bet · GC01SoU7 · 1988-12-31 00:00:00 — De undersökningar som har publicerats från denhär gruppen har kanske inte varit upplagda på ett särskilt väl kontrolleratsätt. Vi hoppas att gruppen i fortsättningen skall kunna komma med betydligtbättre undersökningar. Då blir det hela mycket intressant, kanske. : Varför efterlyser man forskning som redanfinns? frågar efter skador på arvsmassan. Det finns en långrad försök gjorda på celler från äggstockarna som visar att man fått exaktsamma effekter som vid röntgenstrålning med en enda skillnad, nämligen attkvicksilverskadorna inte repareras. När det gäller alternativa material till amalgam finns detur hållbarhetssynpunkt helt klart material som fungerar. Vi står iden situationen att vi måste ha material som dessa våldsamt sjuka patientertål. Det finns tandläkare som klarar av detta. Det finns ingen anledning attskylla på behov av forskning för att dra ut på den här frågan i all oändlighet.Vad som behövs är däremot utbildning av tandläkare, innan hela befolkningenskickas till tandläkare för att få amalgam utbytt. Tandläkarna måste fåinformation hur de försiktigt skall ta ut de alternativa material som skallanvändas. När man säger att vi har goda kvicksilverexperter såvill jag påstå att kvicksilverexperterna verkligen inte har någonting att yvasöver i denna 5 1988/89. Dehar gått igenom livet utan att upptäcka att så gott som varenda 1988/89:SoU7 människa går omkring med en ständigt läckande kvicksilverkälla imunnen. : Jag skall be att få svara på P. O.Lundbergs inlägg. Dessa forskningsresultat finns publicerade i erkändainternationella tidskrifter. Jag skall gärna överlämna en förteckning. De haralltså genomgått en vetenskaplig undersökning innan de publicerats. Vad som också visas med protonstrålarna är att vi har ensnedfördelning i blodet. Det går inte att hålla på och mäta helblod - det geren helt felaktig bild. Detta är fördelat i olika delar av blodet. Vi hörde juhur man talade om kalciumfördelning och annat. Det visar att dessa patienterutsätts för en inflammatorisk process. Det här är en unik metod. Här i Sverigehar metoden mött viss misstänksamhet. Däremot är den internationelltaccepterad. går det att göra sådana här mätningar endast på treställen i världen: i L'ppsala, och . Metoden som sådan har tillstor del utvecklats i . : Jag skulle vilja säga att dekvicksilvervärden som jag har sett på patienter med amalgam skiljer sigåtskilligt från vad jag och andra som har sysslat med detta har mätt upp imunhålan. Det står angivet här att det rör sig om perm, men i verkligheten har man uppmätt per m. Vad kan dedifferenserna bero på? Beträffande material sade bl.a. att kompositgick bra till mindre fyllningar men inte till större. Jag har anvisat en metoddär man använder prefabricerade plasttänder, alltså sådana som används iproteser. Därigenom minskar mängden komposit. Man förvandlar alltså en storfyllning till en mindre genom att sätta in en stor bit prefabricerat material.Speciellt är detta lämpligt för att ersätta amalgamkronor. Ingen har nappat på detta, trots att det ärett kolossalt billigt sätt och ur både reparationssynpunkt och biologisksynpunkt överlägset metoden att bygga upp helt i komposit. : Tyvärr är det med samma säkerhet som vi hörfrån att det finns fyllningar som vi kan användaoss av för att ersätta amalgamet. Med samma säkerhet hörde jag sedanTandvårdskadeförbundet rekommendera fyllningar som är förbjudna och sombl.a. Det är trist att behöva konstatera att patienterdrabbas av den här informationen. Vi vill inte vara några bakåtsträvare ochrigida vårdgivare, men ge oss tid att ersätta amalgamet med riktigafyllningsmaterial! Man har inte från gått ut medrekommendationer på bra fyllningsmaterial - jag måste tyvärr konstatera det.Det är mycket möjligt att de fyllningsmaterial som finns är bra, men detvet vi ingenting om. Vi måste först få klarhet innan vi sätter i gång. Vi harhoppat i alldeles för många galna tunnor då det gäller nyamaterial. Vi vill inte göra en sak etter värre. Jag konstaterar, ' ,att du själv har erbjudit patienterna 55. Det är protesmaterialsom är högallergena. Det är inte bra att den informationen går ut tillpatienter. LeifAringer: Jag kan förstå om ni utskottsledamöter tycker att det är svårt 1988/89:SoU7 medmotstridiga siffror som flyger i luften och pekar mot varandra. försökabringa klarhet när det gäller frågan angående halterna i munhålan kontrahalterna i inandningsluften. Kvicksilverhalter har man uppmätt i Kvicksilverhalten varierar beroende på om man tuggareller om tuggmuskulaturen är i overksamhet - den går alltså litet Att ha kvicksilverhalt i munhålan är inte detsamma som att andas inkvicksilver i lungorna - det är ju där det har betydelse. tagithänsyn till hur halterna varierar upp och ner i munhålan och att man andasgenom näsan en stor del av dygnet. På det viset har man kommit fram till deandra siffror som du har sett. K. : När det gäller frågan om hur detskulle ta att pröva fram nya material vill jag säga att man nog får använda ettpar olika strategier. Dels måste man börja med de material som har kommit långtfram och som är på väg att tas ut i klinisk användning, dels måste man frågasig -Och det är kanske den springande punkten - hur pass bra dessa materialfäster, så att det inte blir glipor och man får pulpaskador till följd av attbakterier växer in. Det är en av de svåraste bitarna, och jag hänvisar igentill de internationella rekommendationer som flera har tagit upp. Den härfrågan är inte beaktad där. Vad man skulle kunna förvänta är att ett alltförraskt introducerat material kommer att visa sig ge pulpaskador. Det är hellerinte bra. När det gäller tiden för att ta fram nya material skulledet kunna röra sig om kanske per material. Man kan i den änden knyta antill någonting som används när t.ex. olika p-pillertyper tas fram. Det kallasför post marketing surveillance. Man följer helt enkelt upp en mindre grupp avpatienter mycket noggrant. Det skulle kunna vara möjligt här också. När det då gäller att börja med att testa nya materialvill jag igen påpeka att vi inte kan ha rekommendationer som hänvisartill att man skall ta fram LD-50-värden - det vet ni vad det är för någonting -på material som är så svårlösliga att de knappt går in i kroppen. Detta ärslöseri med djur, det är Oetiskt och vi måste få bort det. : Det är viktigt att vi som företrädersamhället, vi som är politiker och att de ansvariga myndigheterna liksomansvariga för svensk forskning är öppna för en ny verklighet och öppna förmänniskors oro för hälsan. Jag tycker att dagens utfrågning har visat på tvåområden, när det gäller forskningen och när det gäller att hitta alternativ,att en sådan öppenhet finns. Mot den bakgrunden har jag några frågor. Till : Har du när det gällerforskningsprogrammet som vi hört innehållet i för det första någon bedömning om vad detta forskningspro gram kostar? Har du för det andra någon bedömning om de intressenter som sitter på pengarna är intresserade av att också finansiera det forskningspro gram som professor har utarbetat? Frågan om alternativen och tiden har varit uppehär . Om jag förstått det hela rätt så vill ha en bättre kontroll av tandfyllningsmaterial än vad man har . Man vill införa en kontroll. prövas nui departementet. Om man inför en sådan kontroll, vad betyder det 59 dåtidsmässigt "mellan tummen och pekfingret" att vi skulle kunna få 1988/89:SoU7 alternativ till amalgam? Jag vill frågaföreträdaren för : Om man hypotetiskt säger att viicke får nytt material men ser till att tandhälsan är så mycket bättre äntidigare på grund av att svensk tandvård har utvecklats plus att man nu kananvända alternativt material till smärre skador, vad skulle det betyda förgenerationen efter oss, den uppväxande generationen, i mindre amalgam? Vi diskuterar ju nu rätt mycket en generation som har upplevtamalgamet. Vad skulle det betyda för den kommande generationen i volym, om ingaförändringar sker utan man går på dagens kunskaper? En liten frågatill arbetarskyddsstyrelsens företrädare: Ni efterlyste en totalundersökningför tandvårdspersonalen och sade att en sådan har inletts avTandläkarförbundet. Fyller den undersökningen de krav som ni ställer på att fåen helhetsbild, så att man ordentligt kan se och få ett underlag för eventuellahälsorisker för tandvårdspersonalen? : Jag skall svara på frågan beträffandekostnaderna för forskningsprojektet. Siffran grundar sig på den utredning somprofessor har gjort på uppdrag och som vi skallförelägga de nämnda forskningsmedelsbeviljande organen. Han beräknar attkostnaderna skulle vara 16 milj. kr., fördelade med /90. Man önskar också att dessa forskningsmedel skall stå tillsvenska forskares förfogande. : Med den fortgående tandhälsoförbättring vi ser är det inte alls en dålig gissning om vi säger att om ungefär harvi säkert minskat förekomsten av restaurering i populationen som helhet medgott och väl . : När det gäller Tandläkarförbundetsundersökning har jag personligen ganska fått kännedom om att den ägerrum, och vi kommer att följa den och sätta oss in i den mei-a i detalj. Om detkrävs kompletteringar kommer vi att föreslå sådana. : På frågan om det kontrollprogram som finnsmed i utredningen från på något sätt skulle kunna snabba uppinförandet av alternativa material vill jag säga att jag inte tror att det ioch för sig skulle kunna göra det, men en sådan registrering ochinnehållsdeklaration gör det möjligt att pä ett annat sätt följaupp materialen. Får vi det kopplat till en biverkningsrapportering har vimöjlighet att utvärdera vilka material som inte håller normerna. Men vi kommerinte snabbare fram till alternativ den vägen. Möjligtvis kan vi skärma av osslitet från omvärlden, eftersom kanske inte alla de stora fabrikanterna ärberedda att gå in i ett specifikt svenskt program. Jag tror att den här frågankommer upp mycket vidare i samband med diskussioner över huvud taget hur maninom EG skall se på de här problemen. Där har vi ytterligare en anledning tillatt departementet har velat vänta något med införandet av detta. en kommentar innan jag riktar mina frågor. Det har varit 1988/89:SoU7intressant att utifrån socialutskottet följa utvecklingen vad gäller amalgamBilaga och skadeverkningar av amalgam. Jag tänker framför allt på förändringennär det gäller attityden till den här frågan. Om man börjar med att titta påLEK-utredningens betänkande så är det måhända inte någon särskilt uppmuntrandeläsning för de patienter som upplever sig ha bekymmer i dessa frågor. Ändålandar man på slutsatsen att amalgam är ett ur toxikologisk synvinkel olämpligttandfyllningsmaterial. Detta har också varit utgångspunkt för socialstyrelsensagerande i frågan. sade man från att amalgamär ett sällsynt stabilt och motståndskraftigt material. Från Tandläkarförbundetsade man att det inte torde finnas många produkter som är så väl utforskade ochutprovade som amalgam. Det var då. har vi fått veta attsocialstyrelsen har en helt annan attityd. Det tar sig uttryck bl.a. på det härsättet: Amalgam är inte ett bra tandfyllningsmaterial ur estetisksynpunkt. Amalgam bör i så stor utsträckning som möjligt ersättasmed andra tandersättningsmaterial. Patienternas symtom måste tas på allvar.Kvicksilverpåverkan från amalgam kan utgöra en extra belastning. Om man utretten patient och inte kommit till ett konkret resultat utvisande att ett visstannat ämne än amalgam orsakar besvären kan det vara aktuellt att pröva ettutbyte av amalgamfyllningar i tänderna. Detta skapar naturligtvis förväntningar hos mångamänniskor. Det är nu jag tänker rikta mina frågor. Jag tänker framför allt påförväntningar i två avseenden. Det första gäller att man som patient blirbemött med respekt av tandläkare och läkare även om man kommer med, som det kanuppfattas, en smula diffusa problem. Det har sagts här från atttandläkarna skall ge information till patienterna före behandlingen. Jag skullevilja rikta en fråga till : Är man aktiv därifrån i dettasammanhang? Uppmanar man sina medlemmar att alltid före behandling geinformation till patienterna? Är det i så fall så långt möjligt en neutral,centralt utformad information, eller är det upp till varje tandläkare attavgöra hur den informationen skall se ut? Jag är litet orolig om det är på detsenare sättet, eftersom det fortfarande finns diametralt olika uppfattningarhos tandläkarna. Sedan skulle jag vilja återkomma till ersättningsfrågan.Det har iinder mycket förutskickats att man skulle kunna få ersättningnär tandfyllningar byts ut. Jag har gått så långt tillbaka som till 1978.Eiåvarande tandvårdsutredning menade att när man konstaterar att en person haravvikande reaktioner skall inte patienten i fråga belastas med ny avgift utanbör kunna få ersättning. har sagt att det inte är dess bord,och det äger väl sin rikfighet. Men man kan väl ändå inte komma ifrån attsocialstyrelsen har en viktig roll i detta sammanhang. Från riksförsäkringsverkethänvisar man till att de allmänna råd som har lämnat inte ståri överensstämmelse med, som man uppfattar det, socialstyrelsensställningstagande. Jag skulle gärna vilja ha en ytteriigare kommentar. Jag troratt det skulle bidra till att göra profil en aning tydligare i sammanhanget,om man var aktiv och redovisade om man tycker att det är 1988/89:SoU7tillfredsställande med nuvarande ordning, eller om man är beredd att ta Bilaga några initiativ. Slutligen ytterligare en fråga. Det har beslutats isocialstyrelsen, har jag förstått, att man numera skall ha ett produktregisterför tandfyllnadsmaterial. Kan man med stöd av ett sådant register anse att manhar en fullständig kontroll över marknaden, så att det inte förekommer oönskadematerial som bl.a. innehåller för stor kvicksilverhalt? : Man behöver inte gå så långt tillbaka ilitteraturen för att se att man är skyldig att informera patienten. Det står itandvårdslagen 1986 § 2. Det är nog riktigt att tandläkare försöker igörligaste mån att diskutera materialfrågor. Vi vet också att vi måste följavetenskap och beprövad erfarenhet. Vi vet att vi måste följa socialstyrelsensanvisningar och meddelandeblad. Det är faktiskt så att materialfrågor och dendiskussionen upptar en mycket stor del av den kommunikation somtandläkarna har med sina patienter. Jag tror att det finns en ärlig avsikt hostandläkarna att försöka hitta bästa möjliga lösning. Men för varje skada finnsdet en rad alternativ. Det viktigaste är att patienten får den bästabehandlingen. Det försöker alltid tandläkarna att föreslå. : Det är fullt klart att patientersberättelser om sina symtom och upplevelser skall bemötas med respekt ochmedkänsla av vårdpersonalen, oberoende av vad patienten själv anser om orsakentill sina problem. Sedan skall utredning och behandling utformas av patientoch personal, framför allt då kanske läkare, tillsammans. Läkaren har där attmeddela råd och såvitt möjligt behandling. Den skall stå i överensstämmelse medvetenskap och beprövad erfarenhet. Det är givet att det kan uppstå konflikternär läkare och patient har olika uppfattning om vad som har orsakat besvären.Det är en svår situation som ställer krav på vårdpersonalen men som enligt vårmening vårdpersonalen ändå har att försöka hantera. Våra allmänna råd varavsedda att vara en hjälp i det arbetet genom att försöka sammanfatta vad detfinns för faktisk kunskap att utgå ifrån. : Vår uppfattning är väl litet skild frånvårdgivarnas. försvaras inte amalgamet, men det är svårt att göra sig enuppfattning om hur det verkligen ser ut i munnen på folk. Jag skulle vilja attBjörn Oppedal fick visa en rad diabilder, så att ni kangöra er en föreställning om hur det ser ut när man har satt ihop guld ochamalgam och liknande. : Först vill jag säga att det är litetskrämmande att uppleva en helt annan verklighet än den som beskrivs här. Somkliniker har jag jobbat med dessa patienter i väldigt . (Bild visas.) Här illustreras korrosion mellan guld och amalgam med deneffekten att metaller trycks in i vävnaden runt kring tanden. Det grå områdetbestår av olika tungmetaller. Det är absolut inte bara kvicksilver som ärviktigt i detta Det ärsorgligt att man inte beaktar att det rör sig om en 1988/89:SoU7 kombineradexponering av olika tungmetaller, liksom det faktum att vi lever Bilaga ien annan värld med elektromagnetfält osv. Det är svårt att studera enbart enkälla. (Bild visas.) Manfår också korrosion mellan olika amalgamlegeringar, och man ser då ofta attmetallerna sugs ner i grannområdena. (Bild visas.) Enrad undersökningar har gjorts som visar att detta frestar på immunförsvaret.För närvarande pågår två stora undersökningar i , som vi tycker är särskiltintressanta att följa. De som har tagit bort amalgamlagningarna tycks fånormala förhållanden vad gäller de för immunförsvaret viktiga T-lymfocyterna.Detta är kanske en form för forskning som kan användas även här i . (Bild visas.) Vitänker ta fram några patientexempel på nu . Det finnsså många reumatiker som har blivit bra igen efter det att de har plockat bortamalgamet. Det är fruktansvärt att tänka sig att man låter lederna styvna pådem i stället för att ta bort gifterna ur deras munnar och kroppar. (Bildvisas.) Härär ett typiskt exempel. Jag har själv utfört arbetet. Jag har lagt amalgamintill guld med stark korrosion som följd. Patienten började då bli svårt sjuk,oförmögen att arbeta. Efter borttagande av amalgamet och senare den brygga somockså innehöll en tand som var rotfylld med mässingsskruv-stift tillfrisknadepatienten och är nu efteråt fullt frisk. Detta ärett intressant exempel. Händerna ser normala ut, och hon fungerar bra. (Bildvisas.) Detär alltid nödvändigt att använda en rad olika material. För min del har jagarbetat enbart med dessa material . Jag har göda erfarenheter avdem och mitt arbete fungerar. (Bild visas.) Vidareär det viktigt att ta hänsyn till det förhållandet att de flesta vuxnamänniskor i går omkring med en kombination av olika metaller -vilketman har tagit upp här - och det medför en korrosion som ökar kraftigt omman placerar guld direkt intill amalgam. Men något som kanske är svårt attbedöma är: Vad leder detta till? Det sugs in bl.a. i hypofysen och ihypotalamus, där man ju inte kan mäta förekomsten. (Bild visas.) Ensak som är intressant och som vi har erfarit är att astmatiker ochMS-patienter blir av med sina besvär. Det är intressant från ekonomisk synpunktatt ganska många av de patienter som hänvisats till mig, även från , harvarit oförmögna till att arbeta, men behandling brukar dekunna återgå till sitt arbete igen. Om ni anser att det är placeboeffekt, ärdet väl värt pengarna. (Bild visas.) Uretisk synvinkel är det också svårt att undersöka människor rried allvarligasjukdomar, där vi inte direkt misstänker amalgamet. Det kan röra sig om olikatyper av immunsvikt med svåra svampinfektioner som följd. Vår erfarenhet är attnär vi plockar bort amalgamet- det behöver inte vara stora mängder -tillfrisknar patienterna vanligtvis. Det är vår erfarenhet. (Bild visas.) är också intressanta sjukdomar, eftersom de inte förekommer i djurriket. Den här patienten hade svår Parkinson, och givetvis gällde samma för honom som för många av MS-patienterna, att man inte 63 Men efter det att jag hade observerat dem /89:SoU7många år - det gäller även de av patienterna som är läkare - är resultatet Bilaga mycket positivt. (Bild visas.) Att man har hittat så pass mycket kvicksilver i hypofysengör också att det är intressant att titta på olika sjukdomar medhormonstörningar, men även andra målorgan är intressanta. Denna patient, somför övrigt själv är läkare, hade tumör i hypofysen. Symtomen försvann efterborttagande av amalgamet. (Bild visas.) Den här patienten var flygledare och hade tappat minnet,bl.a. korttidsminnet - det är ett välkänt symtom vid kvicksilverförgiftning.En av hans binjurar opererades bort, eftersom man trodde att den var angripenav cancer. var det inte cancer, men binjuren var förstorad, vilket var detenda som man kunde finna. Efter borttagandet av amalgamet tillfrisknade han. (Bild visas.) Det är mycket vanligt att dessa patienter försöker begåsjälvmord. Men är det väldigt många av dem som tillfrisknat. : efterlyste kommentarer frånsocialstyrelsen i fråga om ersättning. Det sorn hon läste upp hårstammar delvisfrån en skrivelse som hälso- och sjukvårdsavdelningen på styrelsen har utformati svar till enskilda patienter. Där tas bl.a. upp detta att om läkarna iutredning av en patient kommer fram till att man kanske ändå skall pröva attbyta ut amalgamet, uppstår frågan: Hur skall det vara med ersättningen fråntandvårdsförsäkringen? Vårt ställningstagande har varit att i så fall bör ju denormala ersättningsreglerna gälla. Detta har vi framfört till ,och där har man sagt, att man skall undersöka om det går att utforma regler föratt inrymma någonting sådant. Eftersom man på precis var färdigmed nya allmänna råd till tandvårdstaxan, och man hade på sigefter det att man hade tagit del av våra allmänna råd, finns det anledning attpå nytt se över saken och föra överläggningar, eftersom man påriksförsäkringsverket erkänner att tiden kanske inte räckte till för attdiskutera. Sådana diskussioner pågår. ansåg vidare att har en så attsäga diffus profil i dessa frågor. Vår profil går ut på att regler förersättning från allmänförsäkring, och speciellt från tandvårdsförsäkringen,över huvud taget skall vara så neutralt utformade som möjligt, så att man inteöverkompenserar eller inte kompenserar alls för viss typ av behandling, visstyp av val ay material etc. Än så länge har tandläkarna det egentligen mycketbra förspänt, genom att man kan arbeta med olika alternativ för vilkatandvårdsersättning utgår. : Jag vill tillfoga att i är detsocialförsäkringsutskottet som hanterar frågan om ersättning. : Först en kompletterande fråga tillprofessor : När startar ni den här forskningen mellan och ? Sedan skulle jag vilja ha kommentarer ifrånTandsköterskeförbundet och angående de påståenden som från ,. Tandvårdskadeförbundetgjorde beträffande infertilitet, fosterskador och de 1988/89:SoU7 andrasjukdomarna. Om effekterna är så påvisbara, varför har ni från inte agerat? K. : Den här tjänsten inrättades från den 1april . månad inledde vi samarbete med kliniskfarmakologi. : och är ordförande där. Vi har 14 000tandsköterskor i det här landet, och jag vill påstå att det inte är någonsjukgrupp. Men även i vår yrkeskategori finns det personer som inte mår bra.Det har man i alla yrkeskategorier i hela landet. Vi har inte någon kunskap omvad det beror på- och det har alla talat öm här . Vi kan alltså inte svarapå varför det finns tandsköterskor som mår dåligt. Det kan bero på andraorsaker också än detta med kvicksilver. Vi sysslar med röntgen, vi har ettarbetsområde där vi jobbar väldigt intimt. Det kan röra sig omsamarbetssvårigheter. Vi sysslar med andra material och vi har också en väldigteffektiv tandvård . Jag vågar inte svara på varför det finnstandsköterskor som mår dåligt. är vi inte heller någraexperter på detta. Och vi har aldrig sagt att vi skall gå ut och delta i denhär debatten. Det finns de som forskar och jobbar med problemet, och det är desom skall sköta den biten. Vi tar del av vad som kommer fram och försöker attvidarebefordra detta till våra medlemmar i satsar alla vi som jobbar inom tandvården på att få kariesfriapatienter. Det gör alla yrkeskategorier inom tandvårdsområdet. har talat om hur det kommer att se ut iframtiden. Vi avvaktar, som sagt, rapporter som läggs fram och vi följerutvecklingen med intresse. Vi har även framfört att vi vill ha mera forskning. : När det gäller tandsköterskorna hade detju varit värdefullt om de från början haft klart för sig vilka symtom de kanräkna med när de drabbas av en kvicksilverförgiftning. Att man inte gått ut medinformation om detta är egentligen det allvarligast problemet. De allra flestasom vi stöter på ställer sig mycket frågande när de konstaterar attkvicksilverförgiftningssymtomen sammanfaller med deras sjukdomssymtom. : Det pågår en omfattande undersökning av tandläkarnasarbetsmiljö och den innefattar även hälsotillstånd.