bet · GC01UU18 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottet konstaterar att u-krediter till följd av defattigaste ländernas bristande kreditvärdighet alltmer utvecklats till att bliett instrument för överföring av bistånd till i medelinkomstklassen.Samtidigt är det sannolikt att de internationella biståndsmedel som ingår iu-kreditsystemet inte fullt ut hade kunnat mobiliseras för rent gåvobistånd.Utskottet anser att u-kreditsystemet har visat sig fylla ett ömsesidigt behov.Upphandlingen av projekt äger rum i internationell konkurrens vilket minskarinslaget av exportsubventionering. Utskottet tillstyrker den föreslagnapåfyllnaden av anslaget. Med hänvisning till det anförda avstyrks yrkandena 3 och45 i motion U 202 (fp), yrkande 24 i motion U230 (c) och yrkande 33 i motion U229 (vpk). BITS har från och med. fått en parlamentarisktsammansatt styrelse. Frågan om det inte är motiverat att det även för BITSsätts ett övre belopp för beslutsrätten bör övervägas av den nyssnämndautredningen om organisation och arbetsformer i det bilaterala biståndet. Något uttalande härutöver torde inte erfordras varföryrkande 23 i motion U230 (c) avstyrks. Utskottet behandlar i detta sammanhang också det i motionU217 (vpk) väckta förslaget om inrättande av ett statligt u-landshandelsbolag. Syftet skulle vara att medverka till att u-landshandeln sker på rättvisare villkor. Frågan har diskuterats tidigare i sammanahang då det gällt att utforma en sammanhängande u-landspolitik. Dessa överväganden ledde i första hand till att en organisation med uppgift att främja import från inrättades, IMPOD, som varit verksam i nära och befinner sig i ett expansivt skede. Enligt utskottets mening är numera en så heterogen grupp och vår handel med dessa av så skiftande beskaffenhet att det inte ter sig meningsfullt att upprätta en stadig institution med ansvar för 114 hela dettavida fält. Handeln med bör enligt utskottets mening i 1988/89:UU18grunden ske i samma former som handel med andra länder. En annan sak är attdenna handel kan och bör uppmuntras genom särskilda stödformer. Sådana finnsredan, bl.a. genom IMPOD och u-kreditsystemet. Därfill verkar Sverigeinternationellt för en förbättring av handelsvillkor, exempelvisinom öch . Yrkande 3 i motion U217 (vpk) avstyrks. Den nyinrättade anslagsposten för projektbistånd är avseddför insatser med vilka regeringen vill markera ett stöd till ett land sombefinner sig i ett kritiskt skede av sin utveckling. Det har använtsför projekt i , och . För fortsatta insatser idessa och andra länder föreslår regeringen en påfyllnad av anslagsposten med 70milj.kr. Utskottet har ingen erinran mot detta medelsförslag. 1motion U230 (c) föreslås att medel från denna post skall kunna användas iEritrea, , och . Med tanke på situationen i dessaområden och länder ställer sig utskottet emellertid tveksamt till dettaförslag. För och utgår medel från katastrofanslaget.Samma gäller och som också erhåller stöd via svenska enskildaorganisationer. Utskottet avstyrker därför yrkande 29 i motion U230 (c). Särskilda insatser i skuldtyngda länder samlade privata och offentliga skulder uppgårtill . Det helt övervägande delen faller på u-länderi och . De allra fattigaste länderna, dvs. främst deafrikanska staterna söder om , svarar endast för en tiondel avupplåningen. är situationen för dessa betydligt mer betungadeeftersom upplåningen motsvarar och i flera fall t.o.m. översfiger deras BNP.För och ligger skuldbeloppens andel av BNP omkring 50-60procent. Räntor och amorteringar på skuldbeloppen har medfört attnettokapital-flödet från i-länder till sjunkit. har med dennautveckling ökat sitt biståndsberoende. En yttre orsak till skuldsituation är både attdet var lätt att få krediter och att lånen alltför ofta interesulterat i långsiktigt räntabla investeringar. Brister i den ekonomiska politiken,sjunkande priser på de egna råvarorna, stigande oljepriser är några av debakomliggande orsakerna. Situationen har byggts upp och detkommer också att ta att avveckla den. Två vägar erbjuder sig iprincip: en ned- eller avskrivning av skulderna från i-ländernas sida ellerhjälp till att stärka sin produktionsförmåga så att en avbetalningkan äga rum. 1 praktiken måste det bli fråga om en kombination av olikaåtgärder, avpassade för varje lands situafion. En total avskrivning avu-ländernas samlade skulder anses helt orealistisk. Ä andra sidan är det för dehårdast skuldsatta länderna inte heller realistiskt att tänka sig att de inom överskådligframtid av egen kraft skulle klara sin skuldbörda. En rad har måst acceptera att isamarbete med () och genomförastrukturanpassningsprogram. En liberalisering av handeln, mermarknadsanpas-sade valutakurser, en minskning av budgetunderskotten, högrejordbrukspriser som incitament till större produktion, effektivisering avstatliga företag är några av de centrala inslagen i denna reformpolitik. De hårda men nödvändiga åtgärder som vidtas inom ramen fördessa återhämtningsprogram kan inte genomföras utan att i-länderna deltar medstödåtgärder av olika slag. Enligt utskottets mening har en viktiguppgift härvidlag. Som utskottet tidigare framhållit finns det anledning tillkritik mot verksamhet. Det är utskottets uppfattning attVärldsbanken ser sitt sociala ansvar och sitt ansvar för miljön på ett annatsätt , . En betydande del av utlåning till () går till ändamål som hänger samman med IMFs anpassningsprogram ochbestår av stöd för löpande import av olika slag. Större delen användsemellertid för projekt som i många fall är inriktade på befolkningensgrundläggande behov såsom hälsovård, vattenförsörjning, transporter, energioch utbildning. Det är fel att tro att,de sämst ställda grupperna enbarthar nackdel av strukturanpassningsprogrammen. Stigande jordbrukspriser gynnarlantbruksbefolkningen som i de flesta är den helt övervägande majoriteten.Det är också viktigt att komma ihåg att det yttersta syftet med reformpolitikenär att stödja en bärkraftig ekonomisk tillväxt som kan komma alla till godo. program för ett tjugotal av de fattigasteoch mest skuldtyngda länderna i söder om (Special Program ofAssistance for the Debt-Distressed Low-lncome Countries in Sub-Saharan ,SPA) inleddes . Det omfattar flera komponenter, av vilka Sverigemedverkar i några. Som framgår av propositionen har inom ramen för SPAdeltagit i en samordnad finansieringsaktion till länder i och hittillsbidragit med 375 milj.kr. Av dessa är 105 milj.kr, avsedda för att underlättaåterbetalning av vissa skulder som tidigare lämnat på marknadsmässigavillkor till några länder som endast lånar på betydligt mjukare villkor(IDA-krediter). Vidare har utfäst 150 milj.kr. till IMF under vart ochett av de fyra budgetåren 1987/88-1990/91. Dessa belopp kommer att gå till IMFssärskilda fond för strukturanpassning (Enhanced Structural Adjustment Facility,ESAF) och användas för krediter till mycket låg ränta till fattiga länderhuvudsakligen i . Av de 1 730 milj.kr. som anslagit förskuldlättnadsåtgär-der av olika slag har knappt 500 milj.kr. använts föråterbetalning av skulder till svenska staten (genom EKN), cirka 625 milj.kr.för återhämtningsprogram, främst i form av obundet varubistånd till enskildaländer (varav 375 inom SPA-program), 300 milj.kr. till IMFsESAF-program och slutligen 10 milj.kr. till köp av andrahandsfordringar påBolivia. Av innevarande års anslag är cirka 300 milj.kr. Endast en mindre del av de av tillskjutna medlenhar således använts för skuldlättnadsoperationer i ordets egentliga mening, såsom 116 nedskrivningav lån eller uppmjukning av lånevillkor. anslagethar använts för stöd till olika återhämtningsprogram i de svenska 1988/89:UU18programländerna i samarbete med andra givare. För nästa budgetår föreslårregeringen en påfyllnad av anslaget med 640 milj.kr. Eftersom utbetalningarnafrån denna anslagspost även kommer att samordnas med bidrag frånandra givare kan regeringen inte närmare ange användningen av det föreslagnabeloppet. Fortsatt stöd till SPA-programmet förutses dock. I motion U230 (c) anförs att de för skuldlättnadsåtgärderanvisade medlen skall användas så att skuldbörda löses på ettsocialt acceptabelt sätt. Ett liknande syfte har yrkande 1 i motion U 226 (vpk)vari det heter att de av antagna biståndspolitiska målen skall liggatill grund för agerande på detta område. 1 motion U228 (vpk) anförsatt IMF-villkoren bör ändras så att de blir socialt acceptabla, motverkarkapitalflykt, sfimulerar produktiva investeringar och en hållbar utveckling. Utskottet delar dessa synpunkter och anser att de redanfått internationellt gehör. Det yttersta syftet med skuldlättnadsåtgärderna äratt minska skuldbördan och de ytterst allvarliga ekonomiska konsekvenserna avden. En förstärkning av produktionsförutsättningarna i kommer enligtutskottets mening i längden även de sämst ställda grupperna till del och ärdessutom ett sätt att motverka kapitalflykt. Självfallet måste anpassningen skei socialt acceptabla former. Det är angeläget att en anpassning avproduktionsstrukturen inte på ett blint sätt slår mot den offentliga sektornssociala service, mot hälsovård och undervisning. Utskottet har, som nämnts,uppfattningen att numera agerar med dessa mål för ögonen.. Sverigebör trots det tillsammans med andra givare verka för att IMFs och Världsbankensprogram tar ökad hänsyn till de sämst ställda gruppernas villkor. De svenska bidragen från anslagsposten för skuldlättnadergår huvudsakligen till olika stödprogram i anslutning tillstrukturanpassningsåtgärderna. Ett syfte är just att minska de socialapåfrestningarna av anpassningsprogrammen. Skuldoperationerna bör också ses iförbindelse med det övriga svenska biståndet .som har en mycket starkinriktning på just de fattigaste afrikanska länderna och på de fattiga i dessaländer. Det är en viktig uppgift för biståndet att se till att de negativakonsekvenserna av reformpolitiken blir så små som möjligt. Utskottet instämmer därför sammanfattningsvis i kravet påatt strukturanpassningsåtgärderna inte får leda till en varaktig försämring avden sociala standarden i även om det på kort sikt kan blioundvikligt med omställningar som också innebär en påfrestning för de svaga isamhället. Detta är en uppfattning som har drivit iVärldsbanken, inte utan framgång. Om den ekonomiska krisen inte övervinns ärdet å andra sidan inte möjligt att åstadkomma några varaktiga sociala framsteg.Det är också viktigt att klarlägga vad som är orsak och verkan i krisförloppet.Det är den ekonomiska krisen i sig - inte ansträngningarna för återhämtning -som lett till de största påfrestningarna på de fattiga och på de sociala sektorerna.Om någon form av strukturanpassningsprogram inte sätts in kommer de afrikanskaländernas ekonomier i alla händelser förr eller senare att behöva anpassa sigtill den ekonomiska verkligheten, med svårbedömbara följder. Med vadsom sålunda anförts om inriktningen av biståndet till skuldtyngda 1988/89:UU18 länder får utskottet anse yrkande 1 i motion U226 (vpk) ochyrkande 21 i motion U230 (c) besvarade. Yrkande 2 i motion U228 (vpk) avstyrksmed hänsyn till de långtgående krav på förändring av IMFs program som framförsdäri. I mofion U226 (vpk) föreslås att skall verka fören allmän avskrivning av lånen till de fattigaste , särskilt i Afrikaoch att en arbetsgrupp skall filisättas för att snabbutreda en svensk modellför att lösa skuldkrisen. I motionstexten heter det bl.a. atttillväxtfixeringen måste ersättas av en politik för hållbar utveckling, attIMFs strukturanpassningsprogram måste demokratiseras, att en rättsinstans måstepröva om givna lån är legitima, att handelsvillkor bör förbättrasoch att biståndsflödet måste öka. Motionärerna förespråkar också ett nytt måttpå utveckling, U5MR, som skulle användas i skuldlättnadssammanhang. Detta måttsom avspeglar barnadödligheten har nämnts av som enbättre måttstock än BNP på den sociala situationen i ett samhälle. Skuldkrisen har väldiga proportioner. Det är inte möjligtför att ensamt utarbeta och få gehör för en svensk modell för desslösande. I stället arbetar vi tillsammans med andra länder för att finnalösningar, särskilt med inriktning på de fatfigaste länderna i . Sverigevar ett av de första länder som kunde erbjuda kapital för denna typ avsamordnade aktioner. Enligt utskottets mening måste vi fortsätta att arbeta pådetta sätt. Ätgärderna bör anpassas efter förhållandena i varje enskilt landoch ländergrupp och det måste, som tidigare påpekats, röra sig om en kombinationav olika biståndsinslag. En allomfattande skuldavskrivning, ens i fråga om defattigaste länderna, är inte en realisfisk tanke redan av det skälet att detrör sig om så många olika kategorier av lån, långivare och låntagare.Världsbankens och de andra internationella biståndsorganens lån kan inteskrivas av utan måste betalas om banken skall kunna fortsätta sin verksamhet.En betydande del av skulder har lämnats av kommersiella långivare ii-länderna. avskrivning har endast ägt rum i fråga om ett antalbiståndskrediter. Utvecklingen tycks ändå gå mot större förståelse för atten nedskrivning av skulderna är nödvändig, särskilt i de fattigaste länderna.Enbart omförhandlingar av den typ som fram till nu skett i Parisklubbeninnebär endast att problemen skjuts framåt i tiden. De nya mjukare villkor somlångivarländerna kommit överens om inom ramen för för , de s.k.Torontovill-koren, är ett tydligt steg i denna riktning. På amerikansk sida har aktualiserats tankar som går ut påatt utnyttja marknadens mekanismer för en nedskrivning även av kommersiellaskulder. Till detta tänkande har bidragit det faktum att den av förreamerikanske finansministern lanserade strategin att skuldkrisen skullemötas av ökad utlåning till produktiva investeringar inte har haft den framgångmånga hoppats. Det av motionärerna föreslagna måttet U5MR är intressantsom försök att ge underlag för en mer rättvisande bild av ett samhälles sociala utveckling än I utvecklingsdebatten och i biståndsorganisationernas 1988/89:UU18praktiska arbete används också vid sidan av BNP en rad sociala indikatorer föratt mäta utveckling, exempelvis levnadslängd, läskunnighet, hälsotillståndm.m. Utskottet anser att mått av typen U5MR bör vara ett av flera iutvecklingsarbetet men tror inte att det finns förutsättningar för att detskall kunna ersätta BNP och andra ekonomiska mått i skuldkrissammanhang. Av ovan anförda skäl avstyrks yrkandena 2, 3 och 4 imotion U226 (vpk). kommunisterna föreslår också ätt det belopppå 640 milj.kr. som regeringen förslagit för skuldlättnadsåtgärder nästabudgetär i sin helhet skall användas för skuldavskrivningar, så fördelat, att300 milj.kr. disponeras av SIDA för avskrivning av programländernas skulder och340 milj.kr. används av UD för avskrivning av frontstaternas skulder och deländers skulder som är utsatta för USAs handelsembargo (, Nicaraguam.fl). Om dessa båda förslag inte bifalls bör besluta att ingaskuldlättnadsmedel får användas för IMFs och strukturanpassningsprogram.Därutöver föreslår motionärerna att ytterligare 764,4 milj.kr. anvisas föravskrivning av u-landskulder. Även motsätter sig i motion U219 att medelavsätts för skuldlättnadsåtgärder och vill att beloppet i stället överförs tillanslaget Särskilda miljöinsatser. Moderata samlingspartiet föreslår i motionU218 ett med 200 milj.kr. reducerat anslag och centerparfiet i motion U230 ettmed 100 milj.kr. Med hänvisning till vad som anförts i det föregående ominriktningen av det svenska biståndet för skuldlättnad fillstyrker utskottetregeringens förslag om en medelsanvisning på 640 milj.kr. Följaktligen avstyrks yrkande 20 i motion U218 (m),yrkande 4 i motion U219 (mp), yrkandena 35, 36 och 37 i motion U229 (vpk) ochyrkande 22 i motion U230 (c). Likaledes avstyrks yrkande 38 i motion U229 (vpk) variföreslås att ytterligare 764,4 milj.kr. skall avsättas för avskrivning avskulder. 1 motion U 210 (vpk) föreslåsvidare att handläggningen av frågor rörande stöd till skuldtyngda länder skallåterföras till från . Utskottet har inte anledning att rikta några invändningarmot den genomförda omorganisationen av arbete med skuldfrå gor. Utskottet vill dock erinra om att ansvaret för användningen av biståndsmedel för skuldlättnader ligger kvar i liksom handläggningen av insatser i de fattigare länderna. Omorga nisationen innebär sjävfallet ingen förändring i den svenska inställningen till' q Världsbankenoch dess verksamhet. Det svenska biståndet på detta område 1988/89;UU18bör, liksom , i helt övervägande grad gå till de fattigaste ,särskilt i söder om . Utskottet avstyrker med hänvisning härtill motion U210(vpk). Anslaget Andra biståndsprogram (C 3) I yrkande 32 i motion U218 (m) föreslås att 600 milj.kr.från innevarande års reservationer skall överföras till nästa budgetårsbiståndsanslag, varigenom medelstilldelningen till anslaget C 3 endast skullebehöva uppgå till 847,3 milj.kr. LItskottet kan inte godkänna en sådan överföring av medelfrån biståndsram till nästa och avstyrker därför yrkandena 31 och 32 imotion U218 (m). Utskottet föreslår således att anvisar 1 647 334 000kr. till anslaget C 3 /90. Styrelsen för internationell utveckling (SIDA C 4) Propositionen (s. 133-134) SIDA redovisar i sin anslagsframställning hur ökadeambitioner och nya riktlinjer inom det bilaterala utvecklingssamarbetet ställerstora krav på myndigheten som mottagarländernas strukturella problemkräver nya åtgärder och stor flexibilitet i biståndsgenomförandet. Dessaförhållanden ställer stora krav på SIDAs organisation och kapacitet.Regeringen är därför beredd att delvis tillmötesgå SIDAs framställning genomatt tillföra SIDA medel för tjänster för insatser inom särskilt prioriteradeområden som biståndet till södra , miljö- och kvinnoinsatser samtfrämjande av demokrati och mänskliga rättigheter. Såväl som kommunisterna anseratt SIDAs admini strativa kapacitet måste förstärkas. Ökningen av SIDAs myndighetsanslag i årets budget är enligt motion U202 (fp) otillräckligt bl.a. eftersom nya biståndsformer föreslås i årets budget, t.ex: miljöbiståndet som är mer administrativt krävande än det betalningsbalansstöd som SIDA tagit upp i sin anslagsframställning. vill anslå ytterligare 10 milj.kr. till SIDA utöver regeringens förslag. kommunisterna anser i motion U229 att biståndsorganen skall vara undantagna från generella besparingar i den statliga förvaltningen. Växande biståndsanslag skall motsvaras av erforderliga personalförstärkningar, anser både (vpk) och (fp). Annars blir resultatet en ökad användning av konsulter, vilket oftare är dyrare, eller att biståndsmedel kanaliseras vidare utan erforderlig beredning eller kontroll. Utskottet har tidigare haft anledning diskutera sambandet mellan ökad biståndsvolym och nödvändig administrativ kapacitet och har förståelse för synpunkterna som framförs av motionärerna. Som sägs i inledningen av detta betänkande ställer en kvalitativ och kvantitativ ökning av den operativa verksamhetenonekligen ökade krav på de administrativa resurserna. Det är 1988/89:UU18dock inte korrekt som framförs i motion U229 att SIDAs personalresurser skärsned. Budgetpropositionens förslag bör t.ex möjliggöra för SIDA att anställa 4-5nya handläggare. Även har medel anvisats för att möjliggöraförstärkningar vid SIDA. Utskottet har i detta betänkande föreslagit en höjning avanslaget för miljöinsatser. Därvid har föreslagits att en del av höjningenskall utnyttjas till att förstärka den administrativa kapaciteten på miljö- ochnaturresursområdet inom utrikesförvaltningen och SIDA. Kravet på en höjning av SIDAs administrativa resurser somframförts i motion U202 torde genom det ovan beskrivna förslaget tillförstärkning på miljö- och naturresursområdet delvis kunna anses varatillgodosett. Utskottet är därmed inte berett att tillstyrka ytterligare enhöjning av SIDAs myndighetsanslag. Det är utskottets uppfattning att administrativ kapacitetinte bara är en fråga om antalet tjänstemän utan också om metodik ocharbetssätt. Denna fråga undersöks såväl i sompå biståndsmyndigheterna. 1 den tillsatta utredningen med uppgift attgöra en översyn av organisation och arbetsformer i det bilaterala biståndet tasäven frågan upp om biståndsmyndigheternas roll och kapacitet. Innan dennautredning slutfört sitt arbete vill inte utskottet ta närmare ställning till degenerella frågor som väckts i motionerna. Med det ovan anförda torde yrkande46 i motion U202 (fp) få anses besvarat. Yrkandena 40 och 41 i motion U229(vpk) avstyrks däremot. Styrelsen för u-landsutbildning i () Propositionen (s. 134-136) Utskottet tillstyrker regeringens förslag under avsnitt C5 i proposifionen. Styrelsen för u-landsforskning (SAREC C 6) Propositionen (s. 137-138) Utskottet tillstyrker regeringens förslag under avsnitt C6 i propositionen. (C 7) Propositionen (s. 138-139) Utskottet fillstyrker regeringens förslag under avsnitt C7 i propositionen. Beredningenför internationellt tekniskt- 1988/89:UU18 ekonomiskt samarbete (BITS C 8) Propositionen (s. 139-140) Utskottet tillstyrker regeringens förslag under avsnitt C8 i proposifionen. Information (C 9) Från anslaget bestrids kostnader för att sprida upplysningi om situationen i och om det svenska biståndet i dessaländer..Cirka två tredjedelar av anslaget går till folkrörelsernas och andraenskilda organisationers u-landsinformafion och en tredjedel till SIDAs egeninformationsverksamhet. En väsentlig del av det statliga bidraget till enskildaorganisationers informationsverksamhet utgår i form av s.k. generella informationsbidrag.Utöver de ursprungliga mottagarna av dessa bidrag - studieförbund ochlöntagarorganisationer - har nya organisationer tillförtsgruppen. konstaterade att det var svårt att ytterligareöka kretsen av mottagare av generella informationsbidrag, bl.a. därför att ensådan ökning skulle minska det finansiella utrymmet för den andra bidragskategorin,bidrag efter ansökan. Det fanns enligt mening också skäl att se överdet generella bidragssystemet i dess helhet. gav därför regeringen iuppdrag att göra en översyn av den statligt finansierade informationen omu-länder och utvecklingssamarbete. Regeringen tillkallade ensärskild utredare för att genomföra denna översyn. Betänkandet "U-lands- och biståndsinformation"(SOU 1988:19) överlämnades till regeringen . Av de drygt hundramyndigheter, intresseorganisationer, enskilda organisationer, svenskaambassader och delegationer som inbjöds inkomma med synpunkter på utredningenhar 55 remissinstanser inkommit med svar. En remissammanställning finnstillgänglig på UD. Regeringen lägger stor vikt vid information om urländeroch internationellt utvecklingssamarbete. Utredningen som genomförts på dettaområde understryker enligt propositionen betydelsen av informations- ochopinionsarbete i det nuvarande biståndssamarbetet för att möjliggöra ettfortsatt stort och ändamålsenligt bistånd. De mål för u-lands- och biståndsinformation som riksdagenbeslutade om är enligt vad som står i proposifionen väl förankrade.Regeringen delar därför utredningens uppfattning att dessa mål bör styra ävendet framtida informationsarbetet. Regeringen anser vidare att de principer omsaklighet, allsidig belysning och profilering,som beslutade om år1979 bör gälla även . Principerna innebär att all statligtfinansierad u-landsinformafion bör präglas av saklighet och att SIDA och deövriga biståndsmyndigheterna bör sträva efter en allsidig belysning, medanfolkrörelserna måste ha rätt att profilera sitt informationsutbud utifrån sinaegna politiska och religiösa värderingar. Regeringenanser att systemet med generella bidrag bör behållas eftersom detinnebär stora administrativa och planeringsmässiga fördelar såväl /89:UU18 SIDA som för de berörda organisationerna. Samtliga beslut om bidrag fill enskilda organisationersinformationsinsatser bör enligt regeringen även i fortsättningen fattas avSIDA. beslutade kriterierna avgör SIDA om det är generellabidrag eller bidrag efter ansökan som skall tillämpas för en viss organisation.