mot · GB02Fö207 · 1988-01-26 00:00:00 — En förutsättning för att den svenska krigsorganisationen skall kunna genomföra sina uppgifter vid mobilisering är att krigsförbanden regelmässigt inkallas och repetitionsövas. Hela vårt system förutsätter och bygger på att så har skett. Vid särskilda övningar för befäl vid mobiliseringsövningar och repetitionsövningar upptäcks brister och svagheter både vad gäller utrustning och personal. Dessa brister och svagheter kan då åtgärdas. Om således denna övningsverksamhet åsidosätts sjunker förbandens kvalitet, och detta i accelererande grad. Detta är en verklig och mätbar effekt som har drabbat stora delar av främst arméns krigsorganisation . Sådana kraftiga kvalitetsminskningar kan inte undgå att få också säkerhetspolitiska återverkningar. Trots att det inför försvarsbeslutet rådde enighet om att en fortsatt eftersläpning i repetitionsutbildning inte kunde accepteras föreslår försvarsministern i budgetpropositionen inte de ytterligare ekonomiska medel som visat sig nödvändiga för att uppnå detta mål: Det visar sig dock att förutsättningarna för att genomföra försvarsbeslut har förändrats. För att behålla en rimlig balans mellan verksamhet och resurstilldelning är det nödvändigt att bl. a. genomföra kraftiga reduktioner i repetitionsutbildningen vid armén och i mindre omfattning vid marinen. anför försvarsministern i propositionen att Inställda krigsförbandsövningar får emellertid långtgående konsekvenser. som inte övas och samtränas med andra förband får en lägre kvalitet. Häri kan sägas ligga ett ökat försvarspolitiskt risktagande. Moderata samlingspartiet kan instämma i denna bedömning. I motsats till regeringen är vi dock inte beredda att acceptera detta. Övningsverksamheten måste därför - oavsett utfallet av överbefälhavarens kommande förslag om arméns framtida organisation - nu återgå till en volym som säkerställer krigsorganisationens kvalitet vid mobilisering. Vi förordar därför, att utöver av regeringen föreslagna ramar ca 195 milj. kr. tillförs kostnaderna för repetitionsutbildning. Detta är det belopp ÖB angett för väsentliga förbättringar av den omedelbara krigsdugligheten. Inför diskussionen om den försvarsmaktsutredning som skall presenteras är det av vikt att slå fast att det antal kvalificerade förband som ingår i arméns krigsorganisation utgör ett minimum av vad som krävs för att uppnå de säkerhetspolitiska ambitionerna. De konsekvenser av en framskrivning av nuvarande ekonomiska ramar, som chefen för armén presenterat, innebär att principen om ett försvar av hela landet måste ifrågasättas. Ytterligare reduktion av kvalificerade brigader kan inte accepteras. krävs en modernisering av pansar- och infanteribrigaderna. Planeringen bör redan nu inriktas på anskaffning av en ny stridsvagn till de fyra pansarbrigaderna och en fortsatt mekanisering av infanteribrigaderna. I försvarsbeslutet förordades att behovet av förbättring av luftvärnets kapacitet bl. a. genom tillförande av luftvärn med medellång räckvidd, skyndsam översyn av planeringen beträffande robot 70 med mörkerkapacitet och av det så kallade bataljonsluftvärnet skulle tillgodoses tidigt i perioden. Andra högt prioriterade förbättringar är splitterskydd inom ramen för ökad mekanisering. Inte ens de högst prioriterade satsningarna på återtagande av försummad repetitionsutbildning kan åstadkommas med de i försvarsbeslutet angivna ramarna. Pengarna räcker inte till de förbättringar i arméns utbildningssystem som enligt beslutet skall ske. Även högt prioriterade materielbeställningar, som t. ex. medelräckviddigt luftvärn och Hawkbataljoner, förskjuts med ytterligare fördyringar och osäkerhet som följd. Det moderata alternativet till riksdagsmajoritetens försvarsbeslut innebar att antalet helikoptrar skulle kunna fördubblas. Därigenom skulle ytterligare två kompanier med medeltunga transporthelikoptrar kunna sättas upp. Inför beslutet om arméns framtida utveckling, som skall fattas 1989, måste underlag tas fram och ställning tas till de problem som föreligger beträffande arméns behov av olika typer av ammunition för de vapensystem som införts eller skall införas i arméns krigsorganisation. Freds- och krigsbehov av ammunition måste enligt vår mening säkerställas på en avsevärt högre nivå än vad som gäller . Det är av stor betydelse att tillräckliga medel avsätts för att klara nödvändig utbildning av arméns förband liksom att lösa de personalproblem som armén brottas med. För detta ändamål avsätter vi 40 milj. kr. utöver propositionens förslag. är våra s. k. reduceringar 20 milj. kr. lägre än propositionens förslag. Dess medel ökar möjligheterna att genomföra arméns målsättning beträffande utbildning och övningsverksamhet. Tillsammans med under annat avsnitt gjort yrkande om 200 milj. kr. ytterligare för repetitionsutbildning har utbildningsverksamheten getts icke tillräckligt men ändå väsentligt tillskott. Förstärkningar till luftvärnet bör ges med 30 milj. kr. Den ökade hotbilden mot ställer nya och större krav på luftförsvaret. Det gäller exempelvis försvar mot kryssningsrobotar. Det svenska luftförsvarets relativa styrka har minskat mer än den samlade relativa försvagningen av det svenska försvaret gentemot omvärlden. Det är av största betydelse att våra piloter även kan ges en bra och säker utbildning. Härtill fordras en tvåsitsig (lärare/elev) version av JAS 39 . För flygvapnet i försvarsbeslutet anslagna medel räcker inte till en beställning av en skolversion av JAS 39 . Ett köp av utländskt flygplan för grundläggande taktisk utbildning som komplettering till en livstidsförlängning av SK 60, och satsningar på simulatorer ställer ändå utan planering för ersättning av SK 60 när denna måste utgå ur organisationen. Dessutom innebär ett avstående från skolversionen av JAS starkt minskade exportmöjligheter och därmed fördyring av framtida svenska beställningar. För att möjliggöra adekvat träning och utbildning, liksom export, måste en skolversion av JA 37 skyndsamt fram tas. Riksdagsmajoriteten avvisade det förslag om uppsättande av ytterligare en division JA 37 som framfördes i den moderata motionen. Det finns ingenting som förändrat vår bedömning av behovet av ytterligare en sådan division. Vi föreslår därför att 175 milj. kr. anvisas för detta ändamål. Med tanke på den synnerliga vikt som en förstärkning av luftförsvaret har bör i andra hand en division J 35 Draken livstidsförlängas och organiseras. Detta ersätter inte den föreslagna JA 37-divisionen vad avser kvalitet eller prestanda, utan skulle utgöra ett extra stöd av luftförsvaret . Även om det ankommer på ÖB att fatta beslut om den operativa användningen av en sådan division torde en säkerhetspolitisk bedömning peka mot en placering som stärker den södra luftförsvarssektorn. Denna svarar för skyddet av södra och västra . Detta skulle markera en svensk fredstida närvaro i och förstärka krigsorganisationen. Televapensystem blir av allt större betydelse för effekten hos moderna vapensystem. Mot denna bakgrund är det allvarligt att anskaffning och utveckling av televapen och spaningssystem kommer att inriktas på det sätt som föreslås i propositionen. Dess förslag inrymmer t. ex. ej de i flera sammanhang högt prioriterade telestörsystemen. Anskaffningen av televapen till JAS-systemet kommer dessutom att ligga väsentligt under vad som förutsattes i JAS-beslutet . Vi anser det mycket angeläget, att resurser satsas på att utveckla den svenska försvarsindustriella basen främst vad gäller televapen samt spanings- och stridsledningssystem. Televapenplaneringen i det svenska försvaret är icke tillfredsställande. Det har klart framgått av den kartläggning som gjorts inom ramen för försvarskommitténs arbete. Propositionens inriktning innebär dess värre att betydelsefulla nysatsningar på televapenområdet antingen utgår helt eller begränsas i förhållande till tidigare planer. Det gäller främst operativt mycket betydelsefulla markbaserade televapensystem av en art som icke kan importeras samt olika televapensystem till JAS 39 . Detta medför, att det kan komma att bli svårt att upprätthålla den nödvändiga inhemska kompetensen på dessa, för framtida försvarssystems möjligheter, alldeles avgörande områden. Till skillnad från nästan varje annat område finns här starka begränsningar av möjligheterna till import i förening med ett starkt intresse av att upprätthålla en svensk profil. måste det beslutas huruvida arbetet med den s. k. flygande radarn (PS 890) skall inriktas mot en flygande radarantenn, där data måste länkas till markstationer, eller en flygande radarstation med viss egen kapacitet för övervakning, alarmering och stridsledning. Det senare alternativet kräver ett större och dyrare flygplan, t. ex. Saab-Scanias SF 340. Vi förordar att utvecklingen inriktas mot det senare alternativet. Vi avsätter till vissa motmedel m. m. 20 milj. kr. utöver propositionens förslag. 7.4 stridskrafter och ubåtsskydd Icke förutsedda prisökningar har efter försvarsbeslutet redovisats i vissa system. Så har t. ex. Ubåt 90 fördyrats i sådan grad att den högt prioriterade tidigareläggningen inte kan genomföras. Detta ökar de redan allvarliga följderna för av försvarsbeslutet i fråga om kapacitetsuppehållande och sysselsättning. De av moderata samlingspartiet föreslagna två kustkorvetterna och ytterligare en ubåt kan lösa dessa problem. Ubåtskränkningarna har behandlats ovan som ett mycket allvarligt hot mot . Att materiellt och personellt förstärka förmågan att bekämpa kränkande ubåtar är för marinen den viktigaste omedelbara uppgiften. Uppsättandet av en andra ubåtsskyddsstyrka, bl. a. genom att beställa ytterligare två kustkorvetter av s. k. Göteborgsklass, har, efter det att vi först föreslagit detta, snarare ökat i angelägenhet. Om avslår kravet på ytterligare beställningar av kustkorvetter bör regeringen bemyndigas att beställa ytterligare en minsvepare av Landsorts-klass för att möjliggöra ett snabbt tillskott till flottan. Därigenom kan också viktiga kapacitet gällande plastkonstruktionen bibehållas. Angelägenheten av att beställa ytterligare en ubåt typ Ubåt 90 eller att ta fram ett provfartyg för ett nytt ytattackfartyg kvarstår. Ett provfartyg bör beställas så snart tekniskt underlag föreligger. Det är av stor vikt att uppsättandet av de planerade amfibiebataljonerna inom kustartilleriet kan ske enligt gjord planering. Utrymme måste också finnas för dels modernisering av lätta kustbatterier, dels förnyelse av de viktiga tunga batterier som eftersattes i samband med den dramatiska nedskärningen av antalet kanonbatterier, typ 12/70. Den allmänna värnplikten utgör ett av fundamenten i neutralitetspolitiken. Meningsfull och effektiv utbildning, acceptabla ekonomiska och sociala förhållanden under tjänstgöring och en förlängning av värnplikten i tiden så att den så litet som möjligt stör den civila gärningen, skapar fortsatt folklig förankring kring värnpliktssystemet. Sambandet mellan freds- och krigsorganisation Kopplingen mellan freds- och krigsorganisationen bör generellt stärkas, främst inom armén. Detta ökar beredskapen och överensstämmer med de delvis nya operativa planeringsförutsättningar, om att kunna möta en fiende innan full egen mobilisering skett, som antagits. skall vara ett resultat av krigsorganisationens krav, och inte utformas med sysselsättningspolitiska eller regionalpolitiska hänsyn. I väntan på den pågående utredningen inför det extra försvarsbeslut som måste fattas 1989 avstår vi från yrkanden på denna punkt. Ett stort problem utgör förhållandena för den fast anställda personalen. Den framträdande plats i försvarskommitténs betänkande som personalfrågorna fått vittnar om en allmän insikt om problemen. har personalavgångarna inom nyckelkategorier som piloter, teknisk personal och truppbefäl varit av sådan omfattning att akuta krissituationer uppstått. Försvarets arbetsformer skiljer sig även i fredstid från det civila samhällets. Detta ställer krav på decentralisering av personalansvar och befogenheter till försvarsgrenschefer och lägre chefer. Möjligheten att behålla och kunna rekrytera dugliga medarbetare till försvaret avgörs inte endast av de lönemässiga förhållandena. Trivsel och motivation hänger till stor del samman med möjligheterna att bedriva menings full utbildning av de värnpliktiga, övningsmaterielens beskaffenhet liksom gångtider till sjöss och flygtider. De minskade anslag till det militära försvaret som behandlats ovan har även lett till att dessa dagliga förhållanden blivit sämre. Knappa resurser har i första hand kanaliserats till krigsorganisationen. Våra förslag om ramförstärkningar, liksom konkreta förslag om att höja anslagen till arméns utbildning kommer därigenom inte bara att ha säkerhetspolitiska och beredskapsmässiga effekter, utan även personalpolitiska. Ett moment i yrkesofficerskarriären som skapar bostadsproblem och problem att finna sysselsättning för makan är de återkommande flyttningarna. Problemen är inte specifika för försvarsmakten. I andra motioner har vi anvisat åtgärder för att genom bl. a. lägre skattetryck och avreglering komma till rätta med dessa problem. I avvaktan på att dessa åtgärder genomförs borde ett kommunalt intresse för att lösa försvarspersonalens bostadsproblem och sysselsättningen för medföljande makan ge en ökad trovärdighet åt kommunernas vilja att värna lokaliseringen av försvarsanläggningarna. För att den nu gällande befälsordningen skall kunna vidareutvecklas, vilket bland annat försvarskommittén understrukit vikten av, bör en utvärdering nu ske av denna. Den svenska försvarsindustrin lämnar ett viktigt bidrag till totalförsvaret och till den säkerhetspolitiska trovärdigheten. Som framhålls i propositionen och som slagit fast i samband med försvarsbeslutet är det en betydande säkerhetspolitisk tillgång att ha en inhemsk kapacitet att utveckla, tillverka och underhålla försvarsmateriel. Denna förmåga bör också så långt möjligt bevaras. En förutsättning för försvarsindustrins förmåga och möjligheten att bevara väsentliga delar av sin kompetens, kapacitet och konkurrensförmåga är möjligheten till export. Det ökande beroendet av kvalificerad teknik nödvändiggör försvarsindustrielit samarbete med omvärlden. Såvitt möjligt bör dock en högteknologisk svensk försvarsmaterielproduktion bibehållas. Detta kräver en noggrann analys av vilka vapensystem som det är av störst vikt att så långt möjligt utvecklar och producerar inom landet. En egenutvecklad produktion får dock inte leda till sådana kostnader att planerade kvantitativa tillskott, exempelvis av robotar till flyget eller marinen, omöjliggörs. Uteblivna beställningar från det svenska försvaret i kombination med exportrestriktioner kan ge allvarliga svackor i kompetensutnyttjande i försvarindustrin. Speciellt allvarligt är läget för . Här måste speciella åtgärder vidtas för att bevara varvets kapacitet när det gäller nyproduktion och reparation. 8 Totalförsvarets civila del Grunder och inriktning försvarsbeslut innebar att anslagen till det civila totalförsvaret minskade, dels genom en hårdare prioritering och delvis annan inriktning av skyddsrumsbyggandet, dels genom förändrade ambitioner inom det ekonomiska försvaret. Försvarsbeslutets inriktning vad gäller skyddsrumsbyggandet är enligt vår mening i huvudsak välavvägd. Skyddsrumsbyggandet inom de prioriterade orterna och områdena får emellertid inte eftersättas och vi anförde i samband med försvarsbeslutet att, sedan översyn av de regionala mål- och riskanalyserna genomförts, en ny prövning av medelstilldelning skulle kunna ske. Redan nu kan konstateras att de ekonomiska resurserna är otillräckliga om försvarsbeslutets intentioner i fråga om skyddsrumsbyggande skall kunna genomföras. Ytterligare medel bör därför tillföras. I propositionen påpekas att givit lägre prioritet åt civilförsvarets övningsverksamhet än vad som förutsattes i försvarsbeslutet. Liksom försvarsministern anser vi att hela organisationen för räddningstjänsten i krig skall kunna verka direkt efter en mobilisering. ledningsorgan och insatsstyrkor måste kunna träda i funktion redan i ett förbekämpningsskede, som kan komma att påbörjas redan efter mycket kort förvarning. Därför bör övningar av organisation och enheter återkomma oftare än vad nu är fallet. Detta bör kunna ske utan att den sammanlagda övningstiden förändras. uppgifter för att öka beredskapen vid kemikalieolyckor påtalas i propositionen. Den förebyggande verksamheten är enligt vår mening av stor betydelse. Trots ett flerårigt arbete är beredskapen vid transporter med farligt gods ännu ej tillfredsställande. Frågor om utbildning av förare, kontroll av godset och anvisning av vägar för särskilt farligt gods måste få en lösning. I samband med att ledningen för civilförsvaret övergått till kommunerna krävs en omfattande informations- och övningsverksamhet för de olika lokala ledningsorganen. Länsstyrelserna har här en synnerligen viktig uppgift. Den reducering av länsstyrelsernas personal på försvarsenheterna som har ägt rum har medfört att farhågor uttryckts vad gäller möjligheterna att lösa viktiga uppgifter i såväl freds- som krigsräddningstjänsten. Länsstyrelsernas försvarsenheter bör enligt vår mening inte bli föremål för ytterligare besparingsåtgärder. 8.1 Utnyttja det civila samhällets möjligheter Sorn tidigare anförts har det starka sambandet mellan det civila samhället och totalförsvaret betonats. Det militära försvaret byggt på allmän värnplikt och en stor andel inhemsk materiel utgör den viktigaste komponenten i säkerhetspolitiken. Värnpliktssystemet är nödvändigt för ett försvar av hela nationen. Värnplikten är, liksom civilförsvarsplikt och andra pliktlagar, också ett sätt att utnyttja det civila samhällets kompetens i försvarsansträngningarna. Reservofficerssystemet och frivilligorganisationerna är andra exempel på försvarets starka folkliga förankring. Den allmänna försvarsviljan blir därmed av största betydelse för totalförsvarets förmåga att utföra sina uppgifter. Av betydelse för försvarsviljan i krig är det förtroende befolkningen har för försvarets förmåga att lösa sina uppgifter under fred och kris, liksom utrikespolitikens fasthet. En tillräcklig försörjningsberedskap och vetskapen om att skyddsåtgärder för civilbefolkningen vidtagits påverkar också den samlade försvarsviljan, och därmed försvarsförmågan. Det har ställt sig naturligt att i ökad utsträckning utnyttja det civila samhällets kompetens när det gällt informationshantering, organisationsutveckling och rationalisering inom försvarsmakten. Att exempelvis upprätthålla ett försvarsspecifikt rationaliseringsinstitut torde därmed inte ha något berättigande. Sårbarheten i samhället har, bl. a. på grund av datateknologins utbredning, ökat. Detta ställer krav på försvarsmässiga hänsyn i planering, myndighetsutövning och verksamhet. Den oaktsamhet och oskicklighet som framkommit inom viktiga samhällsorgan i samband med de gångna årens extraordinära händelser borde leda till eftertanke och snabba åtgärder för att snabbt avhjälpa de brister som ådagalagts. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hotet mot , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen skall föranstalta om prövning av grunderna avseende försörjningsberedskapen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om reducering av arméns brigader, 4. att till Arméförband: Ledning och förbandsverksamhet för /89 anvisar ett förslagsanslag av 7 . med anledning av vad som i motionen anförts om repetitionsutbildning m. m., 5. att till Marinförband: Ledning och förbandsverksamhet för /89 anslår ett förslagsanslag av . med anledning av vad som i motionen anförts om repetitionsutbildningen, 6. att till Arméförband: Anskaffning av materiel för /89 anvisar ett förslagsanslag om . med anledning av vad i motionen anförts om luftvärnet, 7. att bemyndigar regeringen, i enlighet med vad som i motionen anförts, att beställa en division JA 37 , 8. att till Flygvapenförband: Anskaffning av materiel för /89 anvisar ett förslagsanslag av 5 , 9. att bemyndigar regeringen, i enlighet med vad som i motionen anförts, att beställa tvåsitsig 39 som skolflygplan, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om upprättande av en andra ubåtsskyddsstyrka, 11. att bemyndigar regeringen, i enlighet med vad i motionen anförts, att beställa två korvetter av Göteborgsklassen, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utvärdering av befälsordningen, 13. att till Marinförband: Anskaffning av materiel för /89 anvisar ett förslagsanslag av . med anledning av vad i motionen sagts om anskaffning av korvetter och ubåtsskydd, 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om försvarsindustrins situation, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande transport av farligt gods, 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av , 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samhällets sårbarhet. () () hamre (m) () () () () () () () 2 Försvar av frihet och oberoende 1 3 Säkerhetspolitiska utgångspunkter 2 4 Hotet mot 4 5 Försvarsbeslutet som bröt samman 5 6 Vissa gemensamma utgångspunkter för totalförsvaret 8 7 Totalförsvarets militära del 9 7.2.1 Arméns utrustning 11 7.4 stridskrafter och ubåtsskydd 13 8 Totalförsvarets civila del 16 8.1 Utnyttja det civila samhällets möjligheter 17