bet · GC01FiU30 · 1988-12-31 00:00:00 — kontors-, bank-, hotell-, restaurang- och butikslokaler, bensinstationer,bilverkstäder och parkeringshus. Även förvaltningsbyggnader, kyrkor, samlings-och nöjeslokaler, sporthallar och andra idrottsanläggningar bör inräknas idenna krets. Avgiften skall gälla för med undantag för Norrtäljeoch kommuner samt i och kommuner. Den totalaindragningen av medel är mycket svår att beräkna men bör uppgå till mellan 100och 300 milj. kr. Tillfällig fastighetsskattinförs för fastigheter belägna inom samma område som avses förinvesteringsavgifter. Den tillfälliga skatten avser lokaler, dvs. ej bostäder.Skatteunderlaget höjs från till av taxeringsvärdet och skattesatsensätts till . Intäkterna av skattehöjningen kan beräknas uppgå till 600milj. Energiskatterna höjs enligtföljande: 80 Elskatten med 2 Öre/kWh 1988/89: FiU30 Oljeskatten inkl. s.k.lättdiesel med /m Kolskatt med /ton Skatt på naturgas med 42kr./l 000 m Gasolskatt med /ton Energiskattehöjningarna bör träda i kraft fr.o.m. . Intäkterna avskattehöjningarna beräknas till totalt - Skattenpå alkoholhaltiga drycker och tobak höjs . Defördelningspolitiska åtgärder som utskottet föreslår i detta sammanhang ärfrämst riktade till barnfamiljerna. Barnbidragen höjs sålunda med . perbarn och år fr. o. m. . Utskottetföreslår med anledning av vad som här anförts om behovet avåtstramningsåtgärder i propositionen och motionerna Ei62 (c) och Fi87 (c) attriksdagen godkänner det av utskottet här framlagda förslaget till åtgärdspaket. Utskottethar här redogjort för åtgärder som bör vidtas utifrån stabiliseringspolitiskamotiveringar. Vad gäller politiken på vill utskottet anföraföljande. Densvenska ekonomin har, som framhålls i propositionen, efter omläggningen av denekonomiska politiken utvecklats mycket gynnsamt. Krisen i slutet av1970-talet och har genom den tredje vägens politik ersattsav en period med ökad tillväxt, en väsentlig höjning av investeringsnivån ochförnyad framtidstro. Även hushållens ekonomi har förbättrats påtagligt.Sjunkande reallöner, stagnerande sysselsättning och stigande arbetslöshet ibörjan av har förbytts i växande reallöner och god tillgång påarbetstillfällen. Antalet sysselsatta har ökat med över 200 000 personer sedanår 1982 och den öppna arbetslösheten har reducerats till . Trotsden snabba uppgången i kapacitetsutnyttjandet och en hög investeringsnivå haremellertid den ekonomiska tillväxten varit svag. Produktiviteten har ökatbetydligt långsammare än . Utskottetdelar mot denna bakgmnd den uppfattning som framförs i propositionen att denekonomiska politiken måste inriktas mot att stärka tillväxten och förbättraekonomins funktionssätt. Den inriktning som den ekonomiska politiken måstefölja för att klara dessa problem rör främst följande områden. - Ökat arbetskraftsutbud. Hindermåste undanröjas för arbetskraftsutbudets tillväxt. Utskottet återkommer senarei betänkandet till vissa frågor som rör arbetsmarknadspolitiken. - Ökad produktivitet och ökadkonkurrens. Att förbättra fömtsättningama för en god produktivitetstillväxtmåste vara en central uppgift för näringspolitiken. Utskottet noterar attregeringen bl. a. avser att tillkalla en särskild delegation med uppgift attanalysera produktivitetsutvecklingen i såväl industrin som tjänstenäringarna.Utskottet ser också med tillfredsstäl- o. 6 1988/89. lelse att fortsattaåtgärder vidtas för att öka konkurrensen. Redan fattade 1988/89: FiU30 beslutinnebär att större delen av transportsektorn nu blir avreglerad. Reformarbetet är inriktat på att åstadkomma lägre skattesatseroch bredare skattebaser. skall beskattningen bli mer neutral ochlikformig. Skattesystemet skall också bli enklare. Förändringar i dennariktning bör kunna leda till ett mer rättvist skattesystem. De bör också kunnage ett verksamt bidrag till den ekonomiska tillväxten både genom att ökatarbetskraftsutbud och sparande stimuleras och att en effektivareresursanvändning kommer till stånd. här anfört innebär att utskottet ställer sig bakom de riktlinjer förden ekonomiska politiken i vad avser utvecklingen av1990-talet som presenteras i propositionen. Utskottetvill avslutningsvis tillägga att begreppet tillväxt i dessa sammanhang intefår tolkas snävt. Som också framhålls i propositionen är en ansvarsfullhushållning med naturresurser och en god miljö aspekter som självfallet måstevägas in vid bedömningen av vilka åtgärder som bör vidtas. Ytterst syftar denekonomiska politiken till att åstadkomma en hög välfärd för medborgarna, ochdärvid måste hänsyn tas även till de aspekter av välfärden som inte är direktmätbara i BNP eller andra ekonomiska mått. här anfört innebär att utskottet avstyrker den allmänna inriktning avden ekonomiska politiken som förordas i motionerna Fi60 (c) yrkande 1, Ei61(fp) yrkande I, Ei63 (vpk) yrkandena 1 och 4 samt Fi64 (mp) yrkandena I och 32. Målför den ekonomiska politiken Imotion Fi62 av m. fl. (c) framhålls i yrkande 3 resp. 4 att"regional balans" och "god miljö" skall vara mål för denekonomiska politiken. Utskottethar inte någon annan mening än motionärema att "regional balans" ärett viktigt mål. Som framhålls i propositionen är en väl fungeranderegionalpolitik bl. a. en fömtsättning för ett efTektivt utnyttjande av landetsproduktionsresurser. Det kan nämnas att en parlamentarisk kommitté förnärvarande ser över regionalpolitikens mål och medel. Regeringen avser att ibörjan av lägga fram en särskild regionalpolitisk proposition. Utskottetinstämmer också till fullo i motionärernas uppfattning att kra ven på en god miljö måste vara en av de viktigaste utgångspunkterna för utformningen av den ekonomiska politiken. tillbaka har detta slagits fast av samtliga partier i såväl propositioner som motio ner. Enligt utskottets mening råder det i enighet om att "god miljö" ingår som ett viktigt mål för den ekonomiska politiken.Detta gäller oaktat att det inte är möjligt att utforma ett enhetligt mått som gör det möjligt att kvantifiera de samlade effekterna på miljön av ett visst till växtförlopp. En ansvarsfull hushållning med naturresurserna är ett villkor för en god ekonomisk utveckling. Omvänt gäller att en framgångsrik eko- 82 nomisk politik är enfömtsättning för en aktiv miljöpolitik. Detta innebär 1988/89: FiU30 attmiljön vämas genom förebyggande åtgärder och genom att skadade miljöeråterställs. Utskottet vill understryka att miljöhänsyn måste präglaverksamheten i alla samhällssektorer. nu anfört med anledning av motion Ei62 (c) yrkandena 3 och som sin mening ge regeringen till känna. 1propositionen anförs att även om statens nettoupplåningsbehov kommer att varamarginellt är bmttoupplåningsbehovet alltjämt stort och växande, bl. a.beroende på att statsskuldens löptid förkortats . Underdessa förhållanden bör det, sägs det i propositionen, ställas höga krav på attstatsskulden förvaltas så kostnadseffektivt som möjligt inom ramen för denstramhet som erfordras av stabiliseringspolitiska skäl. innebäravsaknaden av ett större nettoupplåningsbehov att tillskottet av statspapperpå penningmarknaden blir begränsat. Marknadens funktion som smidigt redskapför penning- och statsskuldspolitiken innebär dock att en viss marknadsvolymmåste upprätthållas. Ettviktigt inslag i statsskuldspolitiken har varit, sägs det i propositionen, attstimulera hushållens sparande, både , genom att erbjudahushållen attraktiva sparinstmment. Mot bakgmnd av dels den lånesituation somnu föreligger, dels vunna erfarenheter av instmmentens begränsade effekter påhushållens finansiella sparande måste ökad vikt läggas vid att statsupplåningentotalt sett sker i kostnadseffektiva former. Det förslag som läggs om attregeringen skall bestämma räntan på allemanssparandet och att räntesättningengörs mer flexibel än tidigare skall ses mot denna bakgmnd. Förår 1989 fömtses, enligt propositionen, inga stora förändringar av upplåningensfördelning mellan olika upplåningsformer och marknader. Imotion Fi60 (m) anförs att behovet av kortsiktiga stabiliseringspolitiskaåtgärder i syfte att bekämpa inflationen i första hand bör tillgodoses medpenningpolitiska medel. Dessa kan sättas in utan den tidsfördröjning somvanligen präglar finanspolitiska åtgärder och får effekt . Fördelenmed att i stabiliseringspolitiken lägga tyngdpunkten på penningpolitiken ärdock inte bara det snabbare genomslaget. Gmndläggande är att inflationen är ettmonetärt fenomen, medan finanspolitiken främst rör stmkturella frågor somfördelning mellan enskild och offentlig konsumtion och mellan privat ochoffentligt sparande. Motionärernaanser i likhet med regeringen att kravet på kostnadseffektivitet måste ställashögt i skuldförvaltningen. Imotionen uppmärksammas, liksom i propositionen, svårigheterna att styra allemanssparandet. Sparandet borde enligt motionärerna i stället ka- 83 Motionärerna föreslår mot denna bakgmnd att 1988/89: FiU30allemanssparandet avvecklas. Äveni motion Fi61 (fp) förordas att statsskulden skall förvaltas på ett meraeffektivt sätt. De smidigaste upplåningsformema är statsskuldsväxlar ochriksobligationer. Detta är också de mest kostnadseflfektiva upplåningsformema,anför motionärema. Allemanssparandet är en dyr upplåningsform, men enförsämring av villkoren skulle leda till ytterligare försämring av hushållenssparande, anför motionärema. Det skulle i nuvarande ekonomiska situation skapastora problem. Medstatsskuldens korta löptid har bmttoupplåningsbehovet ökat. Utskottet anser ilikhet med vad som anförs i propositionen och i motionema att stora krav ställspå en kostnadseffektiv förvaltning av statsskulden. Utskottetvill i sammanhanget understryka statsskuldspolitikens roll förhushållssparandet. Även om nettoupplåningsbehovet minskat finns samhällsekonomiskaskäl för att bibehålla allemanssparandet som sparform. Utskottet avvisar därförförslaget att sparformen avskaffas men anser till skillnad från vad som anförsi motion Ei61 (fp) att villkoren bör anpassas till förändringar imarknadssituationen. Utskottet avstyrker därför motionerna Ei60 (m) yrkande 3oeh Ei61 (fp) yrkande 14. Utskottetgodkänner med det anförda propositionens förslag till riktlinjer förstatsskuldspolitiken. 1propositionen anförs att statens budgetunderskott och därmed även statenslånebehov har minskat kraftigt , vilket gett ökat utrymme förriksgäldskontoret att ägna sig åt aktiv skuldförvaltning för att uppnå eneffektiv fördelning mellan olika upplåningsformer. Vad gällerallemanssparkontona har emellertid ingen kontroll över varesig volym eller räntesättning. Avsaknaden av denna möjlighet förriksgäldskontoret att styra upplåningen på allemanssparkonto utgör därmed etthinder i strävan att effektivisera förvaltningen av statsskulden, anförs det ipropositionen. gäller att ränta på allemanssparkonto motsvarardet av fastställda diskontot. Diskontots betydelse som marknadsräntahar emellertid reducerats och diskontot har numera inte någon central operativfunktion i politik. Detta förhållande jämte behovet av en effektivfördelning mellan olika statliga upplåningsformer för att uppnå en rationellförvaltning av statsskulden talar för att räntesatsen för allemanssparkonto börbli mera flexibel. Ipropositionen föreslås därför att räntesatsen på allemanssparkonto ifortsättningen skall beslutas av regeringen eller den myndighet regeringenbestämmer. Som riktlinje för räntan bör gälla att spararen i normalfallet börerhålla en positiv realavkastning på sitt sparande. En lägsta nivå föreslåsdärför bli fastställd till diskontot minus . Imotion Fi6I (fp) tolkas regeringens förslag i denna del som en försäm ring av sparvillkoren. Motionärema anger att förslaget innebär en försäm ring . Villkoren inom allemanssparandet kan komma att förändras i samband med skattereformen . nan bör inte en separatförändring av avkastningen genomföras, anför mo- 1988/89: FiU30 tionärema. Centemoch anför i motion Fi62 resp. Fi64 att man inte kan biträdaförslaget beträffande räntan på allemanssparandet. I motionanförs att förslaget skulle motverka ett just nu extra välbehövligt sparandemedan centem inte motiverar sitt ställningstagande närmare. Utskottetkonstaterade i sitt betänkande 1988/89: FiU20 från febmari attavkastningsvillkoren för allemanssparandet är mycket fördelaktiga.Allemanssparandet har blivit en väl etablerad och allmänt uppskattad sparformför hushållen. Förändringar i villkoren bör därför göras med försiktighet,anförde utskottet. Utskottetdelar propositionens uppfattning att räntesättningen bör göras mer flexibel föratt kunna användas som styrinstmment för upplåningen, men förändringar bör, somutskottet anförde tidigare, göras med försiktighet. Utskottet fömtsätterliksom motionärema i motion Ei61 (fp) att frågan om skattesubventioneratsparande kommer att tas upp i samband med den omläggning av skattesystemet somaviserats. Utskottettillstyrker med det anförda propositionens förslag och avstyrker motionemaEi6l (fp) yrkande 9, Ei62 (c) yrkande 5 oeh Fi64 (mp) yrkande 4. Ipropositionen föreslås vidare att gränsen för högsta tillåtna antal andelsägarei en allemansfond höjs från 100 000 till 150 000. Förslaget har inte föranlettnågon erinran i motionema väckta med anledning av kompletteringspropositionen.Utskottet tillstyrker för sin del att en ändring görs i lagen omallemanssparande som gör det möjligt att utöka antalet andelsägare i enallemansfond. Imotioner från moderata samlingspartiet och tas frågan upp om enfastare knytning av den svenska kronan till det europeiska monetära samarbetet,EMS. Genom en EMS-anknytning skulle ytterligare markera attinflationsmål och valutakursnorm måste tas på allvar, anför motionärema. Yrkandenom detta har framförts av moderata samlingspartiet . I januari i åranslöt sig även till dessa krav. Utskottet har med riksdagensgodkännande vid tidigare tillfällen avvisat dessa yrkanden med hänvisning tillatt nuvarande växelkurspolitik, med en knytning av kronans kurs till den s. k.valutakorgen, har fungerat bra. Utskottethar mot denna bakgmnd ansett att frågan om en svensk anknytning till deteuropeiska monetära samarbetet saknat aktualitet. Utskottet har alltjämt sammauppfattning och avstyrker motionema Ei60 (m) yrkande 4 oeh Fi61 (fp) yrkande15. Imotion Fi63 (vpk) yrkas att ränteregleringen skall återinföras och att ett räntetak införs för attmotverka ockerräntor. I samma motion yrkas ocksåatt ett särskilt diskonto för bostadsfinansie- 1988/89: FiU30 ringen skallinföras. Som skäl för sitt förslag hänvisar motionärerna till att en riktigfördelningspolitik kräver en låg bostadsränta. Bostadsutskottetföreslår i sitt yttrande till finansutskottet att motionsförslaget avslås, bl.a. med hänvisning till den avreglering av bostadsfinansieringssektorn somskett oeh som i allt väsentligt innebär en anpassning av dennasektor till vad som gäller på kapitalmarknaden i övrigt. Finansutskottetvill med anledning av de båda yrkandena i motion Fi63 anföra attutlåningsräntorna på kapitalmarknaden numera är helt marknadsbestämda. Dettagäller även utlåningen inom bostadssektorn. Att återinföra ränteregleringeneller att införa en ny särskild ränta för bostadsfinansieringen skulle stridamot den utveckling mot en friare kreditmarknad som skett. Det skulle motverkaett effektivt utnyttjande av de finansiella resurserna. Utskottet anser att enallmän sänkning av räntenivån bör ske genom att inflationen hålls tillbaka ochdärigenom bidrar till att stärka vår internationella konkurrenskraft. Det ärden väg som enligt utskottets mening bör väljas. Motion Fi63 (vpk) yrkandena 7och 8 avstyrks således av utskottet. 1motion Fi62 av m. fl. (c) framhålls atf hushållskrediterna ökatkraftigt sedan kreditmarknaden avreglerats. Enligt motionärerna bör banker ochandra kreditinstitut bli restriktivare i sin utlåning. Mot denna bakgmndföreslås följande åtgärder. Bankers och andra kreditgivareskostnader i mål om verkställighet av allmän domstols beslut ombetalningsskyldighet för låneskuld ökas. Kontantinsatsen för kreditköpökas till . Äveni motionerna Fi63 av m. fl. (vpk), Fi64 av m. (mp) och Fi92 av m. fl. (s) begärs åtgärder så att bankernablir mer restriktiva i sin utlåning till hushållen. I motion Ei63 (vpk)understryks vikten av att regeringen vidtar åtgärder så att människorsom hamnat i "skuldfällan" kan ta sig ur sin situation och leva ettfrån ekonomisk synpunkt normalt liv. 1 motion Ei64 (mp) framhålls särskiltvikten av att begränsa kontokorts- och avbetalningshandeln. Utskottet vill medanledning av motionerna anföra följande. Desenaste åren har hushållens skuldsättning ökat väsentligt. Den om fattande kreditgivningen har bidragit till att öka den privata konsumtio nen och har därmed ytterligare förstärkt den överhettning som för närva rande råder i svensk ekonomi. Till detta kommer att skuldsättningen för en del hushåll blivit så omfattande att den skapat såväl privatekonomiska som sociala problem. Kreditgivarna har i stor utsträckning varit medskyl diga till denna utveckling. Marknadsföringen av krediter har ibland varit mycket aggressiv och i vissa fall vilseledande och stötande från etisk syn punkt. Ofta sker ej heller någon ändamålsenlig kreditprövning. Mothär angiven bakgmnd är det, enligt utskottets mening, angeläget att 1988/89: FiU30 omedelbara åtgärder vidtas för att skärpa kraven på banker ochfinansinstitut vid kreditgivning till hushåll. Regeringenaviserade att den ämnar vidta åtgärder som i långa styckentillgodoser de krav som ställs i här aktuella motioner. De aviserade åtgärdernakan sammanfattas på följande sätt. Ett särskilt skuldsaneringsinstitut börinföras där banker och finansbolag själva får stå för kostnaden vid sanering avhushåll. Del av skuldbelopp skall dämtöver kunna skrivas av om kreditprövningenvarit bristfällig eller när marknadsföringen ansetts oetisk. Konsumenterna börges möjlighet att i rörtid, normalt utan kostnad, få lösa in eller amortera avlån. Viddetta tillfälle meddelade också regeringen att kontantinsatsen vid kreditköphöjs . Detkan således konstateras att motionerna genom de aviserade åtgärderna i storutsträckning redan blivit tillgodosedda. Utskottetavstyrker därför motionerna Fi62 (c) yrkandena 19 och 20, Fi63 (vpk) yrkande 6,Fi64 (mp) yrkande 29 och Fi92 (s) i berörd del. De allmänna riktlinjerna för budgetregleringen Utskottethar i det föregående tagit ställning till flera av de förslag som utgörhuvudbeståndsdelarna i moderata samlingspartiets och folkpartietsbudgetförslag. Sålunda har utskottet på inrådan av skatteutskottet avstyrktförslag om att nu besluta om kraftiga inkomstskattesänkningar, ändradeavdragsregler för pensionärer och gmndavdrag för barn. Utskottet har ocksåavstyrkt införande av ett vårdnadsbidrag. 1finansutskottets betänkande 1988/89:FiU29 har utskottet bl.a. avstyrkt förslaginnebärande avskaffande av kompensationsbidrag för slopande av kommunalföretagsbeskattning och garantibeskattning av fastigheter. Innebördenav utskottets ställningstaganden i dessa delar är att utskottet inte kan godtaden inriktning av budgetpolitiken som förordas i motionerna Ei60 (m) yj-kande2 och Ei6l (fp) yrkande 2. Vadgäller förslagen kommunisterna har utskottet behandlat ochavstyrkt flera av huvudkomponenterna i deras förslag. Sålunda har utskottetavstyrkt förslag om vinst- och likviditetsindragningar från företag och om attnu besluta om skatterabatt för inkomsttagare. Dettainnebär att utskottet inte heller kan godta kommunisternasförslag till budgetpolitiska riktlinjer. Imiljöpartiets motioner finns flera förslag till skattehöjningar som utskottetbehandlat i det föregående. Utskottet har därvid tillstyrkt höjningar av vissaenergiskatter, dock inte i samma utsträckning som motionärerna föreslagit.Utskottet har avvisat flertalet andra skatteförslag. Likaså har förslag omsänkta arbetsgivaravgifter oeh införande av bastillägg avvisats av utskottet.Det innebär enligt utskottets mening att inte heller förslag tillbudgetpolitiska riktlinjer bör godkännas av . I förslagtill budgetpolitiska riktlinjer ingår komponenter 87 som utskottet har godtagiti det föregående men också sådana som utskot- 1988/89: FiU30 tet avvisat.Partiets budgetförslag kan således endast till en del utgöra underlag förutskottets förslag till budgetpolitiska riktlinjer. Utskottetövergår efter dessa ställningstaganden till att summera det budgetalternativsom utskottet för egen del vill förorda. Ikompletteringspropositionen anges överskottet på statsbudgeten för nästabudgetår till . Det är mer änvad som uppgavs i budgetpropositionen och i stort sett samma saldo som nufömtses för innevarande budgetår. Utskottethar i det föregående föreslagit delvis andra lösningar än regeringen gjort ikompletteringspropositionen för att åstadkomma den eftersträvadeåtstramningen. Utskottets förslag innebärföljande. Skattenpå el, olja, kol m. m. höjs och kan väntas inbringa ca 2,7 miljarder kronorunder budgetåret. Förslagetom tillfälligt sparande tillför temporärt staten underbudgetåret. Arbetsmiljöavgiftenväntas inbringa ca men medlen skall överföras till enfond som redovisas vid sidan av budgeten. Utskottethar vidare tillstyrkt en höjning av bambidragen med . per barn och årfrån den . Motsvarande höjning görs av studiehjälpen. Utgifternapå statsbudgeten /90 väntas öka med drygt 900 milj. kr. tillföljd av detta. Densamlade effekten av de olika förslagen uppskattar utskottet således till nettoca /90 varav avsermiljöavgiften och 7,6 miljarder avser tillfälligt sparande som skall redovisasvid sidan av budgeten. Räknat för kan effekten beräknas till ca 19miljarder kronor varav arbetsmiljöavgiften svarar för . Utskottetavstyrker med det anförda motionerna Fi60 (m) yrkande 2, Ei61 (fp) yrkande 2,Fi63 (vpk) yrkande 2 oeh Ei64 (mp) yrkande 31 och föreslår med anledning avpropositionen och motion Fi62 (c) yrkande 2 att godkänner deriktlinjer för budgetpolitiken som utskottet förordat. Utskottetkommer på sedvanligt sätt att senare redovisa fömyade beräkningar avstatsbudgetens inkomster (1988/89:FiU39) och utgifter (1988/ 89:EiU40) förnästa budgetår. I det sammanhanget kommer utskottet också att beakta deytterligare ändringar som gjorts under riksdagsbehandlingen av regeringensolika budgetförslag. För den som söker mer definitiva uppgifter om riksdagensställningstaganden i dessa frågor hänvisar utskottet till dessa betänkandenliksom till utskottets sammanställning över statsbudgeten (1988/89:FiU41). behandlarunder detta avsnitt 13 motionsyrkanden från den allmänna motionstidensamt 3 motionsyrkanden väckta med anled- 88 ning avkompletteringspropositionen angående fömyelsen av verksamhe- 1988/89: FiU30ten inom den offentliga sektorn. Inledningsvis återges kortfattat vad somanförs i denna fråga i kompletteringspropositionen (bil. I s. 28 38). Ipropositionen redovisas regeringens syn på inriktningen av den offentligasektoms fortsatta fömyelse. Det konstateras att det även fortsättningsviskommer att finnas behov av nya insatser inom denna sektor men att en snabbutbyggnad inte är förenlig med en samhällsekonomisk balans. Mot denna bakgmndbetonas behovet av olika produktivitets- och effektivitets-höjande åtgärder.Utgångspunkten för fömyelsearbetet bör vara att ökad uppmärksamhet riktas motvad som produceras och att större frihet lämnas när det gäller hur resultatenuppnås. Vadgäller fömyelsearbetet inom den offentliga förvaltningen utpekas ipropositionen vissa medel och metoder som bör ägnas stor uppmärksamhet. Enmål- och resultatorienterad styming bör utvecklas och detaljregleringengentemot myndighetema minskas. De anställda bör genom decentralisering ochdelegering ges ökat utrymme och stimulans för att förbättra verksamhetensresultat. Det anses vidare vara nödvändigt med större flexibilitet i fråga omval av verksamhetsform och arbetssätt inom den offentliga sektom.Fömtsättningarna för detta anses emellertid variera mellan olika slag avverksamhet. Inom vissa områden, som t.ex. bamomsorg, sjukvård och utbildning,är det således viktigt att tjänsterna erbjuds på ett likvärdigt sätt för allamedborgare.