bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — JK lägger,om jag fattat honom rätt, tidpunkten senare, omkring den 20 284 mars, isamband med att det blir tal om resor och livvaktsförordnanden. Då KU1988/89:30 är det att märka att enligt regeringens vitbok informerades i slutetav mars Bilagedel C både justitieministern och statsministern om bl.a. EbbeCarlssons teorier. I Bilaga B sker ytterligare sammanträffandenmellan justitieministern, och rikspolischefen utan att vi ärinformerade. Den 4maj är vi från åklagarsidan och polissidan uppe hosjusfitieministern för en mera reguljär föredragning om utredningsläget iPalmeutredningen, och när vi skall informera om läget har vi inte deninformation som polisledningen, justitieministern och statssekreteraren har viddet tillfället, utan den får vi först , på det sätt som berättat här. : Jag har också några synpunkter på den s.k.vitboken. Jag är enig med Axel Morath om i vilket läge vi rimligenborde ha blivit informerade. Men det finns på s. 4 i vitboken en anteckningavseende , att statsministern och justitieministern var överens omatt def var rikspolischefens sak att ansvara för den fortsatta handläggningenoch atf vidta åtgärder för att skapa klarhet. Sedan tas bl.a. upp den uppgiftsom det skulle skapas klarhet omkring. Det var frågan om det spår som skulleemanera från med utomordentligt allvarliga anklagelser mot främmandemakt. Man frågar sig varför inte förundersökningsledaren i första hand borde haunderrättats om detta. Det är en passus som jag tycker det är svårt atf förståfrån åklagarsynpunkt. Längre ned görs också ett uttalande per somgäller ett samtal på justitieministerns initiativ med rikspolischefen. De vareniga om aft rikspolischefen hade ansvar att leda den polisverksamhet somerfordras för spaning och utredning med anledning av mordet. Det kan tolkas såatt man också där har en begränsad syn när det gäller förundersökningsledarensfunktion i sammanhanget. Om jag får gå vidare: ägde påjustitieministerns kallelse rum ett möte i mellan henne,statssekreterarna , rikspolischefen och med mötet var bl.a. att ge information om teori. Detframhålls att och regelbundet tar del av information som defår från polisen. Def står vidare: "Information om teorin och vad sompåstås stödja den lämnas av rikspolischefen och framför allt EbbeCarlsson." Vi frågar oss naturligtvis varför icke någon åklagare är medvid det tillfället. Det står vidare att statssekreterare , som följtutredningen sedan mordet ägde rum, konstaterar att det tycks finns nyttmaterial och ny infallsvinkel. Vi menar att om en åklagare som var insatt isaken hade varit närvarande, framför allt som var specialist pådetta område, kunde han förmodligen ha bringat ned uppgiftertill rimliga proportioner. Det står vidare, och det är samma tema som jag påpekadetidigare som kommer igen, att rikspolischefen har att svara för att de uppgifter som påstås stödja teori kontrolleras. Det är förundersökningsle darens sak atf bestämma om hur man skall följa upp något sådant, och det har sedan tagits över av Axel Morath, som jag har redovisat tidigare. Det står vidare att statssekreterare den 29april har ett kort KU 1988/89:30 samtal med rikspolischefen bl.a. om viktenav att uppgifter Bilagedel C kontrolleras. Det är samma frågaigen: Varför faller man inte tillbaka på Bilaga B 8 förundersökningsledarenoch åklagarna i det sammanhanget? Sedan redovisas ett samtal som hade den 2 majoch som jag också tycker illustrerar def läge som rådde ijustitiedepartementet. Då informerade statssekreterare och departementsrådet om i sammanhanget. Man frågar sig, när den saken diskuteras så ingåendemellan dessa personer, som dessutom var med : Varför fördes inte densaken på tal när Axel Morath, jag och var närvarande vid detsammanträdet? Det är konstaterat på s. 10 att vi inte fick någon uppgift omdetta. Det hade varit ganska enkelt att i det läget informera oss om vad somförsiggick. Vi satt där så att säga i samma soffa och visste ingenting omdetta, medan de övriga vid sammanträdet hade långt större information än vi,trots att förundersökningsledaren var med på platsen. Sedan bara en ordningssak. Justitiekanslern har i sinrapport angivit att def var som lämnade uppgiften den 10 majtill om att hade ställt frågor om varför vi intehade underrättats om roll. Det är ett missförstånd. Det var enuppgift som jag hade begärt av rikspolischefen. Det gick inte genom JörgenAlmblad. : Riksåklagaren och biträdande riksåklagarensammanträffade med rikspolischefen och utsände därefter en kommuniké. Det finnsdär ett avsnitt där det heter att rikspolischefen har förklarat att han vidsammanträffande med justitieministern uppmanats att hålla åklagarnainformerade. Vad syftade man på med detta? : Då förelåg inte vare sig vitboken ellerJK-rapporten, och vi hade dä fått den uppgiften. Jag tyckte att man förrättvisans skull skulle redovisa att justitieministern hade varit angelägen påden punkten. : Det är riktigt att JK har kritiserat attåklagarna inte underrättades om resan till Banisadr. Men sedan säger i sinaslutsatser i den här delen att han ägnat uppmärksamhet åt frågan huruvida densamverkan som i övrigt förekommit mellan och polisen bordeföranleda någon särskild åtgärd från polisledningens sida. Han har därvidnoterat att åklagarna på ett mycket tidigt stadium, , informeradesom att hade uppgifter att lämna och att den 9 majbereddes tillfälle att utveckla sina synpunkter inför företrädare förspaningsledningen och förundersökningsledningen. Han säger att någon anmärkninginte kan riktas mot polisledningen i detta avseende. Har ni någon kommentartill den passusen i JK:s rapport? : Enligt mitt bedömande överdriverjustitiekanslern. Han har fäst för stort avseende vid det korta rapsodiska samtal som förekom mellan och . Det var en mycket knapphändig information. Informationen om att var involve rad hade, som sade, lämnats närmast inom ramen för en bisats. : Åven om informationen var kortfattad fick man ändå KU1988/89:30 kännedom om att något var på gång. Fanns det inte anledning för erpå Bilagedel C åklagarsidan att hålla kontakt med den andra sidan i detläget? Jag vill bara Bilaga B 8 ställa frågan. Det måste väl ändå vara detsom föresvävar justitiekanslern här. : Jag kan bara svara för egen del att jagfick information om engagemang först . : Jag nämnde det också i en bisats för AxelMorath. Men det fanns, som säger, ingen som helst anledning attbli upphetsad efter besked att hade uppgifter attlämna. Det framgick inte på något sätt av uppgifter att EbbeCarlsson skulle ha den roll som det visar sig att han har haft i utredningen. : Kan man fortfarande instämma i det som sägsi kommunikén från , att riksåklagaren och rikspolischefen kan uttalagemensamt att sedan åklagaren fått information om det som från rikspolischefenssida förekommit med avseende på agerande alla förutsättningarfinns för ett fortsatt förtroendefullt och effektivt samarbete mellan polis ochåklagare? : Ja, det kan man. Jag tycker också att våraförhoppningar har besannats i den delen. Det råder ett mycket gott samarbetemellan polis och åklagare. Jag har i annat sammanhang betonat att situationensom den är nu skiljer sig radikalt från den som rådde inför årsskiftet1986-1987, då de stora konvulsionerna förekom. Då var det en direkt motsättningmellan polis och åklagare. Det har icke förekommit i detta läge, som vi harupplevt det. Vi har haft anledning att rikta kritik mot att vi icke har blivitinformerade, men här finns en polisledning som har tagit på sig ansvaret förbrister i det avseendet, och vi har icke upplevt att det nu efteråt har varitnågon bristande information. : Det är glädjande att få den informationen,eftersom vi alla menar att det är viktigt att arbetet för att få tagit imördaren fungerar friktionsfritt. : Redan från början var det svårakonvulsioner, som sades, i samarbetet mellan åklagare och spaningsledning. Detdär är delvis historia, men när man nu upplever att en sådan sak har skett attåklagarna faktiskt, enligt vad ni själva understryker, har undanhållits viktiginformation, är den självklara frågan: Vems är felet att detta kunnat ske? Jagställer frågan inte minst med tanke på klara slutsatsernär det gäller rollfördelningen. Vems är felet? Har ni inte varit tillräckligtmisstänksamma? : Jag har i varje fall för min egen del infei min vildaste fantasi kunnat föreställa mig att en sådan här historia skulle kunna förekomma. Det kanske finns andra med livligare fantasi, men dem kan jag inte svara för. Som jag ser på det, och det torde ha framgått av vad jag här har sagt, finns detett 287 ansvardels hos den högsta polisledningen för att vi inte fått den information KU1988/89:30 som vi skulle ha, dels också på departementssidan för att vi ickehar fått den Bilagedel C informationen. Det hade varit utomordentligtenkelt att bara när vi besökte Bilaga B 8 dem - då detvisserligen var mycket sent i den här historien - fråga om vi hade fått någoninformation om den, eftersom man var så angelägen om att åklagarna skulle bliinformerade. : Såväl polis som departement borde alltså hainformerat er på ett klart tidigare stadium? MagnusSjöberg: Ja, det är min uppfattning. AndersBjörck: Och den delar dina bisittare? MagnusSjöberg: Det får de svara på själva. AxelMorath: Det gör också jag. : Jag delar den uppfattning som MagnusSjöberg har givit uttryck för. : Anser ni - ni var tidigare inne pådet - att ni från åklagarsidan har full kontroll över relationerna visavipolisen? : Jag deltar inte i förundersökningsarbetet.Det är Axel Morath som är ledare för detta, och också andra åklagare sysslarmed def. Jag har icke hört några klagomål över brister i kommunikationen mellanpolis och åklagare. : När ni först fick klart för er att EbbeCarlsson förfogade över hemlig information, borde ni då inte ha vidtagitkonkreta åtgärder, eventuellt rättsliga sådana? : Det kan man naturligtvis fråga sig. Vidiskuterade internt hur vi skulle hantera denna fråga. Skulle vi ta upp densjälva? Brott mot tystnadsplikt faller ju under allmänt åtal. Vi var i och försig behöriga att göra detta. Vi gjorde den bedömningen efter samtal att detinte var lämpligt att riksåklagaren, som var förundersökningsledare iPalmeutredningen, där vi hade samarbete med den högsta polisledningen, självskulle svara för förundersökningen i den här delen, utan stannade för att detvar något som JK rimligen kunde ta upp. Vi hade använt oss av den teknikentidigare under , när det förekommit misstankar om brott mottystnadsplikt. Vi stannade för den modellen. Jag ringde sedan upp JK ochfrågade honom om def behövdes någon skriftlig anmälan. Han sade att vi kunde tadet på telefon. Jag kommer inte ihåg exakt när det var, men det var kanske 14dagar efter det att vi hade fått den första informationen. Vi villenaturligtvis också, om det hade funnits förutsättningar, ha hört vi började denna för hans vidkommande ganska omstörtande verksamhet attsyssla med brott mot tystnadsplikt i detta sammanhang. : Men du säger själv att frågan onekligenfaller under allmänt åtal. Ni ville inte väcka allmänt åtal. Ni tog kontakt medJK för att han skulle göra det,men när han nu inte gjorde någonting, varför reagerade ni inte då? KU1988/89:30 Ingenting hände ju. Åklagare är väl till för att se till att sådant härverkligen Bilageael C leds effektivt. : Det är en allför förenklad bild av hur detgår fill och måste gå till. Det förekommer att JO, JK och RÅ harsamtidig kompetens och behörighet. Vi har diskuterat den frågan. Framförallthar jag diskuterat med JO men även med JK hur man skall hantera sådana frågornär det t.ex. görs anmälan hos antingen två eller tre av dessa i och för sigbehöriga myndigheter. Vi har efter noggranna överväganden - def har klartaccepterats av JO, och jag har föredragit en sak för honom i den delen -funnit att man icke kan driva förundersökning på två händer. Det måste vara enmyndighet som driver den, för annars kan man i slutändan hamna i vad som brukarkallas lis pendens, nämligen att samma sak är föremål för två rättegångar, ochså får det inte gå till. Vi har en informell överenskommelse om att när enfråga väckts på två eller alla tre håll tar vi interna kontakter och gör upp omvem som skall hantera saken. : Det är möjligt att min bild är alldeles förenkel, men sade atf han blev väldigt uppretad när han fick klartför sig vilken information förfogade över, och den reaktionenförstår jag mer än väl. Jag köper resonemanget att ni inte vill göra någonting.Ni går till JK, och han gör inte heller någonting. Kan man som riksåklagarebara låta sig nöja med detta? : För det första inleder man inte enförundersökning bara därför att man är uppretad, utan det skall finnas sakliggrund för den. {: Men det gjorde det här.) Här fanns def sakliggrund. För det andra: Har jag anmält en sak till JK, har jag naturligtvis attutgå från att han tar upp den frågan. Han har gjort en preliminär utredning ochbedömning om det fanns grund för inledande av förundersökning, och han hamnadei det läget att han bedömde att det fanns grund för förundersökning. Han harockså beslutat om en sådan. Hade han däremot icke gjort def, hade det funnitsteoretiska möjligheter för RÅ att inleda en förundersökning. Det är en sak attinleda förundersökning, en annan att åtala. Det ligger långt fram. : Men det innebär att om frågan är bolladöver till JK, och han inte vidtar några åtgärder, händer ingenting, trots attriksåklagaren anser att lagbrott onekligen har begåtts och förundersökningskall inledas. : Vad säger att det inte har hänt någonting?JK har ju saken under utredning, och han hamnar i det läget atthan bestämmer sig för att det skall inledas förundersökning. : Men han gjorde det inte förrän EbbeCarlsson-affären var avslöjad. är alla på bettet, men vi diskuterar inte detjust . : Jag förstår inte frågeställningen. : Får jag fråga vad detta har medgranskningen av regeringen att göra. : Jag kan naturligtvis be ordförandenmotivera alla sina frågor, men jag förbehåller mig rätten att ställa vilkafrågor jag vill, och det behövs inga motiveringar när jag ställer dem. Då skallockså andra motivera sina frågor. Ordföranden skall vara opartisk i sådana härsammanhang och inte lägga sig i de övrigas utfrågning. : Jag anser att jag har rätt att kolla uppatt vi sysslar med det som vi skall syssla med. Skall vi granska riksåklagareoch JK här, eller skall vi granska regeringen? Det är adekvat för mig somordförande att ställa den frågan. : Jag skall då direkt svara attjustitiekanslern är regeringens ombudsman. Han är ansvarig inför regeringen.Det är därför jag ställer de här frågorna. De har i hög grad relevans. Vi hartidigare utrett frågan om ombudsmännens ställning inför ikonstitutionsutskottet, . Det var då ingen utöver jag själv somvar intresserad av att ställa den frågan. Så är det ju ofta, till en början. : Får jag bara nämna ytterligare en sak påherr fråga. Jag har icke haft någon som helst anledning att misstänkaatt justitiekanslern av otillbörliga hänsyn skulle underlåta att inledaförundersökning beträffande misstanke om brott mot tystnadsplikt. : Men då kvarstår ändå faktum - och det ärdet som är det intressanta - att en person med försänkningar i maktenskorridorer som förfogar över hemliga handlingar och att ingenvidtar någon rättslig åtgärd - det måste ändå vara en korrekt sammanfattning -innan affären avslöjas offentligt. : Jag förstår över huvud taget intefrågeställningen. Vi har anmält detta till JK, och vi hade all anledning attförvänta oss att det blir någonting gjort åt saken, och det blev det också. : Ja, när affären var avslöjad. Får jag fråga: Har tillfört utredningennågonting som ni inte visste förut och som har relevans? Jag talar nu inte omdet stora, generella. Är det fråga om några konkreta uppgifter som har fört ertarbete framåt? : Den frågan tror jag att kanlämna svar på. : I den information som jag fick den 9 majfanns det ingenting som var nytt för mig, utan jag hade fortlöpande informeratsom allt via poliserna, i första hand Kegö och Barrling. Så till vida kan mansäga att det inte hade något värde, att det inte var fråga om någonting som varnytt i det. Jag har i efterhand fått klart för mig att uppgifterna omPKK-ledarens vandringar tillförts utredningen av . Det visste intejag, när jag fick reda på det. : De flesta av oss har vandrat mycket mera iGamla stan än den här PKK-ledaren, att döma av spaningsrapporterna. På dengrunden kunde många bli misstänkta. De uppgifterna hade ni inte förrän EbbeCarlsson fixade dem? KU1988/89:30 Bilagedel C Bilaga B 8 : Jag tror att det är så. Jag fick veta detav poliserna i början KU 1988/89:30 av året, men säger att hanhar fått fram de här uppgifterna. : Det är han som har bett poliserna att föradem vidare till er? : Jagvet inte hur man har resonerat, men hanmåste ha servat poliserna med den här uppgiften, och sedan har jag fått den. : Informationen har alltså gått frånsäkerhetspolisen till , därefter till spaningsledningen och sedantill åklagarna? : Nej, informationen har gått från EbbeCarlsson till poliserna , och till mig. Fast jag visste dåinte aft fanns. : Vi är alltså överens om att har tillfört ert arbete något nytt, som för frågan framåt. När fick niförst kunskap om källa A? AndersBjörck: På vilket sätt? Var det genom eller indirekt? JörgenAlmblad: Jag visste då inte att fanns. : Nej, men det kan ha gått på omvägar. Det ärdet som är poängen i historien. : Jag fick via poliserna reda på att källa Avar på gång. Jag har ingen anledning att tro att ligger bakom någontingdå. : Vilken information har ni sedan fått omkälla A:s betydelse och verksamhet? : Jag känner personligen till allting somkälla A har berättat. : Men har han sagt saker eller gjortuttalanden som inte har kommit till er kännedom? : Jag tror att jag känner till allt somkälla A har berättat. : På vilket sätt har den informationendelgivits? : Jag har fått del av nedtecknade förhör medhonom. : Vilket avseende fäster ni från åklagarsidanvid den här källan? : Från synpunkt har haningen betydelse. : Nej, såvitt jag kan förstå förekommer haninte i Palmemordet. Talet om källa A kan alltså inte ha någon relevans i dethär sammanhanget. AndersBjörck: Menar ni att på några andra områden har tillförtutredningen någonting? Jag syftar närmast på hans resa fill Banisadr. Har nifått del av hans minnesanteckningar från det rriötet? : Ni har även fått del av samtal med iranskajournalister och mycket annat? : Ja, vi har även fått del av samtalen medjournalister. : En avslutande fråga närmast tillriksåklagaren: När partiledaröverläggningarna ägde rum förekomuppenbarligen uppgifter som har relevans för det som vi granskar . Vadvar orsaken till att några av personerna då fick lämna föredragningen? : Den frågan tycker jag bör ställas tillstatsministern. Jag har uppfattat situationen så att det var han som hadebestämt det. Jag kände inte ens till att det skulle vara någon uppdelning i denhär informationen eller diskussionen som förekom i samband med mötet den 29. Dåvar partiledarna plus en bisittare för samtliga partier utom centernnärvarande. Dessutom var vi tre från åklagarsidan och fyra från polisen där.Det började med en allmän information om läget i utredningen om Palmemordet.Jag kommer inte ihåg om det var när vi gick in i lokalen som statsministernsade: Det här med SÄK kan vi kanske ta efteråt, och då räcker det attpartiledarna och riksåklagaren och rikspolischefen är närvarande. Jag vissteinte vad som skulle diskuteras då. Jag visste inte heller vilken bevekelsegrundsom fanns för att vi skulle vara en mindre grupp vid det samtalet. Det harsagts av massmedia att jag skulle ha påstått att det var av säkerhetsskäl, mendet är helt en konstruktion från deras sida. Vad jag har sagt i massmedia varhelt enkelt att det var säkerhetsfrågor som diskuterades vid det tillfället ochatt jag inte känner till vilka bevekelsegrunder som låg till grund föruppdelningen. Jag sade också att det infe höjdes några protester från denärvarande politikerna mot den. : Jag skall självfallet ställa frågan tillstatsministern, men jag tyckte att det var mycket viktigt att få riksåklagarensversion av det hela. Det var alltså infe på ert förslag som selekteringenskedde? Jag visste inte ens vad som skulleavhandlas. Det gav mig ännu mindre grund för att göra en selektering. : Utan det var statsministerns ansvar? : Jag uppfattade situationen så attstatsministern hade bestämt def. : Jag vill fråga : EbbeCarlsson har i en tidning sagt att du vid de första konfrontationerna med hansuppgifter skulle ha sagt att de var intressanta, men du har både här och vidandra tillfällen haft den uppfattningen att det inte var några väsentligen nyauppgifter. : Man måste då först hålla isär frågan omuppgifterna i sig är intressanta eller inte när det gäller PKK-spåret. Jag villhär inte svara på KU1988/89:30 Bilagedel C frågan hurintressant jag bedömer PKK-spåret vara. Vad jag menar är att det KU1988/89:30 som EbbeCarlsson har tillfört inte har gjort def intressantare. Bilaga B 8 BirgU : Och intenyare? : Och inte nyare, nej. BirgU : Det har beskrivits för oss och Åhmanssonatt ni har en mycket intensiv kontakt med . Hur pass ofta har nisådan kontakt? : har det blivit litet merasporadiskt, men tidigare, och månaderna , hardet varit i det närmaste daglig kontakt. BirgU : Med Kegö och Barrling? : Det har också varit flera poliser inblandade,men jag har framför allt haft kontakt med dem. BirgU : Finns det någon anledning för dig att troatt du från deras sida har undanhållits information som de har släppt vidaretill och andra? BirgU : Så du har varit minst lika informerad somEbbe ? : Ja, så upplever jag det. BirgU : Man säger att i och för siginfe hade några nya sakuppgifter och fakta, men att han är så begåvad på atfgöra sammanställningar, att tydliggöra och att ställa samman teorier. Vad ärdin uppfattning om detta? Eller rättare sagt: Hur upplevde du det när du förstagången fick höra det? kan du ju göra en efterhandskonstruktion. : Om jag inte hade varit så informerad omPKK-spåret och inte hade känt till det material som vi har, hade jag blivitmycket övertygad om att det var högst intressant när jag hörde -om man skall kalla det så - . Jag tror att den som inteär insatt i PKK-spåret mycket lätt kan övertygas av hypotes. Hankan framföra det på ett sådant sätt att man blir övertygad. BirgU : Du drar slutsatsen att människor som inteär så inblandade i spaningen och kanske inte hört så många föredragningarfascineras av spelet som sådant? : Det kan gälla en nytillträddrikspolischef, en relativt ny säpochef och även en ganska ny justitieminister? påstod att jagfunnit hans uppgifter vara intressanta. Det berorlitet grand på atf han, närdet gällde två viktiga omständigheter, påstod att han hade mycket klara mer eller mindre 293 bevis föraft de omständigheterna skulle föreligga. Det gjorde mig intresse- KU1988/89:30 rad, men han var inte då beredd tala om vilka bevis han hade. Sedermera har Bilagedel C det visat sig atf han inte kan styrka påståendena. BirgU : Är det enligt din mening så att man intekan göra kopplingen mellan teorierna om , PKK och allt möjligt annat tilldet som har kallats , alltså själva mordet, och att det enligt dinmening är där som det hela inte hänger ihop? : Jag vill inte uttala mig om i vilkenutsträckning hypotesen hänger ihop, men det är två omständigheter som kan varaviktiga, och i de avseendena påstod att han hade klara belägg föratt dessa omständigheter föreligger. : Men de fanns inte. : Ja, omständigheterna kanske föreligger,men inte beläggen. BirgU : Det finns inga bevis som du kan använda. BirgU : Det betyder att man inte förtmordutredningen framåt vad gäller förutsättningarna för att gå till en domstolmed bevis. Jag vill också tillägga att jagtyvärr inte hörde inledningen med här i går, men att jag påTT-nyheterna hörde att han skulle ha sagt någonfing i stil med att det harslagits fast att tio personer anknutna till PKK fanns på mordplatsen. Det var kanske fel i nyhetsrapporteringen.