bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — satsar invandrarverkethelhjärtat på att genomföra den nya organisafionen och att få nerhandläggningsfiderna. Om vi klarar av detta blir frågan om fillfälligaarbetsfillstånd överspelad. : Då återstår det för mig att tacka och för att de har ställt upp och kompletterat vårt skriftliga materialgenom att svara på våra frågor. Tack skaH ni ha. Offentlig utfrågning av statsrådet utlänningsärenden : Jag får hälsa välkommenkommunikationsminister , inte i egenskap avkommunikationsminister utan som fidigare handläggare av utlänningsärenden. Jaghälsar även expeditionschef välkommen. Vi har granskat regeringenshandläggning av utlänningsärenden och fått kontinuerliga redovisningar. Vi harockså haft möjligheter att ställa frågor, och utskottet har ansett att det villgöra detta även . Enligt den praxis som vi har här ger jag först ordet tillde inbjudna. : Herr ordförande, ärade utskottsledamöter!Jag vill inledningsvis lämna ett par kommentarer. Jag har gått igenom dengranskningspromemoria som utskottet upprättat. Med anledning av de statistiskauppgifterna om uppehållstillstånd vill jag ge min syn på saken. Enligt denstatistik som är tillgänglig, med reservation för fel även om jag inte haranledning att utgå ifrån att så är fallet, är antalet personer som fickuppehållsfillstånd som flyktingar eller jämställda 19 490. varantalet 16 545. , alltså 1988, är detår då vi har tagit emot flest flyktingar och jämställda . Det fördelarsig så att 1 149 har tagits emot på kvoten, 3 698 konvenfionsflyktingar enligt3 §, 1 170 krigsvägrare. Sådana som fick uppehållstillstånd avflyktingliknan-deskäl var 5 984. Av rent humanitära skäl fick 3 797 upphållsfillstånd. Därtillkommer de som har direkt anknytning till flyktingar, som sökt asyl och fåttuppehållstillstånd, sammanlagt 3 692. Antalet personer som fått uppehållstillstånd somflykfingar, alltså enligt 3 §,harökatunder procentuellt sett, från 16%fill24 %. Jag vill särskilt påpeka detta förhållande, som innebär att vi ocksåi det avseendet ligger väldigt högt internationellt sett. Vidare, herr ordförande, vill jag lämna några kommentarermed anledning av de frågor som har anmälts. När det gäller den granskning somJO har gjort av några ärenden vill jag säga att regeringen prövade ,, enskilda ärenden av samma slag. Det har klart uttalatsfrån regeringens sida att polisen inte har att göra någon asylbedömning iegentlig mening. Direktavvisning kan ske om uppgifterna i ärendet kan lämnasutan avseende eller är uppenbart oriktiga. Det är den utgångspunkt som vi harhaft när vi haft att bedöma överklagningsärenden av det här slaget. som invandrarminister lade jag fram enlagrådsremiss med förslag till en ny utlänningslag, som bekant. Det förslaget innebär bl.a. attdet fortsättningsvis skall vara invandrarverket, inte polisen, som tar ställningtill 344 om detfinns förutsättningar för direktavvisning när asyl åberopas. Vi har på 1988/89:KU30 dennapunkt dels tagit ställning fill vissa enskilda ärenden med anledning av 14 överklagandeoch där klart markerat regeringens syn på vilken ordning som bör gällaoch vilken praxis som skall gälla, dels tagit initiativ till lagändring sominnebär att polisen i fortsättningen inte skall göra direktavvisningar av Sedan skall jag också nämna ett annat fall därproblematiken med direktavvisning berörs, och det gällde beslut om förvar. JKfick i uppdrag av regeringen att granska det beslut om förvar som fattades avArlandapolisen och som omfattade tiden från fill den 30 september1987. JK fann då att de bedömningar som gjorts i fråga om det förelåg sannolikaskäl för avvisning på det hela taget gjorts på ett korrekt sätt. Det förefallermot den bakgrunden och efter granskning av de skrivningar som JK gjort att JKhar haft en i viss mån annan syn på de rättsliga problem som det här är frågaom än vad JO har redovisat. JO antydde att det generellt sett skulle varaotänkbart med direktavvisning till . Det skulle enligt min mening stridamot att varje ärende skall avgöras för sig. Att göra en generell bedömning attawisningar till ett visst land under inga förhållanden kan ske är inte iöverensstämmelse med den ordning som rimligtvis måste tillämpas. : I vilken utsträckning följer regeringenupp utvisnings- eller avvisningsbeslut som fattats? : Som jag sagt i riksdagenskammare och även vid förhör inför KU kan vi inte göra någon regelmässiguppföljning om vad som möter dem som blivit utvisade från . Det skullenog vara mera till skada än till nytta. Men när det hävdats att vederbörande påett eller annat sätt råkat illa ut och att det således misstänks vara ettfelaktigt beslut, gör vi allt som står i vår makt för att bringa klarhet iförhållandena. Det gör vi framför allt genom de kanaler som ambassaderna i deberörda länderna har. Vi är naturligtvis också intresserade av alla andrarapporter som kan ges och som på något sätt kan dokumentera vad som har häntden utvisade. Vi har i ett antal fall vid uppföljning kunnat konstatera att deuppgifter som lämnats om att vederbörande råkat illa ut varit falska. : Kan du säga någonting om andelen, om detrör sig om eller av fallen, där man alltså får signaler ochföljaktligen gör efterforskningar? : Det är relativt få fall där det finnskonkreta påståenden om att en viss utvisad person har råkat illa ut. Någonstatistik över dessa fall eller vad vi har kunnat inhämta kan jag inte på rakarm redovisa här. Vi gjorde en mycket omfattande granskning itied anledning aven lista som lämnade in och som innehöll 88 namn, vill jagminnas. Vi avdelade tre mansmånader i departementet för att gå igenom ochgranska fallen. Jag redovisade något av detta vid fjolårets utfrågning införutskottet. Vi fann vid den granskningen ingenting som skulle kunna styrka attde beslut som var fattade varit felaktiga. : Jag vet att frågan varit uppe tidigare,men eftersom det ändå , ., ifrågasattes vid årets granskning vill jag ställa en frågabeträffande de svårighetersom kan uppstå vid efterforskningar. Kan du säga av vilken art 1988/89:KU30dessa är? Varför är det inte alltid till gagn för den utvisade att man Bilaga B 14 efterforskar vad som hänt efter utvisningen? : Det kan mycket lätt spridas misstankarmot vederbörande om det från svensk myndighets sida görs efterspaningar ivederbörandes hemland. Det kan inte vara till gagn för vederbörande att svenskamyndigheter intresserar sig för honom och hans levnadsöde när han återvänttill sitt hemland. Normalt sett har vi bedömt det så. Dessutom skulle, detkräva enorma resurser om man på det sättet skulle följa upp varje enskildpersons öde. I många fall får vi uppgifter ändå om hur den utvisade har detgenom personkontakter och brev som de utvisade själva skickar. Jag kan här varganska personlig och berätta om ett utvisningsärende som gällde en familjplacerad i och som vållade mycket stor uppmärksamhet, mycket debattoch indignation innan utvisningen efter diverse överklaganden verkställdes. Detpåstods att vederbörande skulle komma att råka väldigt illa ut. Efter en tidöversände mannen i familjen ett brev till , sompublicerade brevet. Där tackade mannen för tiden i och berättade atthan nu var hemma i och hade arbete som chaufför. Barnen gick i skola ochmamman var hemma och skötte om den lille. Ingenting pekade mot att vederbörandeskulle ha råkat illa ut, trots att det före utvisningen påstods att mannen varen mycket aktiv och illa sedd polifisk motståndsman i . : Regeringen gör alltså en vissuppföljning. Att invandrarverket inte gör något har vi hört . Ärdet en bra ordning, eller kunde man tänka sig att invandrarverket fick iuppdrag att också göra det? : Jag tycker att det i huvudsak är en braordning. De personer det kan bli fråga om är till sådana som har varitföremål för regeringsbeslut. Om invandrarverket har fattat beslut om utvisninginnebär det regelmässigt att vederbörande, i varje fall i den här typen avärenden, överklagar till regeringen. Slutligen är det med anledning avregeringsbeslutet som vederbörande återvänder till hemlandet. : vill jag övergå till organisafionsfrågorna.Är det inom så som på invandrarverket att man harsärskilda handläggare som är specialister på olika länder och områden ivärlden? : Ja, det är en viss fördelning. Vi haringa vattentäta skott mellan ansvariga för asylsökande från olika länder ochområden, men arbetet är uppdelat på olika arbetsgrupper. Handläggare har dåansvar för vissa länderområden. : Det kan naturligtvis innebära en risk försärbehandling, att man inte behandlar ärenden likartat beroende på att debehandlas av olika handläggare. Har du någon kommentar till det? Hur har manförsökt undvika denna nackdel? : Sådan risk kan jag inte se. Som jag sadeär det inte alldeles täta skottmellan områdena utan man går in emellanåt på varandras områden,byter områden, men framför allt vill jag peka på att enhetschef 1988/89:KU30eller expedifionschef är med vid behandlingen. I synnerhet har ju expedi- Bilaga B 14 fionschefen att vaka över att lagen tillämpas och att praxis ärenhetlig. Där kan möjligen expeditionschef avlägga vittnesbörd omså önskas. : Som säger hör jag i samtligaärenden som avgörs i regeringen, om jag inte av något skäl är frånvarande. Detgörs en speciell föredragning för mig innan ärendet går fill ministern. Jagskall också vara med vid den beredning som sker hos ministern. Innan ärendetföredras för mig har handläggaren föredragit det för en gruppchef eller enenhetschef. Det sker alltså tre föredragningar i varje enskilt ärende. Det ären mycket grannlaga prövning, vill jag påstå. När det gäller frågan om praxisöar - i stora förvaltningarkan det uppstå små praxisöar där verksledningen inte har kontroll - vill jagsäga att detta är uteslutet vid en sådan handläggning som vi har idepartementet. Utlänningsenheten inom departementet har blivit väldigt stor.Den kommer med välvilliga behandling av årets budgetproposifion attbestå av nästan 50 personer, som har i uppgift att arbeta med just dessa typerav ärenden. Den är ändå inte större än att man kan ha kontroll öververksamheten. : I inledningen sade skall avgöra varje ärende för sig. Skulle det vara önskvärt över huvudtaget att man kunde besluta att vi t.ex. inte utvisar personer av vissnationaHtet till ett visst land? Skulle det enligt din bedömning ligga ettvärde i att göra så? : Nej, jag ser ingen rimlighet i en sådanordning att vi skulle säga vid visst tillfälle att ingen skall utvisas fill ettvisst land. Det har varit temporära verkställighetsstopp i fråga om , dåförhållandena var så väldigt svåra att man ansåg att någon verkställighet intekunde ske, att någon inresa inte kunde ske. Det var före min tid och gälldekorta temporära perioder. Annars måste man självfallet bedöma varje ärende försig. Det visar all erfarenhet. Låt oss ta som exempel. Det föreföll naturligtvis förmånga som att, under den fid krig pågick, ingen kunde utvisas till . Sådanapåståenden mötte jag allt som oftast. kunde vi konstatera att iranierreste till och från . Det förekom enligt uppgifter att iranska föräldrarsom hade barn som asylsökanden i åkte hit och hälsade på sina barn ochåkte tillbaka. : Jag vill nu gå in på de beslut som JOgranskade . Han riktade hård kritik mot handläggningen av ett parärenden men avstod från att klandra enskilda tjänstemän, med hänvisning tillatt det rörde sig om praxis som var förankrad hos verksledningen. Har du någonkommentar fill JO:s uttalanden? : Nej, jag är förvånad över påståendet. Jagvet att man har lyssnat till verksledningen. Jag har inte kunnat se något somskulle tyda på att det finns grund för påståendet att verksledningen inominvandrarverket skulle utöva påtryckning mot polismyndigheten. uttaPettersson: JO kritiserade den praxis som gäller inom invandrarverket. 1988/89:KU30 Kan man säga att denna praxis över huvud taget har förankring iregeringen? : Som jag sade har regeringen granskat -det är ju så regeringen kommer i beröring med direktavvisningsärenden -överklaganden i vissa fall. Regeringens granskning har lett till att vi i ettantal fall har bifallit överklagandet och således konstaterat att polisen gjortfel och att invandrarverket gjort fel som inte övertagit ärendet. Det ärregeringens sätt att visa vad vi menar skall gälla. I övrigt anser jag inte att regeringen eller statsråd kaneller bör gå in och föregripa eller göra påpekanden om polisens arbete. Polisenmåste arbeta under sitt myndighetsansvar. Självfallet är våra beslut, och skall vara,riktningsgivande för den praxis som skall gälla. Som jag nämnde har jag tagitinitiativ till en grundlig översyn av uflänningslagen och lagt fram förslag omatt ändra lagen på den punkten, så att invandrarverket i fortsättningen, sedanlagen förhoppningsvis har blivit antagen av , kommer att ha ansvar fördessa frågor. : Du sade tidigare att polisen inte egentligenskall göra asylbedömningar. Det har polisen alltså gjort? .Andersson: Jag vill ogärna uttala mig om ärendensom inte har varit föremål för granskning hos regeringen. Men i de ärenden somvarit föremål för regeringens granskning har vi alltså gjort den bedömningenatt polisen i vissa fall handlagt ärendet fel. Vi har då upphävt polisensbeslut och påpekat att invandrarverket borde ha övertagit ärendet. : JO har också tagit upp det du nyssnämnde, nämligen att polismyndigheten skulle ha varit utsatt för tryck för attinte överlämna ärenden till invandrarverket. Det är naturligtvis litet perifertför dig, men jag undrar om du har något slags idé om vad som skulle ligga bakomen sådan bedömning av JO. /l«rfer550Ai.-Nej, det har jag inte. : Senast du var hos utskottet sade duungefär så här: "stafistik är inte helt perfekt, för attanvända ett understatement." Vad tycker du gäller förinvandrarverkets stafistik? : Jag gjorde mitt understatement efter detatt man hade upptäckt ett allvarligt fel i statistiken. Man hade korrigeratdet. Därefter har vi inte funnit något som skulle tyda på att det skulleföreligga fel. Men det rör sig om omfattande verksamhet. Därför gjorde jag ocksåen viss reservation när det gäller exaktheten på varje siffra i dennastatistik. Jag tycker fakfiskt att det är förståeligt om det skulle finnaskvardröjande något fel, men jag har inte funnit någonting som tyder på att såär fallet. : Jag skulle vilja påpeka att vi i allmänhetaldrig befinner oss i nuläge, utan det är en löpande utveckling. har tidigare fattat ett principbeslut om omorganisation inom invandrarverket. avlämnade regeringen en proposition till om slutförande av denna omorga nisation, med äskanden och slikt. I detta arbete ingår en mycket grundlig 348 genomgångav den statistik som finns och som bör finnas och hur den /89:KU30lämpligen bör läggas upp, med de data- och statisfikspecialister knutnatill Bilaga B 14 verksamheten som behövs. : Innebär det då också att man ifortsättningen, förutom att man förhoppningsvis kan lita på siffrorna, kommeratt kunna ufiäsa sådant som vi från utskottets sida har efterfrågat, exempelvisförvarstaganden av barn, fördelning av olika ärendegrupper- alltså hur mångasom direktutvisas och hur många av dessa som blir kvar efter ett överklagande -samt fördelning på dem som utvisas till hemland resp. tredje land? : Det är klart att det går om det krävs avriksdagen att man ytterligare skall förfina statistiken och lämna detaljeradeuppgifter på det sätt som det här uttryckts önskemål om. Det bör gå, men det ärockså en resursfråga. Jag skulle vilja avråda att ställa alltför långtgåendekrav om man inte upplever att det är alldeles nödvändigt i något alldelessärskilt syfte, förutom att man är nyfiken. : Det kan nog finnas andra skäl än att avren nyfikenhet få fram fördelningen på de andra punkter jag nämnde. : Ja, om det finns några andra motiveradeskäl. Men jag skall inte lägga mig i min efterträdares ämbete. Utifrån minerfarenhet ser jag inte några omedelbara behov av att ta fram en så långtgåendedetaljeringsgrad på statistikunderlaget. Det stafistikunderlag vi framför alltbehöver är för att kunna bedöma de resurser som krävs ute i kommunerna förutplaceringen. Det kan naturligtvis finnas behov av visst annatstafisfikun-derlag ur planeringssyfte. Men för att bedöma flyktingpolitiken ochdess praxis och kvalitet ser jag inte något behov av denna typ avdetaljerad statistik. : Jag kan se ett direkt skäl, vilket ärallmänhetens uppfattning. I många fall är det känslor som sätts i svallning.Jag tror att det skulle vara av nytta och värde om allmänheten kunde få svar pådessa frågor. : Ja, det är möjligt. Hans Nyhage: I den statistik som du alldeles självåberopade kan vi konstatera att förkortadeshandläggningstiden ganska kraftigt. Men därefter har det uppenbarligen inteskett någon förkortning alls. uttalade du att du ansåg att manskulle komma ned . är handläggningstiden påregeringskansliet så lång som det mål du hade förra året.Hur kan du förklara det? : Det målet uttalades , och dengällde med sikte på den nya lagstiftning och nya handläggningsordning som jag såg i sikte med ledning av den omorganisation som då planerades och som kommer att kunna - om allt går i lås - träda i kraft . Men låt mig säga angående handläggningsfiden att antalet ärenden ökade i . Det påverkade naturligtvis handläggningstiderna. Utöver att förbereda en ny handläggningsordning och en ny lagstiftning har vi också berett marken för denna nyordning genom det generella beslut som 349 regeringenbörjade tillämpa , dvs. alla som sökte asyl före den /89:KU30 får tillstånd. Detta har inneburit en kraftiguppsnabbning, om Bilaga B 14 man får använda det uttrycket, avhandläggningen. Om jag har förstått det rätt har i stort sett alla som kom föreden nu fått sina beslut om uppehållstillstånd. Hans Nyhage: Men enligt uppgift var handläggningstiden ifebruari 1989, dvs. alldeles , faktiskt något högre än vad den var förnågot år sedan. : Jag vill avråda från att läsa denmedelstatistik av ärenden på det sätt som man kanske lockas till med de naknasiffrorna. Den typen av statistik förrycks mycket lätt. Det råkar komma upp ettantal långliggare som förskjuter medeltalet på ett orättvisande sätt. Jagtycker att det är väsenfiigt att vi nu är framme vid en ordning där - om jaghar förstått det rätt - knappast någon har väntat på ett slutgiltigt besked merän och . Hans Nyhage: Utöver vad du nämnde om tiden från den 1januari 1988 har det inte kunnat göras något i avvaktan på den nyalagstiftningen inom ... : Vi har gjort åtskilligt. Vi gav ettsärskilt befing åt polismyndigheten att avdela resurser för attgöra de grundläggande utredningar som i många fall inte var gjorda. Detbetinget har polisen utfört på ett mycket fint sätt, och därmed har denallvarligaste bristen på det här området undanröjts. har vid olika tillfällen fått förstärktaresurser och försågs med en extra styrka inför årsskiftet ochkunde arbeta ned balanserna. Det har gjorts en rad åtgärder för att snabba upphandläggningen och förkorta handläggningstiderna till gagn, nytta och glädjeför framför allt de asylsökande, men också för att bereda marken för en annantingens ordning med den nya lagstiftningen och nya organisationen som bör kunnaträda i kraft . Hans Nyhage: Jag vänder på frågan: Ser du något sambandmellan en alltför kort handläggningstid och rättssäkerheten? : Ja, det kan man möjligen se. Långhandläggningstid kan ibland skapa en större rättsosäkerhet, om tiden bliralltför lång kan det inträffa saker och ting under resans gång osv. Den korta handläggningstid vi nu ser framför oss bör, menarjag, med den resurstilldelning som planeras och med den organisatoriskauppläggning som skall gälla kunna tillgodose högt ställda krav pårättssäkerhet. En koncentration till fyra utredningsslussar, där man får enjämnare och kanske högre kompetens på utredare och en närmare kontakt med deasylsökande och öppnare och större möjligheter för muntlig handläggning, börkunna medverka till en ökning av rättssäkerheten. Hans Nyhage: Det Lyckselefall som du angav alldeles nyssfick ett positivt besked, vilket naturligtvis är glädjande. Men jag antar attdu tror att det också kom in negativa besked. : Inte några negativa besked i den meningen att vi har fått 1988/89:KU30 rapporter om att utvisade har drabbats av förföljelse och som vihar kunnat Bilaga B 14 dokumentera att så är fallet. Till min glädje kan jagkonstatera att vi inte har några sådana exempel. Hans Nyhage: Har du verkligen inte fått några negativabesked under dina år som invandrarminister? : Inte några besked där vi har kunnatdokumentera att så är fallet. Vi får gå längre tillbaka i tiden för att hittaett fall som i någon mån kan sägas vara negativt, men av ett alldeles specielltskäl. Jag tror att vi har diskuterat det i ett fidigare utskottsförhör. Detgällde en person som utvisades från för brott. Det föranledde enmassmediedebatt där man gjorde gällande att vederbörande var en stormotståndsman i sitt hemland. Troligen riktades därmed uppmärksamhet på personeni fråga. Det ledde fill ett fängslande vid hemkomsten. Men också i det falletlöstes problemet . Hans Nyhage: Du kommenterade alldeles det ena av detvå JO-fall som vi har haft för upplysning här. Även du avvisade dåmöjligheterna att det skulle ha förekommit påtryckningar på polismyndigheten.Men hur kommenterar du det andra fallet, där JO:s kritik är mycket hård? Mantalar t.o.m. om lagtrots. : Jag känner inte till något exempel på attdet har förekommit påtryckningar på polismyndigheten. Det är väl den fråga jaghar att besvara. Om polisen har handlat fel i enskilda ärenden anser jag intemig kunna uttala mig om annat än i de fall som har varit föremål för granskningav regeringen. Där har vi i några fall bedömt att polisen har gjort fel. Iandra fall har polisen gjort rätt. I de fall polisen har gjort fel har vibifallit besvären, och det har vi delgett polismyndigheten och invandrarverket. Hans Nyhage: Min fråga gällde alltså inte påtryckningar påpolisen utan det andra JO-fall som du säkert sett att vi har haft fillförhandling här. JO talade då om lagtrots. Det var det jag gärna ville höra dinkommentar om. : Det är väl ett ärende av samma karaktär,och där det är fråga om huruvida polisen och invandrarverket har handlat rätt.Jag anser mig inte böra bedöma de enskilda fall som inte har varit föremål förgranskning av regeringen. Hans Nyhage: Du säger varken ja eller nej till JO:sbedömning? : Jag behagar begränsa mina kommentarertill de ärenden som har varit föremål för granskning av regeringen. Jag utgårifrån att detta är i enlighet med regeringsformens krav på regeringsmakt. Hans Nyhage: Har du någon uppfattning om hur mångapersoner som kommer in i vårt land utan pass som kan vara inblandade iterroristverksamhet? : Nej, det har jag verkligen inte. Det är många som kommer 1988/89:KU30 utan pass,och dess värre utan andra papper. De har även gjort sig av med Bilaga B 14 stommentill biljetterna så att man inte vet varifrån vederbörande kommer. Detta ärett mycket stort problem. Detta har vi försökt att möta genom de förslagsom finns i den lagrådsremiss som har varit föremål för granskning hos När det gäller detta problem tror jag att det har mycketlitet att göra med eventuell förekomst av terrorism i . Det har jagockså gett uttryck för i ett särskilt uttalande. Jag fann det nödvändigt attgöra det uttalandet för att man inte skall sprida uppfattningen att de somkommer utan papper är terrorister. Jag tror mig veta att de som är verksammaför terroristorganisafioner i allmänhet är väl försedda med papper. Problemetär snarare det motsatta: De har alltför mycket papper. De har pass av olikavalörer som gör det möjligt för dem att resa på diverse sätt. Det är ett annatstort problem, men det ligger litet vid sidan om frågan här. Hans Nyhage: Det har ändå förekommit uppgifter i pressensom ger signaler om att det finns terroristorganisationer i , även om dekanske inte direkt riktar sig mot . Görs inga ansträngningar frånregeringens sida att undersöka saken? : Ja, det finns de som är här i ickevällovligt syfte - om man får uttrycka sig försiktigt. Det är jag dess värremedveten om. Vi försöker naturligtvis på allt sätt att komma tillrätta meddetta.