ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02T527 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88:T527 av och () om pendeltrafik i Miljön diskuteras utifrån många olika synpunkter. En av de mest allvarliga är luftföroreningarna i våra större städer. Orsaken till detta kan vara av skiftande slag. Bilen har i detta sammanhang stor betydelse och har också blivit beskylld för att vara den största miljöboven i detta pågående drama i våra storstäder. Bilen är givetvis inte ensam om att förstöra luften, men har en stor del i den mer och mer förstörda luften över t. ex. kommuner som . En annan besvärlig situation för kommunerna är parkeringsbekymmer i de centrala delarna. Kommunpolitikerna är överens om att något måste göras för att få ordning på både miljöbekymren och parkeringsproblemen. Eftersom ett av problemen är bilen och pendlingen in till och närliggande kommuner, så måste man här sätta till alla resurser för att lösa dessa problem på ett för alla parter acceptabelt sätt. Innan man kan kräva att pendlare åker kollektivt istället för att åka med egen bil, måste de ansvariga se till att kollektivtrafiken fungerar på ett sådant sätt att den kan nyttjas för transporter till och från arbetsplatsen på ett tillfredsställande sätt. Ett utmärkt färdsätt är pendeltåg, vilket i väl skulle kunna fylla den brist på fungerande kollektivtrafik som råder. har liksom många tätorter liggande runt omkring storkommunen. har pendeltåg kommit igång på allvar mellan och med bra och snabb trafikservice. Det finns i denna region fler linjer som skulle passa utmärkt för pendeltrafik och som vid olika tillfällen bör diskuteras. De sträckor som för framtiden skulle vara möjliga att bygga ut är GöteborgTrollhättan VänersborgGöteborg Mot. För att klara av detta kollektivtrafikprogram är det nödvändigt att bygga ut med dubbelspår på nämnda bandelar. Eftersom detta också på grund av långfärdsprogram borde vara en självklarhet finns det all anledning för statensjärnvägar och regeringen att låta utreda dessa utbyggnader av dubbelspår på nämnda sträckor. Den sträckning som först kan få sin lösning är GöteborgKungsbackaGöteborg där utbyggnad av är påbörjad. Det är också efter detta naturligt att fortsätta utbyggnaden av över till och på det sättet lösa trafiken till . Detta bör därför prioriteras inom ramen för tillgängliga medel. När det gäller det sistnämnda alternativet har det diskuterats om en slinga över Oxnered/och ned över som också är en intressant lösning för kollektivt åkande. Mer kollektivt åkande är en nödvändighet för att rädda miljön i och närliggande kommuner samt för att underlätta för pendlare att färdas från och till . Regeringen bör alltså tillsammans med planera för en utbyggnad av dubbelspår på de ovan uppräknade järnvägssträckorna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att begär att regeringen låter utreda möjligheten för utbyggnad till dubbelspår på de i motionen nämnda järnvägssträckorna. () ()
mot · GB02T528 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:T528 om lokalisering av ytterligare SJ-verksamhet till Den förestående omorganisationen av SJ innebär inte endast stora förändringar på riksnivå utan även i de olika regionerna och distrikten. Även om endast avses besluta om principerna för den nya organisationen av det som varit SJ, är det enligt min mening viktigt att med sitt ansvar såväl för regionalpolitik som för trafikpolitik genom uttalanden anger vissa prioriteringar som bör göras. För få orter och kommuner i vårt land har SJ :s verksamhet så avgörande betydelse som för . Av knappt 6 000 sysselsatta människor är ca 750 verksamma inom SJ. Det senare antalet har sjunkit från att en gång ha varit ca 1 100. Befolknings- och sysselsättningsutvecklingen i kommun är klart negativ. Kommunens befolkning har nedgått från drygt 13 900 till drygt 12 700 och prognoserna pekar mot fortsatt tillbakagång. Utvecklingen i kommun visar att det är av största betydelse att olika regionalpolitiska insatser görs. Med den fortgående minskningen av befolkningen är det speciellt viktigt att det utöver de sedvanliga regionalpolitiska insatserna görs statliga lokaliseringar till . a. med hänsyn till SJ:s stora betydelse för måste SJ anses ha speciella skyldigheter att bidra till att verksamhet och sysselsättningstillfällen tillförs . Med sin betydande järnvägsknutpunkt, sin redan omfattande SJ-verksamhet och sitt strategiska läge för främst mellersta , men även för hela norra , bör ha goda förutsättningar som lokaliseringsort för ytterligare verksamheter gällande både det nya affärsverket SJ och . Ett annat motiv för ytterligare lokaliseringar till av SJ-verksamhet är SJ :s nämnda ansvar som den störste arbetsgivaren inom kommunen. Utöver detta finns anledning att erinra om att staten måste ta ett stort ansvar för utvecklingen i inland för att vända den nedåtgående trenden. 1 just detta fall har staten möjlighet att ta en del av ansvaret genom att medverka till lokalisering av en viss statlig verksamhet. Såväl regionalpolitiska skäl och SJ :s ansvar som Ånges strategiska läge talar alltså för att vid omorganisationen av SJ allvarligt överväga förutsättningarna för och lämpligheten av att därvid lokalisera ytterligare verksamheter till . bör därför enligt min mening genom uttalanden till regeringen fastslå att Ånges speciella situation och behov av arbetstillfällen skall beaktas vid lokalisering av olika verksamheter inom den nya organisatio- Mot. 1987/88 nen av SJ och . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ytterligare lokaliseringar till i samband med omorganisationen av SJ.
mot · GB02T529 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T529 av () om säkerheten vid järnvägskorsningar Antalet obevakade järnvägskorsningar är stort i vårt land. De den senast tillgängliga statistiken fanns totalt 20 974 plankorsningar. Av dessa saknade 13 303 helt skydd för vägen. Plankorsningar mellan väg och järnväg utgör ett allvarligt säkerhetsproblem. 1986 inträffade i genomsnitt 92 kollisioner mellan tåg och vägfordon . Vid dessa dödades 29 och skadades allvarligt 24 personer i genomsnitt. Samtliga var vägtrafikanter. Kollisioner mellan tåg och vägfordon är den klart största olycksposten som berör SJ. Det bör därför vara angeläget att satsa mer på ökad säkerhet vid korsningar vägjärnväg. Enligt värderingsmodell kostar en plankorsningsolycka det svenska samhället i genomsnitt I miljon kronor. Till detta kommer så allt, som ej går att räkna i pengar. Arbetet med att slopa plankorsningar mellan väg och järnväg måste intensifieras, liksom åtgärder för att höja säkerheten vid kvarvarande korsningar. SJ begär medel för förstärkt satsning på vägskydd. anslås också medel för detta ändamål dock icke tillnärmelsevis de summor som SJ begär. För /88 anvisades exempelvis av de av SJ begärda . För perioden /89 1992/93 beräknar SJ anslagsbehovet till per budgetår i 1988/prisnivå. Regeringen föreslår i den avlämnade trafikpropositionen för /89. Enligt min mening är detta en summa som i jämförelse med SJ :s beräkningar är helt otillräcklig. Det är oerhört angeläget att större ekonomiska resurser avsätts för att förbättra säkerheten vid oskyddade järnvägskorsningar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande säkerheten vid järnvägskorsningar.
mot · GB02T530 · 1988-01-27 00:00:00 — Motion till 1987/88:T530 av m. fl. (c, m, fp) om utbyggnad av till dubbelspår Kapaciteten på den enkelspåriga är hårt ansträngd. Tågtrafiken på banan är ofta utsatt för störningar med dålig tågföring och förlängda res- och transporttider som följd. Genom kapacitetsbristen liksom bristerna i regulariteten har järnvägen en betydande konkurrens av biltrafiken, inte minst beroende på att väg E6 som i betydande delar löper parallellt med järnvägen genom utbyggnad till motorvägsstandard i många fall har kortare res- och transporttider än vad järnvägen kan erbjuda. Också ur miljösynpunkt är det angeläget att järnvägens konkurrenskraft stärks gentemot landsvägstrafiken. är emellertid en av vårt lands mest strategiska järnvägslinjer med stor betydelse både i det nationella och internationella transportnätet. pågår ombyggnadsarbeten på banan varvid vissa sträckor byggts ut till dubbelspår. Banans mycket goda utvecklingspotential gör att en fortsatt utbyggnad av hela till dubbelspår är väl motiverad. Detta framgår bl. a. av den utredning som transportrådet gjorde på regeringens uppdrag och som redovisades i rapporten 1987:4 järnvägsprojekt utanför . I denna läggs fast bl. a. att de företagsekonomiska kalkylerna visar att det finns goda möjligheter att förränta mer än de av kapitalet som SJ accepterat i överenskommelsen med staten. Det sägs vidare att motiven för en utbyggnad främst är att banan på sträckan , den s. k. norra delen, tillhör de mest trafikerade enkelspåriga bandelarna i landet med upp till 70 tåg . All erfarenhet visar att man därigenom nått kapacitetstaket. En utbyggnad till dubbelspår av hela banan kommer att avsevärt minska restiderna och öka trafikmängderna för både person- och godstrafiken. I samband med de påbörjade dubbelspårsarbetena på har också undersökts möjligheter att anordna pendeltågstrafik mellan och . De utredningar som gjorts visar på goda möjligheter för ett sådant arrangemang. I regeringens proposition 1987/88:50, Trafikpolitiken inför 1990-talet är en av de få banor som nämns vid namn som motiverade för utbyggnad. Vad gäller de s. k. länsjärnvägarna vill vi särskilt betona vikten av bevarande av godstrafiken på linjen , och särskilt framhål 1 1987/88. la betydelsen av att tillräckliga investeringsmedel avsätts för sträckan Mot. på grund av dess omfattande godstrafikmängd. De prioriteringar som här föreslås förutsätts bli genomförda inom ramen för den totala anslagstilldelningen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om dubbelspår på samt godstrafiken . () () () ()
mot · GB02T531 · 1988-01-25 00:00:00 — Motion till 1987/88:T531 om åtgärder mot viltolyckor på järnvägar Antalet trafikolyckor där vilda djur har varit inblandade har ökat på ett oroande sätt. Framför allt är det olyckorna på vägarna som får den största uppmärksamheten då det ofta medför allvarliga, ibland dödliga, personskador. har också på olika sätt, bl. a. genom viltstängsel och varningsskyltar, vidtagit åtgärder på utsatta vägsträckor för att undvika olyckor och minska skadorna. Samma uppmärksamhet får inte viltolyckorna på järnvägarna. Detta får dock inte innebära att de nonchaleras utan kräver att åtgärder sätts in för att så långt som möjligt undvikas. En bansträcka som är speciellt utsatt för viltolyckor är sträckan mellan Herrljunga-Källeryd på västra stambanan. Enligt trovärdiga uppgifter har här under de senaste två och ett halvt åren ett 60-tal älgar förolyckats plus ett okänt antal rådjur och mindre vilt. Tyvärr rapporterar inte SJ alla olyckor där vilda djur varit inblandade, vilket innebär att kadaver blir liggande utmed banvallen och orsakar svåra hygieniska problem. Vid en promenad, , utefter en kortare sträcka av banvallen kunde jag konstatera fyra sådana kadaver i mer eller mindre upplösningstillstånd, som inte blivit rapporterade eller tillvaratagna. Naturligtvis har dessa missförhållanden framkallat protester från olika håll och har i , kommun, polisen i , markägare och jakträttsinnehavare krävt åtgärder från SJ:s sida att genom viltstängsel utmed den aktuella sträckan komma till rätta med problemen. Vid dessa kontakter har det framkommit att såväl , kommun, markägare och jakträttsinnehavare förklarat sig villiga att på olika sätt bidraga till att ett viltstängsel kommer till stånd. För SJ:s del skulle insatsen begränsa sig till kostnaden för materialet preliminärt beräknat till ca . SJ ställer sig dock fortfarande tveksamt till projektet. Enligt min mening borde det nu vara självklart att SJ tar sin del av ansvaret för att på ett effektivt sätt förebygga viltolyckor på sträckan . En sådan åtgärd skulle för SJ:s del ha flera positiva effekter; dels skulle tågförseningar orsakade av viltkrockar försvinna och därmed konflikter med irriterade tågpassagerare, dels skulle SJ:s anseende bland de närboende, Mot. vilka nu är rätt uppbragta över SJ:s nonchalans, påtagligt förbättras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna angelägenheten av att SJ beaktar problemen med viltolyckor och genom uppsättning av viltstängsel vidtager åtgärder för att minska dessa i enlighet med motionen.
mot · GB02T532 · 1988-01-26 00:00:00 — om byggande av den s. k. Götalandsbanan Den svenska järnvägstrafiken står inför utomordentligt stora utmaningar. Konkurrensen från bl.a. luftfarten och bilismen gör att tågtrafiken måste utvecklas och moderniseras för att kunna hävda sig. För tågtrafiken tillhör snabbhet, punktlighet, service och tillförlitlighet områden där förbättringar bör ske. syn på trafikpolitiken som helhet och på järnvägstrafiken presenteras i en separat motion med anledning av regeringens proposition om trafikpolitiken (1987/88:50). K-Konsult har på uppdrag av kommunerna konkretiserat ett förslag om en s. k. Götalandsbana. Götalandsbanan som kallats den felande länken skulle bestå i att en ny järnväg mellan Borås-Ulricehamn-Jönköping-Tranås byggs söder om för att bilda en ny järnvägsförbindelse mellan och . Den nya sträckan skulle innebära ny järnväg. Kostnaden för denna del uppskattas till ca . Enligt K-Konsults studie skulle 600 000 människor få bättre resrelationer om Götalandsbanan byggdes. Genom Götalandsbanan får dessa kommuner också förbättrade kommunikationer till storstadsregionerna och övriga delar av i öster och väster. Totalt kan fyra miljoner människor komma att på ett eller annat sätt få nytta av Götalandsbanan. Götalandsbanan är tänkt att trafikeras av olika tågsystem: Snabbtåg över interregionala avstånd. Pendeltåg över regionala avstånd. Godståg för främst lätta och snabba godstransporter. Persontransporterna med flyt har ökat mycket kraftigt under de senaste 15 Även framledes bedöms ökningen för flyget komma att vara stor, en fördubbling av trafikarbetet beräknas fram emot . På avstånd där flygtiden är under ca borde tåget kunna konkurrera effektivt. Tågets fördelar är förutom de miljömässiga för den resande att man får en sammanhållen bekväm resa direkt till och från stadskärnan. På t. ex. sträckan är resandetiden . med flyg, men med anslutningsbussar och incheckning uppemot 2,5 tim. För tåget är motsvarande restid ca 4 tim. och . - 4 tim. och . Med snabbtåg på den nya Götalandsbanan skulle enkelt kunna reduceras till 3 tim. och . bekväm resa med en god arbetsmiljö. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byggande av den s. k. Götalandsbanan.
mot · GB02T601 · 1988-01-20 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T601 om förarbevis för mindre båtar i räddningstjänst och brandförsvar 1987/88 T601-609 I nästan alla kust- och skärgårdskommuner måste brandförsvaret använda sig av motorbåtar för att kunna täcka in hela sitt verksamhetsområde med ett effektivt brandförsvar. Dessa båtar är ofta mindre, snabbgående motorbåtar, vars längd understiger 10 m. För att framföra dessa motorbåtar fordras i motsats till fritidsbåtar skepparexamen och fartygsmekanikerutbildning. Dessa krav skapar stora svårigheter för kustkommunerna att upprätthålla ett effektivt brandförsvar då det ofta saknas personal med denna utbildning. Eftersom båtarna används för detta ändamål klassas de som handelsfartyg och detta måste vara ett förbiseende vid lagstiftningen. Anledningen till att det blivit så synes bero på att båtar av en viss storlek (6 m) är registreringspliktiga. Brandmanskapet färdas inom ett begränsat område, där de väl känner farvattnen, och de har stor kunnighet att sköta motorer av olika slag och har en viss mekanikerutbildning. De krav som ställs är därför överdrivna och skapar problem i stället för att lösa sådana. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att båtar under 10 m, som är avsedda för räddningstjänst/brandförsvar, bör få användas vid räddningstjänst och vid olje- och kemikaliebekämpning även om föraren endast har förarbevis. 1 1987/88. 3 sami Nr T601609
mot · GB02T603 · 1988-01-23 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T603 av () om turisttrafik mellan och Gotlandstrafiken har börjat upprätthållas av nytt rederi, , trafiken går liksom tidigare mellan och fastlandshamnarna , och (). Rederiet har även koncession på trafiken mellan och men har ännu inte tagit ställning till om man skall trafikera denna. Även annat rederi är intresserat. 1987 reste 36 000 passagerare mellan och under de trafiken var i gång. Detta innebar en ökning med 16 000 trots att beslut om trafiken kom så sent att routen ej kom med i några tidtabeller eller turistbroschyrer. Det är angeläget ur turistsynpunkt att denna länk mellan våra två stora turistöar får möjlighet att komma till stånd även 1988. Därför bör regeringen positivt ta upp frågan om trafikering mellan och . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av reguljär turisttrafik mellan och .
mot · GB02T604 · 1988-01-23 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T604 av och () om omlokalisering av isbrytarflottan till Landets viktigaste naturtillgångar finns i . Skog, vattenkraft och malm har utgjort grunden för de fem norrlandslänens utveckling och industrialisering. De flesta regionerna inom norrlandslänen har stora interna avstånd och företagen är lokaliserade långt från sina marknader. Någon egentlig hemmamarknad finns inte för industriföretagen i . Flertalet av de norrländska företagen är starkt exportinriktade. Skogsindustrins produktion är av den svenska exporten, därav en stor del från den norrländska skogsindustrin. av utrikeshandeln från transporteras via sjötransporter. Goda kommunikationer är helt avgörande för att företagen skall kunna konkurrera såväl på världsmarknaden som på marknader inom landet. Sjöfarten är därför av stor betydelse för det norrländska näringslivet. Helt avgörande för företagens konkurrensförmåga är leveranstiderna. För att även klara denna viktiga konkurrensfaktor måste sjöfarten upprätthållas året runt. Dett kräver en väl utbyggd isbrytarflotta både i och . Den nya isbrytare som kommer i trafik nästa är hälsas därför med glädje av främst norrlandsföretagen. Det är självklart att stationering och service av isbrytarna skall ske inom de områden där de har sin huvudsakliga verksamhet större delen av verksamhetsåret. Underhållet av isbrytarna bör ske på så sätt att kostnaderna hålls nere och den bästa servicen tillförsäkras sjöfarten. Undersökningar har gjorts som visar att för att nå så låga kostnader som möjligt för statsverket och anslagsbeviljande myndigheter bör isbrytarna stationeras i mellersta . Servicen och underhållet av isbrytarna bör därför ske i Härnösandsdistriktet och norrländska varv tillförsäkras service- och underhållsverksamheten. I finns Norrlands kustartilleriförsvar och . Vidare finns Härnösands kustradio som betjänar sjöfarten i stora delar av och . Därtill finns bl. a. erforderliga varvsresurser vid varv i . är det län som förlorat flest invånare under 1980talet. Man befarar i en utredning att kommer att förlora 500 tjänster inom den statliga sektorn . Detta i ett läge när kommunen behöver öka sitt befolkningstal för att klara den kommunala servicen utan att drastiskt höja kommunalskatten. En lokalisering av isbrytarflottan till är ett utmärkt komple- Mot. ment till den militära verksamhet som redan är etablerad i kommunen. Etableringen är också en liten kompensation för den utomordentligt stora avtappning av arbetstillfällen som sker i . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att isbrytarflottan omlokaliseras till .
mot · GB02T605 · 1988-01-23 00:00:00 — Motion till 1987/88 :T605 om svartlistning av rederier som förorenar haven Kampen mot miljöförstörelse sker på många fronter inte bara i utan även internationellt. Havens nersmutsning har pågott länge utan att det funnits några verksamma medel mot dem som är skyldiga. Genom bevakning från fartyg, flygspaning och kanske även från satelliter, kommer allt bättre möjligheter att finnas att avslöja dem som gör sig skyldiga till oljeutsläpp och andra miljöskador. Så kallad märkning av olja har diskuterats som en möjlig metod att identifiera källan till utsläpp. Därtill har ett avtal träffats mellan bl. a. Nordsjöstaternas sjöfartsmyndigheter om information via ett datoriserat system om resultat av inspektion av fartyg i hamn, som skall utföras enligt den internationella sjöfartsorganisationens bestämmelser. Med hjälp av dessa informationer har man enligt uppgift vissa möjligheter att för inspektion kvarhålla och närmare kontrollera fartyg som misstänks ha gjort sig skyldiga till oljeutsläpp eller dylikt. Detta har vidgat möjligheterna att avslöja miljövandaler, men trots detta finns det i dagens läge små möjligheter att ställa dessa till ansvar. Sjökaptener, t. ex., som givit order om utsläpp, har kunnat bytas ut och det skyldiga rederiet behöver inte ta något ansvar. Det finns därför anledning pröva förutsättningarna för att via internationella avtal bojkotta (svartlista) de rederier som på säkra grunder ertappats med miljöskadande verksamhet. Genom att rederiet utpekas och dessutom av flera länder, uppstår ett viktigt incitament för att miljöförstörelsen skall minska och upphöra. Vi anser idén värd att pröva, eftersom åtgärder av detta slag icke tidigare synes ha övervägts. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att pröva förutsättningarna för att via internationella avtal bojkotta (svartlista) rederier som på säkra grunder ertappats med miljöskadande verksamhet.
mot · GB02T608 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion til 1987/88 :T608 om en medalj För berömlig gärning till sjöss diskuterades i Svensk Flagg. för sjöfart instiftandet av en medalj För berömlig gärning till sjöss, avsedd att tilldelas svenska eller utländska sjömän eller andra, som utmärkt sig vid räddning av skeppsbrutna eller genom rådighet och mod fört fartyg, gods och liv lyckligt i hamn under överhängande fara. Medaljen, som borde finnas i guld och silver, skulle även kunna tilldelas personer, som inlagt synnerliga förtjänster om livräddningsväsendet till sjöss och då räddningsbragden varit särskilt riskabel och omfattande kunde gott även ett fickur vidfästas diplomet, tillägges slutligen. Ifrågavarande medalj skulle utdelas av Kungl. Genom kungl, resolution instiftades i medaljen och, till offentliga och privata enheter, plaketten för redningsdåd til sjos som belöning för visat mod, rådighet och duktighet vid räddning av människoliv till sjöss eller annat likartat dåd i förbindelse med olyckor till sjöss, haveri, fall över bord och liknande. I riktlinjerna klarlägges, att därmed avses att täcka de tillfällen där t. ex. befälhavaren på ett räddande fartyg genom sin manövreringsförmåga och sitt uppträdande i övrigt räddar människoliv; således kräves icke att verderbörande egenhändigt måste rädda en annan person. Utdelning kan företagas, när räddningen sker efter olycka osv. vid bruk av skepp, borrplattform, flygplan, helikopter, små motorbåtar, segelbåtar, roddbåtar osv. både på havet, insjöar och älvar. Plaketten utdelas till en enhet, t. ex. i de tillfällen utöver dem som särskilt utmärkt sig varit inblandat i en räddningsaktion. Det framhålles, att även en militär enhet kan ifrågakomma. Förhållandena till sjöss är onekligen egenartade. Insikten därom torde ha föranlett de norska myndigheterna att nyinstifta en exklusiv medalj i stället för att ändra statuterna för den äldre livräddningsmedaljen för edel dåd. Den svenska medaljen För berömliga gärningar har i den mån den kommer till användning (jfr motion 1984/87:1964) kommit att utvecklas till en speciell livräddningsmedalj, anslutande till en internationell praxis. Ändring därvidlag bör således ej ske och skulle för övrigt få oöverblickbara konsekvenser. Sjöfartsnäringen är värd en egen utmärkelse, om ej kraven för den äldre medaljen uppfyllas. Inkomna förslag bör beredas av , som därefter gör framställan till Kungl. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om instiftande av en medalj För berömlig gärning till sjöss.