bet · GC01AU11 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottet vill inledningsvis framhålla att bidrag tillutbildning i företag är en betydelsefull form av arbetsmarknadsutbildning ochutgör ett komplement till de mera omfattande utbildningsinsatser somarbetsgivarna svarar för. Med hänsyn till att det råder en stark efterfrågan påarbetskraft inom bl.a. vård- och omsorgssektorerna anser utskottet detvärdefullt att bidrag kan utgå till sådan utbildning för att därigenomunderlätta rekryteringen av arbetskraft. Därtill kommer att enligt reglerna förbidrag fill offentliga arbetsgivare krävs en arbetsmarknadspolifiskmotprestation från arbetsgivaren för att bidraget skall utgå. Dennamotprestation kan utgöras av exempelvis tillsvidareanställning ellervisstidsanställning av arbetslösa. Övervägande skäl talar således enligt utskottetsmening för att bidrag till utbildning inom den offentliga sektorn ävenfortsättningsvis bör utgå i enlighet med vad som föreslås i propositionen.Utskottet ansluter sig därmed till regeringens medelsberäkning för bidrag tillutbildning i företag m.m. och avstyrker motion A285 i nu behandlad del. I motion 1988/89;A257 av m.fl. (s) anförs attytterligare resurser bör tilldelas för att möjliggöra enfortsatt utveckling av länets små och medelstora företag som saknar förnyelsefonder.Motionärerna begär därför ett tillkännagivande om behovet av ökadföretagsutbildning i . Enligt vad utskottet erfarit har regeringen genom beslutden beviljat medel till bl.a. länsarbetsnämnden i för att ge möjlighet att genomföra inventeringar av rekryterings- och utbildningsbeho vet inom tillverkningsindustrin. Mot denna bakgrund anser utskottet att 3-7 någonriksdagens åtgärd med anledning av motion A257 inte är påkallad, och utskottetavstyrker motionen. 1988/89:AU 11 För /90 beräknas i propositionen att detotala utgifterna under anslaget kommer att uppgå till 2 469,2 milj. kr., varav2 203,2 milj. kr. för upphandling av särskilt anordnad arbetsmarknadsutbildning,57,2 milj. kr. för den elevsociala verksamheten och 208,8 milj. kr. för bidragtill utbildning i företag m.m. Utskottet har ovan avstyrkt yrkandet i motion 1988/89:A285av m.fl. (m) om att bidrag inte längre skall utgå till utbildninginom den offentliga sektorn. I konsekvens härmed avstyrker utskottet även den isamma motion begärda anslagsminskningen om 51,7 milj. kr. Av den tidigare framställningen framgår att utskottettillstyrkt den omfattning m.m. av arbetsmarknadsutbildningen som föreslås ipropositionen. Utskottet tillstyrker i enlighet härmed den begärdamedelstilldelningen för /89. Kontant arbetsmarknadsstöd och utbildningsbidrag Från anslaget betalas stöd enligt lagen (1973:371) omkontant arbetsmarknadsstöd och utbildningsbidrag vid arbetsmarknadsutbildningoch yrkesinriktad rehabilitering. Under anslaget redovisas även beräknadekostnader för arbetslöshetsförsäkringen och permitteringslöneersättning. Dessastödformer finansieras dock inte med anslagsmedel utan med arbetsgivaravgifter. Regeringen föreslår under punkt B 4 (s. 89-99) attriksdagen deb antar inom upprättade förslag till lagom ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och lag om ändring ilagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd, dels till Kontant arbetsmarknadsstödoch utbildningsbidrag för /90 anvisar ett förslagsanslag av . Lagförslagenåterfinns i bilagor fill betänkandet. Det begärda anslaget fördelas påolika poster enligt följande sammanställning i propositionen. Beräknad ändring1989/90 Föredraganden Utb i 1dni ngsb i drag,>Tkesinriktad rehabilitering 3 173 548 000(1) - 38 261 000 345 404 000(2) + 39 241 000 4 093052 000 - 178 920 000 (1) Varav . 1988/89: 47 bil. 3, FiU 10. (2) Varav 3 500 000kr. 1988/89: 47 bil. 3, FiU 10. I propositionen framläggs förslag till ändringar i vissavillkor för arbetslöshetsersättning. Det gäller arbetsvillkoret och därmedsammanhängande om tid som får jämställas med arbete, överhoppningsbar tid samtbisyssla. Förslagen, som föranleder ändringar i lagen omarbetslöshetsförsäkring och lagen om kontant arbetsmarknadsstöd (se bilaga),innebär i korthet följande. För att få ersättning från arbetslöshetskassan skall denförsäkrade bl.a. ha uppfyllt ett arbetsvillkor som innebär att den försäkradeskall ha förvärvsarbetat i minst . skall vara fördelade påminst - i stället för som -under en ramtid av före arbetslöshetens inträde. Endastden dag då den försäkrade har arbetat minst får fillgodoräknas. I fråga om tid som får jämställas med arbete föreslås atttid då en ersättningssökande har fullgjort värnplikt eller åtnjutitföräldrapenningförmån även i fortsättningen skall få jämställas med tid dåförvärvsarbete har utförts för att uppfylla arbetsvillkoret. Vidare skall enarbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktad rehabilitering normalt hafullföljts för att få jämställas med fid då förvärvsarbete har utförts för attuppfylla arbetsvillkoret. Som överhoppningsbar tid skall vid fastställande av denramtid under vilken arbetsvillkoret skall ha fullgjorts få räknas den fid då enersättningssökande har fått föräldrapenningförmån, i den mån tiden inte fårtillgodoräknas i arbetsvillkoret. Vidare skall en utbildning på heltid som densökande har avslutat efter fyllda eller som har föregåtts av minst femmånaders sammanhängande förvärvsarbete på heltid likaså få överhoppas vidfastställande av ramtiden. Slutligen skall en bisyssla som en försäkrad har utförtvaraktigt före arbetslösheten vid sidan av helfidsarbete minskaarbetslöshetsersättningen endast om den utvidgas under arbetslösheten ochhindrar den försäkrade från att anta lämpligt arbete. Propositionens förslag i nu behandlade delar har inteföranlett några mofionsyrkanden, och utskottet biträder förslagen. I propositionen framläggs också förslag till ändring närdet gäller administrationen av KAS. Förslaget, som grundas på en framställningfrån AMS, innebär att administrafionen av KAS skall koncentreras till en ellernågra länsarbetsnämnder. I propositionen anförs att antalet KAS-ärenden harminskat kraftigt bl.a. på grund av en ökad anslutning till de erkändaarbetslöshetskassorna och en höjd minimiålder för att beviljas KAS. Resursernaför att administrera stödet har emellerfid inte kunnat minskas i någon störreomfattning, eftersom den nuvarande ordningen för prövning av KAS-ärenden kräveratt det skall finnas kompetens på området i varje län. Enligtdepartementschefen bör därför möjligheterna att koncentreraKAS-administrafionen till en eller några länsarbetsnämnder utredas närmare, ochhon har för avsikt att föreslå regeringen att uppdra åt AMS att göra en sådanutredning. För att en omläggning av administrationen skall bli möjlig bör detdock ankomma på regeringen att fastställa vid vilken eller vilka länsårbets- nämnderansökan om KAS skall göras. Detta föranleder en ändring i 30 § 1988/89: AU11 lagen om kontant arbetsmarknadsstöd i vilken paragraf för närvarandeföreskrivs att ansökan om KAS skall göras i det län där sökanden är bosatt. 1 två motioner tas upp frågan om valet av lokaliseringsortför KAS-administrationen. () och () anför imotion 1988/89:A211 att förslaget om att koncentrera KAS-administrafio-nen eller några länsarbetsnämnder är väl motiverat. Motionärerna framhållervidare att vid valet av lokaliseringsort bör beaktas att är en av desysselsättningsmässigt svagaste regionerna i landet samt att det där finns allaförutsättningar för att skapa en enhet för KAS-administrationen. I motionenbegärs ett tillkännagivande härom. I mofion 1988/89; A406 av () och RolandBrännström (s) begärs att beslutar att av regionalpolitiska skälförlägga en central för KAS-administrationen till kommun. Enligt utskottets uppfattning är det angeläget attarbetsmarknadsverket fortsätter på den inslagna linjen att rationalisera ocheffektivisera administrafionen så att resurser frigörs för mer direktförmedlingsservice. Utskottet är därför positivt fill förslaget i propositionenom koncentration av KAS-administrationen. Såsom framgår av propositionen ärdock avsikten att AMS skall få i uppdrag att närmare utreda vilka effekter ensådan förändring får för bl.a. personalen, kompetensen och kostnaderna. Iavvaktan på resultatet av denna utredning anser utskottet att intebör göra några uttalanden i lokaliseringsfrågan. Med det anförda tillstyrkerutskottet propositionen i nu behandlad del och avstyrker mofionerna A211 ochA406. beslutade om vissa ändringar ifråga om bl.a. arbetslöshetsersättning (prop. 1987/88:114, AU 18, rskr. 387).Enligt beslut är den högsta dagpenningen iarbetslöshetsförsäkringen . Stödbeloppet i KAS är undersamma tid . Vidare har regeringen beslutat att anpassanivåerna på utbildningsbidraget vid arbetsmarknadsutbildning och yrkesinriktadrehabilitering till dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen. ärsåledes utbildningsbidraget högst . för den som är berättigad tillersättning från erkänd arbetslöshetskassa. För den som är lägst och intehar rätt till ersättning från arbetslöshetskassa är bidraget . I övrigafall är bidraget . gäller enligt ovannämnda beslutatt nivåerna på arbetslöshetsersättningarna och utbildningsbidragen årligenskall anpassas till löneutvecklingen för vuxna industriarbetare. I propositionen anförs att uppgifter om den aktuellalöneutvecklingen som har betydelse för nivåerna kommer att finnastillgängliga först . Med hänsyn härtill är beräkningarna avmedelsbehovet för nästa budgetår överslagsmässiga. I propositionen beräknas att antalet stöddagar med KAS underbudgetåret 40 1989/90 kommer att uppgå till 2,7 miljoner och detgenomsnittligt utbetalade Den totala kostnaden för KAS blir således 394,2 1988/89:AU11milj. kr., vilket innebär en minskning med 179,9 milj. kr. i förhållande tillinnevarande budgetår. I motion 1988/89; A276 av m.fl. (c)redovisas en rad förslag inom olika områden i syfte att utveckla och stimuleraarbetsmarknaden. Enligt motionärerna kommer dessa förslag att medföra enväsentlig minskning av antalet stöddagar inom såväl arbetslöshetsförsäkringensom KAS. I mofionen beräknas att antalet stöddagar med KAS under nästa budgetårkommer att uppgå fill 2,3 miljoner, och i motionen begärs därför en minskningav anslag till KAS med 60 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. Såsom framgår av propositionen beräknas avsevärt minskadekostnader för KAS under nästa budgetår. Enligt utskottets mening är det osäkertom ytterligare besparingar kan göras i ett ännu bättre arbetsmarknadsläge. Depersoner som får KAS har ofta de största svårigheterna på arbetsmarknaden ochkommer därför sist i åtnjutande av de fördelar som ett förbättratarbetsmarknadsläge innebär. Med hänsyn härtill anser utskottet att den ipropositionen gjorda beräkningen av kostnaderna för KAS bör godtas, ochutskottet avstyrker motion A276 i förevarande del. I propositionen beräknas de totala kostnaderna förutbildningsbidrag, inkl. den under anslaget B 3 föreslagnatraktamentshöjningen, till deltagare i arbetsmarknadsutbildning ochyrkesinriktad rehabilitering uppgå till 3 520 milj. kr. under nästa budgetår.Antalet deltagare i arbetsmarknadsutbildning med utbildningsbidrag har därvidberäknats till 98 000 med en genomsnittlig utbildningstid av , ochantalet deltagare i yrkesinriktad rehabilitering till 25 000 med tolv veckorsutbildningsfid. m.fl. (c) begär i motion 1988/89:A276 attanslaget till utbildningsbidrag ökas med 150 milj. kr. till följd av den isamma motion föreslagna ökningen av antalet platser med 5 000 inom detreguljära utbildningsväsendet. I motion 1988/89: A285 av m.fl. (m) begärs enminskning av anslaget till utbildningsbidrag med 220 milj. kr. till följd av eni motionen beräknad minskning av antalet utbildningsplatser inom det reguljärautbildningsväsendet med 5 000. Utskottet har ovan under avsnittetArbetsmarknadsutbildning inom det reguljära utbildningsväsendet (s. 12)anslutit sig till propositionens bedömning av antalet utbildningsplatser ochsåledes avstyrkt förslagen i motionerna A276 och A285 om en höjning resp. enminskning av antalet platser. I kon.sekvens härmed avstyrker utskottet även dei motionerna begärda anslagsförändringarna. Med det anförda ansluter sig utskottet till de ipropositionen gjorda anslagsberäkningarna och föreslår att tillKontant arbetsmarknadsstöd och utbildningsbidrag för /90anvisar ett förslagsanslag av 3 . Arbetslöshetsförsäkringen 1988/89: AUl 1 Enligt nu gällande regler betalas statsbidragen tillarbetslöshetsförsäkringen inte med anslagsmedel utan med arbetsgivaravgiftersamt fr.o.m. med finansieringsavgifter från arbetslöshetskassorna. Kostnaderna för statsbidragen bestäms huvudsakligen avnivån på arbetslösheten bland kassornas medlemmar och storleken på dengenomsnittligt utbetalade dagpenningen. I propositionen bedöms attarbetslösheten kommer att motsvara per medlem och år under nästabudgetår. Med denna arbetslöshet, en genomsnittligt utbetalad dagpenning på 355kr. och ett medlemsantal på 3,6 miljoner i arbetslöshetskassorna beräknaskostnaderna för statsbidragen under /90 uppgå till 7 890 milj.kr. efter avdrag för finansieringsavgifter. Frågor som berör finansieringen avarbetslöshetsförsäkringen tas upp i tre motioner. I motion 1988/89; A276 avOlof m.fl. (c) framhålls att det med hänsyn till den överfinansieringav arbetslösheten som uppenbarligen sker på nytt bör prövas om inteintäkterna till arbetslöshetsförsäkringen bör balanseras mot statsbudgeten,såsom a-kassekommittén föreslog, i syfte att få ett effektivt utnyttjande avinbetalda medel. Motionärerna begär ett fillkännagivande i enlighet härmed. 1motionen framhålls vidare att de förslag som motionärerna lägger fram inomolika områden i syfte att utveckla och stimulera arbetsmarknaden bör leda tillatt överskottet i arbetslöshetsförsäkringen för kan beräknas uppgåtill . Med hänsyn till konjunkturutvecklingen börenligt motionärerna arbetsmarknadsavgiften inte sänkas utan i stället bör 2500 milj. kr. som en engångsförstärkning överföras från berört konto iriksgäldskontoret till statsbudgetens inkomsttitel, och de begär att riksdagenger regeringen ett bemyndigande i enlighet härmed. Såsom framhålls i motionen föreslog a-kassekommittén attöver- eller underskott av avgiftsmedel skulle balanseras mot statsbudgeten.Förslaget ' avvisades emellertid i proposition 1987/88:114 med förslag tilländring i lagen om arbetslöshetsförsäkring, m.m. Departementschefen anförde ifrågan att övervägande skäl i stället talade för att variationer iutbetalningsbehovet skulle inom det nya finansieringssystemet.Överskottsmedel borde därför behållas inom systemet för att kunna utnyttjas vidperioder med ökade utbetalningar. Enligt departementschefen borde dessutom tillsystemet knytas en rörlig kredit om högst 1 000 milj. kr. som får utnyttjas närbefintliga medel inte räcker till för att täcka utgifterna. Detta blev ocksåriksdagens beslut (AU 1987/88:18, rskr. - Enligt utskottets mening saknasdet skäl att nu pröva frågan på nytt, och utskottet avstyrker därför bifalltill motion A276 i denna del. Även när det gäller frågan om överföring av medel som enengångsför stärkning till statsbudgeten äger enligt utskottets mening ovan redovisade skäl giltighet. Utskottet anser sålunda att överskottsmedel bör behållas inom systemet för att kunna utnyttjas vid perioder med ökade utbetalningar. Därutöver vill utskottet erinra om finansutskottets principiella uttalande med anledning av motion A276 i det avgivna betänkandet 1988/ 89:FiU20. Förnärvarande föreligger ett visst överskott på medel som satts av för1988/89:AUll arbetslöshetsersättning. Överskottet i A-fonden väntas vid slutetav innevarande budgetår uppgå till ca . Därmed finns detalltså förutsättningar att göra den av motionärerna föreslagna överföringen.Disposifioner av denna typ är emellerfid rent bokföringsmässiga och motsvarasinte av något realt sparande. De kan således varken användas för att finansierareala utgifter av bestående karaktär eller ingå som en verksam beståndsdel i enstram finanspolitik. Med det anförda avstyrker utskottet motion A276 även idenna del. I två motioner behandlas frågan om ökade egenavgifter m.m.inom arbetslöshetsförsäkringen. I motion 1988/89: A283 av . (fp) anförs att arbetslöshetsförsäkringen bör ändras så att den dels istörre utsträckning än finansieras direkt av parterna, dels i sin tur fårfinansiera en större del av de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som blirnödvändiga om avtalen skulle bli så höga att arbetslösheten ökar. Enligtmotionärerna är syftet med en sådan reform förebyggande genom att den kan förmåparterna att komma fram till avtalsuppgörelser som ligger inom densamhällsekonomiska ramen. Motionärerna begär förslag i enlighet med detanförda. m.fl. (fp) begär i motion 1988/89: A754 etttillkännagivande om sådana förändringar i arbetslöshetsförsäkringen attmedlemmarna själva betalar en högre premie i syfte att reducera statenskostnader med . Utskottet behandlade motionsyrkanden med samma syfte somde nu aktuella i sitt förenämnda betänkande AU 1987/88:18. Utskottet kundedärvid inte ansluta sig till motionärernas uppfattning att det var en aktuellåtgärd att med ökade egenavgifter hålla nere statens kostnader för ersättningarnavid arbetslöshet. Enligt utskottets uppfattning framstod det som mer angelägetatt försöka utjämna de stora avgiftsskillnaderna mellan kassorna samt att sökatillskapa ett mindre krångligt statsbidragssystem. Utskottet ansåg attförslagen i proposition 1987/88:114 tillgodosåg dessa syften, och med bifalltill propositionen avstyrkte utskottet motionsyrkandena. - Enligt utskottetsmening saknas det skäl att nu göra en annan bedömning, och utskottet avstyrkermotionerna A283 och A754. Utskottet behandlar i detta sammanhang även tre motionersom tar upp frågan om en allmän arbetslöshetsförsäkring. I motion 1988/89: A285av m.fl. (m) begärs att en parlamentarisk utredning tillsätts meduppgift att skyndsamt utreda frågan om en allmän, obligatoriskarbetslöshetsförsäkring som skall omfatta alla förvärvsarbetande. Försäkringenskall ge en grundtrygghet vid arbetslöshet, och därutöver bör prövasmöjligheterna till frivilliga tilläggsförsäkringar. Utredningen bör även prövamöjligheterna att inom ramen för en ny arbetslöshetsförsäkring lösa problemenmed förtida avgång, den s.k. 58,3-pensioneringen. m.fl. (fp) anför i motion 1988/89:A204att det skydd som erbjuds dem som drabbas av arbetslöshet inte är tillfredsställande, eftersom det inte omfattar alla. Enligt motionärerna finns det därför starka skäl att införa en allmän arbetslöshetsförsäkring, som i princip bör omfatta alla i åldern och som står till arbetsmarknadens förfogande. Ersättningen bör utgå till såväl löntagare som företagare. Ett sådant system 43 skulle enligtmotionärernas mening sannolikt medverka till en effektivare 1988/89:AU11 arbetsmarknad,och i motionen begärs förslag från regeringen i enlighet med det anförda. Imotion 1988/89:A219 av m.fl. (c) framhålls att nu gällandesystem för arbetslöshetsunderstöd inte fyller de rättvise- och trygghetskravsom bör ställas på en i huvudsak statsfinansierad försäkring. Den som drabbasav arbetslöshet måste få en rimlig ekonomisk trygghet. Enligt motionärernasuppfattning bör en allmän arbetslöshetsförsäkring för alla införas. Dennaförsäkring skall ge ett grundskydd på en rimlig nivå med möjlighet att bygga påmed avtalsenliga eller enskilt tecknade försäkringar. I motionen begärs därföratt en parlamentariskt tillsatt kommitté tillkallas med direktiv att snabbtlägga fram förslag om en allmän arbetslöshetsförsäkring på sätt som anförts. Isamband med behandling av proposition 1987/88:114 med förslag tilländring i lagen om arbetslöshetsförsäkring, m.m. behandlades även frågan om enallmän arbetslöshetsförsäkring med anledning av motioner härom. I sittovannämnda betänkande AU 1987/88:18 redovisade utskottet utvecklingen inomarbetslöshetsförsäkringen och konstaterade att till försäkringen var ca 3,5miljoner medlemmar anslutna. Utskottet konstaterade vidare att trots den ökadetäckning som arbetslöshetsförsäkringen har uppnått är det fortfarande omkringen fjärdedel av de arbetssökande hos arbetsförmedlingen som saknar rätt tillarbetslöshetsersättning, vartill kommer en del sökande som enbart ärberättigade till KAS. Detta kunde enligt utskottet motivera att man inför1990-talets arbetsmarknad ser över möjligheterna att vidgaarbetslöshetsförsäkringen så att man i den kan fånga in grupper som fortfarandestår utanför. Vid en sådan utbyggnad bör man dock självfallet ta till varaerfarenheterna av det nuvarande försäkringssystemet och sträva efter att bevarade fördelar som detta har inneburit. Som utskottet såg det innebär det bl.a.att man även i fortsättningen bör bygga på arbetslöshetskassornas medverkan. Enannan utgångspunkt borde enligt utskottet vara att de ökade finansieringskravsom följer med en utbyggd försäkring inte helt eller delvis får tillgodoses avde försäkrade själva genom höjda egenavgifter. Vidbedömningen av utredningsfrågan ansåg utskottet vidare att man också hade attta hänsyn till att regeringens förslag sammantagna leder till en väsentligreformering av det nuvarande systemet. Utskottet pekade särskilt på förslagetatt slopa karensdagarna som i den delen innebär ett länge önskat närmande tillsjukförsäkringens regelsystem och ger en påtaglig förbättring av detekonomiska skyddet vid arbetslöshet. Andra angelägna reformönskemål somtillgodoses var anpassningen av ersättningsbeloppen till löneutvecklingen ochutjämningen av skillnaderna i medlemsavgifter mellan olika kassor. mening borde effekterna av nyssnämnda och övriga åtgärder som förordas i propositionen avvaktas innan man slutgiltigt tar ställning till frågan om att starta ett nytt utredningsarbete om en allmän arbetslöshetsförsäkring med den inriktning som utskottet har angivit. Utskottets slutsats härav var att i dåvarande läge borde motionernas yrkanden om utredning av frågan om en allmän och obligatorisk försäkring 44 inte leda till någonåtgärd från sida. Utskottetkonstaterar att de ovan redovisade förändringarna i arbetslös- 1988/89: AUllhetsförsäkringen trädde i kraft . Enhgt utskottets mening haralltför förflutit för att man skall kunna se vilka effekter förändringarnahar gett, och det är således för tidigt att nu slutgiltigt ta ställning tillfrågan om ett nytt utredningsarbete om en allmän arbetslöshetsförsäkring. MotionernaA285, A204 och A219 i nu aktuella delar bör därför inte föranleda någon riksdagensåtgärd. Utskottetbehandlar slutligen i detta avsnitt motion 1988/89;A215 av Hans Nyhage m.fl.(m, fp, c) vari på nytt aktualiseras frågan om inträde i arbetslöshetskassornaför personer som inte är fackligt anslutna. Motionärerna anser att staten sommotprestation för statsbidraget bör kräva att kassorna tillhandahåller separataansökningsblanketter för inträde i a-kassan och att sådana blanketterautomatiskt tillhandahålls sökande som så önskar samt att det bör stipuleras enlängsta tid för kassornas handläggning av ansökningar om medlemskap. Vidtidigare behandling av motsvarande yrkande (se senast AU 1987/88:11 s. 25) harutskottet hänvisat till att missnöje med kassornas handläggning av ärendena kananmälas till AMS som är tillsynsmyndighet och till att AMS ingripit i en delfall av det slag som åsyftas. Mot den bakgrunden har utskottet inte funnitmotiverat för att reglera kassornas verksamhet i de begärdahänseendena. Utskottet vidhåller denna ståndpunkt och avstyrker sålunda motion A215. 1987/88 Utgift 2326 476 000 Reservation 1 318 557 000 1988/89 Anslag 2432 500 000 (1) 1989/90 Förslag 1 891000 000 (1)Av beloppet skall . föras bort från anslaget enligt beslut avregeringen. Regeringen har i budgetpropositionen under punkt B5 (s. 99-108) föreslagit att 1. godkänna förslaget att avvecklarekryteringsstödet för svårplacerade, 2. till Sysselsättningsskapandeåtgärder för /90 anvisa ett reservationsanslag på 1 891 000 000kr. 1988/89 Beräknadändring 1989/90 1988/89: AUll m. m. (1) 1 580 000 000(2) - 5 000 000 Åtgärder för lång tidsarbetslösa 370 000 000 - 370 000 000 svårplacerade 166 000 000 - 166 000 000 Bidrag till arbetslösa för att starta egen verksamhet 94 000 000