värdet av den svenska vapenexporten 695,4 miljoner. 1985 hade den i löpande priser stigit till för att 1986 öka till 3 243 miljoner enligt krigsmaterielinspektionens statistik. Exporten av svensk krigsmateriel ökade alltså . Storleken på krigsmaterielexporten styrs även av definitionen av begreppet. Vad som räknas som krigsmateriel anges i en förteckning, som ändras successivt. Ett stort antal militära produkter räknas inte som krigsmateriel, därför att de också kan ha civil användning. Hit räknas t. ex. obestyckade vapenplattformar (flygplan, fartyg och bandvagnar), viss radar-, radio- och kommunikationsutrustning, fartygsmotorer, transportfordon m. m. Även denna kategori materiel kan förorsaka betydande politiska problem. Det torde de av levererade snabbgående kanonbåtarna i vara ett exempel på. Den ovan redovisade krigsmaterielexporten är alltså baserad på en rela tivt snäv definition. , forskare vid internationella fredsforskningsinstitut (SI PRI), hävdar att siffran torde behöva fördubblas för att komma upp i en rimlig totalsiffra för den samlade militära exporten från av vapen, vapenrelaterad utrustning samt kurser och utbildningsprogram avsedda för främmande lands väpnade styrkor. Ett moraliskt problem är att av vapenexporten går till tredje världen. I utredningen om samband mellan nedrustning och utveckling (SOU 1985:43) framhålls sambandet mellan utvecklingsländernas vapenimport och en försenad ekonomisk och social utveckling. Vapenexport till svenska biståndsländer i tredje världen framstår mot bakgrund av utredningens resultat som motsägelsefull och i strid med den svenska biståndspolitikens målsättning. Det mest uppenbara exemplet på denna inkonsekvens mot de svenska biståndsmålen visar sig när regeringen beviljar exportlicens för kanoner till till ett värde av ca och dessutom beviljar exportkreditgarantier som av anslagits för garantigivning vid export av betydelse för ekonomiska utveckling. Denna åtgärd får en närmast cynisk innebörd i ljuset av den ovan nämnda utredningen om sambandet mellan utvecklingsländernas vapenimport och en försenad ekonomisk och social utveckling. Besluten harmonierar synnerligen dåligt med den svenska biståndspolitikens huvudmålsättningar, bl. a. resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning. Det är alltså helt oacceptabelt att regeringen låtit exportkreditnämnden garantera vapenexportföretaget mångmiljardorder till via nämndens garantigivning vid export av betydelse för ekonomiska utveckling. Det finns anledning att ifrågasätta om budgetpropositionens förslag att u-landskriteriet i det s. k. S/U-systemet avskaffas är ägnat att underlätta ytterligare svensk vapenexport till . Av totalt 70 miljarder i form av statsgaranti för exportkrediter, reserveras nu 32 miljarder för garantigivning vid särskilt samhällsintresse. Vapenförsäljning till svenska biståndsländer i tredje världen kan inte vara ett särskilt samhällsintresse. Trots de ovan nämnda strikta regler som gäller för svensk vapenexport har det visats ett flertal exempel på att svenska vapen använts i klar strid med bestämmelserna. har misstankar utretts av polis- och tullmyndigheter. åtalade åklagaren två personer, varav en i ledande ställning vid för bl. a. grov varusmuggling avseende krut och sprängämnen. Regeringens exportlicenser för krigsmateriel och vapenleveranserna till torde dessutom stå i klar strid med gällande lag och riktlinjer för vapenexport och måste enligt KdS uppfattning upphöra. Målsättningen måste vara att den svenska vapenexporten i ett längre perspektiv avvecklas för att minska motsättningarna mellan de olika svenska säkerhetspolitiska målsättningarna och att de åtgärder som föreslås i Utredningen om samband mellan nedrustning och utveckling genomförs. Detta måste självfallet ske på ett sådant sätt att sysselsättningen i och andra orter som är starkt beroende av krigsmaterielindustrin upprätthålls och utvecklas. Regeringen bör få uppdrag att utarbeta en avvecklingsplan för den svenska vapenexporten där de nu gällande säker hetspolitiska målsättningarna beaktas samt att kostnadsberäkna avveck- Mot. 1987/88 lingen. Svag efterlevnad av gällande regler För att stärka förtroendet för såväl säkerhetspolitikens stabilitet som förtroendet för riktlinjer för vapenexporten, måste en striktare efterlevnad av gällande bestämmelser uppnås. tillkallade regeringen en särskild utredare landshövdingen i , med uppgift att företa en kartläggning och genomgång av den svenska försvarsindustrins verksamhet i utlandet. Meningen var att utifrån utredningens resultat föreslå åtgärder som behövs för att styra utvecklingen så att riktlinjer för vapenexporten efterlevs. Betänkandet har resulterat i föreliggande proposition 1987/88:154. I propositionen läggs fram förslag till en ny lag om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m. m. Meningen med förslaget är att skärpa kontrollen över krigsmaterielexporten. Den svenska krigsmaterielindustrins marknadsföring av sina produkter och kunnande regleras hårdare bl. a. genom en utvidgning av de gällande reglerna om förbud mot kunskapsöverföring till utlandet. föreslås regler för att uppnå en effektivare kontroll av efterlevnaden av bestämmelserna. Regeringen förslår nu att export av svenska vapen endast skall kunna ske till länder vars regeringar åtagit sig att se till att dessa vapen inte vidareexporteras. Användandet av slutanvändarintyg och s. k. deklaration om egen tillverkning byggs ut och effektiviseras. De svenska utlandsmyndigheterna får i uppgift att ta emot slutanvändarintygen från de mottagande ländernas försvarsmyndigheter och vidarebefordra intygen till KMI. Förslaget innebär en nödvändig uppstramning av den otillräckliga kontrollen för att uppnå syftet med slutanvändarintygen. Följderna av vidareförsäljning av svensk krigsmateriel m. m. Förslaget innebär att ett land som sviker förtroendet vid tillämpningen av slutanvändarintyg och licenstillverkning inte längre skall få komma i fråga för export av krigsmateriel från . Enligt KdS uppfattning är propositionen i denna del inte tillräckligt långtgående. Det bör klarare preciseras att regeringen avbryter leveranserna eller drar in tillverkningstillståndet om en köpare i strid med slutanvändarintyg sålt svensk materiel vidare till annan nation. Marknadsföring av krigsmateriel. I propositionen föreslås att den som har fått tillstånd att tillverka kringsmateriel eller att försälja eller förmedla krigsmateriel, liksom svenska statliga myndigheter som bedriver motsvarande verksamhet, skall vara skyldiga att i den ordning som regeringen föreskriver a. lämna redovisning till regeringen om de länder utanför där man marknadsför krigsmateriel, vilka bestämda mottagare marknadsföringen riktar sitt till och vilken materiel marknadsföringen avser, b. underrätta regeringen innan man lämnar anbud om försäljning eller Mot. upplåtelse av tillverkningsrätt av krigsmateriel till köpare eller tillverka- U11 c. underrätta regeringen innan man ingår avtal om försäljning eller annat tillhandahållande av krigsmateriel till någon utanför . Men regeringen föreslås vid smärre reservdelsförsäljning o. d. få bevilja dispenser från skyldigheterna att underrätta enligt ac ovan. Dessutom skall regeringen i det enskilda fallet kunna förbjuda att anbud om försäljning eller licenstillverkning av krigsmateriel lämnas till någon utanför . KdS tillstyrker helt förslaget i denna del. Det nuvarande förbudet för tillverkare av krigsmateriel att utan tillstånd från regeringen upplåta eller överlåta rätt att utanför tillverka krigsmateriel utvidgas. Med gällande bestämmelser är det förbjudet att utan regeringens tillstånd ge licens att tillverka krigsmateriel till just tillverkare av krigsmateriel. Lagen förbjuder således inte andra, t. ex. handelsföretag eller enskilda personer som har eller har förvärvat tillverkningsrätt att upplåta eller överlåta denna till någon utanför . föreslås det sålunda att avtal som innebär upplåtelse eller överlåtelse av rätt att utom riket tillverka krigsmateriel inte får ingås här i riket och inte heller utom riket av svensk myndighet, svenskt företag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här i riket, utan tillstånd från regeringen. Förbud att ingå avtal med någon utanför om utveckling av krigsmateriel. Det blir även förbjudet att träffa avtal med någon utanför landet om att för dennes räkning utveckla krigsmateriel eller metoder för framställning av krigsmateriel. KdS tillstyrker denna utvidgade kontroll av teknisk rådgivning och annat konsultarbete som annars inte omfattas av gällande bestämmelser. Förbud att ingå avtal om ändring av eller tillägg till ingångna avtal om upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätt. De nu preciserade ändringarna eller tilläggen av vad som skall komma till regeringens prövning tillstyrks. Försäljnings- och förmedlingsverksamhet av krigsmateriel. Det nu gällande förbudet (enligt 3 § i lagen 1983:1034 om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel) att utan regeringens tillstånd sälja, mot ersättning bjuda ut eller förmedla krigsmateriel, föreslås utvidgat. Det föreslås nu omfatta yrkesmässigt tillhandahållande här i landet och sådant tillhandahållande utanför av svensk myndighet, svenskt företag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här. KdS biträder dessa och propositionens samtliga förslag till skärpning av reglerna för krigsmaterielexport, men upprepar kravet på att den svenska vapenexporten i ett längre perspektiv avvecklas och i avvaktan på detta begränsas till och de alliansfria staterna. Allt talar för att en av de få vägarna till en inriktning av vapenexporten som kan få etisk acceptans i och utanför , är att begränsa kretsen av godkända exportländer till och de alliansfria staterna. måste full klarhet bringas i de nu konstaterade och misstänkta brotten mot Mot. 1987/88 vapenexportreglerna. Med anledning av vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till en avvecklingsplan för den svenska vapenexporten i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att i avvaktan på en avvecklingsplan, hos regeringen begär förslag till sådana ändringar av den lagstiftning och de regler som gäller för krigsmaterielexporten att sådan export endast tillåts till de nordiska staterna och andra alliansfria stater, 3. att hos regeringen begär förslag till nya regler för samarbetsavtal som utesluter möjligheten att kringgå gällande bestämmelser för export av krigsmateriel, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om påföljd för land som brutit mot reglerna för svensk krigsmaterielexport.