bet · GC01LU33 · 1988-12-31 00:00:00 — Vidare framhöll utskottet att det fidigare(LU 1985/86:2y öch 1986/87:25) ställt sig posifivt fill att spörsmålet i helasin vidd togs upp fill överväganden i samband med den pågående översynen avreglerna för underhållsbidrag och bidragsförskott. Utskottet förordade därföratt de väckta motionerna skulle överlämnas till kommittén för översynav reglerna för underhållsbidrag till barn och bidragsförskott för att tas ibeaktande vid utredningsarbetet. Med hänsyn till det ovan anförda anser utskottet att någonriksdagens åtgärd med anledning av de nu aktuella motionerna inte är påkallad.Utskottet avstyrker motionerna L411 yrkande 5, L412, L414 yrkande 2 och L416yrkande 2. Om vid ett barns födelse modern är gift skall enligtgällande regler mannen i äktenskapet anses som barnets far. Denna presumtion avfaderskapet kan brytas av domstol eller upphävas genom att en annan manskriftligen erkänner faderskapet. För att erkännandet skall få rättslig verkankrävs att det godkänts av modern, mannen i äktenskapet och socialnämnden. År modern vid barnets födelse ogift skall faderskapetfastställas genom erkännande eller dom. Erkännandet skall vara skriftligt ochbevittnas av två personer samt skall godkännas av modern och av socialnämnden.Det åligger socialnämnden att utreda vem som är far till ett barn vars moder ärogift och att tillse att faderskapet fastställs. Om socialnämnden efter sinutredning anser sig kunna bedöma faderskapsfrågan med tillräcklig säkerhet skallnämnden bereda den presumtive fadern tillfälle att erkänna faderskapet. Kanerkännande inte erhållas får talan om fastställande av faderskapet föras viddomstol. Barnet står från födelsen under vårdnad av bådaföräldrarna om dessa är gifta med varandra och i annat fall av modern ensam. Omdet döms till äktenskapsskillnad mellan föräldrarna fortsätter barnet att ståunder båda föräldrarnas vårdnad om inte den gemensamma vårdnaden upplöses. Står barnet under vårdnad av endast en av föräldrarna ochvill föräldrarna ha gemensam vårdnad kan de numera som huvudregel få vårdnaden registrerad genom en enkel anmälan till pastorsämbetet om vårdnadsfrågan intetidigare prövats av domstol och under förutsättning att såväl föräldrarna sombarnet är svenska medborgare. I motion L408 av m.fl. (fp) hänvisas tilmotiveringen i motion A804 i vilken behandlas olika frågor om jämställdhet. Motionärerna anför att det är väsentligt att stärka den ogifte faderns ansvar, skyldigheter och rättigheter gentemot sina barn. Motionärerna konstaterar att en ogift 33 fadermåste anmäla sig som vårdnadshavare medan moderns vårdnadsskap 1988/89:LU33 erkänns automatiskt. Enligt motionärerna bör man pröva möjligheten att införa en faderskapspresumtion också för en man som är samboende med barnets moder. Motionärerna yrkar (yrkande 1) att det anförda ges regeringen till känna. I motion L416 av () yrkas ändring avreglerna om gemensam vårdnad (yrkande 1). Enligt motionären skulle det varapositivt om det blev naturligt i samboförhållanden att föräldrarna redan isamband med att fadern erkänner faderskapet inför den sociala myndighetenanmälde -att vårdnaden om barnet skall vara gemensam. Motionären anser att ensådan ordning skulle underlätta kontakterna mellan barnet och dess fader, ochde hänvisar till undersökningar som tyder på att samboförhållanden oftaupplöses innan barnet nått och att fadern därefter i många fallhar dålig kontakt med barnet. Som närmare redovisats ovan (s. 19 f.) har frågan ominförande av en faderskapspresumtion vid samboförhållanden behandlats avriksdagen tidigare, (LU 1987/88:25), medanledning av motionsyrkanden med samma syfte som det i den nu aktuella motionenL408. På hemställan av lagutskottet har motionerna avslagits. Utskottet finnerinte nu anledning att frångå sin tidigare intagna ståndpunkt att i de aktuellafallen hänsynen till barnets bästa kräver att faderskapet fastställs undermedverkan av socialnämnden. I linje med fidigare uttalanden vill utskottet dockunderstryka vikten av att faderskapsärenden handläggs på ett så enkelt sätt sommöjligt med hänsyn till barnets intressen och under former som inte behöver uppfattassom integritetskränkande. Utskottet vill härvidlag hänvisa fill attsocialstyrelsen har beslutat om nya formulär för faderskapsutredning sominnebär bl.a. förenklade rutiner för fastställande av faderskap till barn varsföräldrar är sammanboende vid barnets födelse men inte var det underkonceptionstiden. För att de förenklade rutinerna skall få tillämpas i dessafall fordras dock att parterna hade stadigvarande förbindelse med varandra vidtiden för konceptionen. Med hänsyn till det anförda är utskottet Uka litet nu somfidigare berett att förorda införandet av en faderskapspresumtion vid samboförhållanden. Enligt utskottets mening finns det däremot anledning att se positivt på en ordning som medger att föräldrarna kan erhålla gemensam vårdnad redan i samband med att faderskapet erkänns inför socialnämnden. De genomförda ändringarna i reglerna om gemensam vårdnad innebar bl.a.' den förenklingen för ogifta föräldrar att de efter anmälan till pastorsämbetet kan få gemensam vårdnad om sina barn. I lagstiftningsärendet (prop. 1981/ 82:168, LU 1982/83:17) framhöll utskottet att föräldrarna har möjlighet att av socialnämnden få information om innebörden av gemensam vårdnad samt råd och stöd vid sitt ställningstagande till vilken vårdnadsform de skallvälja. Enligt utskottet gav de nya reglerna föräldrarna möjlighet att redan i samband med att faderskapet fastställs anmäla sitt önskemål om gemensam vårdnad och genom förmedling av socialnämnden få anmälan vidarebeford rad till pastorsämbetet. Utskottet ansåg det föreslagna förfarandet enkelt och arbetsbesparande för föräldrar och domstolar. Utskottet påpekade också att i de fall socialnämnden medverkar det finns vissa garanfier för att 34 föräldrarnainte fattar oöverlagda beslut. Isammanhanget vill utskottet erinra om att justitieministern den 14 april1988/89:LU33 1989 (RD 1988/89:97) besvarade en fråga om huruvida hon var bereddatt ta inifiativ så att ogifta föräldrar mer regelmässigt erhåller gemensamvårdnad om sina barn. Hon framhöll därvid att det enligt hennes mening finnsanledning att eftersträva en ökad användning av institutet gemensam vårdnad i,och att man inom undersöker vilkamöjligheter som kan finnas föratt uppnå detta. Enligt justifieministern kommerresultatet av arbetet att presenteras i en departementspromemoria som beräknaskunna framläggas . Justitieministern anförde att det var förtidigt att gå in på konkreta förslag men att man överväger bl.a. om man genompraktiska förenklingar kan göra den gemensamma vårdnaden mer lättillgänglig förogifta föräldrar. I mycket är spörsmålet, fortsatte ministern, ettinformafionsproblem, och hon ansåg att det kan vara lämpligt att informafionlämnas i samband med framläggandet av departementspromemorian. Medhänsyn till att reglerna om gemensam vårdnad således övervägs i samband med detberedningsarbete som pågår inom anserutskottet att något initiafiv i enlighet med önskemålet i motion L416 fill enförenkling av förfarandet vid anmälan om gemensam vårdnad inte kan ansespåkallat från sida. Meddet anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna L408 yrkande 1 och L416yrkande 1. Enligt14 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess till skydd för enskild iprincip inte i förhållande till den enskilde själv. Den enskilde kan i principockså efterge den sekretess som gäller till hans förmån. År det fråga om enunderårig blir det i stället värdnadshavaren som har rätten att ta del avsådana uppgifter som är sekretesskyddade i barnets intresse och att eftergesekretessen. Rätten för värdnadshavaren att ta del av uppgifter som ärsekretesskyddade i barnets intresse följer av bestämmelserna i 6 kap. 1,2 och11 §§ FB om att värdnadshavaren ansvarar för barnets personliga förhållanden.Då den underårige uppnått en viss mognad och utveckling anses dockbefogenheterna i sekretesshänseende tillkomma honom själv. Någon uttryckligåldersgräns finns inte men om det är fråga om en person som kommit upp itonåren torde han få anses ha nått sådan mognad att han ärberättigad till ett visst skydd för sin integritet även gentemot föräldrarna. Ifråga om hälso- och sjukvårdsområdet gäller enligt 7 kap. 1 § sekretessla gen sekretess för uppgifter om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Sekretessen på hälso- och sjukvårdsområdet avgränsas med ett s.k. omvänt skaderekvisit. Det innebär att en uppgift inte får lämnas ut, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller hans närstående lider men. När det däremot är fråga om uppgifter på skolans område gäller enligt 7 kap. 9 § sekretess endast om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Ett sådant s.k. rakt skaderekvisit innebär presumtion för offentlighet. Beträffan de uppgifter som hänför sig till psykologisk undersökning eller till psykolo- ,, gers och kuratorers verksamhet gäller dock ett omvänt skaderekvisit. I motion L411 av m.fl. (s) framhålls attgällande sekretess- 1988/89:LU33 skydd leder genom anknytningen till vårdnadentill att den från vårdnaden skilde föräldern drabbas på ett orättfärdigt sätt.Åven icke vårdnadshavande förälder måste enligt motionärerna ha möjlighet attengagera sig i sina barns liv. Vid barns sjukhusvistelse, skolgång ochutbildning är informationen till umgängesföräldern starkt begränsad ellerdelvis omöjliggjord. De negativa effekterna som nuvarande sekretesskydd medförinnebär enligt motionärernas mening en allvarlig försvagning av barnetssociala nätverk. Motionärerna begär (yrkande 7) ett tillkännagivande om att bådaföräldrarna bör vara jämställda i sekretessammanhang. Med anledning av vad som anförs i motionen vill utskotteterinra om att behandlade en motion varibegärdes en översyn av sekretessreglerna för hälso- och sjukvården i syfte attförbättra möjligheterna för en förälder som inte har vårdnaden om sitt barn attfå upplysningar om barnet när det är intaget för vård. I sitt av riksdagengodkända betänkande (1988/89:KU14) framhöll -medhänvisning till ett av i ärendet avgivet remissvar - att det på området fick anses föreligga ett visst utrymmeför uppgiftslämnande av aktuellt slag till den förälder som inte har vårdnadenom sitt barn, även om vårdnadshavarens samtycke saknas. Vidare framhöllkonstitutionsutskottet att det självfallet är angeläget att åtgärder vidtas omnuvarande ordning medför olägenheter i praktiken för den förälder som endasthar umgängesrätt. Enligt utskottets mening hade det dock inte framgått attsituationen skulle vara sådan att det var påkallat att ta det i motionenbegärda initiativet. Utskottet avstyrkte därför motionen. Enligt lagutskottets mening bör inte nu frångåsitt tidigare ställningstagande i frågan. I sammanhanget vill utskottet även hänvisatill att regeringen i proposition 1988/89:67 om sekretessfrågor inomundervisningsväsendet m.m. föreslagit ändringar i sekretesslagen av innebördbl.a. att sekretessen till skydd för en underårig skall gälla även iförhållande till värdnadshavaren under vissa förutsättningar. På grund av det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L411 yrkande 7. Några särskilda formföreskrifter eller krav på ceremonieruppställs inte i namnlagen (1982:670) när det gäller barns förvärv av efternamnoch förnamn. Beträffande efternamn är huvudregeln att barn till föräldrar medgemensamt efternamn erhåller det namnet redan vid födelsen. Har föräldrarnaolika efternamn och har de tidigare gemensamma barn får det nya barnet det namnsom dess yngsta syskon bär. I andra fall skall föräldrarna inom tre månadertill pastorsämbetet anmäla vilket efternamn barnet skall bära. inteanmälan i rätt tid anses barnet vid födelsen ha förvärvat moderns efternamn.Vilka förnamn barnet skall ha bestäms av föräldrarna, och de skall inom tremånader från barnets födelse anmäla förnamnen till pastorsämbetet. Med anmälanom förnamn till pastorsämbetet jämställs sådan anmälansom vid dop inom görs om förnamn till dopförrät- .., I motion L420 av och ()erinrar motionä- 1988/89:LU33 rerna om att det till den kyrkliga vigsel- resp.begravningsakten finns borgerliga alternativ. Motionärerna efterlyser ikonsekvens härmed en borgerlig namngivningsceremoni som alternativ till denreligiösa dopakten. Praktiskt skulle spörsmålet enligt motionärerna gå att lösapå sådant sätt att exempelvis de som utbildas och utses till förrättareav borgerlig vigsel även instrueras att tjänstgöra som förrättare av borgerlignamngivningsceremoni. I denna ceremoni skulle, förutom själva namngivningenoch eventuellt utseende av faddrar, också kunna ingå vägledande ord omföräldrarnas ansvar för barnet. Utskottet vill erinra om att dåvarande civilministern (RD 1983/84:84) besvarade en fråga av Margö (vpk),vari hon begärde besked om regeringen avsåg att föreslå några åtgärder för attborgerliga namngivningsceremonier skall få samhällets stöd och bli ettalternativ till den kyrkliga ritualen. Civilministern framhöll därvid att detkristna dopet som sådant inte är någon namngivningsceremoni utan ett av kyrkanssakrament som innebär att den som döps tas upp i den kristna kyrkans gemenskap.Enligt civilministern borde det självfallet stå var och en fritt att vidnamngivning åv barn anordna någon form av ceremoni som alternativ till detkyrkliga dopet. Civilministern påpekade att borgerliga begravningar på liknandesätt kan anordnas som ett alternativ till de kyrkliga och att sådana ceremonierborde ha en helt frivillig prägel. Att samhället givit medborgarna etfborgerligt alternativ till den kyrkliga vigseln berodde enligt civilministernpå att vigseln - till skillnad från både dopet och begravningen -har särskildarättsverkningar både för enskilda människor och för det allmänna. Han vardärför inte beredd att föreslå några åtgärder för att en borgerlignamngivningsceremoni skulle få samhällets stöd. Utskottet har inte anledning att bedöma spörsmåletannorlunda än vad civilministern gjorde och avstyrker därför bifall fill motionL420. 1. beträffandevårdnad och umgänge attriksdagen avslår mofionerna 1988/89:L407 yrkande 1, 1988/ 89:L408 yrkande 2,1988/89:L409, 1988/89:L411 yrkandena 1, 1988/89:L416 yrkandena 3 och 4 samt1988/89:L417, 2. beträffandeexpertmedverkan' attriksdagen avslår motion 1988/89:L407 yrkande 2, ' 3. beträffandehandläggningen av mål rörande barn att avslår motion 1988/89:L410, 4. beträffandeunderhållsbidrag till barn attriksdagen avslår mofionerna 1988/89:L411 yrkande 6, 1988/ 89:L413 och1988/89:L414 yrkande 1, 5. beträffandekostnader för umgänge med barn m.m. attriksdagen avslår mofionerna 1988/89:L411 yrkande 5, 1988/ 89:L412,1988/89:L414 yrkande 2 och 1988/89:L416 yrkande 2, 6.beträffande faderskapspresumtion vid samboförhållanden /89:LU33 attriksdagen avslår motionerna 1988/89:L408 yrkande 1 och 1988/ ' 89:L416yrkande 1, 1.beträffande sekretesskydd för barn , . attriksdagen avslår motion 1988/89:L411 yrkande 7, 8. beträffande borgerlig namngivningsceremoni attriksdagen avslår mofion 1988/89:L420. På lagutskottets vägnar . Närvarande:Rolf (), (), (), (), (), (), . (s), (), (), (), (), (), (), (), (vpk),Elisabet.Franzén (mp) och l.Vårdnad och umgänge (mom. 1) och (båda fp) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 28börjar med "Enligt vad" och på s. 29 slutar med "och L417" bort ha följande lydelse: _ Enligt utskottets mening är det angeläget att enlagstiftning i enlighet med. motionärernas önskemål kommer till stånd.I sammanhanget vill utskottet särskilt peka på vikten av att det i motion L407aktualiserade spörsmålet om att även förälder som inte haryårdnaden ges enlagfäst rätt till information om viktigare angelägenheter om barnets hälsa ochframtid får en lösning. Enligt vad utskottet inhämtat pågår inomjustitiedepartementet arbete med en departementspromemoria rörande reglerna omvårdnad och umgänge. Promemorian beräknas bli framlagd . Medhänsyn härtill anser utskottet att en proposition i saken bör kunna föreläggasriksdagen redan i början av hösten 1989.1 likhet med motionärerna i motionL407 vill utskottet understryka vikten av att så också sker. Vad särskilt gäller den i motionerna L407 och L411upptagna frågan om samarbetssamtal vill utskottet nu liksom ocksåhänvisa till den utvärdering av verksamheten med samarbetssamtal somsocialstyrelsen företar på regeringens uppdrag. Enligt vad utskottet inhämtatberäknas redovisa resultatet av uppdraget i början av junimånad 1989. Vad utskottet anfört bör som sin mening geregeringen till känna. Ställningstagandet innebär att utskottet tillstyrkerbifall till motion L407 yrkande K Syftet medmofionerna L408 yrkande 2, L411 yrkandena 1, 1988/89:LU33 2, 3 och 4, L416 yrkandena3 och 4 och L4r7 får härigenom anses i huvudsak delsatt utskottets hemställan under moment 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffandevårdnad och umgänge att med bifalltill motion 1988/89:L4Ö7 yrkande 1 och med anledning av motionerna 1988/89:L408yrkande 2, 1988/89:L411 yrkandena 1-4, 1988/89:L416 yrkandena 3 och 4 och1988/89:L417 samt med avslag på motion 1988/89:L4Ö9 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Expertmedverkan (mom. 2) UllaOrring och (båda fp) anser delsatt den del av utskottets yttrande som börjar på s. 29 med "Somnärmare" och slutar med "L407 yrkande 2" bort ha följandelydelse: Ilikhet med motionärerna i motion L407 anser utskottet att det i mål som rörbarn ofta finns behov av särskild sakkunskap i fråga om barns förhållanden.Utan barnpsykologiska kunskaper-kan det vara i det närmasteomöjligt att rätt bedöma vilken lösning som är bäst för barnet i mål om vårdnadoch umgänge. Det är inte realistiskt att förutsätta att de domare och nämndemänsom har att ta befattning med mål av denna karaktär själva skall besitta sådankunskap. Inte heller är det allfid tillräckligt att domstolen föranstaltar omutlåtanden av eller förhör med särskilt utsedda sakkunniga. Enligt utskottetsmening bör det därför finnas en möjlighet att vid behov utöka rätten med enledamot som har ingående kunskaper om barns utveckling och behov. En sådanmöjlighet; som också ligger helti linje med rättegångsutredningens förslag,skulle kunna bli till stort gagn för barn i sådana mål där det fordrassärskilda kunskaper om barns utvecklingsgång och behov. sålunda anfört om möjligheten att anlita barnpsykolog eller ' ,motsvarande barnexpert vid handläggningen av vårdnads-och umgängesmål bör, medbifall till motion'L407 yrkande 2, ges regeringen till känna. delsatt utskottets hemställan under moment 2 bort ha följande lydelse: att med bifalltill motion 1988/89:L407 yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Faderskapspresumtion vid samboföihåilanden (mom. 6) UllaOrring och (båda fp) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 34 börjar med "Som närmare" och på s. 35 slutar med "L416 yrkande 1" bort haföljande lydelse: Enligt utskottets mening är det mycket angeläget att man på olika sätt ytterligare söker stärka den ogifte faderns rätt. Det kan nämligen inte uteslutas att det finns ett samband mellan det alltför låga engagemang som en del av dessa fäder visar för sina barn och den undanskymda roll som 39 lagstiftningenger den ogifte fadern jämfört med den gifte fadern. Ett 1988/89:LU33stärkande av den ogifte faderns ansvar, rättigheter och skyldigheter bordedärför vara till gagn även för barnet. Utskottet vill också erinra om att våren 1987infört en rättslig reglering av samboförhållanden genom antagandet av lagen omsambors gemensamma hem (prop. 1986/87:1, LU 18). Någon form av faderskapspresumtionför fader som är sambo med barnets moder ligger klart i linje med dengenomförda lagstiftningen. Dessutom skulle en sådan presumtion tillgodosebehovet av ett särskilt skydd för gemensamma barn i samboförhållanden, någotsom kraftigt betonades i nämnda utskottsbetänkande under reservation nr 8. Utskottet anser att en faderskapspresumtion kan tillskapaspå olika sätt. En väg är att införa en lagregel om direkt faderskapspresumtionsom motsvarar regeln för gift fader. Ett annat sätt är att inte bara påbörjautan även avsluta nuvarande faderskapsutredning redan före barnets födelse. Idessa fall skulle - under förutsättning av att parterna är överens - faderndirekt vid barnets födelse anses vara rättslig fader fill barnet. För att brytaen sådan faderskapspresumtion skulle samma regler som gäller i fråga öm barnsom föds i äktenskap kunna tillämpas. Med hänvisning till det anförda anser utskottet detangeläget att inom det pågående beredningsarbetetrörande reglerna om vårdnad och umgänge även uppmärksammar reglerna i FB omfastställande av faderskap i syfte att stärka den ogifte faderns ställning tillgagn även för barnet. Vad utskottet sålunda anfört bör som sin meningge regeringen till känna. Ställningstagandet innebär att utskottet tillstyrkerbifall till motion L408 yrkande 1. Syftet med motion L416 yrkande 1 fårhärigenom anses i huvudsak fillgodosett. deb att utskottets hemställan undermoment 6 bort ha följande lydelse: 6. beträffande faderskapspresumtion vidsamboförhållanden att med bifall till motion 1988/89:L408 yrkande 1och med anledning av motion 1988/89:L416 yrkande 1 som sin mening gerregeringen fill känna vad utskottet anfört. Slockholm 1989 .'