mot · GB02So476 · 1988-01-26 00:00:00 — Motion till 1987/88 :So476 av m. fl. (vpk) om bättre arbetsförhållanden i vården Vård och omsorgsarbete har stor betydelse för kvinnors möjligheter att försörja sig genom lönearbete. Den offentliga omsorgens utbyggnad och kvinnors yrkesarbete har följts åt. av de landstingsanstalt är kvinnor. Inom hälso- och sjukvården är det kvinnorna som i huvudsak utför det direkta vårdarbetet. Att bryta det könsbundna yrkesvalet går mycket långsamt. Utan den kvinnliga arbetskraften hade den offentliga vård och service som vi har inte varit möjlig. Vårdarbete är lågavlönat. Sjukvårdsbiträden, undersköterskor och sjuksköterskor, som svarar för det direkta vårdarbetet, har betydligt lägre löner än läkare. Förklaringen till de låga lönerna är flera. En är att vård har betraktats som ett kall och/eller välgörenhet. En annan är att vård av människor värderas lägre i vårt samhälle än arbeten i den direkta produktionen. Många trivs med arbetet inom vården men arbetstyngden är för stor på grund av underbemanning och arbetsschema som vanligen innebär tjänstgöring . En ökad personaltäthet är helt nödvändig så att vårdpersonalen inte behöver arbeta mer än högst var tredje helg eller en helg . Sex timmars arbetsdag skulle också minska arbetstyngden. Många landsting har utarbetat konkreta förslag till försöksverkamhet med 6 timmars arbetsdag men genomförandet har stupat i brist på pengar. Det är därför viktigt att regeringen ser till att skapa ekonomiska resurser för sådan försöksverksamhet. Vid internationella jämförelser ligger långt framme då det gäller den rent medicinska vården och tekniska utvecklingen inom vårdområdet. Den tekniska utvecklingen tycks alltmer styra vårdens inriktning och resurserna. Vårdområden som reumatologi, allergi, psykiatri och långvård missgynnas i förhållande till specialiteter som kräver utvecklad teknologi. Medicinen har utvecklats till ett naturvetenskapligt kunskapsområde. Läkarvetenskapen bygger på studier av anatomi, fysiologi och patologi. fanns tankar om att medicinen borde tillhöra samhällsvetenskaperna. Relevant kunskap är då kunskap som vilar på medicinsk vetenskaplig grund. I dagens sjuksköterskeutbildning betonas omvårdnadskunskap, beteendevetenskap och samhällsvetenskap. Omvårdnadskunskapen måste få en starkare ställning i allt vårdarbete. För att det skall bli möjligt måste omvårdnadsforskningen utvecklas så att den kan verka på samma villkor som den medicinska forskningen. Landstingen är huvudmän för vårdhögskoleutbildningarna medan forskningen i huvudsak tillhör statens ansvarsområde. bör överföras till statligt huvudmannaskap så att forskningsanknytningen stärks, vilket direkt skulle påverka omvårdnadsforskningens möjligheter att göra sig gällande. Den gamla arbetsordningen inom vården håller på att brytas. Arbetet utförs alltmer efter vårdlagsprincipen. Utvecklingen mot en helhetssyn måste fortsätta. Det är avgörande för att patienterna inte skall bli behandlade som olika delar av olika yrkeskategorier. Inom vårdens administration sker inte motsvarande förändringar. På kliniknivå ligger det administrativa ledningsansvaret hos klinikchefen. Det finns bara ett fåtal exempel på att anra än läkare fått denna befattning. Detta trots att t. ex. sjuksköterskor även har administrativ utbildning. Det måste skapas utvecklingsmöjligheter och befordringsvägar för vårdpersonalen. De rekryteringsproblem som finns inom vården kommer att förvärras. För att sjukvården inte skall ställas inför en akut personalkris måste vårdens arbetsförhållanden förändras och vårdpersonalen ges reella möjligheter till utveckling i arbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att begär att regeringen i samarbete med vidtar åtgärder för att minska vårdpersonalens helgtjänstgöring enligt motionens förslag, [att begär att regeringen i samarbete med tar initiativ till att starta försöksverksamhet med sex timmars arbetsdag för vårdpersonalen i några landsting,1] att hos regeringen begär förslag om att skall överföras till statligt huvudmannaskap för att bl. a. stärka forskningsanknytningen ,2] 2. att begär att regeringen i samarbete med gör en översyn av vårdpersonalens möjligheter till yrkesutveckling och befordringsvägar och initierar projektverksamhet i syfte att utvidga nu befintliga utvecklingsmöjligheter. (vpk) (vpk) 1 1987/88: A743 : 1987/88: Ub677