mot · GB02K707 · 1988-01-22 00:00:00 — Motion till 1987/88 :K707 om förändringar i mandatfördelningstekniken för landstings- och kommunfullmäktigeval Varje människa bör tillförsäkras den största möjliga personliga utveckling och deltagande i samhällslivet, där hon kan påta sig ansvar för sina medmänniskor och den omgivande världen. Människan lever sitt liv i naturliga sociala grupper (intermediära strukturer). Det är en beteckning för de mångfaldiga, levande gemenskaper som samhället består av och som utvecklar sig mellan den enskilde och det offentliga samhället. De naturliga sociala grupperna omfattar först och främst familjen, men också fackföreningar, arbetsplatsen, den lokala gemenskapen m. m. Dessa naturliga sociala grupper är viktiga, för det första därför att de gör det möjligt för människan att utveckla hela sin personlighet och påta sig ansvar för andra. De befrämjar människans frihet, ansvar, dialog och aktiva medverkan. Beslut och informationer bör därför ges på lägsta möjliga plan, antingen det är den internationella gemenskapen, nationen, regionen, kommunen, fabriken eller familjen. Kort sagt: demokratin skall ha lov att blomstra vid gräsrötterna. Detta är som vi kristdemokrater ser det en väsentlig förutsättning för inte minst den lokala demokratin. Det gäller att flytta besluten så nära människorna som möjligt. Kommunfullmäktige och landsting utgör den lägsta representativa nivån i det politiska systemet. Det är de organ som ligger närmast medborgarna. Därför är av särskild vikt för tilltron till det representativa systemet att dessa valda organ så nära som möjligt speglar den medborgaropinion som kommit till uttryck i valet samt att olika meningsriktningar ges möjlighet att på lika villkor bli företrädda i landsting och kommunfullmäktige. I landstingsvalet finns det en 3-procentsspärr. Valsedelsbeteckningar som erhåller av de giltiga valsedlarna i hela landstingskommunen får inte delta i mandatfördelningen. har detta gällt. Nio tiondelar av mandaten är valkretsbaserade och en tiondel är utjämningsmandat. I likhet med den mandatfördelningsspärr som gäller i valet till är denna 3-procentsspärr väl drastisk till sina effekter. Det är tveksamt om det över huvud taget finns något behov av en mandatfördelningsspärr utöver den som ligger i den jämkade uddatalsmetoden. För de flesta landsting innebär enbart den jämkade uddatalsmetoden en spärr som ligger en bit av Mot. Endast i de större landstingen underskrids denna gräns för ett första K707 Möjligen kan det vara lämpligt att man inte alltför enkelt erhåller mandat i dessa större landsting. En procentenhet av de avgivna giltiga rösterna i landstingsval borde därför vara en tillräcklig kvalifikationsgrad för deltagande i mandatfördelningen. I de flesta kommuner avspeglas olika meningsriktningar på ett korrekt sätt i kommunfullmäktiges sammansättning. Ett problem utgör dock de valkretsindelade kommunerna. Det finns exempel på att man av partitaktiska skäl manipulerar med valkretsindelningen. Detta skadar tilltron till den kommunala demokratin. Valkretsindelningen kan i sig innebära enorma mandatspärrar för mindre partier. 11, ex. innebär det låga mandattalet en spärr i närheten av i vissa valkretsar. val drabbade detta speciellt , som hamnade utanför fullmäktige. Även de gröna och blev orepresenterade. Dessa orimliga effekter nödvändiggör en mandatfördelningsreform för valkretsindelade kommuner. Det smidigaste sättet att komma till rätta med de här problemen är att införa utjämningsmandat även i de valkretsindelade kommunerna. - Det kan sägas att ett valsystem med fasta valkretsmandat och utjämningsmandat i sig förenar fördelarna med valkretsindelning och de fördelar som följer av att valområdet behålls odelat. För det övervägande flertalet mandaten får man den lokala anknytning som är huvudsyftet med valkretsindelning. Genom utjämningsmandaten uppnår man samma proportionalitet som i en icke valkretsindelad kommun. Detta skrev vallagskommitté i ett betänkande om de här frågorna. Den diskussionen ledde då ingen vart. Vi har ett längre tidsperspektiv på de stora valkretsindelade kommuner som bildades efter kommunsammanslagningarna. Mycket talar för att tanken om kommunala utjämningsmandat bör tas upp till förnyad prövning. Den modell som vallagskommittén diskuterade gick ut på samma proportioner mellan valkretsmandat och utjämningsmandat som gäller för landstingsvalet, dvs. nio tiondelar är valkretsmandat och en tiondel utjämningsmandat, men utan procentspärr. Utjämningsmandaten gör också att antalet mandat per valkrets kan minskas och göras mer flexibelt. I modellen ingick att varje valkrets kan beräknas få minst tio fasta mandat i stället för de femton som gäller. Kds förordar att systemet med kommunala utjämningsmandat i valkretsindelade kommuner införs enligt denna modell. Vid tidigare behandling i har hänvisats till demokratiberedning. Majoriteten där ansåg att nuvarande system fyller högt ställda krav på proportionalitet. Det påståendet visar på att kriterierna för begreppet proportionalitet" i beredningen mer bygger på ett politiskt oligopoltänkande än på verkligheten. I själva verket är nuvarande system baserat på lågt ställda krav på proportionaliteten. Begreppet "högt 5 är bättre avpassat till spärrnivån i valsystemet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär lagförslag om att 3-procentsspärren för val till landsting avskaffas och ersätts med en lägre spärr i enlighet med det som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begär lagförslag i syfte att införa kommunala utjämningsmandat vid val till kommunfullmäktige i valkretsindelade kommuner i enlighet med det som anförts i motionen.