bet · GC01UU19 · 1988-12-31 00:00:00 — Vadgäller frågan om institutionaliseringen av det framtida samarbetet mellanSverige och EG vilket tagits upp i bl.a. motionema U560 (m) och U576 (mp) fårutskottet hänvisa till Oslodeklarationen där det framfördes att ingavalmöjligheter skall uteslutas vad beträffar de institutionella formerna församarbetet. Vid ett svar i hänvisade likaså statsministemtill detta avsnitt i Oslodeklarationen. Vid detta tillfalle sade statsministemockså: Såledesär det naturligt att också en tullunionslösning bland andra lösningar diskuteras med EG. Under fömtsättning att bl. a. neutralitets- och medinflytandeaspektema kan tillgodoses kan en tullunion vara en del av ett brett upplagt samarbete. Den närmare utformningen och omfatt ningen av en eventuell tullunion måste också preciseras. Således blir det 27 först efter ingåendediskussioner med EG möjligt att ta ställning till denna /89: UUl9samarbetsform. Meddet ovan anförda får yrkandena 9 och 10 i motion U560 (m) anses besvarade.Yrkandena I och 2 i motion U576 (mp) avstyrks. Miljöpartiethar i ett antal motioner tagit upp olika områden som enligt partiet börundantas från en EG-anpassning eftersom detta riskerar att försvaga de svenskareglema. I motion U573 yrkas att inte skall acceptera paragraf 58 iEGs vitbok. Paragrafen gäller till-lämpning av artiklarna 30 och36 i enligt vilka varor skall få tillträde till alla medlemsländerom varan har tillverkats och gått i cirkulation i ett och däruppfyller de krav som tillverkningslandet ställt upp. Enligt mp är det orimligtatt begära att vi skall släppa in varor som inte får tillverkas i vårt egetland. hävdar i samma motion att det svenska miljö- ochhälsorelaterade gränsskyddet är för svagt och att det inte får försvagasytterligare genom att vi accepterar införsel av varor som är förbjudna iSverige enligt 58 §. 1motion U568 (m) yrkas en översyn och genomgång av vilka konsekvenser ettnärmande till EG skulle få ur växtsjukdoms- och växtskadegörar-synpunkt. 1motion U575 tas produktkontroll upp och mp framför att partiet inte kan godtaharmonisering av produktkrav med EG om det inte garanteras att syftet ochresultatet är att stärka miljö- och hälsoskyddet. kräver vidareatt produktkontrollen som en följd av EG-anpassningen inte får privatiseras,dvs. förskjutas från offentligträttsligt reglerade myndigheter till privata"ackrediterade " storföretagslaboratorier. Detta riskerar enligt mpatt leda till minskad offentlig insyn i kontrollverksamheten. Imotionema U583 och U585 tar upp konsumentskyddet och kräver attkonsumentverkets verksamhetsområde skall undantas från EG-anpassning. I ställetkrävs att det skyndsamt skall utredas hur ett kraftigt förstärktkonsumentskydd på alla nivåer i samhället skall byggas ut inför SverigesEG-anpassning. Specifikt tas i motion U585 upp bamsäker-het, säkerhet vadgäller elektriska hushållsmaskiner, konsumentupplysning och våldsstimulerandevaror. Av hänsyn till konsumenterna bör även enligt motionema U583, U587 ochU588 (samtliga mp) kemikaliekontroll, läkemedelskontroll och läkemedelspolitikundantas från EG-anpassning. Kemikaliekontrollen bör undantas eftersom den inomEG på olika sätt är snävare än för den svenska lagstiftningen och för attprincipiella skillnader i gmndsynen på farlighetskriteriet föreligger enligtvad som framförs i motion U587. Imotion U594 (mp) framförs att EG-anpassningen inte får påverka eller försena den svenska kärnkraftsavvecklingen, inte får leda till åtgärder som förhindrar förbud mot import och export av kämkraftsteknologi, eller till åtgärder som tvingar att ta emot radioaktivt avfall. anpassningen får inteheller enligt mp leda till åtgärder som tvingar 1988/89: UU 19 atttillåta köp till av kärnkraftsel från EG-området. Imotion U600 (mp) yrkas att alla former av vapenhandel och vapenlagstiftningskall vara undantagna från EG-anpassning. Medtekniska handelshinder menas oftast problem som uppstår genom att skilda länderhar olika regler för hur produkter skall vara beskaffade. Det kan gälla t. ex.dimensioner, säkerhetsanordningar, märkningsbestämmelser osv. Problemen kanibland lösas genom att produkterna anpassas till det land som har de strängastereglerna. I andra fall är reglerna oförenliga så att det blir nödvändigt atttillverka olika versioner till export till skilda länder. Detta fördyrar ochförsvårar tillverkningen. En annan typ av handelshinder kan hänga samman medatt provning och godkännande av en produkt måste upprepas i varje land därvaran skall säljas, vilket kan bli tidsödande och dyrbart. Ioch med att de klassiska handelshindren, tullar och kvantitativa begränsningar,har avvecklats för handeln med industriprodukter i har andrafaktorer som t. ex. de tekniska handelshindren fått en allt större betydelse.Andra icke-tariffära åtgärder som skapar hinder för det fria vamflödet är t.ex. fysiska handelshinder i form av kontroller av varor och transportmedel vidgränserna, t. ex. veterinär och växtskyddskontrol-ler. Ytterligareexempel på icke-tariffära handelshinder är procedurer för offentligupphandling, statliga stödåtgärder till företag och indirekta skatter. Dessabehandlas under annan plats i detta betänkande. I förra årets propositionen omSverige och den västeuropeiska integrationen (1987/88:66) påpekas att dessaicke-tariffära handelshinder kan beräknas medföra kostnadsökningar förföretagen och därmed konsumenterna på , eller i en hel del fall mer än detullar som avvecklas. Medsyfte att göra en översyn av kontakterna mellan och EG på olikasakområden och för att se till att integrationsarbetet inom EG leder till sammafördelar och åtaganden för medborgare, institutioner och företag i somdet gör i EGs medlemsländer har en omfattande organisation inomregeringskansliet. En rad ledningsgmpper och arbetsgrupper har bildats meddeltagande av regeringsledamöter och tjänstemän, sakkunniga från näringsliv,fackförbund och andra intresseorganisationer. Den organisation som satts upptäcker alla de områden som omfattas av den inre marknaden. 24 arbetsgmpper harsatts upp att särskilt studera frågor avseende de fyra friheterna, den socialadimensionen, miljön m.m. En särskild arbetsgmpp ägnar sig åt tekniskahandelshinder. Underdet gångna året inledde EFTA förhandlingar med EG om avtal för notifikationsprocedurer för tekniska föreskrifter. Diskussioner har också inletts beträffande samarbete på provnings- och certifieringsområ- 29 försgemensamma expertsamtal rörande en rad enskilda 1988/89:UUl9 EG-direktiv(byggmaterial, leksaker, konsumentvaror m.m). Avsikten är att ge EFTA-ländernamöjlighet att kommentera utformningen av kommande direktiv. Vadgäller yrkandet i motion U568 (m) om en översyn av de konsekvenser som ettnärmande till EG skulle få ur växtsjukdoms- och växtskadegörar-synpunkt fårutskottet anföra följande: En av de arbetsgmpper som studerarintegrationsfrågorna inom har ansvar för jordbmks-frågor.Arbetsgmppen är uppdelad i ett antal undergmpper, bl.a. en förväxtskyddsfrågor. 1 denna undergmpp deltar företrädare förjordbmksde-partementet, och kommerskollegium.Till undergmppen har även knutits en referensgmpp bestående av företrädare förträdgårds- och jordbmksnäring. Undergmppens arbete består i att detaljgranskaEG:s direktiv på området och göra en konsekvensanalys över olika nivåer avharmonisering. 1likhet med vad utskottet framförde i förra årets betänkande utgår utskottetifrån att regeringen i det löpande förhandlingsarbetet tar hänsyn till dennaför svensk jordbruksnäring och hortikultur viktiga fråga så att det inte fårnegativa konsekvenser. Härmedfår yrkande 2 i motion U568 anses besvarat. Detär enligt utskottets uppfattning ett klart svenskt intresse att svenskaprodukter inte skall behöva ändras för att kunna säljas på den europeiskamarknaden eller att de inte skall behöva genomgå mera komplicerad provning änEG-företagens produkter. På samma sätt är det i sig ett konsumentintresse attutländska produkter inte fördyras genom att de behöver ändras för att kunnasäljas i . Ända har eftersträvat ettsamarbete med bl. EG i dessa frågor. Utskottetfår i detta sammanhang anknyta till sitt förra betänkande (UU 1987/88:24) därdet konstaterades att det är ett viktigt led i strävandena mot ett ökatsamarbete med EG att i görligaste mån försöker avveckla tekniskahandelshinder genom en harmonisering av lagar och andra författningar. Isitt yttrande till utskottet (1988/89:NU4y) understryker också närings utskottet vikten av att tekniska handelshinder så långt möjligt kan undan röjas. Detta är enligt näringsutskottet ett klart intresse från näringspolitisk synpunkt och ligger i konsumenternas intresse. Harmoniseringen får dock enligt näringsutskottet inte ske till priset av att väsentliga svenska säker hetskrav uppges. Det är angeläget att ansvariga myndigheter liksom före trädare för konsument- och användarintresset på ett tidigt stadium får möjlighet att medverka i och därmed påverka det internationella samar bete som syftar till undanröjande av tekniska handelshinder. Vadgäller de frågor som tagit upp i motion U573 rörande 1988/89:UUl9 harmonisering av produktföreskrifter och det hot mot det svenska miljö-ochhälsoskyddet som en svensk EG-anpassning skulle utgöra får utskottet anslutasig till vad som framförts av näringsutskottet. Näringsutskottetkonstaterar att ett omfattande harmoniseringsarbete pågår inom EG syftande tillatt tekniska handelshinder som uppstår genom förekomsten av olikaproduktföreskrifter skall undanröjas. Harmoniseringen går normalt till så beslutar om direktiv med gemensamma regler som medlemsstatema är skyldigaatt omsätta i nationella föreskrifter. Detta förfarande är tidskrävande. Föratt nå snabbare resultat har verksamheten med att undanröja tekniskahandelshinder inriktats mot nya former. Enligt en princip som stadfästs ömsesidigt erkännande skall en vara som är lagligen producerad ochmarknadsförd i ett land inom EG fritt kunna säljas inom EG såvida inte ettannat medlemsland kan åberopa behov av skydd för bl. a. människors och djurs livoch hälsa som gmnd för egna krav. Kommissionen skall i så fall underrättas omdetta och kan då företa en undersökning. Visar kommissionens undersökning attde nationella bestämmelserna inte utgör ett medel för en godtyckligdiskriminering eller ett förtäckt hinder mot handeln mellan medlemsstaterna,skall kommissionen bekräfta att de nationella bestämmelsema får tillämpas. Enannan medlemsstat kan dock väcka talan hos om den anser att ettannat land har utnyttjat sina befogenheter på ett orättmätigt sätt. Medanledning av motioner (U573 och U575) som motiverats av en oroför att svenska säkerhetskrav på olika områden måste uppges vid enEG-anpassning får utskottet anföra följande: En av gmn-derna för den svenskahandelspolitiken, inte bara gentemot EG utan generellt, är en liberaliseringav handeln vilket innebär borttagande av hinder mot fria handelsströmmar. Blandde hinder som enligt svensk uppfattning så långt möjligt bör undanröjas ingårtekniska handelshinder. Samarbete pågår mellan EFTA och EG bl. a. på dettaområde. Liberaliseringen får dock inte ske till priset av att väsentligasvenska produktsäkerhetskrav uppges. Som utskottet tidigare framhållit är dettaen självklar fömtsättning för kommande förhandlingar med EG. Vadgäller miljövård och social trygghet får utskottet dessutom upprepa vad som framfördes i förra årets betänkande, nämligen att det inte är så att nödvändigtvis skulle behöva sänka sina krav i fall av harmonise ring med lagstiftningen i EG, t.ex. vad gäller miljövård eller social trygg het. Motsatsen är också tänkbar. 1 EG;s enhetsakt (artikel 130R) behandlas EGs miljöpolitik. EG skall enligt artikeln verka för en preventiv miljöpolitik och för att skador på miljön angrips vid källan. Beslut enligt artikel I30t anger bara det minimiskydd för miljön som länderna skall garantera. Det stadgas uttryckligen att ett sådant beslut inte förhindrar längre gående beslut i medlemsländerna så länge dessa är förenliga med . Vidare ger enhetsakten möjlighet för enskilda medlems länder att, i beslut som rör den inre marknaden, av hänsyn till människors och djurs hälsa och säkerhet m. m. (s. k. ordre public) eller för att skydda miljön eller arbetsmiljön tillämpa regler som avviker från EGs. Det är dock att märka att dessa avvikelser inte får utgöra förtäckta handelshinder. Detkan också här upprepas vad utskottet redan slog fast att 1988/89: UU 19 pågående och förestående kontakter och förhandlingar med EG börvara fömtsättningslösa och att inget område bör vara undantaget från förhandlingar. Därmedavstyrks yrkandena 1 och 2 i motion U573 (mp). Denandra principen i arbetet på att eliminera tekniska handelshinder inom EG är enny harmoniseringsmetod. Den används i de fall då det finns ett klart behov avsäkerhetsföreskrifter, som bör vara desamma i alla medlemsländer. Metodeninnebär att man överlåter åt de europeiska standardiseringsorganen attkomplettera allmänt hållna säkerhetskrav i EG-direktiven med tekniskaspecifikationer som utformas genom hänvisning till europeiska standarder. Dessastandarder skall till stor del utarbetas av de europeiskastandardiseringsorganen och i vilka nationella standardiseringsorgansåväl EFTA- som EG-ländema är medlemmar. Produkter som tillverkas enligt dessastandarder antas uppfylla säkerhetskraven. 1 direktiven anges hur det skallverifieras att en produkt uppfyller kraven (kontroll genom teknisk provning). Somframgår av det yttrande som näringsutskottet avgivit diskuteras för närvarandeinom EG utformningen av en politik för den tekniska provningen och kontrollen.En viktig fråga i sammanhanget är att det skapas förtroende för provnings- ochkontrollverksamheten, både när den bedrivs i fristående provnings- ochcertifieringsorgan och när den utförs i företags egna laboratorier. EGundersöker möjligheter att uppnå detta, bl. a. genom samordnad utveckling avnationella ackrediteringssystem för provningslaboratorier och en europeiskorganisation för provning och kontroll. Samarbetemellan EFTA-länderna och mellan EFTA och EG sker på detta område i alltsnabbare takt. antog en ramkonvention som bl. a.innebär att EFTA-ländema åtar sig att på vissa villkor erkänna provning ochkontroll av varor som utförts i andra EFTA-länder. Avsikten är att EFTA-ländemapå gmndval av konventionen skall kunna ingå avtal sinsemellan för enskildavamsektorer där man bedömer att man kan ansluta sig till kraven i EGsmotsvarande direktiv. I förlängningen ligger möjligheter att träffa avtal medEG som innebär att en vara som godkänts i ett EFTA- eller fritt skallkunna försäljas i hela . När godkände den svenskaanslutningen till konventionen anförde näringsutskottet att detta inte behövdepåverka möjligheter att upprätthålla regler till skydd för hälsa ochmiljö. Behovetav att att få till stånd arrangemang som ger möjlighet till ömsesidigaerkännanden av provnings- och certifieringsprocedurer mellan ochövriga EFTA-länder och EG togs även upp i regeringens proposition(1987/88:66). 1 sitt yttrande understryker också näringsutskottet att ettutvidgat intemationellt samarbete i frågor om ömsesidiga erkännanden av provnings-och kontrollresultat är ett nödvändigt och från näringspolitisk synpunktviktigt komplement till det intemationella samarbete om harmonisering avproduktföreskrifter som pågår. Utskottet ansluter sig till denna uppfattning. Utskottet får i sammanhangetockså påpeka att , 32 liksom en ny lagregleringsom antagits rörande frivillig ackreditering av 1988/89: UUl9 laboratorier, ärett komplement till andra kontrollformer. Riksprovplat-serna, där staten ensameller tillsammans med e.d. bör ha det bestämmandeinflytandet, bibehålls. När det gäller obligatorisk kontroll är det alltid denföreskrivande myndigheten som anger säkerhetskraven, vad som skall provas ochi vilken ordning kontrollen skall ske. Meddet ovan anförda avstyrker utskottet yrkandena 1 och 2 i motion U575, yrkande 5i motion U583, motionema U587 och U588. Vadgäller yrkande i motion U600 om att alla former av vapenhandeloch vapenlagstiftning skall vara undantagna från EG-anpassning får utskottetanföra följande: Sverigestödjer ett internationellt samarbete som syftar till att förbättra kontrollenöver privatpersoners vapeninnehav. a. anslutit sig till 1978års Europarådskonvention om vapeninnehav. Inom EG diskuteras för närvarandeett direktiv avseende förbättrad kontroll över privatpersoners vapeninnehav. Densvenska krigsmaterielexporten är säkerhets- och försvarspolitiskt betingad.Säkerhets- och försvarspolitiken kommer inte att ingå i det svenska samarbetetmed EG. Härmedavstyrks motion U600 (mp). I motion U594 tar upp frågan om densvenska kämkraftsav-vecklingen och EG-anpassningen. uttrycker oroöver att skall anpassa sin energipolitik till EG och yrkar i motionenpå att EG-anpassningen inte får påverka eller försena den svenskakämkraftsavveck-lingen. Inte heller får anpassningen enligt (mp) leda tillåtgärder som förhindrar förbud mot import och export av kämkraftsteknologi,till att tar emot utländskt radioaktivt avfall eller köper kärnkraftselfrån EG-området. Avtvå interpellationssvar som avgivits i , dels av statsministem den 23mars , dels av energiministern framgår att ett närmaresamarbete med EG på energiområdet inte skulle betyda att skulle frångåbeslutet om kärnkraftsavveckling. har i sitt yttrande tillutskottet dragit samma slutsats. om den inre marknaden finns inget direktiv som berör energifrågorna. Energisektorns betydelse för förverkligandet av den inre marknaden har dock successivt fått ökad uppmärksamhet även om detta är ett av de områden där EG haft svårast att ena sig om en gemensam politik. Detta beror på kraftigt divergerande intressen hos de olika med lemsländema. Kärnkraftssamarbetet mellan EG-ländema regleras i ett sär skilt fördrag om den europeiska atomenergigemenskapen, Euratom. Var ken detta fördrag eller övrig lagstiftning inom EG innehåller krav om na kärnkraftsprogram i EGs medlemsländer. De enskilda länderna är 33 3 1988/89. 9 saml Nr 19 fria att avgöra vilkaenergislag de vill utnyttja i sin energiförsörjning. Fem 1988/89: UUl9 avEGs medlemsländer har valt att inte ha kärnkraft. Vadgäller frågan om förbud mot import och export av kämkraftsteknologi,konstaterar näringsutskottet i sitt yttrande att lagen om kärntekniskverksamhet m. m. (1984:03) innehåller bestämmelser som innebär att det krävstillstånd för export och import av ämnen och utmstning på kärnenergiområdetoch för teknologiöverföring. Import av kämkraftsteknologi är inte förbjuden förden som har tillstånd att inneha och driva en kärnteknisk anläggning. Exportenav kärnkraftsteknologi är i liksom i de enskilda regleradenligt de s.k. Londonriktlinjema som överenskoms mellan femton stater. k. ordre public klausulen i (artikel 206) som även återfinns ibl. a. , och EFTA-ländemas frihandelsavtal med EGkan åberopas när det gäller restriktioner för import av kämkraftsteknologienligt vad som framförs i näringsutskottets yttrande. Motsvarande åtgärderbeträffande export täcks av bestämmelser i icke-spridningsavtalet (NPT). Enligtvad som framfördes av energiministern i föreligger detingen risk för att kan tvingas förvara andra länders kärnavfall.Euratomfördragets definition av nukleärt material, vilket enligt avtalet skallåtnjuta fri cirkulation inom EG, omfattar inte avfall. Vadgäller import av kärnkraftsel får utskottet i likhet med näringsutskottetkonstatera att elkraft som är producerad i kärnkraftverk inte går att skiljafrån elkraft som producerats på annat sätt. Energiministern bedömer frågan somvarande av hypotetiskt slag. Härmedfår motion U594 anses besvarad. Imotionerna U583 och U585 tar upp olika aspekter på konsumentskyddetoch anpassningen till EG. anser bl. a. att konsumentverketsverksamhetsområde skall undantas från EG-anpassning och att anpassningen intefår innebära en försämring av konsumentskyddet. Lagutskottethar yttrat sig om konsumentpolitiken. Även socialutskottet har i sitt yttrandetill utskottet tagit upp motion U585 i vad avser barnsäkerhetsfrågor. Konsumentfrågornafick i böijan av en mer framträdande plats i EGs arbete. EGs rådantog ett konsumentpolitiskt program med fem huvudpunkter, nämligenrätten till skydd av hälsa och säkerhet, rätten till skydd av ekonomiskaintressen, rätten till reklamation och skadestånd, rätten till information ochutbildning samt rätten till representation och konsultation. antogrådet ett andra konsumentpolitisk program. Ökad tonvikt lades vid priset på varoroch tjänster samt kvaliteten på offentliga och privata tjänster. Fleradirektiv som utfärdats på konsumentskyddsområdet har karaktären av minimidirektiv och det har överlåtits åt medlemslän derna att anta strängare regler. utvidgades EGs samarbete på kon- 34 En resolution antogs rörande den fram- 1988/89: UU 19 tidainriktningen av EGs politik för skydd och befordran av konsumentintressenvilket innebär genomförande av en rad åtgärder som kan ses som tillägg tillvitboken, dvs. EGs förslag till genomförande av den inre marknaden. Åtskilligaav vitbokens förslag har också konsumentpolitiska aspekter. Som framförs iregeringens proposition (1987/88; 66) kan den möjlighet att fattamajoritetsbeslut om harmonisering av lagstiftning som infördes genomenhetsakten även komma att beröra konsumentområdet. Medlemsländema kommer idessa fall att ha möjlighet att på vissa villkor göra avsteg från de gemensammareglema när det gäller produktsäkerhetskrav men inte när det gäller skydd avkonsumentemas ekonomiska och juridiska intressen. Genomatt det på politisk nivå endast skall slås fast väsentliga säkerhetskrav,innebär direktiv enligt den nya modellen ett större ansvar för standardiseringsorganensåsom och där ju är medlem. Sverigeoch EG har ett regelbundet informationsutbyte om konsumentfrågor.Samarbetet mellan EG och EFTA har formaliserats i form av en gemensam expertgruppför konsumentfrågor. En expertgmpp med företrädare från EFTAs medlemsländer ochEG-kommissionen har även inrättats för frågor rörande produktsansvar. Lagutskottetframhåller liksom i sitt yttrande till utskottet det angelägnai att samarbetet med EG på konsumentpolitikens område intensifieras. Ettviktigt led i strävandena mot ett ökat samarbete måste enligt lagutskottet varaatt vi i görligaste mån försöker avveckla tekniska handelshinder genom enharmonisering av lagar och andra författningar. anser detbetydelsefullt att svenska myndigheter går igenom EGs regler på olika områdenoch tar till vara de möjligheter till harmonisering som finns samt att vi frånsvensk sida och helst i nordisk samverkan försöker utöka och intensifiera detsamarbete med EG som pågår på konsumentpolitikens område bl.a. när det gällerstandards för säkerhetskrav på olika produkter. Vägledande bör enligtlagutskottet självfallet vara att vår nuvarande höga ambitionsnivå när detgäller skyddet för konsumenterna skall upprätthållas. I fråga omproduktsäkerhetsarbetet är det dock inte givet att nuvarande svenska regleralltid är de mest genomtänkta, anför lagutskottet. (konsumentministrama) sade 1988 att utvecklingen på konsumentområdeti relation till EGs inre marknad inte bör medföra någon försämring avkonsumentskyddet i . Enligt ministrarna bör det nordiskaharmoniseringsarbetet ske så att det stämmer överens med motsvarande arbeteinom EG. Vadövrigt gäller det nordiska samarbetet på det konsumentpolitiska området nämnersåväl lag- som socialutskotten det förslag till samarbetsprogram påkonsumentområdet som vid sitt möte rekommenderadeNordiska ministerrådet att anta. 1 förslaget betonas vikten av det nordiskasamarbetet i internationella sammanhang och det framhålls att det nordiskaharmoniseringsarbetet på konsumentområdet måste stå i samklang med motsvarandearbete i EG och EFTA. vikt läggs vid att Nordenkan framstå enat i europeiska och andra interna- 1988/89: UU 19 tionellastandardiseringsorganisationer. Denoro som framför vad gäller risken att svenska konsumentskyddsbestämmelserskulle offras vid en anpassning till EG har även bemötts i avstatsrådet som då upprepade det uttalande som gjorts av de nordiskakonsumentministrarna.