bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Vidtiden föi tegetingens besväisptövning hade emellettid sistnämnda lag, i foitsättningen kallad natuitesurslagen,ttätt i kiaft liksom vissa änd-lingai i väglagen som skäipte ktavet på utiedning vid uppiättande av atbetsplan. I målet aktualiseras däiföl fiågan huiuvida dessa nya föieskiiftei var tillämpliga nät tegetingen meddelade sitt beslutellet om de äldte bestämmelsei som gällde vid tiden föl vägveikets öveiklagade beslut alltjämt skulle tillämpas. Av allmänna föivaltningstättsliga gtundsatset hat ansetts följa att bestämmande föt vilka föivalt-ningstättsliga fötesktifter - avseende både förfarandet och ptövningen i sak - som skall tillämpas i ett mål ellet äiende som tegel ät vilka föieskiiftei som ät i kiaft nät ptövningen sket. Det anföida hat ansetts gälla även vid piövning av besvät övet beslut som fattats föte iktaftttädandet av de föieskiiftei som gällde vid besvätsptövningen. Undantag ftån dessa grundsatsei kan dock vatauttiyckligen föiesktivna i öveigångsbestämmelset ellet följa av uttalanden i motiven tilllagstiftningen. också tänkas däi av omständighetetna fiamgåi att 1988/89:KU30 lagstiftaien inte avsett att de nya bestämmelserna Bilaga A 17 skalltillämpas helt enligt de angivnagiundsatseina Underbilaga 4 i ett öveigångsskede. Vad gällei fiågoina om tillämplig lagstiftning kan hänvisas dels till uttalanden avkonstitutionsutskottet (KU 1974:60) dels till legeiingsiättens piaxis. Enligt denna skallden nya lagstiftningen beaktas vid den foitsatta ptövningen, se t ex 1974 lef 70: nytillkommetstiaridskyddsföiotdnande enligt natutvåtdslagen skulle beaktas vid piövning av besvät övet meddelat byggnadslov, 1976 lef100: bestämmelse om földelning av kilometetskatt på fleia skattskyldiga enligt bestämmelse som gällde vid beslutsfattandet kundeinte tillämpas vid piövning av besväi övei beslutet sedan tegleina om föidelning av skatten upphävts, 1977 lef 5: vid prövning av besväi övei beslut, vaiigenom boittagandeav olovligt utfötd byggnad fötklatats inte vara nödigt, skulle nya stiängaie bestämmelsei som inte gav uttymme föt nödighetsptövning tillämpas och tegetingsiättens beslut i mål nt 687-1988: vid piövning av besvät övet föreläggande vid biandsyn, vilketmeddelats med stöd av brandlagen (1974:80) skall,sedan täddningstjänstlagen (1986:1102) ttätt i kiaft, den senaie lagen tillämpas. Regeiingen hai i sitt yttiande till legeiingsiätten gjoit gällande att föreskiiftet av matetiell innebörd, som ttätt i kiaft efter avgörandet i föista instans, inte skall tillämpas vid besvätspiövningen. Det äivisseiligen sant att den allmänt antagna giundsatsenpå det matetiellt tättsliga omtådet ät att nya teglet noimalt ägei giltighet endast be-tiäffande sådana föthållanden som uppkommit eftet de nyategleinas iktafttiädande (se t ex SOU 1960:26 6 5 ochptop 1985/86:1 bil 1 s 860). Nämnda giund-sats totde emellettid få uppfattas så att mateiiella lättighetei såsom ägandeiätt, nyttjandeiätt, aivs-lätt ellei statusföihållanden såsom medboigatskåp, äktenskap, som uppkommit föie iktaftttädandet, inte påveikas av att ny lag stadgat ändrade föiutsätt-ningai föt dessa tättsföihållandens uppkomst, såvida inte säiskilda teglet meddelas hätom. 1988/89: KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 4 Enligt15 § väglagen gället ftån och med (se SFS1987:459 och 745) att i en atbetsplan skall ingå en miljökonsekvensbeskiivning och att dennaskall innehålla en ledovisning av de väntade miljöeffekterna samt föislag till etfoideiliga skyddsåtgäidei ellei andia föisiktighetsmått som behövs föl att föiebygga stöiningat ellet andta olägenhetet ftån ttafiken. Vidaie hat till dentidi-gate gällande tegeln i 16 § om att vid utatbetande av enatbetsplan samtåd i ftåga om vägens sttäckning och vägföl slagets utfoimning i öviigt skall ske med beiötda fastighetsägate och myndighetei samt andta somkan ha ett väsentligt inttesse i saken lagts enfötesktift om att samråd alltid skall äga tum med de natutvåidsmyndighetet som betöts. Någon säiskild öveigångsbestämmelse bettäffande handläggningen av äienden om fastställelse av atbetsplan som avgjoitsi föista instans föie ikiaft-tiädandet hat inte meddelats. Detfinns således inte någon utttycklig övetgångsbestämmelse som föt dylika fall föteskiivet att äldte bestämmelsei skall till-lämpas vid tegeiingens besväisptövning. Dätemot finns en säiskild öveigångsbestämmelse i lagen 1987:459 (punkt 2)av innebötd att Kldte bestämmelsei skall tillämpas i vissa tillståndsäienden som avgjoits i fötsta instans föte iktaftttädandet. Detta skall gälla såväl föifaiandet som dessa äten-dens piövning i sak. Enligt motiven (ptop1985/86:118 s 59, 60, 76, 77 och 85) vat det nämligen lämpligt att i dessa äienden samma giundet föt ptövningen och samma piocessuella bestämmelsei skulle gälla föt besväismyndigheten som föt den myndighet som avgjoit äiendet i fötsta instans. Vidaie finns en säiskild öveigångsbestämmelse om tillämpning av äldte bestämmelsei i äienden om eisättning enligt 61 $ väglagen i vilka talan väckts föte iktaftttädandet (punkt 3). Denna öveigångsbestämmelse inföides på föislag av lagiådet. Lagtådet anfötde som motiv häiföi (ptop 1985/86:118 s 77) följande: "Ett sätskilt pioblem kan mål om eisättning enligt 61 § eibjuda om eisättning begäits på gtund av ett äldte beslut om vägrat tillstånd enligt 47, 48 eller 49 §. För fall då skadan inte längre ät eisätt-ningsgill (se vad som sagtsundet 61 §) fotdtas en öveigångsbestämmelse. Hat målet anhängiggjotts föte iktaftttädandet, böt äldte bestämmelsei om eisättning tillämpas av fastighetsdomstolen i ftåga om målens piövning i sak, låt vata att vid avgötandet böt vägas in att skadan ej längie ät etsättnings-gill. Hat anspråk på ersättning inte ftamfötts hos donstol föte iktaftttädandet synes man kunna godta atteisättning ej skall utgå. Eljest fåt man med 17 kap 16 § ttedje stycket PBL-fötslaget som fötebilö 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 4 uppställa en pteklusionsftist föt talans väckande." 1988/89:KU30 Depattementschefen godtog utan motiveting lagiådets Bilaga A 17 f öt s 1 ag. I motiven till lagaina 1987:459 och 1987:745 finns inte något uttalande om huiuvida de äldie ellet de nya föieskt if tema skulle gälla vid piövning av övetklagande av beslut som meddelatsi andta typer av äienden än de hät tedovisade - exempelvis fastställelse av atbetsplan - nät beslutet i föista instans meddelats föte iktaftttädandet. Enligt 2 kap 6 § natuttesuislagen skall omtåde som ät av liksinttesse föt natuivåtden skyddas mot åtgätdei som kan påtagligt skada natuimiljön. Matk- och vattenomtåden kan även åtnjuta skydd enligt bestämmelse i 2 kap natuttesuislagen medhänsyn till omiådenas betydelse föt utnyttjande, t ex föt kommunikationei. Om ett omiåde ät av liksinttesse föl fleia sins emellan oföienliga ändamål, skall enligt 10 § föiettäde ges åt det ellet de ändamål som på lämpligaste sätt ftämjat en långsiktig hushållning med matken, vattnet och denfysiska miljön i övligt. Natuitesurslagen trädde i kraft , dvs fötst eftet det att vägveiket fattat sitt beslut omfastställelse av atbetsplanen men innantegetingen fattade beslutet den 3 septembet 1987. Lagen skall enligt samtidigtinföida bestämmelsei i åtskilliga andta lagat tillämpas vid piövning enligt dessa lagat. Så ät fallet vid piövning av äienden enligt väglagen. Bestämmelse hätom åtetfinns i 3 a § BOm inföides i väglagen genom lagen 1987:459. Någon säiskild Öveigångsiegel meddelades inte. Dätemot fötekommet en sådan tegel till iktaftttädandet av 25 1988/89. Enligt dennategel skall äldte bestämmelsei tillämpas i mål och äienden enligt vattenlagen(1983:291) som anhängiggjoits hos vattendomstol föte iktaftttädandet. Bestämmelsen tillkom vidtiksdagsbehandlingen av lagförslaget och angavs av bostadsutskottet (BoU 1986/87:3 s 41) ha till ändamål att motveika lettoaktivlagstiftning föl det fall att vattenomtåden ellet älvstiäckoi, som föiut inte vatit undantagna ftån utbyggnad, ftedas genom teglet i3 kap 6 § natuiiesuislagen. Någon motsvaiande öveigångsbestämmelse om tillämpningen av natuiiesuislagen i äienden enligt väglagen finns inte. Inte hellet imotiven diskuteias behovet av sådana öveigångsbestämmelsei. 1988/89:KU30Bilaga A 17Underbilaga 4 Xven omvissa skäl talai föi att, tiots avsaknaden avutttyckliga bestämmelsei i ämnet, bestämmelserna om miljökonsekvensbeskiivning inte tagitsikte på besvätspiövningen, fåt de hät fötut citeiade uttalandena i motiventill vissa öveigångsbestämmelset anses bektäfta att de allmänna fötvaltningstättsliga giundsatseina om tillämplig lagstiftning också legat till gtund föt de i detta mål aktuella föiesktifterna. Det måste också antagas att lagstiftätens syfte, nämligen att stäika skyddet föt miljön, bäst tillgodoses genom att nämnda gtundsatset tillämpas även nät det gället piövning av övetklaganden av vägveikets beslut om fastställelse av atbetsplan föt en väg. Enligt det anföida vat alltså föieskt if tema om miljökonsekvensbeskiivning i 15 5 väglagen och föieskt if tema om skydd föt omtåden som ät av liksinttesse föl natuivåtden i 2 kap 6 $ natuiiesuislagen tillämpliga näi leget ingen den 3 septembet 1987piö- 1988/89:KU30 vade de övetklaganden som anfötts mot vägveikets Bilaga A 17 beslut att fastställa atbetsplanen. Av tegeiingens yttiande måste anses fiamgå att lege-1 ingen vid sin piövning inte tillämpat dessa nya föieskt iftet. Någonmiljökonsekvensbeskiivning hat således inte föielegat nät tegeiingen fattade beslutet den 3septembet 1987. Emellettid fanns en viss annan utiedning om påveikan på miljön m m tillgänglig i äiendet. Denna utiedning ät av sådan beskaffenhet att det inteftamståi som sannolikt att föiebtingandet av en miljökonsekvensbeskiivning enligt 15 § väglagen skulle ha lett till annanutgång i besväisäien-det i vad avset fastighetenAnfasteiöd 2:1. Den omständigheten att en miljökonsekvensutiedning inte upptättats, innan tegeiingens beslutmeddelades, utgöi däiföl inte skäl föt den begätda lesningen. Vad gället tegeiingens undetlåtenhet att tillämpanatuiiesuislagen ät att anteckna att sedan tegetingenfattade sitt beslut den 3 septembet 1987 hat det tillkommit en ny betydelsefullomständighet som inte kunnat åbetopas i ätandet hos tegeiingen. Statensnatutvåtdsvetk hat nämligen i beslut den 21 decembei1987 fötklatat att ett omtåde benämnt Biattefoisån äi av liksinttesse föt natuivåtden enligt 2 kap 6 § andta stycket natuiiesuislagen.Om-lådet äi till viss del beläget på fastigheten 2:1. Det fåt antagas att en piövning enligt natuiiesuislagen, sätskilt not bakgtund av natutvåidsvetkets beslut, skulle väsentligtha påveikat utgången såvittavset vägdtagningen övet den Andets Södeilundoch tillhötiga fastigheten 2:1. Synneiliga skäl fåt dätföt anses föteligga fötatt saken piövas på nytt i denna del. Resning bötdäiföl beviljas. 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 4 Vad i övligt åbeiopatsi ftåga om besväisäiendets handläggning hos tegeiingen kan inte anses innebäia att skältill tesning visats föteligga. Regetingsiättenbeviljat tesning i tegeiingens beslut den 3 septembet 1987 i vad avsetfastigheten 2:1 i kommun och visat äiendet i denna del åtet till tegeiingen (kommunikationsdepai tementet) föl ny handläggning.I avbidan på denna piövning fåtåtgärd föt byggande av vägen inom nämndafastighet ej vidtagas. I avgötandet hat deltagit: tegetingsxåden Hamdahl, Muellet,, (skiljaktig) och Baekkevold 1988/89:KU30 (skiljaktig) Bilaga A 17 Föiedtagande teget ingsiätt-asekietetate: Sandbäck ., j l,] a Kopiot föt vetkställighet till tegetingen (kommunikationsdepai tementet ) III 2250/86 mfl, (handlingarna i måletbifogas) vägfötvaltningen i Göteboigs och län Kopiot föl kännedom till vägveiketi Boilänge (PB .20-A 86:2989) statensnatutvåidsveik länsstyielsen i Göteboigs och län kommun 1988/89:KU30 Bilaga A 17Underbilaga 4 1 (7) Protokoll, hållet i Närvarande:regeringsråden Hamdahl, Mueller, , -------------- '' i Föredragasansökan av och om resning i ärende angående fastställelse av arbetsplan för väg E6 på delen -Bratteröd, m m i och Uddevallakommuner, i vilket ärenderegeringen meddelat beslut . Regeringsrätten fattar beslut. Regeringsråden och är skiljaktiga och yttrar: Vi ärense med övriga ledamöterna såvitt avser de första 17 styckena som följer efter meningen "Regeringsrätten beslutar följande." I övrigt anför vi övergångsbestämmelser saknas till lagen 1987:745med de berörda ändringarna i 15 och 16 {} väglagen. Motiven till ändringarna behandlar inte frågan hur de nya reglerna skall tillämpas i överklagandeärenden där arbetsplanen fastställts av före . Inte hellerdiskuteras i motiven behovet av några övergångsbestämmelser. I sammman-hanget bör erinras om att övergångsbestämmelserna till lagen 1987:459 - sompå grund av en senareläggning av lagen kom att gälla också för lagen 1987:745 - tillkom utansamband med sistnämnda lagärende. 1988/89:KU30Bilaga A 17 Underbilaga 4 De nyaföreskrifterna i 15 och 16 §§ väglagen avser innehållet i arbetsplanen och förfarandet vid planens utarbetande.Enligt motiven är syftet med de nya bestämmelserna att integrera miljösynpunkterna i vägplaneringen och därmed få dem belysta . Bestämmelserna gäller enligt sin lydelse förfarandet hos och i samband ned planensutarbetande och fastställelse.Med hänsyn till det anförda är det inte sannolikt attlagstiftaren avsett att föreskrifternaskulle gälla när regeringen prövade överklagandeärenden där arbetsplanen fastställts före . Detta skulle iså fall ha fått till följd att flertalet av dessa ärenden hade måst visas åter till för ny handläggning ned ny utställning och ny fastställelseprövning hos . Betydande olägenheter är förenade ned en sådan ordning. fallnaste antagas att lagstiftaren - om lagstiftaren verkligen avsett en sådan med de nya föreskrifternas inriktning svårförenlig till&apning - skulle haangett detta i notiven. Så harinte akett. övervägande skäl talar därför enligt vår nening för att lagstiftaren i detta fall -son ett undantag från den förut berörda huvudregeln och trots att förhållandet inte föranlett någon övergångsbestämmelse - avsett att de äldre bestämmelserna skulle tillämpas också av regeringen vid prövning av ett överklagande av en före fastställd arbetsplan. 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 4 Med hänsyn till det anförda finner vi att det förhållandet att en miljökonsekvensbeskrivning enligt de nyaföreskrifterna inte förelegat vid regeringens avgörande inte utgör skäl för resning. Enligt 2 kap 6 § naturresurslagen skall område som är av riksintresse för naturvården skyddas mot åtgärder som kan påtagligt skada naturmiljön. Mark- och vattenområden kan åtnjuta skydd enligt bestämmelse i 2 kap naturresurslageh medhänsyn till områdenas betydelse för utnyttjande, t ex för kommunikationer. Om ett område är av riksintresse för flera sins emellan oförenliga ändamål, skall enligt 10 § företräde ges åt det eller de ändamål som på lämpligaste sätt främjar en långsiktig hushållning med marken, vattnet och denfysiska miljön i övrigt. Naturresurslagen trädde i kraft , dvs först efter det att fattat sitt beslut omfastställelse av arbetsplanen men innanregeringen fattade beslutet . Lagen skall enligt samtidigtinförda bestännelser i åtskilliga andta lagat tillämpas vid piövning enligt dessa lagat. Så ät fallet vid piövning av äienden enligt väglagen. Bestämmelse hätom åtetfinns i 3 a § som inföides i väglagen genom lagen 1987:459. Någon säiskild öveigångsiegel meddelades inte. Dätemot fötekommet en sådan tegel till iktaftttädandet av själva natuiiesuislagen. Enligt dennategel skall äldte bestämmelser tillämpas i nål och äienden enligt vattenlagen(1963:291) som anhängiggjotts hos vattendomstol föte iktaftttädandet. Bestämmelsen tillkom vidtiksdagsbehandlingen av lagföislaget och angavs av bostadsutskottet (BoU 1986/87:3 s 41) ha till ändamål att motveika tettoaktivlagstiftning föl det fall att vattenomiåden ellei älvstiäckoi, som fötut inte vatit undantagna ftån utbyggnad, ftedas genom teglet i3 kap 6 § natutvåtdslagen. Någon motsvaiande öveigångsbestämmelse om tillämpningen av natuiiesuislagen i äienden enligt väglagen finns inte. Inte hellet imotiven diskuteias behovet av sådana öveigångsbestämmelset. 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 4 Nät det gället frågan om naturtesuislagens fötesktifter vatit tillämpliga vid tegetingens avgötande kan till en böljan konstateias att de beiötda övet-gångsbestämmelsema och notivuttalandena intetalat enot utan snataie stödet att så vatit fallet. Ut-fornningen av föieskt if tema i natuiiesuislagenoch den nya 3 a § i väglagen är inte sådan att något hinder kan anses föteligga mot en tillämpning ned början fötst i övetklagandeinstansen, tegetingen.Enligt den allnänna fötvaltningstättsliga huvudregeln som angetts idet föiegående hat däiföl hus-hållningsbestänmelsema i natuitesutalagen skolattillämpas av tegetingen vid dess piövning av det Bilaga A 17 Sedan regeringen fattade sitt beslut har dettill- Underbilaga 4 kommit ett bevisdatum som inte kunnat åberopas i ärendet hos regeringen. har nämligen i beslut den 21 december1987 förklarat att ett område benämnt Bratteforsån är av riksintresse för naturvården enligt 2 kap 6 § andra stycket naturvårdslagen. Området är till viss del beläget på Anfasteröd 2:1. Utredningen i förevarande fall utvisar att vägens sträckning bestärots ned hänsyn till naturvårdsintressena. Detta gäller inte ninst i fråga om det område som sökandena särskilt berör, nämligen Bratteforsåns dalgång, och som beslut den 21 december1987 avser. Sökandena yrkade i överklagandeärendet hos regeringen i denna delatt det berörda vägavsnittet skulle flyttas 200-300meter österut. En sådan alternativ vägsträckning har enligt vad som framgår av arbetsplanen undersökts av som - efter samråd med bl a naturvårdsenhet - funnit att det av förordade alternativet medför mindre intrång i dalgången. I arbetsplanen har antecknatsbl a att Bratteforsåns dalgång har stora värden av geologiskt, botaniskt ochornitologiskt intresse och att planerar ett förordnande enligt naturvårdslagen. Fråganom vägsträckningen i anslutning tillBratteforsåns dalgång har behandlats också i fastställelsebeslut. I detta har antecknatsatt samråd skett med bl a i fråga om miljökonsekvenserna. Av detanförda framgår att regeringen vid sin prövning hade tillgång till material som väl belyste natur- och miljöförhållandena i bl a området kring . Det var därmed möjligt för regeringen att göra de bedömningar av dessa'förhållanden som förutsätts i naturresurslagen. De faktiskaomständigheter som utgjorde underlag för beslut den 21 december1987 var sålunda i allt väsentligt upplysta i ärendet hos regeringen när regeringen fattade sitt beslut.Mot denna bakgrund är inte beslut någon ny omständighet av sådan beskaffenhet att redan dess förebringande utgör synnerliga skäl för en omprövning av regeringens beslut. 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 4 Handlingarnai ärendet ger inte vid handen att regeringenvid sin prövning inte beaktat föreskrifterna i naturresurslagen.Vad son från sökandenas sida andragits i ärendet kan inte heller anses utvisaatt den intresseavvägning som innefattas i regeringensbeslut står i uppenbar strid med bestämmelserna i denna lag eller att deti övrigt i denna del förekommit sådana brister i handläggningen att resning bör beviljas. Inte heller i övrigt har sökandenaanfört någon omständighet som bör föranleda resning i det genom regeringensbeslut avgjorda ärendet. Bilaga A 17 Vi bifaller inte ansökningen. Uppvisatoch utlämnat för vederbörlig åtgärd //.1988 DE GRÖNA 1988/89:KU30 ang beslutet att låtabygga motorväg mellan och . Genom regeringsbeslut uppdrogs ät att,som en del av det sä kallade Uddevallapaketet,projektera och upprätta arbetsplan för att bygga en motorväg mellan och . Under arbetet med denna väg har vägverketutnyttjat stora maktbefogenheter gentemot markägare, kommuner och andra som berörsav vägens miljöeffekter. Vägförslag skall enligt väglagen prövas av vägverketi samråd med . De har att ta hänsyn till av beslutade lagar t ex väglagen samt miljö-och planlagstiftning. Dessutom har fastlagt instruktioner för prioritering av vägobjekt och mål för miljöpolitiken, vilka också de bor styra myndighetens prövning av tänkbaravägprojekt. Har regeringen genom sittbeslut dikterat resultatet av myndighetens prövning? naturvärdsenhet i har, enligt uppgift, i en särskild skrivelse klagat pä att den inte fått utreda något alternativ till motor vägen. Har regeringen fattat ett beslut, som myndigheten upplever stå i strid med lagstiftningen? Inför det ovan behandlade beslutet införskaffade regeringen vissa upplysningar omkostnaderna för att bygga vägen. De direkta investeringskostnaderna undersöktes enligt uppgift på följande sätt. Vägdirektören i , , beskriver i en intervju 1 tidningen nr47 1985, en del av undersökningen så här: "Jag befann mig påkonferens i . blev jag uppringd av : 'Vadkostar det att bygga motorväg tillUddevalla'' Du får pä dig att ge besked.' kontaktade sinamedhjälpare i och meddelade sedan departementet från en telefonkiosk i att summan var cirka500 miljoner. " Enligt andra uppgifter skall han ha sagt 450 miljoner.Denna kostnad motsvarar per meter väg» vilketuppges vara billigare än någon annan motorväg i SVerige. De senastekonstnadsberäkningarna för projektet tyder på en kostnad nära . Enligt skrift kommer de delar som är under byggnad att kostamellan 28.000 och per löpmeter. Ett motorvägsprojekt av dnna storlek leder till samhällskostnader genom Underbilaga 5 direktaingrepp i naturen, av biltrafiken orsakade utsläpp av kolväten, kväveoxider, svaveldioxid och koldioxid, samtskogsskador från indirekt bildade oxidanter. Dettycks av regeringens yttrande till regeringsrätten som om ocksådessa kostnader varit ofullständigt undersökta. Med hänvisning till det som ovan anförts begärjag att konstitutionsutskott granskar 1. om regeringengenom sitt beslut dikterat resultatet av myndighets provning och omdetta är förenligt med regeringsformen, särskiltkap 11, 7 §. 2. om regeringenberett ärendet pä ett sättsom överensstämmer med kraven i regeringsformen, särskilt kap 7, 2 §. 11'/; 1988/89:KU30 E»L- RGE.RINGSBESLUT BilaBaA17 5KO.\I.\ILMK.\Tl()\S T>«-" n öilaga A 17 .. Dt:i'.\RTK.\ff.vri:r iTrrr/ee Underbilaga 6 c/o advokaten .Box 1105 3 404 22 GÖTEBO.RG Överklagandei fråga om arbetsplan för väg E6 Stora Höga-Bratterödi vad avser fastigheten 2:1 iUdde- vallakommun, orh län y Regeringsrätten meddelade det beslut ./. som framgår av bilaga 1. Till följd härav harregeringen att på nytt pröva överklagande av vägverketsbeslut , ./f bilaga2, om fastställelse av arbetsplanen för väg E 6 på delen Stora Höga- Bratteröd i vad avser fastigheten 2:1 i kommun, . ochMona har yrkat att vägens sträckningflyttas österut och att regeringen gerstatens naturvårdsverk i uppdrag att utvärdera vad de anförtsom skäl för yrkandet. ochMona har också yrkat att den fastställda vägsträckningen tillståndsprövas enligt miljöskyddslagen (1969:387) . Med anledning av regeringsrättens beslut har yttrande inhämtatsfrån , , läns- **'Ej rt Ivci Vasagatan8-10 08-763 10 00 08-11 89 43 ;7328 mi.-icom S styrelsen i Göteborgs- och lan samt kommun. 1988/89:KU30 Bilaga A 17 och har inkommit ned Underbilaga 6 yttrande jämte bilagor. Skrivelseri ärendet har inkom-Tiit från bl.a. Samling förBratteforsåns dalar, och i . Av yttrandena i ärendetframgår följande. vidhåller sin uppfattning att vägens sträckningbör vara enligt den fastställda arbetsplanen och anhåller att regeringen inte ändrar beslutet. Verket anför bl.a. följande. Det aktuella områdetvid Bratteforsån är känt för sina stora värden frånnaturvetenskaplig, geologisk, botanisk och ornitologisk synpunkt.Projekteringen av motorvägen har därför hela tidenskett i mycket nära samarbete med naturvårdsenhet. Väg E 6 genom är ennationell och internationell väg av mycketstor betydelse. hävdar därför att den utgörriksintresse enligt 2 kap. 8 §naturresurslagen (1987:12). Den avvägningmellan motstående intressen -naturvård och kom-iiunikationer - som måste göras, anser har skett under projekteringsarbetets gång.