mot · GC02Ub9 · 1988-10-18 00:00:00 — Inom den kommunala sektorn pågår detta arbete - så måste även ske inom den statliga sektorn. Om de aviserade förändringarna skulle innebära att länsskolnämnden försvinner som självständigt förtroendemannaorgan vill vi redan nu klargöra att vi kommer att motsätta oss ett sådant förslag. Den centrala roll som skolfrågorna intar i den allmänna debatten - inte minst på länsnivå - gör det nödvändigt att det finns ett kompetent lekmannaforum där denna diskussion kan föras. Vad som här anförts rörande inriktningen av framtida reformering av länsskolnämndens sammansättning och ställning bör ge regeringen till känna. En mer flexibel personalpolitik Den grundläggande frågan i detta avsnitt gäller statlig eller reglering av tjänsterna i skolan. På denna punkt har redan tidigare varit mycket tydlig. Vi motsätter oss bestämt en kommunalisering. Detta var också den uppfattning som styrningsberedningen ställde sig bakom. Tyvärr kan man nu notera en viss glidning i propositionen. Föredragande statsrådet skriver att han inte är beredd att föreslå en förändring. Vi föreslår att gör ett klart uttalande på denna punkt. I övrigt anser vi att hela avsnittet om en mer flexibel personalpolitik har karaktären av ett personalpolitiskt program. Ett sådant bör - för att arbetet skall kunna bedrivas framgångsrikt - utarbetas i dialog med de berörda personalorganisationerna. Så har tyvärr inte varit fallet, och detta kommer säkert att minska möjligheterna till samförståndslösningar . Den flexibilitet som föredragande säger sig eftersträva har dessutom också i stor utsträckning gått förlorad i det beslut om tjänstekonstruktion för lärare i som har fattat i annan ordning. Personalpolitiken på skolområdet regleras i princip genom kollektivavtal. Trots detta ger skolministern i propositionen förhållandevis detaljerade riktlinjer för den framtida utvecklingen av personalpolitiken inom skolområdet. Det vore olyckligt att genom ett riksdagsbeslut binda upp regeringen och parterna på arbetsmarknaden genom att godkänna så detaljutformade Mot. riktlinjer för personalpolitiken på skolområdet som skisserats i detta avsnitt Ub9 Dessutom kan man i sak ifrågasätta de förslag som skolministern lägger fram. Sålunda är det svårt att förstå varför en annorlunda reglering av lärarnas arbetstider automatiskt skulle öka lärarnas möjligheter till fort- och vidareutbildning eller göra det lättare för den enskilde läraren och för skolledningen att överblicka varje lärares totala I sammanhanget bör understrykas att fort- och vidareutbildning i allt väsentligt styrs av de ekonomiska ramar som statsmakterna ställer till förfogande och inte av lärarnas arbetstidsreglering. Av den undersökning om lärares inställning till sitt arbete som vi redovisat i det föregående avsnittet om de förtroendevaldas utbildning, framgår också att det finns en förtroendeklyfta mellan lärare och skolledning. visar undersökningen att det främst är de yngre lärarna som har svårigheter i sitt yrke. Allt detta talar för ett närmande av skolledningen till lärarna. Propositionens förslag om en förstärkning av rektors roll som pedagogisk ledare är därför välmotiverat, liksom förslaget att göra rektorsområdena mindre och att varje skola skall ha en platschef. En sådan förändring kan inte ske utan att ökade resurser satsas på skolledningen. Den beredning som statsrådet aviserar måste få sådana direktiv att ett realistiskt förslag kan redovisas. Vi vill också understryka behovet av en snabb hantering. är den könsmässiga snedrekryteringen till skolledartjänster mycket stor. Få kvinnor söker och får sådana tjänster. var bland tjänstgörande lågstadielärare kvinnor. Motsvarande siffra för mellanstadielärarna var och för adjunkterna på högstadiet . Andelen kvinnor som skolledare var bland studierektorerna och bland rektorerna. Det är viktigt att bättre utnyttja den kompetens och den organisatoriska förmåga som många kvinnor har. Skall det könsbundna utbildnings- och yrkesvalet kunna brytas är det också än mer nödvändigt med kvinnor i chefsposition som förebilder för flickorna. Skolledarna är en grupp som unga flickor direkt kommer i kontakt med. Forskning visar att kvinnliga skolledare kan tillföra skolan nya kvaliteter och värderingar främst när det gäller de sociala frågorna. Enligt vår mening bör en bred kampanj för rekrytering av kvinnliga skolledare igångsättas. Kampanjen bör innehålla information och uppmuntran till kvinnor samt förberedelse och riktade utbildningsinsatser för den här typen av arbete - detta för att få fler kvinnor att inse att de är kompetenta och har förutsättningar att klara en chefstjänst. En viktig utgångspunkt i skolans demokratifostrande arbete är att förstärka elevernas rätt till inflytande på alla nivåer. Dessa rättigheter bör vara reglerade i centrala bestämmelser. Däremot är det viktigt att stor frihet lämnas att på lokal nivå besluta om formerna för samråd och delaktighet i besluten. Detta är en viktig del i den demokratiska processen. Som ett uttryck för den första ståndpunkten vill vi ange att elever som medverkar i skolans skyddskommitté också bör ha förslagsrätt. Däremot bör det inte vara sak att utala om huruvida en protokollsanteckning skall vara kortfattad eller ej. Detta hör till formerna för verksamheten och skall således beslutas lokalt. Samma förhållande gäller också för skolkonferensen i gymnasieskolan. Det bör vara fullt tillräckligt om man på central nivå fastställer vilka grupper som skall vara företrädda i skolkonferensen och till vilket antal. Formerna för hur företrädarna skall utses bör lämnas åt den lokala nivån att besluta. Mot de grundläggande resonemangen i detta avsnitt finns det naturligtvis inget skäl att protestera. Det är bra att det slås fast att skolan har stora möjligheter att utveckla alternativa pedagogiska metoder, att ge skolan en klarare profil genom att utnyttja möjligheterna inom ramen för de fria aktiviteterna och tillvalen etc. Propositionen innebär i detta avseende, så vitt vi kan se, inga förändringar. Inte heller det avsnitt som behandlar elevernas och föräldrarnas rätt till val av grundskola, innebär i praktiken någon förändring i förhållande till de regler som gäller. Önskemål om att få gå i en speciell skola tillgodoses just så långt som det är praktiskt och ekonomiskt möjligt och styrs i mycket hög grad av skolskjutsorganisationen och basresurstilldelningen. Däremot vänder vi oss med skärpa mot resonemanget om att finansiera ett utökat antal klasser för detta ändamål med hjälp av förstärkningsresursen. Det är naivt att tro att detta kan ske utan att de sämst ställda eleverna drabbas i någon form. Även minskade möjligheter till gruppindelning innebär en försämring för elever med svårigheter. Om man skall bilda klasser med hjälp av förstärkningsresursen skall detta i första hand tillgripas för att dela redan stora klasser. Vårt förslag till ett nytt statsbidragssystem som vi redovisat i det tidigare ger dock andra möjligheter till en mer flexibel skolorganisation. Förslaget om att betygen i engelska resp. matematik skall sättas utifrån att eleverna utgör en gemensam referensgrupp är ytterligare ett belägg för det nuvarande betygssystemets ofullkomlighet. Taktikval förekommer ju inte endast på högstadium utan är allmänt förekommande även i gymnasieskolan. Vi vill därför erinra om vårt förslag om en parlamentarisk betygsutredning med uppgift att se över hela betygssystemet. bör nu besluta att en sådan betygsutredning tillsätts. 1988/89 Ub9 1988/89 Ub9 Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en prioritering av utbildningsområdet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om kostnadsfördelningen mellan staten och kommunerna, 3. att beslutar att av regeringen begära ett förslag om nytt statsbidragssystem, i huvudsaklig överensstämmelse med vad som i motionen anförts i denna fråga samt att förslaget skall redovisas i den kommande budgetpropositionen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ett program för utbildningsinsatser riktade till de förtroendevalda, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om årliga verksamhetsplaner för skolan, I propositionen anförs att eleverna som gåva skall erhålla sådana böcker som de behöver av pedagogiska skäl. Vi menar att man också skall väga in det studietekniska skälet. Det är nämligen en central uppgift för skolan att lära eleverna en aktiv studieteknik där stoffet bearbetas genom understrykningar, maginalanteckningar etc. Med ett lånesystem som inte tillåter en sådan teknik hämmas en effektiv inlärning. Därför är det även av studietekniska skäl viktigt att få läromedel som gåva. Det är även viktigt att slå vakt om mångfalden och valfriheten då det gäller läromedel. Lärarnas och ämneskonferensens möjligheter att välja fritt får inte styras av en alltför snäv och statligt styrd recensionsverksamhet. Det kan finnas risk för att granskningsutlåtanden kan uppfattas som en statlig auktorisation av vissa läromedel. Därför är det till fördel med flera, sinsemellan fristående, granskningsutlåtanden. Vi är också något tveksamma till förslaget om arbetsstipendier till läroboksförfattare. I all synnerhet om de skall beviljas redan på projektstadiet. Det finns inga garantier för att en god idé också blir en bra lärobok. Det är först när boken kommit till användning i skolan bland lärare och elever som man kan bedöma resultatet. En viktig åtgärd för att göra lärarna bättre skickade att välja i det utbud som finns är att lägga in moment av lärobokskunskap i lärarutbildningen. Även i lärarfortbildningen bör denna fråga uppmärksammas. vill vi upprepa vårt krav från allmänna motionstiden om ett särskilt stimulansbidrag till kommunerna för att öka läromedelsinköpen. Vi anser att detta vore en viktig markering av den vikt som regering och riksdag lägger vid behovet av läromedel. Ett sådant stimulansbidrag skulle kunna få samma positiva effekt på läromedelsområdet som det särskilda kulturbidraget har haft på kulturen i skolan. 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i Mot. 1988/89 motionen anförts om länsskolnämndernas sammansättning, Ub9 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om länsskolnämndernas ställning som självständigt förtroendemannastyrt organ, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en bibehållen statlig reglering av skolans tjänster, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om elevernas förslagsrätt i skolans skyddskommittéer, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om formerna för att utse representation i skolkonferensen, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om användning av förstärkningsresursen för att bilda klasser, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att tillsätta en parlamentarisk betygsutredning, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om läromedel i skolan. () () ()