bet · GC01SoU9 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottet konstaterar att en förutsättning för ettfungerande smittskydd är givetvis att tillräckliga resurser finns såväl lokaltsom centralt. Det åligger som tillsynsmyndighet att följasmittskyddsverksamheten i landet. Som utskottet ovan anfört får regeringendessutom anses ha ett särskilt ledningsansvar då det gäller mycket svåra samhällsfarligasjukdomar. I detta ligger enligt utskottets mening att regeringenkontinuerligt måste hålla sig underrättad om utvecklingen beträffande desamhällsfarliga sjukdomarna och vid behov tillse att erforderliga medel ställstill smittskyddsverksamhetens förfogande. Något särskilt riksdagsinitiativbeträffande uppföljning och utvärdering av resursfrågorna i anslutning tillsmittskyddslagen är därför obehövligt, och utskottet avstyrker mot denna bakgrundmotion SoIO (c) yrkande I. Frågan om anonymitet vid HIV-tester tas upp i motion So6av m.fl. (vpk) vari yrkas att beslutar att hos regeringenanhålla om förslag som ger möjlighet till anonymitet även vid positivt HlV-test(yrkande I). Enligt motionärernas mening är det viktigare att en person inteavstår från att genomgå HlV-test av rädsla för repressalier, än att samhälletfår fullständiga personuppgifter. 1 propositionen berörs inte frågan om anonymitet vidHIV-test eller andra ' provtagningar.1 lagförslagets 21 § stadgas som nämnts ovan (s. II) att en 1988/89:SoU9 anmälan om att någon smittats aven sjukdom som avses i 1.3 bilagan till lagen (de tidigare veneriskasjukdomarna), inte skall innehålla uppgift om den smittades namn, personnummer,adress samt om den sannolika smittkällan. Dessa uppgifter skall dock, enligt27 § lagförslaget, meddelas om den behandlande läkaren har anledning anta, atten smittad eller misstänkt smittad, inte kommer att följa eller inte följermeddelade förhållningsregler samt om en sådan person avbryter pågåendebehandling. Uppgifterna skall vidare, som utvecklats ovan (s. 11 12), lämnasut om smittskyddsläkaren behöver dem i ett enskilt fall för att kunna fullgörasina uppgifter enligt lagen. Bestämmelserna om anonymitet vid HIV-test finns dels ipatientjournallagen (1985:562, senast ändrad 1986:197), dels i nuvarandesmittskyddskungörelse. Bestämmelserna i smittskyddskungörelsen möjliggör vissanonymitet i samband med läkares underrättelseskyldighet. Motsvarande bestämmelserföreslås som ovan nämnts ingå i den nya smittskyddslagen. Anonymitet vid HIV-test möjliggjordes genom ett beslutvåren av om ändring i 14 § patientjournallagen (SoU 1985/86:15,rskr. Enligt detta stadgande får regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer meddela föreskrifter om undantag från regeln att patientjournalalltid skall innehålla uppgift om patients identitet, såvitt gäller provtagningför viss sjukdom. I samband med införandet av undantagsbestämmelsen ipatientjournallagen anförde utskottet bl.a. följande (s. 22 och 23): Patientjournallagen gör inte någon åtskillnad mellanundersökning som görs helt frivilligt och undersökning som kan genomförasoberoende av patientens samtycke. HTLV-lll-infektion utgör emellertid numera envenerisk sjukdom enligt smittskyddslagen. Om resultatet av provtagningen visaratt den undersökte är smittad blir smittskyddslagens tvingande reglertillämpliga. I sak innebär föreskrifterna i smittskyddslagen inte några påtagligtnegativa konsekvenser för den smittade om han följer de förhållningsregler omsin livsföring som läkaren meddelar för att förhindra vidare smittspridning. Omhan däremot inte följer förhållningsreglerna kan tvångsåtgärder komma i fråga. Enligt utskottets mening måste alla tänkbaraansträngningar göras för att snabbt hindra spridningen av sjukdomen AIDS. Detär av yttersta vikt att framför allt de som tillhör de s.k. riskgrupperna kanförmås att medverka till provtagning. Utskottet anser därför starka skäl talaför att öppna en möjlighet att erbjuda anonym provtagning. Utskottet vill emellertidunderstryka att kraven på en god och säker vård inte får eftersättas. inte uppstå risk för förväxling av patienter. Tillämpningen får inteheller komma i konflikt med smittskyddslagens bestämmelser i de fall det visarsig att någon är smittbärare. Enligt utskottets mening bör det dock varamöjligt att finna former som tillgodoser dessa krav. Möjlighet till anonym testning skall endast varaförbehållen provtagning avseende HTLV-lll-virus. Regeringen har med stöd av det nya bemyndigandet i 14 §patientjournalla gen utfärdat en särskild förordning (SFS 1986:198) om provtagning för infektion av HIV. 1 denna anges att föreskriften i patientjournallagen om 1' identitetsuppgifteri en patientjournal inte skall tillämpas i samband med 1988/89:SoU9 provtagningför infektion av HIV, om patienten begär att sådant prov tas anonymt.Föreskriften skall dock tillämpas om resultatet av provtagningen visar attpatienten har antikroppar mot sådant virus. De nya bestämmelserna ipatientjournallagen och den särskilda förordningen trädde i kraft den 13 maj1986. Frågan om fullständig anonymitet vid HIV-test, dvs.anonymitet även sedan smitta konstaterats, har behandlats tidigare av utskottetoch senast utförligt i betänkandet SoU 1986/87:9 s. 19 21 dä tvä motsvarandeyrkanden (fp och vpk) avstyrktes av utskottet. Utskottet erinrade inledningsvis om det mycket starkasekretesskydd som generellt gäller på hälso- och sjukvårdsområdet samt om attdet finns många andra uppgifter om hälso- och sjukvården än utförda HIV-tester,vilka människor kan uppleva som känsliga och vara angelägna om att de intekommer till andras kännedom. Utskottet uttalade vidare (s. 21). När det gäller frågan om att låta anonymiteten vid HTLV-1Il-test gälla även när smitta konstaterats vidhåller utskottet sin tidigareanförda uppfattning att en sådan ordning skulle rubba grunderna försmittskyddslagens tillämpning. Det har visserligen från vissa håll hävdats att enfullständig anonymitet skulle medföra att flera människor lät testa sig. Dennaåsikt baserar sig emellertid på antaganden. Något verkligt stöd har hittillsinte presenterats. Enligt utskottets uppfattning finns det sannolikt ocksåandra skäl än rädsla för att uppgifterna skall spridas som gör att en delmänniskor drar sig för provtagning. Ett uppenbart sådant skäl är att mångamänniskor i det längsta vill undvika ett besked om att de bär på enlivshotande sjukdom. På detta finns många exempel. 1 all synnerhet torde dettagälla i fråga om en sjukdom för vilken det inte finns något botemedel. Även om en regel om fullständig anonymitet skulle göra attnågot flera lät testa sig vilket alltså är ovisst skulle för övrigt interisken för smittspridning därmed vara eliminerad. En ökad testbenägenhet kaninte i sig ersätta smittskyddsåtgärder. Testresultaten måste självklart följasupp genom individuellt anpassade föreskrifter och stöd till dem som visar sigvara smittade. Man måste också försöka spåra smittkällan samt andra som i sintur kan ha smittats. Enligt utskottets mening vore det inte godtagbart attgenom en regel om anonymitet för den som så önskar försvära eller heltomöjliggöra en effektiv smittskyddsverksamhet. Utskottet vidhåller uppfattningen att en fullständiganonymitet vid HIV-test skulle rubba grunderna för smittskyddslagenstillämpning. Enligt utskottets uppfattning skulle det bli mycket svårt attförsvara en lagstiftning som innehåller möjligheter till ibland synnerligeningripande tvångsåtgärder, om samhället ger patienter möjlighet attvara anonyma även efter ett positivt test och därigenom undandra sig lagensåtgärder. Motionen (vpk) avstyrks därför i aktuell del (yrkande I). I motion So7(m)anförs att en smittskyddslag helt rensadfrån straffbestäm melser förutsätter att bestämmelser i 3 och 13 kap. verkligen 19 kantillämpas, t.ex. om någon avsiktligt eller genom synnerlig grov oakt- l988/89:SoU9samhet sprider smitta även samhällsfarlig sjukdom. Motionärerna anför atttillämpbarhet är särskilt angeläget när det gäller i princip straffbar spridningav HIV-smitta med tanke på de fruktansvärda konsekvenser HIV-infektion kaninnebära. För att klarlägga denna fråga vore det värdefullt med en översyn avbrottsbalkens bestämmelser. Detta bör ges regeringen till känna (yrkande 4). Som motionärerna anför innehåller förslaget till nysmittskyddslag inte några straffbestämmelser. Den tidigare gällandestraffbestämmelsen i smittskyddslagen (1968:231) upphävdes genom beslut avriksdagen (SoU 1985/86:4, RD 33, rskr. Ett upphävande avsmittskyddslagens straffbestämmelse skulle dock enligt proposition 1985/86:13inte innebära att könsligt umgänge vid venerisk sjukdom inte längre kunde varastraffbart. Propositionen hänvisade till flera olika ställen i somberoende på omständigheterna i det särskilda fallet kan vara tillämpliga.Sålunda hänvisades till 3 kap. och dess bestämmelser om brott motliv och hälsa samt 13 kap. som gäller allmänfarliga brott.Särskilt nämndes bestämmelserna om misshandel i 3 kap. 5 § (alt. grovmisshandel i 6 §), vållande till kroppsskada eller sjukdom enligt 8 §, framkallandeav fara för annan i 9 §, spridande av gift eller smitta enligt 13 kap. 7 § ochvårdslöshet med gift eller smittämne enligt 13 kap. 9 § . Utskottet hade ingen erinran mot propositionens förslagatt upphäva straffbestämmelsen i smittskyddslagen (SoU 1985/86:4 s. 7). 1sammanhanget framhöll utskottet vad gällde frågan om straffbarhet enligtbrottsbalken att bedömningen huruvida någon gjort sig skyldig till brott ankommerpå vederbörande domstol, och att således inte kunde uttala sig omvilka omständigheter som i ett sådant fall bör beaktas av domstolen. Utskottet vill ånyo understryka att frågan om någon gjortsig skyldig till en handling som är straffbar enligt måste avgörasav vederbörande domstol. Såvitt utskottet har sig bekant har ingen sådan frågasom motionärerna berör varit föremål för prövning i domstol. Enligt utskottetsmening bör mot denna bakgrund inte ta några initiativangående en översyn av vissa bestämmelser i . Motionen (m)avstyrks (yrkande 4). 1. beträffande beslut omsamhällsfarliga sjukdomar attriksdagen avslår motion l988/89:So8 yrkandena I och 2, 2. beträffandesjukdomen ulcus molle attriksdagen med anledning av propositionen och motion 1988/ 89:So5 antar den ibilaga 2 upptagna och som Utskottels förslagbetecknade lydelsen av Bilagan iförslaget till smittskyddslag, 3. beträffandeansvareiför smittskyddet attriksdagen med avslag på motion 1988/89:So9 godkänner vad ut skottet anfört, 20 4. beträffandesmittskyddsläkarens befogenheter 1988/89:SoU9 att avslår motion l988/89:Sol0 yrkande 2, 5. beträffandeden enskildes skyldigheter attriksdagen med bifall till propositionen och med avslag på motion 1988/89:So8yrkande 3 antar 13 § i förslaget till smittskyddslag, attriksdagen avslår motion l988/89:So8 yrkande 6, 7. beträffandebeslut om tvångsisolering attriksdagen avslår motion 1988/89:So8 yrkande 4, 8. beträffandebeslut om förlängd tvångsisolering att avslår motion 1988/89:So8yrkande 5, 9. beträffandebegäran att tvångsisolering skall upphöra att avslår motion1988/89:SolO yrkande 4, 10. beträffande tvångsisolering på annat sjukhus änlandstingskom munalt attriksdagen med bifall till propositionen och med avslag på motion 1988/89:So7yrkande 1 antar 38 § i förslaget till smittskyddslag, 11. beträffande särskilda befogenhetervid tvångsisolering attriksdagen med bifall till propositionen och med avslag på motion 1988/89:SolOyrkande 5 antar 45 § i förslaget till smittskyddslag, 12. beträffandepatientens kostnader attriksdagen med bifall till propositionen och med avslag på motion l988/89:So7yrkande 2 antar 63 § i förslaget till smittskyddslag, 13. beträffande samordning avinformationsarbetet att avslår motion 1988/89:SolO yrkande 3, 14. beträffande särskilt statsbidragtill smittskyddet att avslår motion 1988/89:So6 yrkande 2, 15. beträffande statens övergripandeekonomiska ansvar i vissa fall att med avslag pä motion 1988/89:So7yrkande 3 godkänner vad utskottet anfört, 16. beträffande uppföljning och utvärderingav resursfrågorna attriksdagen med avslag på motion 1988/89:So 10 yrkande 1 godkänner vad utskottetanfört, 17. beträffandeanonymitet vid HIV-test attriksdagen avslår motion 1988/89:So6 yrkande 1, 18. beträffande tillämpbarheten avvissa straffbestämmelser att avslår motion 1988/89:So7 yrkande 4, 19. beträffande/örs-Zae/ tillsmittskyddslag attriksdagen antar i propositionen framlagt förslag till smittskyddslag i den måndet inte behandlats under föregående moment, 20. beträffandeövriga lagförslag attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till lag om undersökningbeträffande HIV-smitta i brottmål och lag om ändring i sekretesslagen(1980:100). På socialutskottets vägnar 21 3 1988/89. DanielTarschys 1988/89:SoU9 Närvarande: (), (), AnitaPersson (s), (), (), (), IngridAndersson (s), Per Stenmarck (m), (), (), GudrunSchyman (vpk), (), (), (),(), () och (). Begäranatt tvångsisolering skall upphöra (mom. 9) UllaTilländer och (båda c) anser dels att det avsnitt i betänkandet som på s. 11 som börjarmed "Enligt utskottets" och på s. 12 slutar med "(yrkande4)" bort ha följande lydelse: 1 propositionen föreslås att entvångsisolerad person när som helst skall kunna begära att tvångsisoleringenskall upphöra. Enligt utskottets mening kan denna möjlighet inte få tillämpaspå ett slentrianmässigt sätt. För att tvångsisoleringen skall kunna hävas måstesituationen för den tvängsisolerade ha förändrats på ett varaktigt sätt. anfört bör med anledning av motion SoIO (c) yrkande 4 ges regeringentill känna. dels att utskottet under mom. 9 bort hemställa: 9. beträffande begäran att tvångsisoleringskall upphöra attriksdagen med anledning av motion l988/89:Sol0yrkande4som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Tvångsisolering på annat sjukhus än landstingskommunalt (mom. 10) , Per Stenmarck och (allam) anser e/.s-att det avsnitt i betänkandet som på s. 12 som börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "yrkande I" bort haföljande lydelse: Utskottet delar uppfattningen att tvångsisolering skallske på ett sjukhus, som är utrustat på ett sådant sätt och har den personal sombehövs för att kravet på ett gott medicinskt och psykosocialt omhändertagandeav den tvängsisolerade skall vara uppfyllt. Givetvis kan dessa förutsättningarvara uppfyllda även vid sjukhus som drivs av en annan huvudman än en landstingskommun.Enligt utskottets mening kan således även ett sådant sjukhus anförtrosuppgiften att omhänderta tvängsisolerade patienter. Utskottet föreslår därföratt med bifall till motion So7 (m) yrkande I skall avslåpropositionens förslag i denna del. delsatt utskottet under mom. 10 bort hemställa: 10. beträffande tvångsisolering på annat sjukhus änlandstingskom- rnunali attriksdagen med anledning av propositionen och med bifall till motion 1988/89:So7 yrkande I antar följande som Reservanternas /ow/ag betecknade lydelse av 38 § i förslaget till smittskyddslag. 38 § Länsrätten skall, på ansökan av smittskyddsläkaren, besluta om tvångsisolering av den som för smitta av en samhällsfarlig sjukdom, om den smittade inte frivilligt medverkar till de åtgärder som behövs för att hindra smittspridning. Ett sådant beslut skall också fattas om det finns grundad anledning anta att den smittade inte följer meddelade förhållningsregler och underlåtenheten innebär en uppenbar risk för smittspridning. Tvångsisolering skall ske på sjukhus. 38 § Länsrätten skall, på ansökanav smittskyddsläkaren, besluta om tvångsisolering av den som för smitta av ensamhällsfarlig sjukdom, om den smittade inte frivilligt medverkar till deåtgärder som behövs för att hindra smittspridning. Ett sådant beslut skallockså fattas om det finns grundad anledning anta att den smittade inte följermeddelade förhållningsregler och underlåtenheten innebär en uppenbar risk försmittspridning. Tvångsisolering skall ske på sjukhussom drivs av en landstingskommun. Patientens kostnader (mom. 12) , Per Stenmarck och (allam) anser dels att det avsnitt i betänkandet som på s. 14 som börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "avstyrks således"bort ha följande lydelse: Utskottet avvisar bestämt den åtskillnad som här görsmellan offentlig och enskild vård. Genom den i propositionen föreslagnabestämmelsen avhänds patienten i betydande utsträckning sin valfrihet att väljavårdgivare. Denna valfrihet är i synnerhet viktig då det gäller sexuelltöverförda sjukdomar. Enligt utskottets mening bör vård och behandling vara kostnadsfrioberoende av hos vilken läkare en smittad väljer att söka vård och behandling.Utskottet föreslår därför att med bifall till motion So7 (m) yrkande2 skall avslå propositionens förslag i denna del. delsatt utskottet under mom. 12 bort hemställa: 12.beträffande patientens kostnader att med anledning av propositionenoch med bifall till motion 1988/89:So7 yrkande 2 antar följande såsomReservanternas förslagbetecknade lydelse av 63 § i förslaget till smittskyddslag. 63 § All undersökning, värd ochbehandling som behövs från smittskyddssynpunkt vid en samhällsfarlig sjukdomskall vara gratis för patienten inom den landstingskommunala hälso- ochsjukvården. En undersökning som utförs av en privat verksam läkare föratt utreda om någon har smittats av en samhällsfarlig sjukdom är gratis förpatienten, om läkaren är ansluten till sjukförsäkringen enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring. 63 § All undersökning, vård ochbehandling som behövs från smittskyddssynpunkt vid en samhällsfarlig sjukdomskall vara gratis för patienten om åtgärderna utförs inom denlandstingskommunala hälso-och sjukvården eller av en privat verksam läkare, omdenne är ansluten till sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring. De läkemedel som behövs frän De läkemedel som behövs /89:SoU9 smittskyddssynpunkt vid behand- smittskyddssynpunkt vid behand ling av en samhällsfarlig sjukdom lingav en samhällsfarlig sjukdom skall vara gratis för patienten. skall varagratis för patienten. Bestämmelserna i denna paragraf Bestämmelserna i denna paragraf om gratis förmåner för patienter om gratisförmåner för patienter gäller den som är sjukförsäkrad en- gällerden som är sjukförsäkrad en ligt lagen om allmän försäkring. ligt lagenom allmän försäkring., Särskilt statsbidrag till smittskyddet (mom. 14) (vpk) anser delsatt det avsnitt i betänkandet som på s. 16 som börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "(vpk) avstyrks" bortha följande lydelse: Landstingens kostnader för smittskyddet enligt den nyasmittskyddslagen beräknas enligt propositionen till ca 12 milj.kr. årligen.Landstingsförbundet anser i sitt remissyttrande att dessa kostnadsberäkningarbygger på en gynnsam epidemisituation och att HIV nu förändrat dessaförutsättningar. De kostnadsberäkningar som gjort, eftersamråd med , visar att kostnaderna för landstingen är av enstorleksordning som allvarligt kommer att påverka resursbehoven redan under denärmaste åren. I dessa beräkningar inkluderas åtgärder för att förhindraspridning av HIV samt vård och behandling till följd av HIV. Samhällsfarliga sjukdomar kräver resurser som i förstahand inte kan betraktas som en angelägenhet för det enskilda . Enligt utskottets mening bör därför den totala kostnadenför smittskyddet inom landstingen täckas av statsbidrag. Vad utskottet sålunda anfört om kostnaden för smittskyddetinom landstingen bör med anledning av motion So6 (vpk) yrkande 2 geregeringen till känna. delsatt utskottet under mom. 14 bort hemställa: 14. beträffande särskih statsbidrag till smittskyddet attriksdagen med anledning av motion 1988/89:So6 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Statens övergripande ekonomiska ansvar i vissa fall (mom. 15) , Per Stenmarck och (allam) anser delsatt det avsnitt i betänkandet som på s. 17 som börjarmed "Utskottet vidhåller" och slutar med "avstyrks därför"bort ha följande lydelse: Utskottet vill understryka att staten måste anses ha ettövergripande eko nomiskt ansvar när mycket farliga, smittsamma sjukdomar uppträder med ett explosivt spridningsförlopp. Det blir då en gemensam, nationell angelä genhet att de bekämpas var de än uppträder i landet. Särskilt utsatta lands ting och kommuner måste enligt utskottets mening i en sådan situation kunna göra anspråk på och erhålla ett särskilt ekonomiskt stöd, liksom nu 24 gäller ifråga om HIV-smitta. Vad utskottet nu anfört bör med 1988/89:SoU9 anledning av motion So7 (m) yrkande 3 ge regeringen till känna. delsatt utskottet under mom. 15 bort hemställa: 15. beträffande statens övergripande ekonomiskaansvar i vissa fall att med anledning av motion 1988/89:So7 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Uppföljning och utvärdering av resursfrågorna(mom. 16) och (båda c) anser dels att det avsnitt i betänkandet som på s. 17 som börjarmed "Utskottet konstaterar" och slutar på s. med "yrkande I"bort ha följande lydelse: Nyckelpersonen i smittskyddsarbetet är enligt utskottetsmening smittskyddsläkaren, som enligt lagförslaget får stora befogenheter. Enförutsättning för ett fungerande smittskydd är dock att tillräckliga resurserställs till smittskyddsläkarens förfogande. Eftersom det är fråga om ettregionalt ansvar, men smittspridningsrisken kan vara nationell, är det enligtutskottets mening angeläget att resursfrågorna följs upp i kommandeförhandlingar. Regeringen bör således följa upp att smittskyddsläkarna i varjelän erhåller utifrån de lokala förutsättningarna tillräckliga resurser för sittarbete. Vad utskottet sålunda anfört om uppföljning ochutvärdering av resursfrågorna i anslutning till smittskyddslagen bör riksdagenmed anledning av motion SoIO (c) yrkande 1 ge regeringen till känna. dels att utskottet under mom. 16 bort hemställa: 16. beträffandeuppföljning och utvärdering av resursfrågorna attriksdagen med anledning av motion l988/89:SolO yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Anonymitet vid HIV-test (mom. 17) (), (vpk) och BarbroWesterholm (fp) anser dels att det avsnitt i betänkandet som på s. 19 som börjarmed "Utskottet vidhåller" och slutar med "(yrkande 1)" bortha följande lydelse: Trots de arrangemang som vidtagits till skydd för denenskildes integritet vittnar många läkare om att många som borde genomgåtestning avhåller sig härifrån av oro för att deras sexuella läggning skallröjas eller för att de senare skall utsättas för kontrollåtgärder. Närdet gäller bekämpningen av sjukdomen AIDS är detutomordentligt angeläget att alla som misstänker att de kan ha smittats avHlV-virus låter testa sig. Om möjligheten till fullständig anonymitet ger dem som nuunderlåter att testa sig ett ökat förtroende för sjukvården, måste värdet av detta anses uppväga den nackdel som ligger i att sjukvården i enstaka fall inte får personuppgifter. Läkare med erfarenhet från infektionssjukvård och vene- rologiska mottagningar har framhållit att erfarenheten visat att ytterst fåvill 25 varaanonyma även i fortsättningen, om det visar sig att de har en HIV- 1988/89:SoU9 infektion. Om någon begär fortsatt anonymitet trots att testpåvisat smitta och därefter uppehåller en förtroendefull kontakt med läkare förråd och fortsatta undersökningar sä har trots allt sjukvården nått sitt syfte. Mot denna bakgrund anser utskottet att anonymitet bör varamöjlig, även om test visar att HlV-infektion föreligger. Regeringen bör vidtade åtgärder som erfordras för att göra detta möjligt. Vad utskottet nu anfört med anledning av motion So6 (vpk)yrkande I bör ges regeringen till känna. dels att utskottet under mom. 17 bort hemställa: 17. beträffandeanonymitet vid HIV-test attriksdagen med anledning av motion 1988/89:So6 yrkande I som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Tillämpbarheten av vissa straffbestämmelser (mom. 18) , Per Stenmarck och (allam) anser dels att det avsnitt i betänkandet som på s. 20 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "(yrkande 4)" bort haföljande lydelse: