bet · GC01UU19 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottetfår konstatera att det på sådana områden där EG redan fattat eller förberederbeslut om en gemensam politik på transportområdet är viktigt att regeringenutformar svenska regler så att inte konkurrenssnedvridningar uppstår. Det ären föresats att svenska företag skall kunna arbeta på en gemensameuropeisk transportmarknad på samma villkor som konkurrentema utan risk fördiskrimineringar. Underden tid som gått sedan godkände propositionen har inget tillkommitsom ger utskottet anledning att frångå den uppfattning som motiveraderiksdagens beslut. Beträffandelandtransporter framförde utskottet i förra årets EG-betänkande (1987/88:24)att en liberalisering av den intemationella vägtrafiken var att välkomna.Tillsammans med och ämnar också genom avtal med EGförsöka förverkliga tanken på en gemensam transportmarknad. Som framgår avUDHs redovisning av integrationsarbetet pågår ett nära nordiskt samarbete pålandtransportområdet inom ramen för EG-gmppen i Nordiska rådetsämbetsmannakommitt för trafikfrågor (NÄT). Arbetet baserar sig på de nordiskatrafikministrarnas beslut att göra till ett enhetligt transportområdeoch att detta skall ske i fas med utvecklingen inom EG. Sverigesöker också nå vidare multilaterala lösningar gentemot EG, inkluderande andraEFTA- och CEMT-länder. På svenskt initiativ pågår även arbete inom europeiskatransportministerkonferensen (CEMT) med att utarbeta ett multilateralt avtal omlandsvägstrafiken inkluderande samtliga CEMT-länder (samtJugoslavien). 1riksdagsbeslutet fastslås att en gemensam europeisk trafikpolitik inte fårinnebära att väsentliga svenska samhällsmål inom t. ex. miljöområdet eller ifråga om arbetarskydd och säkerhet ställs åt sidan. 1 de förhandlingar somkommer att upptas med EG är det enligt utskottets uppfattning viktigt attregeringen ser till att de svenska intressena tillgodoses utan att därför dengmndläggande ambitionen att finna gemensamma trafikpolitiska bestämmelseråsidosätts. Härmedfår ifrågavarande del av yrkande 18 i motion U560 (m) och ifrågavarande del avyrkande 31 i motion T225 (m) anses besvarade med vad utskottet anfört. Yrkande1 i motion U596 (mp) avstyrks. Iriksdagsbeslutet framförs vidare att bör verka för att säkerhet,miljövänlighet och energieffektivitet ges hög prioritet bl.a. i diskussionemamed EG. Initiativ i dessa avseenden har redan tagits genom att och påsvenskt initiativ kommer att anordna en särskild ministerkonferens om trafikoch miljö . Kontinueriigt arbete rörande dessa frågor pågåräven i dessa organisationer liksom t.ex i FNs ekonomiska kommission för (ECE). Utskottet betonar betydelsen av att dessa frågor allt framgent ges högprioritet. Meddet ovan anförda får motion U606 (fp) anses besvarad. Vadgäller frågan om vägtrafikbeskattningen och strävan efter att ut forma denna så att den svenska transportnäringen erhåller likvärdiga kon- 54 kurrensvillkor som företageninom EG får utskottet anföra följande. Ett av 1988/89: UUl 9 de områden där EGhar svårt att uppnå enighet är vägskatterna. Inte bara skatteystemen utan ocksånivåema skiljer sig åt mellan medlemsstaterna. Kommissionen har utanframgång framlagt olika förslag i syfte att åstadkomma en harmonisering. Ävenmellan de nordiska länderna föreligger stora skillnader när det gällervägskatterna. Problemen med att harmonisera vägskatterna i är likartadedem som gäller inom EG. har tillsatt en arbetsgmpp somskall undersöka denna fråga. Även inom CEMT finns en arbetsgmpp som sysslarmed vägtrafikbeskattningen. 1 trafikpropositionen ansåg regeringen att Sverigevisserligen skulle delta aktivt i dessa arbetsgmpper men att några förändringarbeträffande utformningen av vägskattema inte nu var påkallade. Framför alltborde enligt regeringen inget göras som fjärmar de nordiska ländemaytterligare från varandra i väntan på att EG når fram till en lösning påfrågan. Denna gemensamma uppfattning framfördes av de nordiskatransportministrama vid ett möte . Utskottet ansluter sig tilldenna uppfattning. Härmedfår motion T246 (fp) anses besvarad. Detär onekligen så att godstrafiken på landsväg vuxit mycket kraftigt under enföljd av år. Vissa länder inom EG söker aktivt utveckla lands-vägstransportema.Andra länder bedriver däremot en politik som inneburit begränsningar avlastbilstrafiken. Till dessa länder hör bl. finns också en stark politisk vilja att utveckla kombitrafiken ytterligarei . Kommissionen söker vidare få de europeiska järnvägama att blimoderniserade och mer effektiva. Bl.a. har den svenska metoden att avlastajärnvägarna det infrastmkturella ansvaret och endast låta deras ansvarbegränsas till driften av järnvägstrafiken väckt uppmärksamhet inom EG. 1det trafikpolitiska riksdagsbeslutet rörande och framfördesuppfattningen att en framtida avreglering av den internationella vägtrafikeninte behöver innebära negativa konsekvenser för järnvägarna och den kombineradetrafiken. En liberalisering kunde i stället leda till en produktutveckling inomlastbilssektorn vilket bl.a. torde gynna olika former av samtrafik medjämvägarna. Den ökade konkurrens som etableras torde leda till attlastbilsnäringen av kostnadsskäl måste utnyttja järnvägstrafik framför allt ifråga om frekventa långväga transporter. Som framgick av riksdagsbeslutetsammanfaller de svenska strävandena avseende vidgat samarbete mellan lastbils-och järnvägstransporterna med EGs ambitioner att utveckla den internationellakombinerade trafiken. Sverigehar inom detta område enligt utskottets uppfattning stora intressen, bl.a. avmiljö- och energibesparande skäl, av att samarbeta med EG vad gäller såvällastbilstrafiken som kombi- och järnvägstrafik. Utskottetfömtsätter att vårt EG-samarbete inte kommer att få inslag som skulle försvårasvenska ansträngningar att skapa ett miljövänligt transportsystem. Yrkande 2 i motion U596 (mp) avstyrks härmed. De åtgärder avseende bärighet som antog innebär en- 55 dast delvis en anpassningtill EG. Enligt vad som framförs i det trafikpoli- 1988/89: UUl9 tiskariksdagsbeslutet anser att de investeringsåtgärder som skulle krävasför att förstärka broar och vägar så att de skulle klara en höjning avdrivaxeltrycket till EGs normer fr.o.m 1992 blir för höga. Drivaxeltryckethöjs därför inte till på , utan den svenska 10 tonbibehålls. Skillnader föreligger även vad gäller den maximala tillåtna längdenför svenska lastbilar. tillåter en maximal fordonslängd på 24meter medan den maximala tillåtna fordonslängden inom EG blir 18meter. Enframtida höjning av tillåten bmttovikt till för lastbilar (ärhögsta tillåtna bmttovikt ) har inget med en EG-anpassning att görautan är enligt vad utskottet inhämtat ett krav från den svenska skogsindustrinför att viktsituationen bättre skall anpassas till bilamas längd . Frånoch med 1992 blir maximala tillåtna bmttovikt inom EG (vid transport avodelbart gods, t. ex. containrar ). Utskottetfår konstatera att inom EG har och Iriand beviljatsundantag av ekonomiska skäl från kravet att tillåta drivaxeltryck.EG-ländema har dock beslutat att även dessa två länder efter en vissövergångstid måste anpassa sig. Dessafrågor följs löpande från svensk och nordisk sida. Som utskottet redan påpekatönskar , och ingå ett landtransportavtal med EG. Ettnordiskt utkast föreligger . Meddet ovan anförda avstyrks yrkandena 3 och 4 i motion U596 (mp). Vadgäller yrkandena i motionema U560, T618 och U535 (samtliga m) om att svensksjöfart inte får diskrimineras av EG får utskottet konstatera att desjöfartspolitiska beslut som fattats inom EG ligger väl i linje medtraditionell svensk politik och därför ej har uppfattats som diskriminerande.1 regeringens proposition rörande och den västeuropeiska integrationen(1987/88:66) konstaterades att konsekvenser för svensk sjöfart exempelvis kanuppkomma genom konkurrensreglemas tillämpning, särskilt som svenska rederieringår i konsortier med säte i EG-området. Genom att nuvarandenationella lastreservationer i sjöfart på tredje länder skall avskaffasgentemot andra medlemsländer uppkommer en viss, men troligen liten,diskriminering gentemot ickemedlemsländer som . Denna fråga är, enligtvad utskottet erfar, föremål för diskussioner inom bl. Frågorrörande liberalisering av inrikestransporter och kustfart (cabo-tage)diskuteras inom EG, dock utan att enighet kunnat uppnås. Skulle cabotagetillåtas kan detta få konsekvenser för del. Våra kustsjö-fartsavtalmed EG-medlemmar som t. ex. måste då revideras. Enligtvad som framgår av UDHs redovisning av integrationsarbetet genomförs endjupgående analys av den svenska sjöfartens situation i skenet av beslutade ocheventuellt kommande åtgärder inom EG. Analysen beräknas bli klar under våren1989. Meddet ovan anförda får ifrågavarande del av yrkande 18 i motion U560 (m), yrkande 12 i motion T618 (m) samt motion U535 (m) anses besva rade. Vadgäller den uppfattning som framförs i motionerna U560 och T225 1988/89: UUl9 omdet angelägna i att SAS betraktas som ett flygbolag inom EG får utskottetkonstatera att så redan är fallet. Genom att SAS till två sjundedelar ägs avDanmark betraktas det redan som ett EG-bolag och omfattas av de regler somministerrådet antagit på luftfartsområdet (avreglering av luftfarten inom EG).Detta beslut får därmed indirekt inflytande även på och luftfartspolitik.För att den gemensamma skandinaviska luftfartspolitiken även i detta fall skallbaseras på samma regelsystem har och begärt förhandlingar med EGi syfte att uppnå lämplig anpassning till . Härmedfår kvarvarande del av yrkande 18 i motion U560 (m) samt återstående del avyrkande 31 i motion T225 (m) anses besvarade. Moderatasamlingspartiet kräver i motion U560 att i det pågående arbetet medförslaget till Europarådskonvention bör arbeta för regler som innebäretableringsfrihet och rätt till reklamfinansiering inom radio- och TV-området.Moderata samlingspartiet vänder sig emot det förbud mot att sända reklam riktadmot ett speciellt land som finns i konventionsförslaget. Yttrandefrihet ochinformationsfrihet måste också tillämpas för gränsöverskridande sändningaranser , och det vore bäst enligt m om de föreslagna EG-reglerna omett fritt flöde av TV-program skulle gälla även i . Miljöpartietyrkar i motion U601 att EG-anpassningen inte får spela någon roll förbeslutsprocessen kring eventuell TV-reklam i . Mot bakgmnd av ettdirektiv rörande TV-sändningar vari föreslås att TV-programmen till måstevara av europeiskt urspmng kräver att den svenska EG-anpassningeninte får leda till inskränkningar beträffande nordiskt innehåll iTV-programmen. Utskottetbehandlade frågan om en konvention rörande TV-och radio sändningar över gränserna i sitt förra betänkande (1987/88:24) och stödde då det arbete som pågick inom ram med att åstadkomma bindande regler för sändningar över gränserna. Arbetet har lett fram till en konvention som syftar till att öppna gränsema för TV-sändningar ge nom att lägga fast vissa grundläggande regler för sändande länder. Kon ventionen syftar bl.a till att reglera programmens etiska innehåll, slå vakt om europeiska progam generellt och ta hänsyn till de små ländernas språk och produktionskapacitet. Konventionen reglerar reklamsändningstid och innehåll samt innehåller ett förbud mot att från ett land sända reklam rik tad mot ett annat land om reglerna för TV-reklam i det mottagande landet därmed kringgås. 1988/89: UU 19 InomEG pågår arbete med direktiv rörande TV och radiosändningar. Skillnaden mellanEGs syn på frågan och den syn som varit förhärskande vid utformningen avEuroparådskonventionen har varit att EG ser TV-sektorn som en kommersiellmarknad bland flera. syftar som framgår ovan till attöppna gränserna för TV-sändningar genom att införa vissa grundläggande reglerför sändande länder. Enligtvad som framgår av UDHs redovisning av integrationsarbetet har några kontaktereller förhandlingar med EG inte ägt mm på detta område annat än informellt inomramen för arbetet på . Vadgäller den andel av programinnehållet som skall komma från olika länder, vilkettas upp i motion U601, har utskottet erfarit att EGs regler på detta områdesammanfaller med den regel som finns i . I konventionensartikel 10 stadgas att en majoritet av programtiden (med vissa begränsningar)skall reserveras för europeiska program. Det sägs dock ingenting om andelenprogram från olika europeiska länder. Utskottetvill i detta sammanhang upprepa vad som sades i UUl987/88:24, nämligen att detär viktigt att värna om den naUonella televisionen men att dess roll inteminskar för att vi från svensk sida visar öppenhet för vidaresändning avsatellitsändningar i kabelnät. Snarare är det så, framförde utskottet, att denationella mediernas betydelse ökar. Meddet ovan anförda avstyrker utskottet yrkande 19 i motion U560 (m) samtyrkandena I och 2 i motion U601 (mp). Närings- och regionalpolitiska frågor Imotion U560 (m) krävs att regeringen lägger fram förslag om förändringav lagen om utländskt förvärv av svenska företag (1982:618). Moderatasamlingspartiet yrkar även att intill dess att lagändringen träder i kraftskall handläggningstiderna för förvärvstillstånd kraftigt förkortas. 1 motionU560 (m) yrkas även att regeringen skall låta utreda hur andra hinder, främstutlänningsförbehållen i bolagsordningarna skall kunna avvecklas. Äveni motion N364 (fp) krävs att restriktionerna mot utländskt ägande av svenskaföretag skall avskaffas. Miljöpartietyrkar däremot i motion U581 att de regler som försvårar utländska företagsköp istället bör förstärkas. Bakgrunden till detta krav är att fmktaratt företagskoncentrationen och de transnationella storföretagens makt iSverige som en följd av EG-anpassningen ytterligare skall öka. Utskottet 1988/89: UUl 9 () har i sitt yttrande tagit upp de effekter som de bedömer att utländskaföretagsförvärv får för , bl.a. positiva effekter som tillgång till nyteknik, ökade resurser och nya impulser. De negativa effekterna såsomförsämrade möjligheter till insyn och påverkan, ökat internationellt beroendeoch risk för utflyttning av viktiga delar av företagen, gör det dock enligtnäringsutskottets mening nödvändigt med en viss reglering av de utländskaföretagsförvärven och med kontroll av det utländska ägandet i svenskaaktiebolag. NU framförde samma synpunkter i sitt yttrande tillutskottets behandling av och den västeuropeiska integrationen(UUl987/88:24). NUvill dock inte gå så långt som önskar i motion U581 med att skärpade svenska reglerna för utländskt ägande av svenska företag. Utskottetansluter sig till NUs yttrande i vad avser slutsatsen att det för närvarandekan anses vara nödvändigt med en viss reglering av utländska företagsförvärvoch av utländskt ägande i svenska företag. Utskottet vill dock inte uteslutaatt det kan bli aktuellt med en ändring av reglema. Vadgäller finansiella tjänster får utskottet hänvisa till NU som från sinautgångspunkter uttalat sitt stöd för att i möjligaste mån deltar i detvästeuropeiska arbetet med att skapa en enhetlig marknad för finansiellatjänster. NU har därvid erinrat om att i många fall har spelat en aktivroll i det omfattande internationella samarbete rörande dessa tjänster sompågår. Att nuvarande begränsningar rörande utländskt engagemang i svenskbankverksamhet upphävs är, enligt NUs uppfattning, inte en nödvändigfömtsättning för en utvidgad fri handel med finansiella tjänster. Utskottetfår konstatera att försäkringsverksamhetskommitténs ochkre-ditmarknadskommitténs förslag i de här aktuella frågorna för närvarandebereds inom med sikte på att propositioner skall kunnaföreläggas . Utskottet får hänvisa till vad somtidigare i detta betänkande sagts om försäkringsområdet, nämligen att det äratt anta att regeringen på detta område liksom på andra är inställd på attunderlätta ett samarbete med EG. Meddet ovan anförda avstyrks yrkandena 11 och 12 i motion U560 (m), yrkande 9 imotion N364 (fp) samt yrkandena 1 och 2 i motion U581 (mp). Statsstödoch regionalpolitik Sammanfattning av motionerna Imotion U561 (c) framhålls behovet av ökade regionalpolitiska insatser i samband med ett ökat samarbete med EG, bl. a. eftersom detta kan med verka till ökad koncentration i näringslivet. Enligt c måste den svenska 59 utgångspunkten vara attinte ge avkall på rätten att göra insatser för regio- 1988/89: UU 19 nalobalans genom infrastmkturella satsningar, stöd till företagsetablering ochutveckling, reducering av ogynnsamma avståndskostnader m. m. Ävenmiljöpartiet framhåller i motion U579 att EG-anpassningen inte får leda tillinskränkningar av möjlighetema att ge företag i vissa regioner särskilt stödeller indirekt ekonomiskt stöd och inte heller får leda till en allmänekonomisk utveckling som missgynnar svaga regioner. diskuterade de effekter som ett närmande till EG skullekunna få regionalpolitiskt, drogs slutsatsen att det inte torde föreligganågon motsättning mellan en aktiv svensk regionalpolitik och ett närmande tillEG. Utskottet sade sig förstå den oro inför koncentrationstendenser som dåframfördes i en motion från , men påpekade att det även föreliggerregionalpolitiska risker om kommer att stå utanför integrationsarbeteti EG. Det är då särskilt mindre och medelstora företag som kan få svårt atthävda sig på den europeiska marknaden. Utskottetanslöt sig till arbetsmarknadsutskottets yttrande vari sades att det ärangeläget att vårt land även fortsättningsvis har möjligheter att göra insatsersom syftar till att stärka de regioner som har svag tillväxt, t.ex. genominfrastmkturella satsningar och företagsstöd. Underden tid som förflutit sedan senast behandlade frågan (UU 1987/88:24)har inget hänt som har givit vare sig arbetsmarknadsutskottet ellerutrikesutskottet anledning att frångå den uppfattning som då framfördes. Utskottetvill i detta sammanhang peka på den stora betydelse som en delaktighet i deninre marknaden har för den svenska ekonomin. Den försvagning av ekonomin somskulle kunna bli följden genom att ställde sig utanför, skulle påverkavåra möjligheter att bedriva t.ex. en aktiv regional- ocharbetsmarknadspolitik. Somframförs av AU pågår en kartläggning av de praktiska resultaten avEG-kommissionens förhandlingar med medlemsländerna om dessas nationellaregionalpolitik. Syftet är bl. a. att studera om regionalpolitiska företagsstödbedömts kunna få konkurrenssnedvridande effekter och därmed inte vara tillåtna.AU nämner även den regionalpolitiska kommitténs pågående utredning. Detåligger enligt utskottets uppfattning i första hand den regionalpolitiskakommittén att föreslå utformningen och omfattningen av den framtidaregionalpolitiken i . 1 kommitténs arbete skall EG-aspekterna beaktas,och de möjligheter till harmonisering som finns skall tillvaratas i kommitténsförslag. Inomregeringskansliet pågår även utredningsarbete för att skaffa kunskap bl.a. omhur olika regionalpolitiska EG-bestämmelser tillämpas i praktiken. Inom ramenför det nordiska samarbetet genomförs också vissa studier av EGsregionalpolitik. EGbeslöt att väsentligt öka de regionalpolitiska anslagen i Gemenskapens budget. Det innebar att anslagen till EGs tre stmkturfon- 60 der, den regionala fonden,den sociala fonden och jordbmksstmkturfon- 1988/89: UUl9 den fördubblades.Tanken är att underlätta utvecklingen i de delar av EG som har en väsentligtlägre utvecklingsnivå än genomsnittet. Ökat stöd skall också gå till omstmktureringi regioner med krympande industribranscher. Fömtom målet att utveckla ochstmkturanpassa de mindre utvecklade områdena inom EG och stmkturomvandlaregioner med föråldrad industrisektor och med hög arbetslöshet har EG satt sommål att bekämpa långtidsarbetslösheten, underlätta ungdomens inträde iförvärvslivet och medverka till stmkturomvandling i jordbmket. EGhåller också på med en samlad reform av stmktur- och regionalfondernasorganisation och funktion. Utskottetvill understryka att inte ens med ett mycket nära samarbete med EGkommer att behöva uppge centrala värderingar. Utskottet föreslår att riksdagenavvaktar den regionalpolitiska kommitténs utredning för ett närmareställningstagande till de regionalpolitiska frågoma. Utskottet vill vidarepåpeka den stora betydelse ett nära samarbete med EG har även urregionalpolitisk synvinkel. Skulle vi misslyckas med att uppnå entillfredsställande överenskommelse, kan detta enligt utskottets uppfattningleda till att möjligheter att föra en aktiv regionalpolitikförsvåras. Meddet ovan anförda avstyrks yrkande 8 i motion U561. Yrkande 1 i motion U579 fåranses besvarad med vad utskottet anfört. Offentligupphandting Sammanfattning av motionen framför i motion U579 att intekan medverka i EG-harmoniseringen av den offentliga upphandlingen och attEG-anpassningen inte får försvåra framtida förändringar i upphandlingsförordningeni riktning mot regler som främjar lokal och regional upphandling. Finansutskottetoch näringsutskottet framhåller båda i sina yttranden till utskottet detangelägna i att arbetar för att nå en överenskommelse med EG omicke-diskriminering avseende offentlig upphandling. FiU framför att ambitionendärvid bör vara att nå en överenskommelse om icke-diskriminering såväl när detgäller den regionala och lokala upphandlingen som när det gäller de sektorersom kommer att liberaliseras . FiU fömtsätter att en effektivregionalpolitik inte försvåras genom en sådan överenskommelse. Utskottenpekar också på betydelsen av att den multilaterala överens kommelsen rörande offentlig upphandling som finns inom utvidgas till de sektorer som den nu inte täcker. Sådana överenskommelser skulle vara av väsentlig betydelse för svensk industri med dess starka inriktning 61 på investeringsvaror ochpå tjänster som i stor utsträckning upphandlas /89: UU19 inom denoffentliga sektorn. Detta skulle innebära att vissa andra länder börjadetillämpa principer som redan gäller i . Förslaget som framförs i motionU579 om att ge svenska myndigheter möjlighet att diskriminera utländskaföretag tillbakavisas av utskotten. En sådan åtgärd skulle strida mot redan gjordaöverenskommelser, skulle innebära ett steg mot ökad protektionism och skullestrida mot agerande i intemationella sammanhang för ökadliberalisering av handeln. Detskulle därtill, vilket framhålls av FiU, innebära att svenska företag uteslötsfrån den upphandling som sker i andra länder. Utskottetfår i detta sammanhang konstatera att upphandling från en leverantör givetvisär möjlig även i fall när denne inte ligger lägst prismässigt. Enligtupphandlingsförordningen (Sfs 1986:366) skall det anbud antas som medbeaktande av samtliga affärsmässigt betingade omständigheter är att anse somförmånligast. Härav följer att andra sakliga fördelar som kvalitet,leveranssäkerhet och servicemöjligheter kan falla avgörandet. Detta gällernaturligtvis även lokal och regional upphandling. Utskottetansluter sig till vad som framförts av näringsutskottet och finansutskottetoch avstyrker därmed yrkandena 2 och 3 i motion U579 (mp). Småoch medelstora företag av motionerna Fråganom de små och medelstora företagens situation i integrationsarbetet har tagitsupp i motionerna U503 (fp), U560 (m), U561 (c) och U581 (mp). 1motion U503 beskrivs (utan yrkande) den utsatta situation som de mindreföretagen befinner sig i genom att en utlandsetablering knappast är enrealistisk möjlighet för dem. De större företag som de ofta är underleverantörertill kan emellertid flytta eller lägga växande delar av sin verksamhet inomEG, något som kan skada det mindre företaget. Risken finns att storföretagetäven väljer underleverantörer inom EG. En diskriminering på Europamarknadendrabbar också de mindre företagen särskilt hårt. Sammasynpunkter framförs (utan yrkande) i motion U560 (m) som också påpekar att ensuccessiv påtvingad utflyttning av de stora företagens verksamhet till EG,något som enligt U560 skulle bli fallet om ställs utanför EGs inremarknad, leder till en utarmning av svenskt näringsliv. Konsekvensernablir omfattande för hela samhällsekonomin och inte minst för de mindre ochmedelstora företagen, som är beroende av ekonomisk tillväxt på hemmamarknaden,framförs det i motion U560 (m).