bet · GC01BoU2 · 1988-12-31 00:00:00 — (): Jag råkar vara från den kommun där ÖstraLerberget ligger och jag känner till en hel del fall bland de husen. Jag kanlämna uppgifter om att det finns ett antal människor som kommer i kläm. Det ärju också så, tyvärr, att konsekvensen av att den här överenskommelsen kom tillär att det är mycket svårare att komma till frivilliga överenskommelser mellanentreprenörer och småhusägare. Jag vill fråga som representant förbyggentreprenörerna; Hur konstaterar man t.ex. mögel i hus? 'Vad har man förriktlinjer för detta? : När det gäller de direkt tekniskafrågorna hänvisar vi till experten , som är nämndens utredningsman.Det blir dessutom mer opartiskt än om jag skulle svara. Jag känner inte tilldetta med , men möjligen känner även till detta. Jagär däremot inte beredd att vitsorda att det skulle vara svårare att träffafrivilliga över-. enskommelser med byggföretagen. Jag har inte upplevt detta pådet sättet. Av naturliga skäl har det i stället enligt min erfarenhet blivitså, att genom att man pä ett tidigt stadium vet att man kanske kommer attåläggas ett ansvar så träffar man frivilliga överenskommelser. Ett stort antalfrivilliga överenskommelser träffas och har träffats. Detta är litetsvårmätbart, men jag har svårt att se varför det skulle bli svårare och jagkänner inte till att det förhåller sig så. (): Du har alltså inte någon åsikt om attdet relativt sett har betalats ut mycket litet pengar ur dennaTond? : Den statliga fonden lämnar jag därhän,men om vi tar byggföretagens situation så förhåller det sig på så sätt att om vår fond åläggs ansvar på grund av att det föreligger försummelse, så riktas ett direkt krav 69 6 1988/89. Det blir frän nämnden bestämt vilka åtgärder som skall 1988/89 :BoU2 företas av byggföretaget. Så har skett i ett stort antal fall.Men omfattningen Bilaga 2 av detta är inte alls av det slag som man kantro efter att ha läst tidningarna underen 1015-ärsperiod. Byggföretaget måste alltid ställa upp, och skulle intebyggföretaget göra det dä betalar vi ur vår fond. : Det är tveklöst så attbyggmaterialindustrin forskar. Det är mycket av praktisk utveckling i företagensom gör att gränsen mellan vad som betraktas som forskning i företagen och vadsom är utvecklingsarbete inte är särskilt klar. Allmänt sett är det belagtsedan tidigare Mundebo hade en utredning om detta att forskningsintensiteteninte ansetts vara särskilt hög inom byggbranschen. Man bedriver inteverksamheten på det sättet, utan det är en kontinuerlig process ochproduktutveckling som pågår som gör att det är svårt att säga var gränsen gårmellan det ena och det andra. När det sedan gäller informationsgivningen vill jag påståatt det inte finns några seriösa materialtillverkare, som är tillräckligtstora, som inte tänker materialmässigt hela vägen fram till driftsfasen. Vaddet däremot har kunnat brista i är att vi inte i tillfredsställande omfattninghar uppmärksammat hälsoriskerna förrän då det blivit merallmänt accepterat att diskutera dessa. Det framgår också av den bild jag harvisat med hela kedjan där materialvalet påverkas hela vägen igenom. Mångaexempel på detta har givits . Förstör man en uppläggning somär gjord och vi ser det som särskilt allvarligt om det rör sig om någon av deinstruktioner eller handböcker som vi har utgivit från materialindustrin kanvi självfallet inte svara för sådana brister som uppkommer vare sig iprojekteringsfasen eller någon annan fas eller som uppkommer genom exempelvismisskötsel. Jag tror att det ligger i tiden och att materialindustrini större omfattning måste se problemen på ett tvärvetenskapligt sätt och få medfler kemister inom materialindustrin för att komma till rätta med de problemsom vi förut inte varit varse. Men vi kan inte börja lösa problem förrän de haridentifierats. (): Jag tycker det skulle vara intressantatt få jämförelsetal. Någon form av jämförelsetal måste ni väl ändå ha? Kanbilindustrin tala om hur mycket den lägger på produktutveckling så kan ni. Denhar ju lika svårt att tala om vad som är nytt och vad som är utveckling av detgamla som ni har. (): Med anledning av vad tidi gare om den information som t.ex. arkitekter får om nya material m.m. undrar jag vad ni från materialsidan skulle tycka om dels VDN-deklaration av materialen, dels mot bakgrund av erfarenheterna av sjuka hus en varningstext pä samma sätt som när det gäller cigarettpaket på sådana ma terial och ämnen som man vet eller har anledning misstänka kan ge skador, framkalla allergier osv. GunnarLindgren: På fråga vill jag helt kort svara följande. Jag 1988/89 :BoU2 har inte siffrorna här men det går att fä fram siffror när detgäller hur Bilaga 2 mycket pengar vi lägger ned pä forskning ochutveckling. Den övergäng som alltmer sker till totala åtaganden har givetvisökat intensiteten hos företagen själva när det gäller forskning och utveckling.Det är ju dä ett konkurrensmedel. Så länge byggföretagen endast utför vadandra exakt har bestämt kommer ju forskningen med nödvändighet endast att avseproduktionsmetoder, sätt att bygga snabbt etc. Forskningsområdet har utvidgatsavsevärt genom att vi har kommit över på mer totala åtaganden. Vi har ocksåstartat vår egen forskningsstiftelse, men jag kan inte här säga hur mycketpengar denna åtnjuter. : Alla material och konstruktioner haralternativ eller substitut. Alla producenter upprättar specifikationer försina produkter. Vi deklarerar alltså data, men kanske ur en annan vinkling änbeträffande det som går under beteckningen VDN. Det fanns tidigare något somhette ER-blad, där man gav en egenskapsredovisning i olika avseenden. Det hardiskuterats att blåsa liv i detta igen. Jag vill peka på en sak, om man tittar litet föraktfulltpå att materialindustrin skickar ut information som mottagarna inte vill ha,nämligen att det ligger mycket intressant i utvecklingen med ökad datatäthet.Det innebär att informationen inte blir sändarstyrd, dvs. vid detillfällen då det passar materialindustrin att skicka ut information, utanmottagarstyrd i den mån den finns tillgänglig på dator. Det är alltså frågarensom får ställa anspråken på svaret. Där kommer informationens rikhaltighet ochfullständighet att bli ytterligare ett konkurrensmedel, och det tror jag ärbra: : Jag arbetar hos skivindustrinsbranschförening som heter Svenska Träskivor: Jag vill kort svara på det somJill frågade om. När det gäller spånskivor, som varit specielltåberopade när det gäller for-maldehydproblematiken, har vi ända sedan 1976tillsammans med utformat information om formaldehyd i sambandmed spånskivor. Spånskiveindustrins kostnader för denna verksamhet,som då berör formaldehyd utvecklingsmässigt och produktionskontrollmässigt, äri storleksordningen 10 milj. kr. (): Kvar att besvara är frågaangående byggprocessen. : Det gäller några delfrågor om huruvidabranschen är beredd att acceptera styrd totalentreprenad med hårda krav påfunktion och kvalitet. Ja, det är branschen. Branschen villha kraven utformadesom funktionskrav, kvalitetskrav och mer krav av det slaget däremot inte ipreciserade ritningar och annat utan att det ges valmöjlighet att ta fram egnalösningar. Får vi denna möjlighet är vi också beredda att axla det juridiskaansvaret och än den nuvarande garantitiden, alltså ettytterligare utökat ansvar. Jag kan också passa på att säga att vi skulle uppskattakrav från beställare och statsmakter när det gäller bostadsproduktionen även beträffande kvali- 71 Det enda som vi egentligen hör eller åtminstone har hört 1988/89:BoU2 är att vi skall bygga mycket bostäder och att vimåste Bilaga 2 bygga billigare. Vi har inte sett mycket av krav pä att husenskall ha lång beständighet etc. Vi skulle uppskatta att vi fick funktionskravav det slaget. Är detta något som vi skulle vilja ha bara för att mota bortmindre företag? På den frågan vill jag svara att det skulle vara oss heltfrämmande att bete oss på det sättet. finns egentligen alla reguljäraföretag med i vår branschorganisation. var det inte så, men sedan ett har vi över 2 000 företag med i vår branschorganisation.Längre tillbaka och även har bostadsbyggarna jobbat med totalaåtaganden. De Stockholmsbyggmästare som ni känner till namnen pä, FolkeEricsson, och andra, har ju åstadkommit bra bostäder genomolika totala åtaganden. De har svarat för allt från början till slut ochåstadkommit förnämlig bostadsproduktion. Vi har haft totala åtaganden som temaunder . Vi har haft frågan.uppe i våra småföretagar-utskott etc.och man hälsar med tillfredsställelse mer av totala åtaganden. (): Det vore intressant att fränbyggentreprenörernas sida få en kommentar om hur ni ser påbesiktningsorganisationen och i vad mån ni anser att den kan förbättras för skall kunna upptäcka eventuella fel i ett tidigt skede och inte först underidrifttagandet med juridiska processer m.m. som följd. fm): Jag vill ha en precisering från GunnarLindgren kring totalentreprenaderna. Jag vet att ni gärna vill hatotalentreprenader. Innebär det de facto att medlemsföretagen är villiga attge en förlängd juridiskt bindande garanti? Vill dina medlemsföretag ge en sådangaranti under förutsättning att de får bygga med totalentreprenad? : Besiktningsförfarandet behöver ses över.D et är riktigt som det sades här , att besiktningsförfarandet egentligen tar sikte på fel saker det är för byggbetonat, kan man säga.Vi har särskilt pä större projekt haft ett kontinuerligt besiktningsförfarande,där man särskilt på installationssidan följer upp, kontrollerar och prickarav och där den s.k. slutbesiktningen bara blir en genomgäng av att allainstallationer etc. är provade. Besiktningsförfarandet behöver delvis görasom. Svaret är alltså ja på frågan det behövs en förnyelse avbésiktningsinstru-mentet. Svaret på frågan beträffande totalentreprenad och ansvarär ja. Om byggföretagen är med från början till slut är det en given sak attbyggföretagen också är beredda att ta ett i tiden längre gående och ett djupareansvar. Av olika skäl som det skulle ta för läng tid att utveckla tror vi attdet är vettigt att även fortsättningsvis ha en slutbesiktning, för all delkanske i annan form än , och därefter en garantibesiktning efter tväår. Därefter en ansvarsutfästelse för ytteriigare en period, förslagsvis treår, gällande väsentliga fel och brister beroende på försummelser frånbyggföretagets sida. (): Då vi inte har fler frågor i detta avsnitt går vi nu över till brukarsidan, och jag lämnar då först ordet till EsbjörnOlsson från . fjyörnO/iion:Jag kommer alltså från , som har 310 medlemsföretag 1988/89 :BoU2 och förvaltar 840 000 bostäder runt om i landet. Det motsvarar avvårt Bilaga 2 samlade bostadsbestånd. Jag skulle vilja inleda med att anknyta tilldet klassiskabostadspolitiska målet om sunda, rymliga och välplanerade bostäder, där man jubörjar uppräkningen med sunda bostäder. hus bör vara ett viktigt mål.Begreppet sjuka hus tycker jag är alldeles för ospecificerat för att det skallvara bra som en problembeskrivning. Vår uppgift som bostadsbyggare ochbostadsförvaltare är ganska självklar, att brister skall rättas till där de konstateras.Misstag skall inte upprepas och framtida bekymmer skall om möjligt förebyggas.Men problemet är: Hur skall detta ske? Det finns anledning att skilja mellan brister som har singrund i å ena sidan material, konstruktioner och utförande och å andra sidan iförvaltning och drift samt dessutom när det gäller brukande. Förmiddagens diskussionhar ju visat att dessa faktorer ofta samspelar på ett gariska komplicerat sättsom försvårar analysen och möjligheten till förbättringsåtgärder. Det finnsockså anledning att beakta tidsaspekterna med material som förändras, medbrukarbeteenden som förändras och även det faktum att vi får en ökaduppmärksamhet och lär oss nya saker. Vi känner inte till att det finns någonheltäckande analys eller beskrivning av dessa faktorer inte heller av demöjliga orsakssambanden. Det är inte ens säkert att det över huvud taget gåratt åstadkomma en sådan helhetsbild. Men med olika delprogram kan vi rättatill brister så att husen blir sundare. Jag skall ta ett exempel som vi har arbetat med inom SABOoch SABO-företagen. begärde vi hos regeringen att manskulle ställa medel till förfogande för kartläggning och inventering av metoderför utveckling av skadeavhjälpande och skadeförebyggande åtgärder när detgäller fukt- och mögelskador arbetet var då koncentrerat till det problemområdet.Jag vill i korthet redogöra för några sammanfattande erfarenheter från detarbetet. Vi kan dess värre konstatera att under en del perioder harkvalitetstänkandet i byggandet underordnats andra aspekter, exempelvis lågtpris eller snabbt byggande. Projektorer, materialtillverkare och byggare harrelativt litet påverkats av förvaltningserfarenheterna. Statens låne- ochsubventionsregler har inte stimulerat långsiktighet och kvalitet. Nya materialoch konstruktioner blev inte alltid tillräckligt provade. Traditionellalösningar har ibland stått sig bättre. Brister i förebyggande underhåll kan geaccelererande problem, litet senare och totalt sett högre kostnader. Ändradeboen-devanor, t.ex. ökat duschande och tvätt i lägenheterna i ökad omfattning,påverkar men också en bristande medvetenhet hos hyresgästerna om ventilationoch städning. Sänkt inomhustemperatur och lägre luftomsättning ienergisparsyfte påverkar också. Vi har dessutom, vilket jag inte tycker harkommit fram , mycket olika geografiska betingelser i landetsom ofta kräver olika lösningar. Dennalilla katalog gäller erfarenheter från fukt- och mögelproblem, men jag tror attdessa erfarenheter i stor utsträckning är generaliserbara. Vad vill SABO-företagen och åstadkomma? När detgäller fukt- och mögelproblemet redovisas en första projektetapp. Det är en 73 handbok itre delar som är klar. Del A innehåller allmänna beskrivning- 1988/89:BoU2ar. Del B handlar om tak och väggar. Del C handlar om grunder, källare. Bilaga2 våtrum och lukter. Den här typen av material ställs till förvaltarnas avbostadsföretagen förfogande. Tanken är att denna händbok skall vara utformadpä ett sådant sätt att innehållet är begripligt för vanliga förvaltare utanhögskoleutbildning. Vi hoppas komma i gäng med en andra projektetapp, somgäller fördjupning och breddning av kunskaperna, förebyggande åtgärder,praktiska försök och experiment. Denna andra etapp genomförs meden brettsammansatt intressentgrupp. Flytspackel Vi gick tidigt ut med varningar. Detta harsärskilt behandlats i den handbok jag nämnde. Vi har lämnat ut ettsärskilt informationsblad till våra medlemsföretag. Det är en fyrsidiginformation, där vi försökt sammanfatta låt mig säga kunskapsläget just nu.Långa vetenskapliga rapporter i all ära, men de är inte tillgängliga i enpraktisk förvaltningssituation. Vi hoppas kunna genomföra ett större projektnästa år, där vi koncentrerar oss på tre centrala frågor: enkla och lättsköttaanläggningar, individuella styrningsmöjligheter för hushållen och minskadebuller- och dagstörningar. Vi har funnit att vi kan använda andraerfarenheter, och vi har låtit översätta en liten dansk rapport som ärpublicerad under rubriken . Där beskrivs på ett mycket praktisktoch åskådligt sätt problem och möjligheter. Buller Vi påbörjar en sammanställning av åtgärder som ärmöjliga att genomföra i befintliga hus, och det finns olika försöksprojekt närdet gäller nyproduktion. Konferensen har nämnts här under da- gen, och pä uppdrag av byggforskningsrådetsammanställs nu erfarenheter från den konferensen ur ett förvaltar- ochbrukarperspektiv. hus i andra avseenden. förberederhus med särskilt hänsynstagande till allergiker. Det sker bl.a. hos AB Bostäderi och Roslagsbostäder i . Byggherrarna skall och måste öka sinamöjligheter att styra byggresultatet. Jag skall avsluta denna uppräkning med utbddning ochinformation, som kanske är de två strategiskt viktigaste uppgifterna för bostadsföretagen. Utbildning, kompetensutbyggnad och erfarenhetsutbyte är centrala be grepp både för att få förbättringar i förvaltning och när det gäller ny- och ombyggnad. Det skall vara information som utformas på ett sådant sätt att den är begriplig och mottagbar av förvaltare och brukare. Den skall också kunna nås och användas av projektorer, materialtillverkare och byggare. Det är ting som vi tror att vi kan åstadkomma inom SABO-företagen och , men det återstår ytterligare insatser där samhället, statsmakterna, måste engagera sig. Vi måste vara klara över att fortsättningen kräver tid, kunskaper och pengar. Det går då att utnyttja den organisation, de informa tions- och utbildningskanaler som finns och som redan är i gäng. De kan utnyttjas även . Jag kan parentetiskt nämna att vi inom fr.o.m. fjolåret gör en särskild utvecklingssatsning för att höja kunskapsni vån bland våra medlemsföretag. När man nu diskuterar prisproblemet inte minst inombostadssektorn 1988/89:BoU2 finns det anledning att uttryckligen varna för att kostnadsjakten kan kom-Bilaga 2 ma att gä ut över kvaliteten . Detta kanske vi känner oss mest oroade för när man nu av begripliga skäl skall försöka fä en press på byggpriserna. Statsmakterna kan faktiskt stärka byggherreledet genom att ställa krav som villkor för län och subventioner. En slutsats jag tror att man kan dra är att byggherrarna har varit för svaga eller undfallande eller möjligen i vissa fall okunniga. Vi efterlyser också ett ökat ansvarstagande från materi- altillverkare,leverantörer och byggare. Sedan vill jag påminna om att den 1 januari 1980skrev till i hithörande frågor och bl.a. väckte ettförslag om försäk-ringsliknande lösningar för att komplettera det som inteklaras av på annat sätt. (): Därmed har vi fått hela listan avproblem genomlyst. är det företrädarna för dem som verkligen drabbas av dessaproblem, de boende, som slutligen har ordet. Jag ber att få överlämna ordettill . : Jag skall presentera mig själv genom attberätta att jag jobbade som "verkare" ute på byggen i början på 1970-talet.Jag har mött alla de problem som har varit uppe här . Vi tyckte att flytspackel var bra för arbetsmiljön. Vi hade inga närmarefunderingar på att det kunde ge så förödande konsekvenser. Vi hade en myckethög byggtakt, vilket innebar att det var ett sjå att hålla efter jobbarna närde skulle utföra sina isoleringsarbeten. Vi var tre verkmästare på 110 man. Vihade också problem med att få prylar när det gälldeventilationstillbehör. Det var ett jagande, och det är klart attdetta inte var bra. När jag sedan började jobba hos förvaltare fick jag mötaderas vånda när de tog över en ofullständig produkt. När jag nu jobbar medhyresgäster kan jag mycket väl förklara varför saker och ting är som de är, mendet hjälper inte, för hyresgästerna vill inte bära de konsekvenser som finns . Jag företräder 400 000 hyresgäster i landet. Jag jobbarmed energi- och teknikfrågor på . Hyresgäströrelsenaccepterar inte att många bostäder är farliga att bo i. Därför måstehälsoriskerna i boendet undanröjas. Huvuddelen av livet tillbringar vi i hemmetoch bostadsområdet. Framför allt är det barn, ungdomar och äldre somtillbringar större delen av dygnet i hemmet.Mot den bakgrunden är det ett rimligt krav att alla skall kunna bo tryggt ochinte behöva utsättas för hälsorisker i sina hem. Man måste undersöka hur passfarliga och omfattande de hälsorisker är som orsakas av hälsovådligabyggmaterial, av biologiska och fysiska faktorer. Kontroll och testning avolika byggmaterial och kombinationseffekter av olika faktorer frånhälsosynpunkt behöver förbättras avsevärt. Det måste skapas en garanti för attmaterial som används i bostäder inte är skadliga för hälsan. Vi tycker att samhället niäste ta sitt ansvarför att kommatill rätta med miljöproblemen och åstadkomma nödvändiga förbättringar. Det måste bli ekonomiskt möjligt utan alltför stora hyreshöjningar. Som ett exempel kan 75 jag nämnaåtgärderna i Dalen söder om . De kommer att innebä- .1988/89 :BoU2ra för hyran, även om man slår ut kostnaderna pä hela Svenska Bostäders .Bilaga 2 bestånd, . per m'. har vi ingen samlad lagstiftning som ger ettbetryggande skydd för de boende i befintlig bebyggelse. På vår kongress i vårastog vi beslut om att verka för en bomiljölag. En bomiljölag skulle kunna bliett bra komplement till normer för nybebyggelse och till miljö- ochhälsoskyddslagstiftningens bestämmelser om sanitär olägenhet, som ju gällerminimikrav. Vi kan konstatera att vår arbetsmiljölagstiftning på etthelt annat sätt skyddar människor för ohälsa. Pä arbetsmiljöområdet finns detsåväl en etablerad organisation i samhället som en aktiv forskning och enkunskapsuppbyggnad. Motsvarighet saknas när det gäller bomiljöfrågorna. Ettexempel är väl när man hade problem med flytspackel i i . Dåanvände man yrkesmedicinska kliniken i för att utreda förhållandena där fanns kunskapen. Det går också att uttrycka vad en dålig arbetsmiljöinnebär i ekonomiska termer, exempelvis i riedsatt arbetsprestation. Vad endålig bomiljö får för samhällsekonomiska konsekvenser tycker vi är ettangeläget forskningsom-. Inte minst mot bakgrund av de stora insatser somfrån samhällets sida läggs ned på våra bostäder är det angeläget att resurserockså satsas för att få bort hälsoriskerna. Vi är medvetna om att dessa frågorär komplexa, men arbete med gränsvärden för t.ex. biologiska faktorer dammkvalster har nämnts måste fortsätta. 1 ivern att hitta en huvudsaklig orsak till de problem somfinns i bebyggelsen har ventilation och energihushållning och dä främsttätningsåtgärderna blivit speciellt omnämnda. Vi kan från hyresgäströrelseninte tillåta att inomhusmiljön belastas med så mycket främmande ämnen att enkraftig ökning ay ventilationen måste till för att nedbringa koncentrationenav ämnen. Det är självklart att vi skall ha en tillfredsställande ventilation,men en ökad ventilation innebär ökade värmekostnader som direkt ger en höjdhyresnivå. Vi föreslår därför att alla nybyggnads- och ombyggnadsprojekt blirföremål för en hälsoskyddsgranskning med avseende på byggnadsmaterial och attutbyte av material inte får förekomma i byggskedet. Det kräver att byggnadsmateriali större utsträckning än måste ämnesdeklareras. Formerna för en sådanämnesdeklaration bör undersökas. I samband med ombyggnader bordevarsamhetsaspekten även gälla byggnadsmaterial. Ett annat problem som inte fått tillräcklig uppmärksamhetär buller i bomiljön. Det finns en ökad risk att en satsning påventilationslösningar där brister i inomhusmiljön förekommer inte sker medtillräcklig omsorg om ljudmiljön. Debatten i samhället om sjuka hus har ökat medvetandet omproblem som enskilda hyresgäster tidigare brottats med. Men det har också inneburit att hyresgästernas oro har ökat. Oro och begränsade möjligheter att byta bostad är förutom de direkta hälsoriskerna ytterligare argument för att åt- gärder måste sättas in och för attöka de statliga resurserna på detta område. Vi måste ta de boendes upplevelser pä allvar, för det finns en dold resurs i mänsklig upplevelsekunskap. Den skulle, som omnämnts tidigare, kunna tas till vara i t.ex. ett idrifttagningsskede. I de olika projekt i vilka vi deltar med vår kompetenskoncentrerar vi oss 1988/89:BoU2 på att verka för att stärka inflytandetför de boende, som besitter kunskap. Bilaga 2 Vi anser att drift-ochskötselinstruktioner skall tas fram för de boende, attsociologiska undersökningar skall fastställa hur människor upplever t.ex. ljud, att de boendeskall få delta i beslut om åtgärder för att t.ex. minska radon. Den statliga lån- och bidragsgivningen ger inte utrymmeför ett sådant inflytande. När det gäller inomhusklimat utbildar vi våra ombudsmäntillsammans med förvaltare. Anledningen härtill är att vi skall lära oss atttala samma språk i dessa frågor. att samhälletavsätter mer resurser till bomiljöområdet, att manundersöker förutsättningar för en bomiljölag, att vi får enkontroll och provning av byggnadsmaterial och att vi får enhälsogranskning av ny- och ombyggnadsprojekt. (vpk): De senaste talarna har ett gemensamtansvar för mycket av det som sker på bostadsmarknaden. Mot bakgrund av vad somsagts här skulle jag vilja fråga er tillsammans följande: