bet · GC01KrU7 · 1988-12-31 00:00:00 — skullekunna ge bör det i stället ske genom att utrymme för stödet skapas i l988/89:KrU7 statsbudgeten. Denna fräga får prövas pä sedvanligt sätt ibudgetsammanhang. uppehåller sig utförligt vid deupphovsrättsliga aspekterna och anför i frågan följande. dels att den del av utskottets yttrande som pås. 9 börjarmed "anser" och slutar med "utbytet vidvidareförsäljning av konst" bort ha följande lydelse: Då kulturutskottet sålunda finner att en kulturpolitisktmotiverad förstärkning av stödet till bildkonstnärerna bör prövas vidbehandlingen av budgeten för /90 och att den upphovsrättsligasidan av frågan kommer att behandlas av upphovsrättsutredningen bör de nu föreliggandemotionerna inte föranleda någon åtgärd. dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att beträffande ett ersättnings- elleravgiftssystem vid vidareförsäljning av konst avslår motionerna 1987/88:Kr222yrkande 2, 1987/88:Kr242 yrkande9, 1987/88:Kr309 och 1987/88:Kr3IO. (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjarmed "kan" och slutar med "utbytet vidvidareförsäljning av konst" bort ha följande lydelse: anser att vad som anförs i motion Kr 310(vpk) är övertygande. Detta förslag likaväl som övriga motinsförslag harfått starkt stöd under remissbehandlingen. bör därför bifallayrkandet i nämnda motion. Vidareförsäljning av konst bör således beläggas meden skatt, förslagsvis av försäljningsvärdet. Inkomsterna av beskattningenbör administreras av KRO och användas för att underlätta de sämst ställdakonstnärernas ekonomiska situation. dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att med bifall till motion l987/88:Kr310 och medanledning av mofionerna 1987/88:Kr222 yrkande 2, l987/88:Kr242 yrkande 9 och1987/88:Kr 309 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omett ersättnings- eller avgiftssystem vid vidareförsäljning av konst. Avgift på vidareförsäljning av konst 1988/89:KrU7 Bilaga 1 har berett skatteutskottet tillfälle attyttra sig över fyra motioner om införande av en s.k. vidareförsäljningsavgiftpå konst. får med anledning härav anföra följande. 1 mofion 1987/88:Kr309 av och () begärs utredning och förslag om införande av envidareförsäljningsavgift på vid all annan omsättning av bildkonst änkonstnärens försäljning från ateljé eller i kommission. Motionärerna föreslårvidare att avgiften skall tillföras en fond och fördelas bland konstnärerenligt fördelningsprinciper av individuell och kollektiv art. I motion 1987/88:Kr222 (yrkande 2) av . (fp) föreslås en avgift på andrahandsförsäljning av konst och att medlenanvänds till att stödja bildkonsten och bildkonstnärerna. Även m.fl. (c) begär i motion 1987/88:Kr242(yrkande 9) utredning och förslag om en avgift på vidareförsäljning av konst.Intäkterna bör enligt motionärerna användas sä att de kommer de skapandekonstnärerna till del. I motion 1987/88:Kr310 av (vpk)begärs förslag ombeskattning av andrahandsförsäljning av konst. Skattesatsenbör enligt motionären bestämmas till av försäljningspriset eller möjligendifferentieras. Vidare föreslås att inkomsterna används till att förbättra desämst ställda konstnärernas ekonomiska situation. har i ett remissyttrande över motionernaställt sig negativt till den föreslagna pålagan. Verket framhälleratt det ikonstitutionell mening är fråga om en specialdestinerad skatt och att riksdagentidigare har avvisat förslag om specialdestinerade skatter. Inkomsterna avskatten skulle enligt verket också bli för små för att motivera ett införande.Slutligen betonas att ett införande skulle innebära ett avsteg från principenatt förenkla skatteadministrationen. framhåller att utredningenframdeles kommer att behandla frågan om ersättning till konstnärer vidandrahandsförsäljning av deras verk, s.k. droit de suite. Enligt utredningen ärdet inte lämpligt att nu göra något uttalande i frågan. Företrädare för konsthandeln uttalar sig också motförslaget. Bl.a. framhålls att konkurrensen skulle snedvridas, att deoffentliga auktionerna skullemissgynnas och att man skulle iisker;i en ök:i(.l förs;iljiiiiig ;iv konst 1988/89:KrU7 mellan privatpersoner och en styrning till utlandet :ivförsäljningen. Från Bilaga 1 olika häll betonas att EG:s reglci i dessafvägor bör tudci;is naimarc. ;i remissinstanser ställer ig tiaieinut inci lagpositiv ;i till motionerna, och bl.a. tillstyrker en rad företrädare förkonslliv och kiuistnarlig verksamhet av i huvudsak kulturpolitisk;i skal.\'id;irc bctoiKis ;itt biklkonstnärernas ofta mvcket svåra ekonomiskiisitiuition niasto förb.ättras genom snara direkt;i stödåtgärder.Konsinärsnamndcn h;u' ovcrliinin:it en a\' niunndens kanslichef ut;nbetadutredningsrapport om konst;ivgift. Skattoutskollct vill inledningsvis icci(igör;i tur n:igr:i:i\ de bcsls:ittningsrcgler som gäller pii ilet akliicihi onnädcl. Konstnärer och aiidr;i fria kultur:nbi. 'tarc heli,uKlkisid hesk:ili ningen som egenföretagare och omlatt;is a\ de sk:ilte- och;i\gittsrcglcr som giiller för rörclseidkiirc. Enligt regler soni riksd:igeii:mtog genom lagstiftningar 198." \i\\ kiiltur:ii"bct;irc och andrarörelseidkare. som li.ir li:ift utgifter iindcr tiden inn;in en verksamhetutvecklats till en rörelse, i cftcih;iiul i-h:i a\' dcin under ense.\;"irsiieriod. En förntsiittning härför ;ir doek ;itt utgifternaluinföi sig till ;imm;i är soni rörelsen påbörjades eller det närmasttV. )ieg;iende :'iiet. Vidare gäller for kulturarbetare särskild;i regler för:i\drau för arbetslokal i egen hostad och lör resor samt att de ta\er:is avt;i\cnngsnämnder med särskild siikkunskap. Genom insättning pa upplnnsni;inn:ikonto harkLiltiir:irhetiire med ojäni-n:i inkomstförhällanden en möjlighet att f;iuppskov niecl beskattningen av vissa inkomster. Regeringen har gettriksskatteserket i uppdrag att utreda olika frågor angående upphovsmaniuikonto. Vid icke yrkesmässig försäljning av konstverk - liksomaniuiii lös egendom - utgör realisationsvinsten skattepliktig inkomst försiiljaren. Re;ilisations-vinst vid avyttring fem ar efter förvärvet ellersenare beskattas inte. Har den lös;i egendomen innehafts kort;ire lid an foni;ii" sker besk:mningeii efter en fallande skala beroende pä hur längesiiljaren innehaft egendomen. Enligt reglerna om mervärdeskatt gäller undantag fränskatteplikt för s:idaiia alster av bildkonst som iigs av upphovsmannen ellerdennes dödsbo. Har äganderätten övergått till annan föreligger däremotsk:itteplikt enligt de allmanna reglerna. Genom en lagändring ;"ir I9(S5 ut\idg;ides det tillmeiv;irdesk:itt skattepliktiga tjänsteonnädet till ;iit onif;itt:i hi.,i. denförmedling a\ \arorsomauktionsforrfittare utför. Om ett konstverk s:iljs p;) auktion träffas såledesden provision aLiktionsföret:iget l;ir ut :iv mervärdeskiilt. har tidigare uttrvekt sin förståelse förkulturarbetarnas speciella arbetsförhållanden. \ilk:i bl.a. nKHiverat den särreglering vid beskattningen som infördes är 19S5. Närdet g:illei de nu iiktuella motionerna har utskottet dessutom förståelse för motionärernas uppfattning att det föreligger ett allmänt behov att förbättra konstnärernas ekonomi och skapa större möjligheter for dem att lev:i pa sin konstnärliga verksamhet. Denna uppfattning stöds ocksä av flert;ilet ;iv' de reniissinstiinser somrepresenterar de kulturpolitiska och konstnärliga iiitressen;i i frag;m. Utskottet kan ocksäi och för sig h\sa sympati for t;inken att man skall till konstnärerna själva 12 överföra en del av de betydande värdestegringar på konst som kan 1988/89:KrU7 uppkomma efter det att ett konstverk sålts första gången. Detta till trots anser utskottet att man i första hand börsöka andra lösningar på konstnärernas problem än att, som motionärernaföreslagit, införa en särskild avgift på vidareförsäljning av konst.Anledningen härtill är bl.a. enligt utskottets uppfattningtungt vägande invändningar att den föreslagna avgiften från konstitutionellsynpunkt är att betrakta som en specialdestinerad punktskatt, attriksdagen harställt sig negativ till olika system medspecialdestinerade skatter och att inkomsterna av skatten i förhållande tillkostnaderna och besväret med administrationen av den synes bli alltför små föratt motivera ett införande. Utskottet vill härvid erinra om att det enligtdirektiven (dir. 1987:30) till kommittén (Fi 1987:06) med uppdrag att utredaden indirekta beskattningens omfattning och utformning åligger kommittén attbl.a. undersöka möjligheterna att avskaffa de skatter som är svårtillämpbaraoch som har liten statsfinansiell betydelse. Inriktningen är således att sanerabland punktskatterna. Att mot den bakgrunden och innan det nämndautredningsarbetet är slutfört begära utredning och förslag om ytteriigare enpunktskatt på ett helt nytt beskattningsområde skulle enligt utskottets meninginte vara lämpligt. Härtill kommer att även upphovsrättsutredningen ansett attriksdagen bör avvakta med ett ställningstagande till dess att resultatet av denutredningens behandling av frågan om s.k. droit de suite föreligger. Mot bakgrund av det anförda vill utskottet för närvarandeinte medverka till att tillkalla en sådan utredning eller begära sådana förslagsom motionärerna yrkar. Utskottet avstyrker således motionerna. Närvarande: (), (), TorstenKarlsson (s), (), (), (),(), (), (), (),(), (vpk), (), (), (), (), () och LisbethStaaf-Igelström (s). Avvikandemening 1988/89:KrU7 (), (), (), (vpk) och () anför: När det gäller de nu aktuella motionerna delar vimotionärernas uppfattning att det föreligger ett allmänt behov att förbättrakonstnärernas ekonomi och skapa större möjligheter för dem att leva på sinkonstnärliga verksamhet. Den särreglering vid beskattningen för konstnärer ochandra kulturarbetare som infördes är 1985 är också motiverad av att dessaansetts arbeta under speciella förhållanden, men enligt vår uppfattning ärdessa åtgärder inte tillräckliga för att skapa tillfredsställandearbetsbetingelser för denna kulturpolitiskt viktiga grupp i samhället. Det ärför övrigt tveksamt om de sämst ställda konstnärerna är hjälpta med ytterligareåtgärder på inkomstskatteområdet, eftersom deras problem snarare torde hängasamman med att de saknar inkomster än att de betalar för hög skatt. är det så som några av motionärerna framhållitatt konstmarknaden kännetecknas av att betydande värdestegringar på konstverkmånga gånger sker efter det att verket sålts av konstnären själv. Mot denbakgrunden anser vi att det är rimligt att man undersöker möjligheterna atttill en del återföra denna värdeökning till konstnärskollektivet. Denna enligtvår mening tilltalande tanke ligger enligt vår uppfattning ocksä i linje med deprinciper om s.k. droit de suite som tillämpas pä olika häll i . Vi villinte bestrida att det kan föreligga vissa skattetekniska komplikationer med denordning motionärerna skisserat, men enligt vår mening talar rättviseskäl ochkulturpolitiska skäl starkt för att den prövas närmare i lämpligt sammanhang.Vi förordar att kulturutskottet med anledning av motionerna föreslår riksdagenatt göra ett tillkännagivande med denna innebörd. 1988/89:KrU7 Bilaga 2 har beslutat bereda lagutskottet tillfälleatt yttra sig över motionerna 1987/88:Kr222 av m.fl. (fp)såvitt avser yrkande 2, 1987/88:Kr242 av m.fl. (c) såvitt avseryrkande 9, 1987/88:Kr309 av och () och 1987/88:Kr310 av (vpk). 1 motion Kr222 begärs att en avgift skall införas påyrkesmässig andrahandsförsäljning av konst i syfte att stödja bildkonsten ochbildkonstnärerna. Motionärerna i motion Kr242 yrkar att frågan om ekonomisktstöd till skapande konstnärer genom uttag av avgift vid andrahandsförsäljningav konst skall utredas. Även i motion Kr309 begärs utredning om ett fondsystemsom skall finansieras genom avgift på andrahandsförsäljning av konst och somskall utnyttjas för stöd ät konstnärerna. Motionärerna i motion Kr310 yrkar attriksdagen skall föreläggas förslag till ekonomiskt stöd åt de sämst ställdakonstnärerna, finansierat genom en särskild skatt på andrahandsförsäljning avkonst. Motionsyrkandena har remissbehandlats, varvid yttrandeninkommit från , statens konstmuseer, ,konstnärsnämnden, , upphovsrättsutredningen (Ju 1976:02),. Konstnärliga och litterära yrkesutövaressamarbetsnämnd (KLYS), allmänna konstförening, konst- ochantikhandlareförening. Konstnärernas allmänna fackförbund. Aktiebolaget , Beijersauktioner/samt Svenska föreningenför upphovsrätt. Lagutskottethar beslutat att avge yttrande och får anföra följande. Lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära ochkonstnärliga verk ger den som skapat ett sådant verk en tidsbegränsad rätt attekonomiskt utnyttja det och ett visst ideellt betonat inflytande över hur och ivilka sammanhang verket används. För att ensamrätten skall skyddas krävs attverket har ett visst mått av självständighet och originalitet eller vad manbrukar kalla verkshöjd. Det krävs däremot inte att verket har någotkvalitetsmässigt värde i litterärt eller konstnärligt hänseende. Även litterärteller konstnärligt undermåliga alster skyddas. Begreppen litterärt ochkonstnärligt verk i lagen är mycket vidsträckta. Som konstnärliga verk räknassålunda i princip alla former för skapande i syfte att nå en konstnärligverkan, t.ex. genom bild. Till denna grupp hör bl.a. målningar, alster av bildhuggar- 1988/89: KrU7 konst, sceniska verk, musikaliska kompositioner samt filmverk. De rättigheter upphovsrättslagen ger gäller under en tidav , i allmänhet räknat från upphovsmannens död. Upphovsmannens rätt att ekonomiskt utnyttja verketinnefattar en principiell ensamrätt att framställa exemplar av verket och göraverket tillgängligt för allmänheten t.ex. genom att bjuda ut exemplar av verkettill försäljning, uthyrning eller utlåning eller på annat sätt sprida det blandallmänheten (spridningsrätt) eller genom att framföra eller visa det offentligt.I vissa avseenden är emellertid ensamrätten inskränkt av hänsyn till allmännaeller enskilda intressen. Sålunda gäller beträffande litterära och musikaliskaverk att exemplar av verket som utgivits med upphovsmannens tillstånd fritt fårspridas vidare och visas offentligt. På samma sätt får exemplar av konstverksom upphovsmannen givit ut eller överlåtit spridas vidare eller visasoffentligt. Med stöd av de angivna reglerna kan således exempelvis utgivnalitterära verk fritt lånas ut från bibliotek och konstverk som upphovsmannensålt säljas vidare. Som framgår av redogörelsen ovan innebär upphovsrättslagenatt upphovsmannen inte längre förfogar över spridningsrätten beträffandeexemplar av konstverk sedan han väl låtit exemplaret komma i omlopp blandallmänheten. Han saknar med andra ord möjlighet att disponera över verket efterförsta överlåtelsen och kan då inte betinga sig någon ersättning vidvidareförsäljning. Inte heller övriga nordiska länder ger upphovsmannen någonrätt vid vidarespridning. 1 gäller dock en särskild lag somföreskriver att en procentuell avgift pä försäljningssumman skall erläggas vidall offentlig försäljning av konstverk. Inkomsterna tillförs en särskild fond.Avgifterna är inte någon upphovsrättslig ersättning, vilket bl.a. innebär attavgiftsplikten inte är kopplad till skyddstiden för verket i fräga. 1 fleraandra länder i innefattar däremot upphovsrätten också en rätt tillersättning när originalexemplar av konstverk försäljs i andra hand. En sådanrätt, som brukar kallas droit de suite, finns i bl.a. , ,och . Den upphovsrättsliga lagstiftningen i byggerliksom motsvarande lagar i , och på internationella konventioner som syftar till att ge upphovsmän och andra rättighetshavare skydd oberoende av nationalitetsgränser. Den viktigaste av dessa är för skydd av litterära och konstnärliga verk som kom till 1886 och som reviderats åtskilliga gånger. bygger på två huvudprinci per. Den ena är att varje konventionsstat skall ge upphovsmän från de andra konventionsstaterna samma skydd som sina egna medborgare. Den andra huvudprincipen är att en konventionsstat skall ge de övriga staternas upphovsmän ett visst i konventionen närmare angivet minimiskydd. Droit de suite ingår inte i detta minimiskydd men ger konventions staterna möjlighet att i sin nationella lagstiftning införa en sådan rättighet. Om droit de suite finns i nationell lagstiftning gäller inte den förstnämnda huvudprincipen om likabehandling. I stället föreskriver konventionen att möjligheten för upphovsmännen att åtnjuta droit de suite bara gäller i förhållandet mellan stater som har regler härom i sin lagstiftning. har liksom ett mycket stort antal andra länder,däribland så gott 1988/o9:KrU7 som samtliga europeiska stater, anslutit sig till . Den svenska upphovsrättslagstiftningen är sedan år 1976föremål för en allmän översyn av upphovsrättsutredningen. Utredningen bedriversitt arbete etappvis och har hitintills avlämnat sex förslag tilllagstiftningsåtgärder. Under den nu pågående etappen av arbetet kommerutredningen att ta upp frågor om bl.a. upphovsmännens rätt till ersättning vidutlåning av litterära verk från bibliotek (biblioteksersättning) och vidoffentlig visning av konst (visningsersättning). Även i övriga nordiska länderpågår liknande utredningsarbete. Den danska upphovsrättsutredningen framlade år1986 ett förslag om att konstnärer skulle ha s.k. fölgeret, dvs. droit desuite, vid yrkesmässig vidareförsäljning av upphovsrättsligt skyddade verk.Förslaget har ännu inte lett till lagstiftning. Också inom EG och (World Intellectual PropertyOrganization) har frågan om droit de suite uppmärksammats. För EG:s vidkommandehar sedan är 1977 arbete pågått i syfte att få till stånd en harmonisering avmedlemsländernas lagstiftning i detta hänseende. Några konkreta resultat avarbetet föreligger dock hitintills inte. Från sida har ett förslag tillriktlinjer för regler om droit de suite framlagts, vilka bygger helt päupphovsrättsliga grunder. Det innebär bl.a. att ersättningsrätten är enpersonlig förmån för upphovsmannen och hans arvingar, som inte kan överlåtas. Det ankommer inte på lagutskottet att uttala sig omhuruvida det av allmänt kulturpolitiska skäl är motiverat att införa ettavgifts- eller ersättningssystem som ger konstnärerna en andel i vad sominflyter vid yrkesmässig vidareförsäljning av konst. Utskottet vill emellertiderinra om att utskottet vid behandlingen av upphovsrättsliga frågor i andrasammanhang har ansett det angeläget att man från statsmakternas sida slår vaktom upphovsmännens ställning och därför tillstyrkt olika förslag till åtgärdersom syftat till aft stärka upphovsmännens rättigheter. Utskottet har därvidunderstrukit att det är en grundläggande förutsättning för litterär ochkonstnärlig verksamhet och därmed för kulturlivet i stort att upphovsmännentillförsäkras möjligheter till ersättning för sina prestationer. I linje medsin tidigare inställning ser utskottet positivt på motionärernas förslag om attkonstnärerna genom ett ersättnings- eller avgiftssystem skall få del i detekonomiska utbytet av yrkesmässig konstförsäljning. Flertalet av de myndigheteroch organisationer som yttrat sig i ärendet har också ställt sig bakom syftetmed motionerna. När det gäller den närmare utformningen av ett sådantsystem är dock remissinstanserna inte lika eniga. har - utan att anföra några synpunkter i sakfrågan - framhållit att utredningen kommer att ta upp spörsmålet om ersättning till konstnärer vid vidareförsäljning under den nu pågående etappen av utredningsarbetet. Andra remissinstanser förespråkar lösningar som inte bygger på upphovsrättslig grund. Enligt lagutskottets mening ger utredningen i ärendet inte underlag för ett ställningstagande från sida till vilket alternativ som bör väljas. Om ett avgifts- eller ersättningssystem skall införas måste den närmare utformningen av det övervägas ytterligare. Härtill kommer att valet av lösning kan påverkas av resultatet av upphovsrättsutredningens övervägan- 17 den omupphovsmännens rättigheter vid biblioteksutlåning av litterära verk 2 1988/89. och vidoffentlig visning av konst. Som ovan berörts är inskränkningarna i 1988/89:KrU7upphovsmannens ensamrätt desamma vare sig det gäller vidarespridning Bilaga 2eller offentlig visning av konstverk och litterära alster. Inskränkningarnabygger på tanken att utgivningen eller den första försäljningen av exemplar avverket konsumerar upphovsmannens spridnings- och visningsrätt till exemplaren.Skulle upphovsrättsutredningens överväganden i fräga om visningsersättningenleda fram till att upphovsmännen får ett inflytande i detta hänseende kan dette sig omotiverat att inte ge konstnärerna liknande rättigheter vidvidareförsäljning av konst. En annan faktor som kan påverka bedömningen av hur ettavgifts- eller ersättningssystem vid vidareförsäljning av konst bör utformas ärutvecklingen på det internationella planet. har det funnits ettgemensamt nordiskt intresse av rättslikhet när det gäller upphovsrätten ochimmaterial-rätten i övrigt. Vidare har den uppfattningen attimmaterialrättsliga frågor bör regleras i världsomfattande avtal så att sammaskydd ges åt upphovsmän och andra rättighetshavare i alla länder, något somkommit till uttryck genom anslutning till ett stort antal konventionerpä området. är det ett starkt intresse från svensk sida av att såenhetliga regler som möjligt gäller i och att intemissgynnar oss. När det gäller den nu aktuella frågan är det inte baraintresset av att rättslikhet råder som gör sig gällande. Om utvecklingen iVästeuropa går mot att allt fler länder inför droit de suite kan det fäbetydelse för bedömningen av om vi bör välja en svensk särlösning som endastgäller den inhemska konsthandeln eller ett upphovsrättsligt avgiftssystem, sommed regler ger svenska konstnärer rätt till ersättning ävenvid vidareförsäljning utomlands och utländska upphovsmän en ersättningsrätt häri landet. Också bedömningen av vilka konsekvenser en vidareförsäljningsavgiftkan få för den svenska handeln med konst är beroende av utvecklingen i andraländer. Skulle avgifter vid vidareförsäljning av konst bli en mera allmänföreteelse i torde man inte behöva hysa sådana farhågor somkonsthandeln yppat i sina remissyttranden för att konstförsäljningen skulleförläggas utomlands. Det anförda leder utskottet till den uppfattningen attregeringen sedan upphovsrättsutredningen framlagt resultatet av sitt arbete ifräga om en vidareförsäljningsavgift bör ta upp spörsmålet i hela dess viddtill närmare prövning. Utskottet förordar att med anledning avmotionerna som sin mening ger regeringen till känna vad som sålunda anförts. På lagutskottets vägnar RolfDahlberg Närvarande: (). (), OweAndréasson (s). (), (), (), (), (), (), (), (), (), (). (vpk), (), () och (). Frågan har redan tidigare varit föremål för överläggningarinom konstnärsnämnden. Tanken på en avgift i huvudsaklig överensstämmelse medvad som anförs i motionerna aktualiserades i anslagsframställningen fränSveriges bildkonstnärsfond för /89. styrelsebeslöt med anledning därav ge kanslichefen i uppdrag att göra en förstudie avfrågan och lämna en lägesrapport vid nästkommande sammanträde. Så skedde idecember 1987. Kanslichefen fick då i uppdrag att arbeta vidare med frågan. Enmera fyllig promemoria med förslag om införande av avgift påandrahandsförsäljning av konst vid auktioner och i konsthandeln har därefterutformats och förelagts styrelsen. finner att det inte skullemedföra några negativa konsekvenser för konstnärerna om en sådan avgiftinförs. En möjlig lösning skisseras i utredningsrapporten . 1988/89:KrU7Bilaga 3 1.Inledning 1988/89:KrU7 /./ Bakgrund har från konstnärshåll framförtsönskemål om att andrahandsförsäljning av konst skall beläggas med en särskildavgift eller skatt, som skulle komma konstnärerna till del. Med"andrahandsförsäljning" brukar man avse sådan försäljning som skerefter den första överlåtelsen från konstnären. Frågan har i ett par omgångardiskuterats inom , men något förslag har inte lagts fram. Även inom konstnärsnämnden har saken tidigare berörts,bl.a. i anslagsframställningen från för budgetåret1988/89. gav då kansliet i uppdrag att göra enförstudie av möjligheterna att införa avgift eller skatt påandrahandsförsäljning av konst.