bet · GC01FiU10 · 1988-12-31 00:00:00 — Det anförda innebär att utskottet i detta läge inte haranledning att gå närmare in på de förslag angående livsmedelspolitikens mål ochmedel som framställs i de ovan refererade motionerna. Som en sammanfattandebedömning kan konstateras att motionerna innehåller åtskilliga synpunkter pålivsmedelspolitikens inriktning vilka vunnit allmän acceptans. Detgäller t.ex. kraven på ett jordbruk och en livsmedelsproduktion som tar hänsyntill en god miljö och till behovet av en långsiktig och planerad hushållningmed våra naturresurser. Motsvarande gäller det förhållandet att någon ensidigneddragning av det svenska gränsskyddet inte bör komma i fråga. Enförutsättning är, som framhålls i proposifionen, att andra länder visar prov påsamma ansträngningar. Vidare anser utskottet att det finns anledning attytterligare understryka miljöns långsiktiga betydelse för den ekonomiskautvecklingen i allmänhet och för jordbruksnäringen i synnerhet samt betydelsenav att jordbruksnäringen får en utformning som främjar de regionalpolitiskamålen. I övrigt anser utskottet att det i detta sammanhang saknasunderlag för en så genomgripande och detaljerad behandling avlivsmedelspolitiken som mofionerna - i synnerhet centerparfiets motion Fi29 -förutsätter. Utskottet utgår givetvis från att diskussionen kan återupptas närresultatet av det 1988/89:FiU10 Bilaga 2 Yttrande JoU reformarbete som aviseras i bilaga 2 föreligger i form aven proposition till med konkreta förslag rörande inriktningen avlivsmedelspolitiken. Med det anförda föreslår utskottet att motionerna Fi4,Fi8, Fill, Fi21 och Fi29 i motsvarande delar avstyrks, i den mån de ej kananses tillgodosedda med vad utskottet anfört ovan. Propositionen och motionerna föranleder i övrigt ingetyttrande från jordbruksutskottets sida. 1988/89:FiU10Bilaga 2 Yttrande JoU Närvarande:Karl (), (), (), GretheLundblad (s), (), (), (),(), (), (), (), (vpk), (), (), (), () och (). Jordbrukspolitikens mål och medel och () anför: Enligt vår mening bör synpunkterna i motionFi29 läggas till grund för reformarbetet på jordbrukspolitikens område. Sommotionärerna anfört måste behovet av förnybara miljövänliga naturresurser ochkravet på en levande landsbygd påverka utformningen av jordbrukspolitiken. Detär därför felaktigt att, som jordbruksministern, göra bedömningen att åkermarkensaknar alternativ användning och att det används för mycket kapital och arbeteinom jordbruket. Dagens miljösituation i världen med storskaligmiljöförstörelse genom försurning, förgiftning och klimatförändringar kan ledatill att det ekologiska systemets produktionsförmåga kommer att avsevärtnedsättas. Jordbrukspolitiken och beredskapsmålet måste därför utformas medhänsyn till en förändrad miljö- och naturresurssituation. Beträffandekonsumentmålet bör understrykas att ett sätt att uppnå rimligarelivsmedelspriser är att sänka momsen på mat. Förhållandena inom partihandeloch detaljhandel bör studeras med hänsyn till dessas effekter på prisbildningoch konkurrens. Ett folkhälsomål bör uppställas som ett delmål inomkonsumentmålet. Livsmedel som producerats på ett i förbjudet sätt börej få importeras. Inkomstmålet bör omformuleras så att det syftar till"rimlig företagsekonomisk lönsamhet." 1 anslutning till detregionalpolitiska målet bör eftersträvas att insatserna för jordbruket - liksomför industri och annat näringsliv - utgårur en samlad regionalpolitik. Miljömålet bör innebära att kemikalieanvändningenminimeras och att växtnäringsläckaget reduceras till en nivå som naturen tål.Alternativa odlingsformer bör utvecklas, och forskning och utveckling inomdetta område bör få ökat stöd. Det svenska odlingslandskapet skall nyttjas ochhävdas. Nya typer av jordbruksråvaror bör göras ekonomiskt konkurrenskraftigagenom ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken. Inom ramen för ett nyttsamhällsekonomiskt mål bör eftersträvas att lediga resurser i jordbruketutnyttjas för s.k. alternativ produktion av råvara fill energi- ochindustrisektorerna. Beträffande den internationella utvecklingen börframhållas att avreglering inte är en fråga för ensamt. Det krävs enömsesidig avreglering i världen för att inte en ny snedfördelning skall uppståpå den nationella och internationella marknaden. En bättre marknadskontakt idet inhemska prisregleringssystemet bör eftersträvas. En grundprincip bör varaatt jordbrukarnas inkomster härrör från producerade varor, inte från"icke-produktion". På åtminstone något område måste finnas en öppenoch obegränsad produktionsmöjlighet. Detta skulle vara möjligt på energi- ochindustriråvaruområdet, där de totala volymerna är stora. 1988/89:FiU10Bilaga 2 Yttrande JoU Utgångspunkterna för den framtida jordbrukspolitiken LarsErnestam och () anför: Som framhålls i mofion Fill(fp) måste jordbrukssektorn marknadsanpassas så att överskotten elimineras.Miljöhänsynen måste öka, och den onda cirkeln med regleringar som ständigtföder nya regleringar måste brytas. Det är angeläget att värna om ettlivskraffigt svenskt jordbruk, dels för att det producerar livsmedel för vilkavi kan påverka kvalitet och produktionsmetoder, dels för att jordbrukettillför samhället en rad nyttigheter utöver livsmedel. Det har bl.a. storbetydelse för vår beredskap, för miljövården och för regionalpolifik, turismoch friluftsliv. En ny jordbrukspolitik måste utgå från en helhetssyn där alltdetta vägs in och inte bara anpassas efter livsmedelsproduktionen.Reformarbetet bör inriktas på fri prisbildning och avveckling avprisregleringslagen. Effekterna av en omställning för lantbrukarna kan mildrasom man samfidigt inför en generell arealersättning -varigenom lantbrukarna isärskild ordning får betalt för landskapsvård, beredskap m.m. - ochintensifierar pågående försök och forskning för utveckhng av lönsamenergiodling m.m. på . Det är också rimligt att jordbruket får en vältilltagen omställningstid varunder staten lämnar vissa garantier.Internationellt bör verka för en minskning av subvenfioner ochgränsskydd för jordbruket. Någon ensidig förändring av det svenska gränsskyddetbör dock ej ske. AnnikaÅhnberg (vpk) anför: Engrundläggande svaghet i propositionen är att diskussionen om behovet av enomläggning av livsmedelspolitiken förs huvudsakligen i ekonomiska termer. Ettbetydligt vidare betraktelsesätt måste dock anläggas på hithöran- Som anförs imotion Fi8 (vpk) behövs en sammanhållen nationell livsmedelspolitik för heladetta område, där sårbarheten minskas samt ekologiska och regionalpolitiskahänsyn ökas. Jordbruket är i sin nuvarande form i hög grad beroende avimporterade insatsmedel, där priserna hålls höga på grund av kartelliknandeöverenskommelser. Det s.k. världsmarknadspriset är ett konstlat pris som styrsav ett fåtal privata storföretag och vissa länder med konstantöverskottsproduktion. Det är missvisande att hävda att livsmedelsprisernaskulle sjunka i avgörande grad om vi lät "världsmarknadspriserna" slåigenom med resultat att stora delar av det svenska jordbruket skulle slås ut.För att få så bra och billig mat som möjligt bör vi trygga vår egenlivsmedelsproduktion och i största utsträckning göra oss oberoende. Ett förstasteg på vägen mot billigare livsmedel är att slopa matmomsen. De synpunkter somanförts i motion Fi8 bör således beaktas vid utformningen av den framtidalivsmedelspolitiken. 1988/89:FiU10 Bilaga 2Yttrande JoU Ett Uthålligt och resursbevarande jordbruk ÅsaDomeij (mp) anför: Miljöpartietställer sig bakom regeringens önskan att reformera jordbruket men ansersamtidigt att synpunkterna i motion Fi21 bör läggas till grund för kommandebeslut om jordbrukspolitiken. Det innebär bl.a. att näringens värde frånberedskapssynpunkt måste understrykas ytterligare. För att minska importberoendetoch de negativa miljöeffekterna bör användningen av handelsgödsel och kemiskabekämpningsmedel kraftigt minskas. De relativt höga matpriserna beror, somanförs i motionen, till stor del på förädlingsindustrin och handeln samtvärldens högsta matskatt, momsen. Det bör vara en balans mellan livsmedlensolika kostnadselement. Av sårbarhetsskäl bör vi starta endecentraliseringsprocess för livsmedelsindustrin. Som anförs i motionen bör hela åkerarealenutnyttjas, i första hand för produkfion av baslivsmedel och i andra hand förenergi. En sådan inriktning ger också positiva regionalpolitiska effekter. Enmodernisering och förnyelse av det svenska jordbruket måste ha som mål attavveckla kemikaliejordbruket och ge landet ett jordbruk som är uthålligt ochresursbevarande och inte bidrar till att förstöra vattendrag och hav.Avgifterna på konstgödsel och jordbruksgifter bör höjas mycket kraftigt ochåterföras som arealersättning till odlarna. Momsen på svensk basmat böravskaffas med höjning av den allmänna momsen. SvenEric Lorentzon, och (alla m) anför: Tillskillnad från övriga oppositionspartier har vi ansett att det inte förnärvarande finns anledning att göra en genomgripande behandling avjordbrukspolitiken. Något sakligt underlag för en meningsfull beredning avmotionsförslagen rörande jordbrukspolitikens mål och medel finns ej. Även omdessa motioner i och för sig innehåller synpunkter som vi delar har vi således inte ansett detmofiverat att nu ta ställning i hithörande frågor. 1988/89:FiU10Beträffande moderata samlingspartiets principiella inställning ijordbrukspo- Bilaga 2 lifiska frågor hänvisar vi till fidigare behandlademotioner från detta parti. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. 1988/89:FiU10Bilaga 3 Yttrande NU har berett näringsutskottet tillfälle attyttra sig över proposition 1988/89:47 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder,m.m. har främst uppmärksammat de delar avpropositionen och motionerna som rör omläggning av tekopolitiken och enutredning om konkurrensförhållandena i den svenska ekonomin. Av de motioner som har väckts med anledning avpropositionen kommenterar näringsutskottet följande: 1988/89:Fi4 av m.fl. (m) såvitt gälleryrkandena att 7. som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om inriktningen av arbetet i den aviserade utredningen omkonkurrensförhållanden i den svenska ekonomin, 10. som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts angående uppsägningen avhandelsbegränsningsavtal inom MFA IV, 11. som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts angående subventioner till tekobranschen. 1988/89:Fi5 av m.fl. (c) såvitt gälleryrkandet (9) att hos regeringen begär förslag för främjande avhögteknologi i enlighet med vad som anförts i motionen. 1988/89:Fi7 av Hans Nyhage (m) vari yrkas att 1. som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförs om tekopolitiken, 2. beslutar att liberaliseringen avhandelspolitiken på tekoområdet skall anpassas fill . 1988/89:Fi8 av m.fl. (vpk) såvitt gälleryrkandena att 1. som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförs om utredning om konkurrensförhållanden och prisbildning, 3. som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförs om den framtida tekopolifiken. 1988/89:Fillav m.fl. (fp) såvitt gäller yrkandet (11) att 1988/89:FiU10 som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om Bilaga 3 avskaffande av tekorestriktionerna. 1988/89:Fil8 av () och ()såvitt gäller yrkandena att 1. som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om behovet av en noggrann övervakning av prisutvecklingeni branschen, 2. som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om behovet av en effektivareursprungsmärkning, 3. som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om behovet av att i internationella sammanhangverka för de i motionen aktualiserade frågorna om socialklausul, förbud motbarnarbete m.m., 4. som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om vikten av att ett kommande branschprogramutformas så att utvecklingen främjas också i mindre företag. 1988/89:Fi21 av m.fl. (mp) såvitt gälleryrkandet (1) att med avslag på proposition 1988/89:47 i motsvarandedelar som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen har framförtsom den ekonomiska politiken, jordbrukspolitiken, arbetsmarknadspolitiken ochbostadspolitiken. 1988/89:Fi28 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen 1. som sin mening ger regeringen till känna vad som imofionen anförts om tekopolitikens inriktning, 2. som sin mening gerregeringen fill känna vad som i motionen anförts om förutsättningarna för den aviserade utredningen om konkurrensfrågor vad avser utformningen av tekostödet. Uppgifterom tekoindustrin och importrestriktionerna på tekoområdet På regeringens uppdrag utarbetar statens industriverk(SIND) i samråd med överstyrelsen för civil beredskap prognoser överproduktions- och sysselsättningsutvecklingen inom textil- ochkonfektionsindustrierna. SIND har i rapporten 88 (SIND PM 1988:4), sompublicerades , redovisat en bedömning av utvecklingen underåren 1988 och 1889. uppgick antalet anställda inom tekoindustrin tilltotalt ca 25 000 årssysselsatta. förutser SIND ensysselsättningsminskning med sammanlagt 1 300 personer. I början av 1980-taletminskade sysselsättningen med ca 2 000 personer . Trots den minskandesysselsättningen beräknas branschen ha ett rekryteringsbehov under åren 1988och 1989 om sammanlagt drygt 3 000 personer. ökade produktionsvolymerna förtextil- och trikåindustrierna med ö % resp. . I tekopolitiken är produktionsvolym ett riktmärke. EnligtSIND innebar produktionsvolymerna att nivåer underskreds för textilindustrin, för trikåindustrin och förkonfekfionsindustrin. SIND bedömer att texfilindustrins produktionsvolym kommeratt öka med jämfört med och att den under år1989 kommer att vara oförändrad. För trikåindustrin förutsesproduktionsminskningar vartdera året, och förkonfektionsindustrin emotses produktionen minska och med2-3 % . Den inhemska produktionens värdemässiga andel år 198é avtillförseln fill den svenska marknaden beräknas ha uppgått till förtextilvaror och för trikå- och konfektionsplagg. var motsvarandeandelar resp. . Fakfisk direkt export, dvs. leverans av i Sverigeproducerade tekovaror direkt från fabrikant till utländsk kund, beräknas underår 1987 ha utgjort av produktionsvolymen för textilföretag, förtrikåföretag och för konfektionsföretag. Värdet av exporten avsvenskfillverkade tekovaror uppgick år 198ö till , enökning med jämfört . Enligt SIND har lönsamheten inom tekobranschen påtagligtförbättrats . För både textil- och konfektionsindustriernanoterades under detta år en högre avkastning på totalt kapital än under någotår tidigare . Den genomsnittliga lönsamheten inom tekoindustrinhar dock varit lägre än i flertalet andra branscher inom svensk industri. 1988/89:FiU10 Bilaga 3 Yttrande NU Med stöd av multifiberavtalet (MFA) begränsar Sverigeimporten av textil-och konfektionsvaror från de s.k. lågprisländerna. Syftetmed MFA är att möjliggöra en liberalisering och expansion av världenstextilhandel under ordnade former så att inte allvarliga störningar på enskildamarknader uppkommer. Avtalet har förlängts . beslöts om enförlängning t.o.m. . reglerar under vilka omständigheter ochpå vilka villkor begränsningsåtgärder får vidtas för att motverkamarknadsstörning eller hot om marknadsstörning i importlandet. I avtalet finnsen artikel - den s.k. nordiska klausulen - enligt vilken särskild hänsyn skalltas till importländer med små marknader, hög importnivå och låg inhemskproduktion. hör till dessa länder. Begränsningarna sker efterförhandlingar med varje enskilt land, varvid bilaterala avtal med inskrivnabegränsningar upprättas. Enligt MFA skall de tillåtna exportnivåerna höjasårligen med i normalfallet . När begränsningsavtalen utformas med stöd avden nordiska klausulen kan lägre höjningar överenskommas. Om diskussionernainte leder till ett bilateralt avtal finns möjlighet för importlandet attbegränsa importen unilateralt. I samband med förlängningen av multifiberavtalet år 1986åtog sig de länder som stöder sig på den nordiska klausulen att bidra till enökad liberalisering av textilhandeln. Regeringen utfärdade ett mandat införomförhandlingarna av begränsningsavtalen. Till grund för mandatet låg enundersökning av kommerskollegium om de svenska tekoprodukternas skyddsbehov.Både undersökningen och regeringsmandatet har hemligstämplats. Regeringenmeddelade dock i samband med att mandatet utfärdades att detta skullemöjliggöra en successivt ökad import av tekovaror. De varor som bedömdes haett litet skyddsbehov och som inte skulle komma att omfattas av de nya avtalenberäknades enligt regeringen motsvara av den tidigare lågprisimportenav kläder och andra konfektionera-de artiklar. har avslutat omförhandlingarna avbegränsningsavtalen. Förhandlingarna har resulterat i att förnyade MFA-avtalhar ingåtts med följande länder: , , , ,, , Republiken (), , ,, , Sri Länka och . Avtalet med paraferats men ännu inte undertecknats. Nytt avtal har också träffats medMalta, men det är formellt sett inte ett , eftersom inte har anslufitsig till multifiberavtalet. Med och , vilkas tidigarebegränsningsavtal med har löpt ut, har inga nya avtal tecknats då dessaländers export av tekoprodukter till har varit av litenomfattning. Vidare har ett avtal om exportbegränsningar slutits med Turkiet.Regeringen beslöt att ta upp förhandlingar med efter att ha konstateratatt tekoimporten därifrån ökade kraftigt . ibörjan av begränsade unilateralt importen av tekoplagg frånTurkiet. Sammantaget har alltså under den nuvarandeMFA-perioden träffat avtal om exportbegränsningar med 15 länder. Avtalen löperut fill . Avtalen kan sägas upptill en tidigare tidpunkt. Uppsägningstiden har i avtalen angetts till 120dagar. Vid sidan av importbegränsningarna med stöd av MFAregleras tekoimporten från statshandelsländerna och . har vidareett texfil-övervakningsarrangemang med Europeiska gemenskaperna (EG) avseendeexporten av tekovaror från till . Detta arrangemang, som harlöpt från då blev medlem av EG, gäller t .o. m. år1988 och kan eventuellt komma att förlängas med . Detta förutsätter attEG:s motsvarande arrangemang med förlängs . Sverigehar tidigare under en följd av år haft begränsningsavtal med . har upprättats inom ramen för detallmänna tull- och handelsavtalet (). Till övriga länder som reglerartekoimporten från lågprisländerna hör , , EG:s medlemsstater,, och . Enligt uppgift från kommerskollegiumhar inget av dessa länder fattat något beslut om avveckling av restriktionerna. 1 den nu pågående förhandlingsrundan inom -Uruguayrundan -behandlas även textilområdet. Förhandlingarna syftar i denna deltill att tekohandeln skall återföras under allmänna regler. 1988/89:FiU10 Bilaga 3 Yttrande NU Importrestriktionerna på tekoområdet, m.m. I likhet med flertalet andra industriländer begränsarSverige importen av textil- och konfektionsvaror från de s.k. lågprisländerna.Importrestriktionerna upprätthålls med stöd av multifiberavtalet (MFA).Avtalet ger möjligheter till bilateral reglering av exporten av tekoprodukter.År 198ö beslöts om en förlängning av MFA t.o.m. . Sverigehärunder den nuvarande MFA-perioden träffat avtal om exportbegränsningar med 15länder. Avtalen löper ut fill december 1993men kan sägas upp till en tidigare tidpunkt. Därutöver regleras tekoimportenfrån statshandelsländerna och . har i det föregåendelämnat ytterligare uppgifter om begränsningarna av tekoimporten. I propositionen föreslås olika åtgärder för att stärkakonkurrensen i den svenska ekonomin. Till dessa åtgärder hör en fullständigavveckling av importrestriktionerna på tekoområdet. Enligt regeringen lederimporthinder till högre konsumentpriser; de kan också åsamka samhällsekonomiskanettoförluster. En avreglering skulle därför, sägs det i proposifionen, gynnakonsumenterna och bidra till en dämpning av prisökningarna i samhället. Ettupphävande av restriktionerna skulle också kunna få positiva effekter förutvecklingsländerna. De begränsningsavtal som är i kraft bör enligt regeringensägas upp till , dvs. den tidpunkt då den nuvarandeförlängningen av multifiberavtalet löper ut. Vidare bör i den pågåendeförhandlingsrundan inom ramen för det allmänna tull- och handelsavtalet ()verka för att handeln med tekoprodukter återförs under allmänna regler.För att de svenska tekoföretagen skall kunna möta den ökade konkurrens somföljer av att importrestriktionerna upphävs avser regeringen att i den kommandebudgetpropositionen lägga fram förslag om fortsatta åtgärder till förmån förtekoindustrin. Det gäller främst stöd till export- och rationaliseringsfrämjandeinsatser samt till produktutveckling och vissa utbildningsåtgärder. Regeringens besked om en avveckling avimportrestriktionerna på tekoområdet möter både beröm och krifik. Frånmoderata samlingspartiets och sida hälsas avregleringen medtillfredsställelse. Båda partierna har krävt en sådanomläggning. De är emellertid negativa till att avvecklingen genomförs först år1991. I motion 1988/89:Fi4 (m) sägs att regeringen bör överväga om inte en delav avtalen kan sägas upp tidigare och i motion 1988/89:Fill (fp) föreslås ettomedelbart avskaffande av restriktionerna. Också de gröna stöder ett upphävande av handelshindren.Multifiberavtalet är, sägs det i mofion 1988/89:Fi21 (mp), fill nackdel förutvecklingsländerna och gynnar ensidigt företag inom Europeiska gemenskaperna(EG). Partiet ställer dock som villkor för att man skall acceptera omläggningenatt det införs socialklausuler i internationella handelsavtal för 1988/89:FiU10 Bilaga 3 Yttrande NU attmotverka att varor tillverkas under oacceptabla arbetsförhållanden, t.ex. genomexploatering av barn och kvinnor. I motion 1988/89:Fil8 (s) redovisas vissa tvivel om attavvecklingen får de posifiva konsekvenser för konsurnenterna ochsamhällsekonomin som regeringen ställer i utsikt. Motionärerna godtar dockomläggningen men föreslår vissa åtgärder för att påfrestningarna av denna skalllindras. Bl.a. borde regeringen arbeta aktivt för att också andra länder häverimportrestriktionerna på tekoområdet. Vidare, sägs det i motionen, börregeringen verka för införande av socialklausuler eller, om det inte lyckas,att direkt barnarbete förbjuds och att all facklig verksamhet accepteras ochuppmuntras i lågprisländerna. Motiven för avvecklingen är fragmentariskt beskrivna och ihög grad diskutabla, anförs i motion 1988/89:Fi7 (m). Där erinras om att målenför tekopolitiken kommer att behandlas av våren 1989.1 avvaktan pådenna diskussion borde nu endast fatta principbeslut om att densvenska handelspolitiken på tekoområdet skall anpassas till den politik påområdet som tillämpas av länderna inom EG. Den svenska tekoindustrin börnämligen, menar motionären, ha samma chans till rätt plats i vår industristruktursom EG väljer för sin del. Från sida sägs i motion 1988/89:Fi28 att enförändring av gällande importrestriktioner kan få till följd att delar av densvenska tekoindustrin slås ut med de effekter det har för berörda orter. Mångautvecklingsländer kan också komma att missgynnas av en avveckling. Mednuvarande system garanteras berörda länder en viss export till , konstaterarmotionärerna. De menar att det är stor risk för att ekonomiskt svagareutvecklingsländer inte förmår hävda sig i konkurrensen vid en avreglering.Därför måste man vid en omläggning av tekopolitiken ta hänsyn till hur andraländer utformar sitt skydd för tekonäringen. Vidare måste det studeras vilkaeffekter en avveckling har för arbetet på en integration med EG.Försörjningsberedskapen på tekoområdet får heller inte äventyras av ettupphävande av importbegränsningarna. Enligt motionärerna bör dessa förhållandennoggrant analyseras och utredas. kommunisterna avvisar i sin partimotion1988/89:Fi8 den planerade avvecklingen. Att man slår undan benen på den svenskabasproduktionen av kläder gynnar ingen utom möjligen importörerna, heter det imotionen. Det enda som långsiktigt främjar såväl de svenska konsumenterna somutvecklingsländerna är, menar motionärerna, att det upprättas långsiktigaavtal med producentländerna innehållande socialklausuler.