bet · GC01SoU9 · 1988-12-31 00:00:00 — Då smittskyddslagen saknar straffbestämmelser är detenligt utskottets mening en förutsättning för ett effektivt smittskydd attbrottsbalkens bestämmelser verkligen kan tillämpas i de fall någon avsiktligteller av grov oaktsamhet sprider smitta av en samhällsfarlig sjukdom. uppfattning råder viss osäkerhet på denna punkt. Utskottet anserdärför att en översyn av i aktuellt avseende bör göras. Detta börriksdagen med anledning av motion So7 (m) yrkande 4 ge regeringen till känna. delsatt utskottet under mom. 18 bort hemställa: 18. beträffandetillämpbarheten av vissa straffbestämmelser attriksdagen med anledning av motion l988/89:So7 yrkande 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Iproposition 1988/89:5 framlagda lagförslag 1988/89:SoU9 1 Förslag till Smittskyddslag Härigenom föreskrivs följande. 1 § Medsmittskydd avses i denna lag verksamhet till skydd mot att smittsamma sjukdomarsprids bland människor. 2 § i denna lag gäller om smittskydd vad som är föreskrivet i annanförfattning. 3 § Smittsamma sjukdomar indelas i samhällsfarligasjukdomar och övri ga smittsamma sjukdomar. De samhällsfarliga sjukdomarna och vissa av de övrigasmittsamma sjukdomarna skall anmälas enligt föreskrifterna i denna lag. Sådanasjukdomar benämns anmälningspliktiga sjukdomar. De samhällsfariiga sjukdomarna och de övriga smittsammasjukdoma som skall anmälas anges i en bilaga till denna lag. 4 § Om beslut om ändring av bilagan inte kanavvaktas, får regeringen föreskriva att bestämmelserna om samhällsfarliga sjukdomar skall tillämpas från den tidpunkt som regeringen bestämmer på en viss smittsam sjukdom som uppträder eller kan uppträda här i landet, om sjukdomen bedöms dels ha hög smittsamhet eller kunna få explosiv utbredning, dels medföra hög dödlighet eller bestående skador bland de smittade. En sådan föreskrift får meddelas endast om nämnda verkningar av sjukdomen inte var kända vid tillkomsten av bilagan. Regeringen får föreskriva att en viss smittsam sjukdom somannars inte är anmälningspliktig skall anmälas enligt föreskrifterna i dennalag. Föreskrifter som meddelas med stöd av första eller andrastycket skall underställas prövning. Allmänna bestämmelser om ansvar och åligganden 5 S Varje landstingskommun svarar för att behövligasmittskyddsåtgär der vidtas inom landstingsområdet, i den mån annat inte följer av 9-11 §§. Vad som sägs i denna lag om landstingskommuner gällerockså kommuner som inte ingår i en landstingskommun. 6 § 1varje landstingskommun skall det finnas en smittskyddsläkare, som utses av hälso- och sjukvårdsnämnden. 1 frågor som inte gäller smitt skyddsläkarens myndighetsutövning skall denne verka under hälso- och sjukvårdsnämnden. 7 § Sryuttskyddsltikaren skall, utöver vad som ärsärskilt föreskrivet i denna lag. 1. planera,organisera och leda smittskyddet, 2. verka församordning och likformighet av smittskyddet, 3. verka för attförebyggande åtgärder vidtas, 4. fortlöpandefölja smittskyddsläget i landstingskommunen, 5. biträda miljö-och hälsoskyddsnämnderna, läkare och andra som är verksamma inom smittskyddet ideras smittskyddsarbete, 6. undervisaberörd hälso- och sjukvårdspersonal samt hälsoskyddspersonal ismittskyddsfrägor, 7. lämnaallmänheten råd och upplysningar i smittskyddsfrågor, samt 8. även i övrigtverka för ett effektivt smittskydd. 8 §Smittskyddsläkaren skall få upplysningar från och få del av uppgifter ihandlingar hos miljö- och hälsoskyddsnämnder samt hos läkare och andra som ärverksamma inom hälso- och sjukvården, om han i ett enskilt fall begär det ochbehöver det för att kunna fullgöra sina uppgifter enligt denna lag ochföreskrifter som meddelats med stöd av lagen. 9 § i en kommun svarar för att smittskyddsåtgärder vidtas motsådana djur, livsmedel, vattentäkter, avloppsvatten, ventilationsanläggningaroch andra objekt som sprider eller misstänks sprida smittsamma sjukdomar. 10 § Varje läkareskall i sin hälso- och sjukvårdande verksamhet vara uppmärksam på förekomstenav samhällsfarliga och andra anmälningspliktiga sjukdomar och vidta deåtgärder som skäligen kan krävas. Om läkaren har kompetens för uppgiften ochinte är förhindrad att utföra den, är läkaren skyldig att undersöka den som haranledning anta att han har smittats av en samhällsfarlig sjukdom samt attbehandla den som för smitta av en sådan sjukdom. Undersöknings- ochbehandlingsskyldigheten gäller dock inte en privat verksam läkare som inte äransluten till sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 11 § Enläkare som undersöker eller behandlar någon enligt denna lag benämnsbehandlande läkare. Om behandlande läkares åligganden enligt denna lag finnsnärmare föreskrifter i 15-23, 25-27, 29, 32 och 36 §§. 1988/89:SoU9 Bilaga 1 12 § Smittskyddsläkaren och miljö- ochhälsoskyddsnämnderna skall samverka med varandra och med myndigheter,behandlande läkare och andra som bedriver verksamhet av betydelse försmittskyddet. Särskilt skall miljö- och hälsoskyddsnämnderna informerasmittskyddsläkaren om iakttagelser som kan vara av betydelse för hansverksamhet och samråda med honom om beslut och andra viktigare åtgärder somberör smittskyddet. Smittskyddsläkarna skall samarbetai smittskyddsfrågor och vid behov utbyta uppgifter som är nödvändiga förverksamheten. Skyldighetatt söka läkare och lämna upplysningar 13 § Den som har anledning anta att han har smittats av ensamhällsfarlig sjukdom är skyldig att utan dröjsmål söka läkare samt att låtaläkaren göra de undersökningar och ta de prov som behövs för att fastställa omhan har smittatsav en sådan sjukdom. Han är också skyldig att följa de förhåll- 1988/89;SoU9 ningsregler som läkaren har meddelat honom. Bestämmelserna i första stycket tillämpas också om enperson som smittats av en samhällsfarlig sjukdom uppger att han varit i kontaktmed någon annan person på sådant sätt att smitta kunnat överföras. 14 § Den som har smittats av en samhällsfarlig sjukdomskall lämna den behandlande läkaren uppgift om den eller de personer somsmittan kan ha kommit från och förts vidare till samt lämna upplysningar iövrigt om varifrån smittan kan ha kommit och vart den kan ha förts vidare. 15 § Vidundersökning som avses i 13 § skall den behandlande läkaren ta de prov sombehövs för att fastställa om den undersökte smittats av en samhällsfarligsjukdom. Läkaren skall informera den undersökte om den misstänkta sjukdomensart och smittsamhet. 16 S Denbehandlande läkaren skall meddela den som undersöks för en samhällsfarligsjukdom de förhållningsregler som behövs för att hindra smittspridning.Reglerna får avse den undersöktes kontakter med läkaren, hygien, isolering ihemmet, arbete och skolgång samt livsföring i övrigt. Förhållningsreglernaskall tas in i den undersöktes patientjournal. Läkarenskall så långt det är möjligt se till att förhållningsreglerna följs. 17 § Om denundersökte begär det, skall smittskyddsläkaren pröva förhållningsreglerna.Smittskyddsläkaren får ändra förhållningsreglerna på det sätt han finner meständamålsenligt. 18 § Om denundersökte har smittats av en samhällsfarlig sjukdom, skall den behandlandeläkaren genom att fråga den smittade söka få veta av vad eller vem han kan hablivit smittad och vilka andra som kan ha blivit smittade av samma smittkälla.Han skall också söka få reda på till vem den smittade kan ha fört smittanvidare, 19 § Om den somundersökts för en samhällsfarlig sjukdom byter behandlande läkare, skall denläkare som övertar behandlingsansvaret underrätta den tidigarebehandlande läkaren om detta. Anmälan om samhällsfarlig och annan anmälningspliktigsjukdom 20 § En läkare som i sin verksamhet konstaterar attnågon har smittats av en samhällsfarlig sjukdom skall anmäla detta till smittskyddsläkaren och statens bakteriologiska laboratorium. Vid fall av samhällsfarlig sjukdom som avses i 1.2 bilagantill denna lag skall anmälan göras även till miljö- och hälsoskyddsnämnden.Anmälan till nämnden behöver dock inte göras om omständigheterna klart visaratt smittkällan finns utanför landets gränser. 21 § En anmälan som avses i 20 § skall innehållauppgifter om 1. densmittades namn, personnummer och adress, 2. den sannolikasmittkällan, 3. de sannolikasmittvägarna, 4. deförhållningsregler som läkaren har meddelat samt de behandlings- 29 4 1988/89. åtgärderoch andra åtgärder som han har vidtagit för att hindra smittsprid- 1988/89:SoU9 5. andrauppgifter av betydelse för smittskyddet. Om anmälan gäller en sjukdom som avses i 1.3 bilagan tilldenna lag, skall uppgifter som avses i första stycket I och 2 inte lämnas ianmälan. 22 § En läkare som i sin verksamhet konstaterar attnågon har smittats av en annan anmälningspliktig sjukdom än en samhällsfarlig sjukdom skall anmäla detta till smittskyddsläkaren och statens bakteriologiska laborato rium. Anmälan skall göras även beträffande annan sjukdom som är eller som misstänks vara smittsam, om sjukdomen har fått en anmärkningsvärd utbredning inom ett område eller uppträder i en elakartad form. Vid fall av sjukdom som avses i 2.2 bilagan till denna lagskall anmälan göras även till miljö- och hälsoskyddsnämnden. 23 § En anmälanenligt 22 § skall innehålla de uppgifter som behövs för att kunna följasjukdomens utbredning. Den skall inte innehålla uppgift om den smittadesidentitet. På begäran av smittskyddsläkaren eller miljö- och hälsoskyddsnämndenär dock den läkare som gjort anmälan skyldig att lämna smittskyddsläkaren ellernämnden uppgift om identiteten samt andra uppgifter av betydelse för derassmittskyddsarbete. 24 § Omsmittskyddsläkaren efter att ha fått en anmälan enligt 20 eller 22 § finner attytterligare åtgärder behövs för att hindra smittspridning, skall han se tillatt sådana åtgärder vidtas. Särskilda åtgärder vid befarad smittspridning 25 § Om enbehandlande läkare har anledning anta att en patient, som för eller misstänksföra smitta av en samhällsfarlig sjukdom, inte kommer att följa eller inteföljer meddelade förhållningsregler, skall han skyndsamt underrättasmittskyddsläkaren. Detta gäller också då en sådan patient avbryter pågåendebehandling utan att den behandlande läkaren är införstådd med det. 26 § Om denbehandlande läkaren i sitt arbete med smittspärning enligt 18 § finneranledning anta att en person har smittats av en samhällsfarlig sjukdom ochdenne inte utan dröjsmål låter sig undersökas av läkaren själv eller av enannan läkare, skall den behandlande läkaren underrätta smittskyddsläkaren omdetta. 27 § 1 enunderrättelse enligt 25 eller 26 § skall den behandlande läkaren ange densmittades eller misstänkt smittades namn, personnummer och adress samt andrauppgifter som bedöms kunna vara av betydelse för smittskyddsläkarens fortsattaåtgärder. En underrättelse enligt 26 § skall alltid innehålla uppgift om deomständigheter på vilka den behandlande läkaren grundar sin misstanke omsmitta. 28 § Efter att hafått en underrättelse enligt 25 eller 26 § skall smittskyddsläkaren vidta deåtgärder som behövs för att hindra vidare smittspridning eller för att fä tillstånd läkarundersökning av den som misstänks vara smittad. Innansmittskyddsläkaren tillgriper en tvångsåtgärd bör han söka nå rättelse påfrivillig väg, om det kan ske utan risk för smittspridning. Särskildaunderrättelser vid infektion av HIV 1988/89 :SoU9 29 § Beträffande den som för smitta av infektionav HIV är följande Bilaga 1 personer och myndigheter skyldiga att på begäran av smittskyddsläkaren lämnahonom de uppgifter som han behöver för att kunna fullgöra sina åliggandenenligt denna lag: 1. myndigheter somgenom sin verksamhet får kännedom om uppgifter av betydelse för smittskyddetoch 2. personal inomenskild hälso- och sjukvård som i sin yrkesutövning står under tillsyn avsocialstyrelsen. 30 § Omsmittskyddsläkaren har fått en underrättelse från en behandlande läkare om atten patient som för smitta av infektion av HIV inte har följt eller misstänksinte ha följt meddelade förhållningsregler, skall smittskyddsläkarenunderrätta socialnämnden, polismyndigheten och skyddskonsulenten. Därvid skallhan lämna uppgift om vem förhållningsreglerna gäller och innebörden av dessa.Underrättelse skall inte lämnas om smittskyddsläkaren bedömer att den intebehövs för att tillse att förhållningsreglerna följs eller att den annarssaknar betydelse för smittskyddet. 31 § , polismyndigheten eller skyddskonsulenten, efter att ha fåttunderrättelse enligt 30 §, i sin verksamhet förhållanden som tyder på attförhållningsreglerna inte följs, skall detta anmälas till den smittskyddsläkaresom har lämnat underrättelsen. Om denne har överlämnat ärendet till ensmittskyddsläkare i en annan landstingskommun, skall anmälan i stället görastill den smittskyddsläkaren. När smittskyddsläkaren anser att socialnämndens,polismyndighetens eller skyddskonsulentens medverkan inte längre behövs, skallhan meddela myndigheten detta. 32 § Om någon som för smitta av infektion av HIVtas in på en kriminal vårdsanstalt eller med tvång på en annan vårdinrättning, skall den läkare som där ansvarar för hälso- och sjukvården underrättas av den behandlan de läkaren om smittan och om de förhållningsregler som gäller för den intagne. Kan den intagne inte tas om hand på ett sådant sätt attsmittspridning kan förhindras, skall den ansvarige läkaren underrätta denbehandlande läkaren om detta. Förelägganden m. m. 33 § får meddela deförelägganden och förbud som behövs i enskilda fall för att hindra spridning av en samhälls farlig sjukdom. Ettföreläggande eller förbud får förenas med vite. Om någon inte följer ett föreläggande eller förbud, fårmiljö- och hälsoskyddsnämnden förordna om rättelse på hans bekostnad. Ettsådant beslut får också meddelas utan föregående föreläggande eller förbud, omnämnden med hänsyn till risken för smittspridning finner att rättelse bör skeutan dröjsmål. 34 8 får låtaförstöra gång- och sängklä der, husgeråd, möbler och andra föremål av personlig natur samt låta avlivasällskapsdjur, om det är nödvändigt för att hindra spridning av 1988/89:SoU9 samhällsfarlig sjukdom. Nämnden skall betala skälig ersättning tillden Bilaga 1 som har drabbats av ett beslut om förstöring. 35 § För att kunna fullgöra sina uppgifter enligt dennalag har miljö- och hälsoskyddsnämnden rätt till tillträde till områden, lokaleroch andra utrymmen varifrån smitta kan spridas och får där göra undersökningaroch ta prov. För uttaget prov betalas inte ersättning. 36 § Om någon som enligt 13 § är skyldig att söka läkareinte utan dröjsmål gör det, får smittskyddsläkaren besluta att han skallundersökas av en läkare som smittskyddsläkaren bestämmer. Vid undersökningenfår inte förekomma ingrepp som kan förorsaka annat än obetydligt men. Läkaren skall underrätta smittskyddsläkaren om resultatetav undersökningen. 37 § Om det av särskilda skäl behövs för att förhindrabefarad smittspridning, får smittskyddsläkaren besluta att den som kan antasha blivit smittad av sjukdom som avses i 1.1 och 1.2 bilagan till denna lagtillfälligt skall tas om hand på sjukhus. Omhändertagandet skall bestå tilldess det klarlagts huruvida denne har smittats, dock , den dagdå omhändertagandet verkställdes medräknad. Den omhändertagne får hindras att lämna sjukhusets områdeeller den del av sjukhuset där han skall vistas. 38 § Länsrätten skall, på ansökan av smittskyddsläkaren,besluta om tvångsisolering av den som för smitta av en samhällsfarlig sjukdom, om den smittade inte frivilligt medverkar till de åtgärder som behövs för att hindra smittspridning. Ett sådant beslut skall också fattas om det finns grundad anledning anta att den smittade inte följer meddelade förhållnings regler och underlåtenheten innebåren uppenbar risk för smittspridning. Tvångsisolering skall ske på sjukhus som drivs av enlandstingskommun. 39 § Om länsrättens beslut om tvångsisolering inte kanavvaktas utan fara, skall smittskyddsläkaren meddela ett sådant beslut som avses i 38 § första stycket. Smittskyddsläkarens beslut skall underställas länsrättens prövning. 40 § Tvångsisolering får pågå från den dag den smittade pågrund av beslutet om isolering togs in på sjukhus. 41 8 Efteransökan av smittskyddsläkaren får länsrätten besluta att tvångsisoleringenskall fortsätta utöver den längsta tiden enligt 40 §. sådantbeslut får avse högst ät gången. En ansökan om fortsatt tvångsisolering skall ha kommit intill länsrätten 1988/89:SoU9 innan tiden för gällande beslut omtvångsisolering har löpt ut. Tvångsisole- Bilaga 1 ringen skall fortgå iavvaktan på att länsrätten beslutar med anledning av ansökan. 42 § När det inte längre finns skäl för tvångsisoleringskall smittskyddsläkaren ofördröjligen besluta att tvångsisoleringen skallupphöra. Om den tvängsisolerade begär att tvångsisoleringen skallupphöra, är smittskyddsläkaren skyldig att ofördröjligen besluta i frågan. 43 § Den som är tvångsisolerad skall tas väl om hand. Hanskall fa det stöd och den hjälp som behövs och motiveras att ändra sininställning och livsföring så, att tvångsisoleringen kan upphöra. Särskilda befogenheter vid tvångsisoleringen 44 § Den som är tvångsisolerad får hindras attlämna sjukhusets område eller den del av sjukhuset där han skall vistas och får i övrigt underkastas den begränsning av rörelsefriheten som är nödvändig för att genomföra tvångsisoleringen. Hans rörelsefrihet får också inskränkas när det behövs av hänsyn till hans egen eller andras säkerhet. 45 § Den som är tvångsisolerad får inte inneha 1. narkotika,alkoholhaltiga drycker eller andra berusningsmedel, 2. injektionssprutoreller kanyler som kan användas för insprutning i människokroppen. 3. andra föremålsom är särskilt ägnade att användas för missbruk av eller annan befattning mednarkotika, eller 4. annan egendomsom kan skada honom själv eller annan eller vara till men för ordningen påsjukhuset. Påträffas sådan egendom som avses i första stycket, fården omhändertas. 46 § Om det anses påkallat, får den tvängsisoleradekroppsvisiteras eller ytligt kroppsbesiktigas, när han kommer till sjukhuset, för kontroll av att han inte bär på sig egendom som avses i 45 §. Detsamma gäller om det under vistelsen på sjukhuset uppkommer misstanke att sådan egendom skall påträffas hos den tvängsisolerade. Överläkarenbeslutar om kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning. Kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning får inte görasmer ingående än vad ändamålet med åtgärden kräver. All den hänsyn somomständigheterna medger skall iakttas. Om möjligt skall ett vittne närvara. 47 § Överläkarenfår besluta att försändelser till den tvängsisolerade får undersökas förkontroll av att de inte innehåller egendom som avses i 45 §. Om en försändelseinnehåller sådan egendom, får den omhändertas. 48 § Harnarkotika, alkoholhaltiga drycker eller andra berusningsmedel omhändertagitsenligt 45 eller 47 § eller har sådan egendom påträffats där någon ärtvångsisolerad utan att det finns någon känd ägare till egendomen, skallöverläkaren låta förstöra eller försälja egendomen enligt bestämmelserna om beslagtagen egendom i 2 § 1 första stycket lagen 33 (1958:205)om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. Detsamma 1988/89:SoU9 gälleri fråga om injektionssprutor eller kanyler, som kan användas för Bilaga 1insprutning i människokroppen, eller i fråga om andra föremål som är särskiltägnade att användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika. Belopp somhar erhållits vid försäljning tillfaller staten. Vistelse utanför sjukhuset vid tvångsisolering 49 S Den som årtvångsisolerad får ges tillstånd att vistas utanför sjukhusetsområde. Tillståndet får förenas med särskilda villkor. 50 § Tillstånd attvistas utanför sjukhusets område meddelas av smittskyddsläkaren efter samrådmed överläkaren. Smittskyddsläkaren får återkalla tillståndet om förhållandenakräver det. 51 § Miljö- ochhälsoskyddsnämndens beslut enligt denna lag får överklagas hos länsrätten. 52 § Smittskyddsläkarens beslut enligt denna lag får överklagas hos länsrätten ombeslutet gäller 1. förhållningsreglerenligt 17 §, 2. tillfälligtomhändertagande enligt 37 §, 3. avslag på enbegäran att tvångsisoleringen skall upphöra, 4. avslag på enbegäran om tillstånd att vistas utanför sjukhusets område enligt 49 §, 5. återkallelse avtillstånd att vistas utanför sjukhusets område enligt 50 §. Överläkarensbeslut enligt 48 § får överklagas hos länsrätten. Andra beslut enligt denna lagav smittskyddsläkaren eller annan läkare får inte överklagas. 53 § beslut om föreläggandeeller förbud enligt 67 § får överklagas hos kammarrätten. Handläggningen av mål och ärenden 54 § Mål ochärenden enligt denna lag skall handläggas skyndsamt. 55 § Frågor somankommer på länsrätt enligt denna lag prövas av länsrätten i det län där densom har beslutat i frågan eller ansökt om åtgärden har sin verksamhet. 56 § Länsrättenskall ta upp mål om tvångsisolering enligt 39 eller 41 § till avgörande inom envecka från den dag då ansökan kom in eller underställning skedde. Om beslutetom tvångsisolering inte är verkställt när det underställs, skall målet tas upptill avgörande inom från den dag beslutet verkställs. Länsrätten fårdock förlänga dessa tider om det behövs ytterligare utredning eller om det pågrund av någon annan särskild omständighet är nödvändigt. 1 mål omtvångsisolering enligt 38, 39 eller 41 § får länsrätten förordna 34 rörandesaken i avvaktan på målets avgörande. 1988/89 :SoU9 57 §I mål om tvångsisolering, som väckts vid länsrätten genom ansökan av smittskyddsläkaren, skall länsrätten och kammarrätten hålla muntlig förhandling, om detta inte är uppenbart obehövligt. I andra mål enligt denna lag prövar rätten om det finns skäl att hålla muntlig förhandling. Om någon part begär muntlig förhandling, skall sådanhållas. Parterna skall upplysas om sin rätt till muntlig förhandling. Om en enskild part som har kallats vid vite att inställasig personligen till en förhandling uteblir, får rätten förordna att han skallhämtas till rätten antingen eller till en senare dag. 58 § Vidhandläggning i kammarrätt av andra mål enligt denna lag än som avser 33-35eller 37 § skall nämndemän ingå i rätten. 59 § Om offentligtbiträde och annan rättshjälp i mål och ärenden enligt denna lag finnsbestämmelser i rättshjälpslagen (1972:429). 60 § Viddelgivning med enskild i mål och ärenden enligt denna lag gäller inte 12 och 15§§ delgivningslagen (1970:428). 61 § Ett beslutenligt denna lag gäller , om inte annat förordnas i beslutet. 62 § skall lämna biträde pä begäran av 1. smittskyddsläkarenför att genomföra läkarundersökning enligt 36 §, 2. smittskyddsläkarenför att till sjukhus föra den som tillfälligt skall tas om hand enligt 37 §eller som skall tvångsisoleras enligt 38 eller 39 8, 3. smittskyddsläkareneller överiäkaren för att återföra den som har avvikit från ett sjukhus, därhan enligt beslut skall vara tillfälligt omhändertagen eller tvångsisolerad,eller den som inte har återvänt till sjukhuset sedan hans tillstånd att vistasutanför sjukhusets område har gått ut eller återkallats, 4. miljö- bereda nämnden tillträde till områden, lokaler ochandra utrymmen som avses i 35 §, 5. socialstyrelsenvid styrelsens tillsyn. 63 8 All undersökning, vård och behandling som behövs frånsmitt skyddssynpunkt vid en samhällsfarlig sjukdom skall vara gratis för patien ten inom den landstingskommunala hälso- och sjukvården. En undersökning som utförs av en privat verksam läkare föratt utreda om någon har smittats av en samhällsfarlig sjukdom är gratis förpatienten, om läkaren är ansluten till sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring. De läkemedel som behövs från smittskyddssynpunkt vidbehandling av en samhällsfarlig sjukdom skall vara gratis för patienten. Bestämmelserna i denna paragraf om gratis förmåner förpatienter gäller den som år sjukförsäkrad enligt lagen om allmän försäkring. 64 8 Landstingskommunen svarar för kostnader föråtgärder som avses i 35 63 8första stycket samt för kostnader för läkemedel som avses i 63 § tredje 1988/89:SoU9 stycket och som förordnas inom den egna verksamheten. Statensvarar för övriga kostnader som följer av 63 8. 65 8 har tillsynen över smittskyddet i landet.