mot · GB02A462 · 1988-01-26 00:00:00 — Bristyrkesgrupper inom främst det privata näringslivet får löner avsevärt över slutna avtal, medan motsvarande grupper inom den offentliga sektorn står stilla på avtalad nivå. I ej överhettade regioner är löneglidningen liten. Detta förhållande skapar stora spänningar både mellan regioner och inom regioner mellan människor med olika yrken. Enligt vår mening är det förståeligt att människor med fasta avtal i överhettade regioner blir missnöjda med utvecklingen. Det inflationstryck som den starka löneglidningen skapar leder till att dessa grupper drabbas av kostnadsfördyringar som de själva steg för steg halkar efter i löneutvecklingen. Detsamma gäller människor i ej överhettade regioner som också successivt halkar efter genom de ökande löneklyftorna. Enligt vår mening är det i hög utsträckning regeringens koncentrationspolitik som orsakat det bekymmersamma läget i avtalsförhandlingarna. Bristen på regionalpolitik och förkärleken för koncentrationsinriktade lösningar kommer att medföra att regeringens ekonomiska politik förr eller senare kollapsar. Det krävs att en ny ekonomisk politik förs om målet att främja ekonomisk utveckling, full sysselsättning och regional utveckling i landets alla delar skall ha något reellt innehåll. Utbildning för regional utveckling Kunskapens betydelse för samhällsutvecklingen kan inte överskattas. Det är de mest kunskapsintensiva verksamheterna som är de mest expansiva och en hög utbildningsnivå är en förutsättning för att skall kunna hävda sig i den internationella konkurrensen och därmed ge underlag för en positiv utveckling i landet. Utbildningsväsendets struktur och lokalisering har därför stor betydelse för möjligheterna att uppnå en balanserad regional utveckling. Vi tar upp dessa frågor nedan och i särskilda motioner på forsknings- och utbildningspolitikens område. En grundläggande förutsättning för ett decentraliserat samhälle är bra och fungerande kommunikationer i alla delar av landet. Det är nödvändigt att hela landet får en rimlig del av statens insatser på kommunikationsområdet. Länsvägnätet måste få en större andel av de totala resurserna. Järnvägsnätet måste utvecklas och anpassas till de förändrade förutsättningar och krav som samhällsutvecklingen leder till. Vi behöver kommunikationer, där olika typer av transportmedel stödjer och kompletterar varandra, om en positiv regional utveckling skall kunna uppnås. Det förutsätter i sin tur att de framtida investeringarna i vägnät, flygplatser, järnvägar, hamnar m. m. får en inriktning som utgår från de krav målet regional balans ställer. De trafikpolitiska frågorna tas upp i vår partimotion om trafikpolitiken. Grundläggande för möjligheterna att skapa regional balans är att det finns god tillgång på kapital. Koncentrationen och etableringen av företag i några få orter dränerar utsatta regioner på ekonomiska resurser. Erfarenheterna visar att kapitalströmmarna går från utsatta regioner till expansionsområden. Löntagarfonderna är ett sådant exempel. Införandet av fonderna innebär bl. a. att ekonomiska resurser tas från småföretag och utsatta regioner och kanaliseras till storföretag och koncentrationsorter. Införandet av löntagarfonderna går stick i stäv med strävanden att skapa ett decentraliserat och differentierat näringsliv. Fonderna bör därför avskaffas. Enligt vår mening måste bankväsendet och andra finansieringsinstitut ta ett regionalt ansvar för att minska koncentrationen både av sin verksamhet och av kapital till expansionsorterna, främst . Vi anser att en opartisk analys bör komma till stånd för att belysa omfattningen av kapitalströmmarna från avfolkningsbygderna till koncentrationsorterna. En sådan analys bör även ta upp formerna för hur banker och andra finansieringsinstitut skall medverka i en uppbyggnad av en kapitalmarknad som gynnar en utveckling mot regional balans. Effektivisering, hushållning, sparande och utnyttjande av inhemsk förnybar miljövänlig energi gynnar en regional utveckling. Satsningar på framtidsinriktade energiinvesteringar i stället för på avvecklingsalternativ som olja, kol och kärnkraft, kan få en avsevärd betydelse för utvecklingen i större delen av landet. En sådan politik kan ge betydande stimulanser till ekonomisk utveckling. skapas arbeten där de bäst behövs. En ökad användning av inhemska bränslen, energiskog, odling av energi för näringslivet, etc. skulle bl. a. avsevärt förbättra möjligheterna till arbete i många av de orter/regioner som har drabbats av den nu pågående befolkningsomflyttningen. En omställning och förnyelse av energisystemet enligt vår modell kommer också att medföra ett mycket mindre sårbart samhälle. Från sida kommer vi utförligt att presentera vår syn på energipolitiken i samband med att den aviserade propositionen på energiområdet läggs. Avancerad teknik för hela landet Den tekniska utvecklingen och den nya tekniken inom t. ex. data- och elektroteknik rymmer inom sig utomordentliga förutsättningar för att vara ett verksamt medel för decentralisering och regional balans. Hela landet måste få tillgång till avancerad teknik och avancerat tekniskt kunnande. Den hittillsvarande utvecklingen innebär emellertid en koncentration till framför allt norra delar. Även universitetsorter har en god utveckling. Det är enligt vår mening nödvändigt att ny teknik skall komma hela landet till del. Ett decentraliserat samhälle med balans mellan och inom regioner minskar samhällets sårbarhet. En utarmning av stora delar av vårt land försvårar kraftigt möjligheterna att vid krig eller avspärrning upprätthålla en tillfredsställande beredskap av livsviktiga förnödenheter och försvarsförmågan. Den pågående centraliseringen och satsningen på storskaliga lösningar skapar ett mycket utsatt och sårbart samhälle. En medveten politik för regional utveckling är grunden för ett starkt försvar. Trovärdigheten i möjligheter att stå utanför militära allianser och vara neutralt i händelse av krig förutsätter ett samhälle som går att försvara. Ett koncentrerat samhälle är ett mycket sårbart samhälle. De nuvarande regionalpolitiska stödformerna är främst inriktade mot företagen och har visat sig vara otillräckliga. De är även till sin konstruktion huvudsakligen inriktade på enbart den tillverkande industrin. Den framtida sysselsättningen kommer att ske inom andra områden och skall den omfattande befolkningsökningen i koncentrationsorterna kunna dämpas måste stödsystemet förändras och vidgas. Det kräver ett system som bygger på att alla verksamheter underordnas de regionala målen och innefattar infrastrukturella, företagsstimulerande och individinriktade åtgärder. Det är därför enligt vår mening nödvändigt att åtgärderna för att främja regional utveckling i betydligt större utsträckning än byggs upp kring den enskilda människans idéer, initiativkraft, kunskap och arbetsinsats. Samhället skall skapa förutsättningarna. Mot denna bakgrund bör hemställa hos regeringen om förändrade direktiv till den regionalpolitiska utredningen, innebärande att utredningen får i uppdrag att lägga förslag till ett program för regional balans och regional utveckling enligt de riktlinjer som skisserats i motionen. Det pågående utredningsarbetet får dock inte förhindra att nödvändiga åtgärder för att främja en utveckling mot regional balans avstannar. Vi kommer därför nedan och i andra motioner att lägga vissa förslag som enligt vår mening bör genomföras omgående. Anslagsfrågor i anledning av budgetpropositionen kommer att behandlas i en särskild motion. Centerförslag för regional balans och regional utveckling Reformera den politiska beslutsprocessen Hela det politiska samarbetet måste medvetet inriktas på att främja en utveckling mot regional balans. En sektorsövergripande, konsekvent och långsiktig politik för regional utveckling bör föras på alla nivåer i den politiska beslutsprocessen. Det är särskilt viktigt att den parlamentariska beslutsprocessen anpassas efter detta synsätt. Regeringens förslag till statsbudget innehåller många koncentrationsdrivande förslag. Enligt vår mening bör finansutskott få i uppdrag att göra en samlad bedömning av effekterna av de föreliggande förslagen i budgetpropositionen och redovisa dessa effekter i ett särskilt betänkande med målsättningen att lägga fast en sammanhållen politik som utvecklar hela vårt land. Vi avser att aktualisera denna fråga. Redogörelse över den regionala utvecklingen I skall regeringen förelägga en rapport över den regionala utvecklingen. Ministerierna skall i sina ekonomi- och verksamhetsplaner redogöra för den regionala utvecklingen och landsbygdsutvecklingen. Regeringen lämnar en årlig redogörelse för de statliga företagens verksamhet. Detta förfarande bör omfatta fler områden. Medvetenheten om de regionala problemen och den regionala utvecklingen behöver öka inom departement, statliga verk och myndigheter. bör därför begära en rapport över den regionala utvecklingen. Rapporten bör baseras på kommunnivå och innehålla en analys av de regionalpolitiska effekterna av regeringens förslag. Enligt vår mening bör vidare finansutskott få i uppdrag att göra en samlad bedömning av effekterna av de föreliggande förslagen i budgetpropositionen och redovisa dessa i ett särskilt betänkande med målsättningen att lägga fast en sammanhållen politik som utvecklar hela vårt land. Länspolitik för inomregional balans I flertalet län finns kommuner, vanligen utkantskommuner som är regionalt utsatta. I viss utsträckning kan en regionalpolitiskt medveten länspolitik lösa många inomregionala problem. Det kan emellertid också krävas att regering och riksdag beslutar om riktade åtgärder. Det krävs därför en regionalpolitisk! medveten länspolitik i alla län. sker centraliseringar i regel till residensstäderna och andra stora orter. Särskilt statliga organ centraliserar ofta sin verksamhet på ett onödigt och dyrbart sätt. Vi anser att alla förslag till planerade centraliseringar av statliga verk och myndigheter måste föreläggas länsstyrelsernas styrelse. Förändringar måste ske med beaktande av uppsatta regionala mål. bör uttala att länsstyrelserna i sina beslut skall prioritera den inomregionala utvecklingen. Länsstyrelserna bör även få i uppdrag att utarbeta en plan för en inomregional decentralisering av all statlig verksamhet inom respektive län. Utvecklingsprogram för sydöstra , delar av Bergslagen Mot. och inland och mellanbygder - de 50 sämst ställda A462 varierar omfattningen av investeringarna i infrastrukturen starkt över landet. Den pågående koncentrationsutvecklingen har medfört starkt ökande krav på nyinvesteringar i redan överhettade regioner. I ett läge med begränsade ekonomiska resurser får redan utsatta orter och regioner en allt mindre del av de infrastrukturella insatserna. De mest utsatta delarna av är sydöstra , Bergslagen och inland och mellanbygder. I dessa fall rör det sig om stora sammanhängande geografiska områden som hårt drabbats av den koncentrationsinriktade politiken. Läget är så allvarligt att speciella insatser är nödvändiga för dessa områden och begäran om förslag till infrastrukturella insatser hade sin utgångspunkt i detta förhållande. Enligt prognoser som presenterats kommer med nuvarande utveckling även stora delar av Syd- och att få en negativ utveckling. Regeringen har emellertid vare sig i prop. 1987/88:64 eller i den nu föreliggande budgetpropositionen fullföljt beslut. Det kan t. ex. konstateras att de ca 50 av de sämst ställda kommunerna inom stödområdet inte berörts av förslagen. bör därför hos regeringen begära att vårens regionalpolitiska beslut om infrastrukturella insatser i utsatta regioner fullföljs och att regeringen förelägger förslag till utvecklingsprogram med åtgärder för inland och mellanbygder, sydöstra och återstående delar av Bergslagen i samma storleksordning som i prop. 1987/88:64. Sådana insatser är nödvändiga för att lindra de sociala verkningarna av den tredje vägens ekonomiska politik - en politik som varit starkt koncentrationsdrivande. Koncentration och bristande politisk samordning ger paketpolitik Propositioner med särskilda paket måste dock betraktas som brandkårsutryckningar betingade av nödvändigheten av att i efterhand försöka reparera de skador en felaktigt förd politik orsakat. Koncentrationsproblemen kan aldrig varaktigt lösas med selektivt inriktade åtgärdspaket för en viss ort eller region. Det krävs i stället en offensiv och handlingsinriktad politik om den nuvarande utvecklingen mot en koncentration av såväl befolkning som näringsliv till några få storstadsregioner skall kunna brytas. Det krävs en decentralistisk syn och en annorlunda politik än den regeringen fört. Det krävs en politik för social rättvisa och likvärdiga levnadsförhållanden över hela landet. Det krävs omfattande förutsättningsskapande generella insatser på många olika områden, såsom t. ex. vårt förslag till familjepolitiskt stöd för barnfamiljer, vilket är särskilt betydelsefullt för regionalt utsatta områden där svårigheterna för båda parter i en familj att få arbete är stora. En sådan politik är nödvändig om de regionala obalansproblemen varaktigt skall Vi redovisar nedan ett antal förslag som syftar till en sådan utveckling. Forskning och utbildning för regional utveckling Närhet till utbildning För små orter och glesbygd kan skolan vara av avgörande betydelse för ortens överlevnad. En fortsatt avfolkning leder till en omfattande nedläggning av skolor. De ökande kraven på kunskap och kompetens förutsätter närhet till gymnasieutbildning och underlättar en samverkan med det lokala näringslivet. Det är viktigt att satsa på lärlingsutbildning, företagsförlagd utbildning, fort- och vidareutbildning etc. Samverkan mellan skola och arbetsliv kan också öppna möjligheter till gymnasieutbildning för orter som saknar egen gymnasieskola. Hög kompetens har stor betydelse för att tekniska landvinningar skall få genomslag. En väg att förbättra tillgången på mer kvalificerade tekniker, ingenjörer och ekonomer är att öka dessa gruppers möjligheter till vidareutbildning. En sådan utbildning skulle underlätta för företagen att få kvalificerad personal utanför de stora tätorterna. Vi anser därför att en vidareutbildning på mellannivå, baserad på gymnasier och regionala högskolor bör skapas. Detta bör ges regeringen till känna. Regionala högskolor en resurs i regionalpolitiken Det är av stor betydelse för en utvecklad infrastruktur över landet att de små högskolorna stärks. De små högskolornas fördelar en liten obyråkratisk organisation och möjligheter till lokala kontakter måste tas till vara. De har också betydelsefulla uppgifter för kompetens och kunskapsspridning i samarbete med näringslivet i de regioner där de verkar. Många små och medelstora företag har behov av personal med teknisk utbildning. Införandet av den förordade vidareutbildningen på mellannivå bör kunna tillgodose en del av detta behov. Inriktningen av högskolornas verksamhet bör anpassas efter de lokala förhållandena och stimulera till utveckling av ny teknik och öka den tekniska och ekonomiska kompetensen i en region. De regionala högskolorna bör även omfatta samhällsorienterande och humanistiska ämnen. Ett bra exempel på en form av högskoleutbildning för regional utveckling är den som håller på att byggas upp i Bergslagen. Detta projekt är ett bra exempel på en s. k. nätverkshögskola med ett samarbete mellan de regionala högskolorna i Bergslagen och . Enligt samma mönster bör högskoleutbildning komma till stånd i andra delar av landet, där man utnyttjar de små högskolornas möjligheter i samarbete med de tekniska högskolorna och universiteten. De regionala högskolorna skall kunna göra tidsbegränsade insatser på andra orter inom respektive upptagningsområde. En högskola skall t. ex. kunna etablera en kurs, med teknisk eller ekonomisk inriktning, på en ort och sedan flytta verksamheten till en annan ort - Mot. Vi har även i annat sammanhang föreslagit A462 införande av en fritt vald studiegång vid de små högskolorna. Forskning vid mindre högskolor De små högskolorna blir med en sådan inriktning en av motorerna i en mer balanserad och regional utveckling. Högskolorna för med sig bl. a. nyetablering och förnyelse av befintliga verksamheter i respektive region. anser att de små högskolorna skall utvecklas till regionala utvecklingscentra. Vid de mindre högskolorna bör avancerad forskning kunna bedrivas inom teknologiska spetsområden. Detta skulle betyda mycket för en regions utveckling. Viss forskning bör även kunna bedrivas inom stödjande ämnesområden. Vi föreslår att fasta forskartjänster skall inrättas vid de små högskolorna för att möjliggöra en sådan utveckling. Vi anser vidare att utbudet av ämnen vid flertalet av de mindre högskolorna måste breddas och föreslår att 50 milj. kr. avsätts till breddning och utbyggnad av mindre högskolor i utsatta regioner. Vi föreslår vidare att 20 milj. kr. avsätts till fasta forskartjänster vid mindre högskolor. Staten måste göra insatser för att med bl. a. offertstöd och utlokalisering av statliga funktioner komplettera den utbildning och näringslivsmiljö som skall byggas upp. De mindre företagens utveckling och nyföretagandet har en avgörande betydelse för möjligheterna att skapa en mer balanserad närings- och bebyggelsestruktur över landet och därmed för möjligheterna att skapa regional balans. Det krävs omfattande åtgärder för att nå detta mål. De generella åtgärderna för att utveckla infrastrukturen måste dock kompletteras med att stimulera nyetablering och utveckling av befintlig företagsamhet i utsatta regioner. Det är särskilt viktigt att skapa gynnsamma villkor för nyföretagande och utveckling i de små företagen. De mindre och medelstora företagen har en avgörande betydelse för möjligheterna att bredda näringsstrukturen i regionalt utsatta regioner. Utvecklingsfonderna har ett ansvar för att stärka småföretagsamheten och då särskilt nyföretagandet. En viktig resurs för att utveckla utsatta områden är såväl satsningar på kvinnligt företagande som att bereda kvinnor tillgång till förvärvsarbete. En breddning av kvinnors arbetsmarknad genom ett ökat nyföretagande skulle få en stor betydelse för möjligheterna att skapa en positiv utveckling och möjlighet till sysselsättning i utsatta regioner. Det har också klart dokumenterats att det finns ett stort intresse bland kvinnor att starta och driva ett eget företag. Särskilt bör möjligheterna prövas att ge kvinnor stöd till företagande inom tjänstesektorn. De konkreta närings- och regionalpolitiska insatserna måste därför ta sikte på att förbättra villkoren för industrin och småföretagsamheten. samheten har en strategisk betydelse i en offensiv och framtidsinriktad A462 industri- och sysselsättningspolitik. Småföretagarna har, tillsammans med egenföretagarna, en särskild betydelse när det gäller möjligheterna att vända den nuvarande koncentrationsutvecklingen i samhället och skapa en bättre balans såväl mellan som inom olika regioner. Vi tar från sida upp dessa frågor i en partimotion angående näringspolitikens inriktning m. m. Differentiera uttaget av socialavgifterna efter regioner Gällande regler för uttag av socialförsäkringsavgifter innebär bl. a. att avgiftsuttaget sätts ned för verksamheter inom vissa näringsgrenar inom . Från sida har vi vidare föreslagit att den s. k. löneavgiften slopas helt utanför storstadsregionerna i syfte att stärka konkurrenskraften i regionalt utsatta landsdelar. Enligt vår mening skulle en ytterligare differentiering av uttaget av socialavgifter efter regioner och kommuner innebära en betydande lokaliseringsstimulans och därmed främja en utveckling mot regional balans. I finns ett system med betydande skillnader i avgiftsuttag mellan t. ex. och . Det norska systemet bör noggrant analyseras och studeras inom ramen för den regionalpolitiska utredningen i syfte att ta fram ett underlag för beslut om differentiering av socialavgifterna över landet. En möjlighet som bör prövas är att såväl rabatter som tillägg införs, beroende på var företaget är beläget. Systemet skulle utformas så att ett företag lokaliserat i en överhettad region får ett visst tillägg, medan företag lokaliserade i en utsatt region får en viss rabatt på den totalsumma avgifter som skall tas ut. Avsikten är att omfördelningen av avgiftsuttaget skall ske på ett sådant sätt att reformen ej belastar statsbudgeten. Detta bör ges regeringen till känna. Frigör resurser för bostadsbyggande i Den främsta drivkraften bakom den pågående koncentrationen är arbetsmarknadens utseende och lokaliseringen av attraktiva utbildningar till de stora koncentrationsorterna. Näringslivets efterfrågan på arbetskraft skapar i de expansiva orterna ett ökat behov av investeringar i infrastruktur, service, bostäder m. m. Den ensidiga geografiska rörligheten riskerar därmed att bli mycket dyrbar för samhället. Kraven på bl. a. nyproduktion av bostäder och insatser för att angripa skador och miljöproblem som koncentrationen medför kommer att öka kraftigt. Den pågående koncentrationen har medfört att priserna på bostäder i koncentrationsorterna har stigit snabbt. Priserna har stigit särskilt kraftigt i . Detta drabbar främst de ungdomar som vuxit upp i och inflyttande ungdomar och unga familjer. Dessa tvingas betala mycket höga priser för att få en bostad eller blir beroende av en osäker och ofta mycket dyr andrahandslägenhet. Det är framför allt inom den privata tjänstesektorn i delar av Mot. län som expansionen sker. Ett mått på denna expansion är exempelvis den A462 planerade byggnationen av lokalyta i som uppgår för en investeringskostnad på . Den planerade lokalytan motsvarar 300 Hötorgshus. Ett genomförande av dessa planer fullt ut skulle leda till stora problem på bostadsmarknaden och en försämrad miljö. Det är därför enligt vår mening nödvändigt att vidta kraftfulla åtgärder för att dämpa expansionen inom framför allt den privata tjänstesektorn. Detta är också i linje med vad föredraganden framhåller i budgetpropositionen om behovet av att avlänka tillväxten av de privata tjänstenäringarna till andra regioner. Det är enligt vår mening nödvändigt för de boendes skull i att de svåra miljö- och bostadsproblem som koncentrationen leder till tas på allvar. vill därför i nuvarande läge klart prioritera byggande av bostäder och miljöinsatser i regionen. Detta innebär bl. a. att annat byggande än bostäder måste begränsas i de mest överhettade delarna av länet. Det är vidare i ett läge med begränsade ekonomiska resurser för samhället rimligt att de som främst både orsakar och drar fördel av koncentrationen även svarar för en del av kostnaderna för denna. Vi föreslår därför att en investeringsavgift på skall belasta nyproduktion av lokalytor för kontor och industrier i de expansiva kommunerna i . Mindre tillbyggnader bör undantas från avgiften. Vi bedömer att avgiften måste tas ut med hänsyn till att byggandet måste inriktas på bostäder medan annat byggande dras ned. Enligt vår mening är detta nödvändigt för att kunna tillgodose bl. a. ungdomars berättigade krav på att få en bostad till en rimlig kostnad. Enligt vår mening kommer en sådan överhettningsavgift att verka dämpande på expansionen i berörda delar av . Detsamma gäller tillkomsten av nya områden typ stad, som skulle leda till ett ännu större tryck på bostadsmarknaden med en än mer snabbt stigande bostadsbrist och ökande boendekostnader i en redan överhettad region. Det är dessutom en fördel att använda marknaden för att beakta samhällets och medborgarnas merkostnader än stelbenta regleringar. Med vår geografiska avgränsning kommer avgiften att belasta de mest expansiva delarna av vårt land. Detta är också ett betydligt mindre geografiskt område än det regeringen av överhettningsskäl tillämpar byggnadsregleringar i. De resurser som frigörs genom avgiften bör också kunna återföras till för investeringar i bl. a. nyproduktion av bostäder, miljöförbättringar och infrastruktur.