bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — 31 § lagen om kriminalvård i anstalt är avsedd framförallt för fall där det är någon som har dömts för ett grovt brott mot riketssäkerhet, låt oss säga grovt spioneri. Man kan då besluta om telefonavlyssning- man kan också besluta om inskränkningar i besöksrätt och om brevkontroll -för att motverka att vederbörande lämnar uppgifter till främmande makt. Men attgöra det som påföljd för det spioneri vederbörande redan har dömts för är intemöjligt, utan det måste anses vara risk för fortsatt brottslighet. Den riskenbehöver å andra sidan inte vara så påtaglig att en åklagare skulle kunna inledaförundersökning på grund av misstanke att vederbörande skall fortsätta sittspionage från anstalten. Tvärtom är det i allmänhet så, att beslut enligt dennaparagraf fattas även om man egentligen inte tror att den som dömts för spioneriskall fortsätta spionaget från anstalten. Men om en sådan risk ändå bedömsföreligga, kan man motverka den genom detta beslut. Det är aUtså fullkomligtskilda förutsättningar som regeringen å ena sidan och åklagaren å andra sidanhar att arbeta efter. Någon överkörning var det inte fråga om. Däremotär det säkerligen riktigt som säger att han som 1988/89:KU30ansvarig förundersökningsledare fick reda på att regeringen hade fattat ett Bilaga B 6 beslut. Det var väl ganska naturligt att han fick reda på det medtanke på det ansvar han hade. KurtOve : kom mycket tidigt in i polisledningen somobservatör. I början deltog du i sammanträdena på morgonen och eftermiddagen.Det har uppgivits att minst 100 poliser visste att det förekom buggning, och dugick på sammanträdena . Hur kunde det komma sig att du överhuvud taget inte tycks ha en aning om att buggning har förekommit? Kan duförklara det? KlasBergenstrand: Jag har självfallet anledning att själv ställa mig frågan. Det ärinte helt angenämt att komma i en sådan position - jag har inte valt att deltai pohsens arbete på detta sätt. Demöten som har beskrivits i kommissionsbetänkandena var inga arbetsmöten, utande var korta möten, ofta långa, där ett tjugotal personerlämnade information om vad som skett sedan man sist träffades. Jag kan knappastpåminna mig att man vid de mötena någonsin hade någon diskussion ominriktningen av polisens åtgärder, utan den diskussionen ägde rum isammankomster i mindre kretsar, någon sorts inre ledning. Jag vill inte påståatt de möten där jag deltog var offentliga, men de var ganska storasammankomster och hade inte karaktären av diskussion. Jagkan nu i efterhand möjligen tro att man då redovisat information som skullekunnat inhämtats på det här sättet, men i så fall var den maskerad som enkonventionell telefonkontroll. Man nämnde aldrig den rättsliga bakgrunden,utan det var en snabb faktaredovisning. Jagvet inte vad syftar på. Däremot måste han ha uppfattat att när jagkom tillbaka hade jag med mig anteckningsböckerna. Jaghar tvingats göra en sammanfattning av hela skeendet. Detvar inför förhör med justitieminister . Dågjorde vi en agenda över vad som inträffat från mordet. Den fick vi görastolpvis med utgångspunkt från hans sekreterares anteckningsbok ominformationstidpunkter och liknande. Vi fick också en del kompletteringar frånpolisen. Jag kunde inte ens där använda detta material. Jag har alltså inteanteckningarna. AndersBjörck: Om jag förstått rätt visste han icke vid någottillfälle att s.k. buggning förekom? KlasBergenstrand: Det är riktigt. AndersBjörck: Kan du bekräfta att du kan ha diskuterat med P-G Näss och att hansversion kan vara riktig? KlasBergenstrand: Det är att gå för långt att säga att jag har diskuterat med P-G Näss. Jag kan påminna mig att jag från Näss fick en fråga som var kort och enkel och såvitt jag nu kommer ihåg inte innehöll något motiv. Jag har inget minne av att ha besvarat frågan. Men detta ligger långt tillbaka i tiden och inträffade då jag hade minst sagt mycket annat att göra. Jag vill alltså inte förneka att jag kan ha lämnat något svar till Näss. AndersBjörck: Kan svaret till P-G Näss vara det svar som han uppgav 1988/89:KU3Ö , eller håller du det för uteslutet? : Jag sade som svar på en tidigare frågaatt jag normalt inte brukar uttrycka mig så nonchalant, i varje fall inte isådana här seriösa frågor. Det kan föreligga någon missuppfattning mellan P-GNäss och mig, om jag har lämnat ett svar av innebörden att detta är polisenssak och att regeringen inte avser att pröva det men att departementet däremotkan redovisa rättsläget i en promemoria. Det här är spekulationer. Jag har inget minne av vad somhar inträffat. Jag konstaterade också att P-G Näss, som jag skulle tro har ettsärskilt intresse av att komma ihåg den här händelsen - han levde ju i denvärlden - inte mycket sent kan komma ihåg att det var jag som lämnadeen bit av svaret och att lämnade den andra delen av svaret. Det ärinte lätt att komma ihåg så här långt efteråt. Jag kan inte påstå att Nässfarit med osanning. : Men kan inte du ha ett särskilt intresse avatt inte komma ihåg den här händelsen? : Vad skulle det bestå i? : Här står uppenbarligen uppgift mot uppgift.Näss har byggt ett visst handlande på ett besked som han anser sig ha fått -man kan tvista huruvida det beskedet är lagenligt eller inte. Kan det ha varitett missförstånd er emellan, eller vill du kategoriskt säga att Näss ljuger? Jag har endast en ambition, ochdet är att klarlägga vad som har hänt vid den här tidpunkten. Jag kan dåbeklaga att de här frågorna inte kompiit upp vid tidigare tillfälle. Ett bratillfälle hade varit i samband med jurist- och parlamentarikerkommissionernasarbete, för då befann man sig närmare tidpunkten än vi gör . Det ärmöjligt att min minnesbild av vad som har inträffat i så fall hade varit bättreän den numera är. : Men era två besked kan ju knappaststämma överens, såvida du inte medger att du kan ha glömt bort det. : Vad jag har sagt nu är att jag inte harkommit i håg det. Jag har inget minne av att jag har lämnat ett svar till Näss. : Han har en annan uppfattning. Det är intevår sak att bedöma vem som har rätt. Jag vill bara konstatera att detföreligger olika versioner på den här punkten. Men så långt är det klart att du alltså har haft ettsamtal med Näss där han frågade om buggning. Du satt med i spaningsgruppen somobservatör. Misstänkte du inte att buggningkunde ha förekommit? : Svaret på den frågan är nej. Det gjordejag inte. Jag utgick självfallet från att polisen förfor på ett lagligt sätt. Hade jag i min verksamhet som s.k. observatör fått sådana informationer eller uppfattat att jg2 den härtypen av verksamhet pågick, hade självfallet min information till 1988/89:KU30 departementet även omfattat den här typen av upplysningar. Jagvar Bilaga B 6 rapportkarl och hade inga egna intressen i vare sig den enaeller andra riktningen. : Med tanke på att Näss hade tagit upp fråganoch att ändå var sådan han var, var det då inte väl naivt att troatt ingenting skedde? : Jag vill vända på frågan och undra hurjag skulle ha förfarit. Faktum är att jag glömde eller tappadebort det. Jag hade det inte i huvudet sedan som observatör. Min roll var attförmedla information och inte att vara någon kontrollant. Hade jaguppmärksammat att den här typen av verksamhet skulle förekomma, hade jagsjälvfallet reagerat och fört informationen med mig till departementet. AndersBjörck: Kände du till "källan "? KlasBergenstrand: Nej. AndersBjörck: Den redovisades inte vid överläggningarna? : Källan har jag såvitt jag vet hörttalas om i samband med sommarens utfrågningar i utskottet. : Det fanns ingen information som du kundemisstänka hade hämtats in på okonventionell väg? : Jag hade ingen anledning att misstänkadetta. Den information som jag fick vid mötena finns såvitt jag förstårdokumenterad i sin helhet. Det går att kontrollera, vilket såvitt jag vet ocksåhar skett genom kommissionernas försorg. : Näss har refererat till ett samtal medFälth eller , som skulle ha sagt: "Ja, jag känner till det men villingenting veta". Kan det ha lämnats något besked från någon av dessaherrar som kan ha missuppfattats eller misstolkats? Det är lätt att ordförväxlas i sådana här sammanhang. Vad kan vara förklaringen? : Jag har redovisat fakta här, men jaghar också givit mig in på spekulationer. Man kan spekulera i olika riktningar.Jag anser att det kan vara så att Näss på något sätt från mig eller beskedet att detta var en fråga som polisen själv fick ta ställning tillmen att man var beredd inom departementet att redovisa en utredning avrättsläget. Det kan sakligt sett ligga ganska nära. Men det är spekulationerfrån min sida. Jag kommer inte längre här. : Är detta enligt din uppfattning den endatänkbara förklaringen? : Det kan vara en tänkbar förklaring. : Får jag sedan ställa några frågor omBaresic. Kände någon av herrarna till i tjänsten hur och i vilkenomfattning 31 § brukade tillämpas? JohanMunck: Den tillämpas av naturliga skäl ytterst sällan. Jag känner inte 1988/89:KU30 med säkerhet till att den har tillämpats i något enda fall annatän beträffande Bilaga B 6 . Däremot tillämpades samma anordningi fråga om . Då gällde inte lagen om kriminalvård i anstalt, mendet var i princip samma typ av beslut. Paragrafen är av tämligen unikt slag.Den är avsedd för att vara till skydd för rikets säkerhet i extremasituationer. : Såvitt jag förstår har den - det sade jagpå förmiddagen - använtsi två fall: och . Det gällde alltså spioneri. Baresic var ju inte dömd för spioneri. Vad var grunden för beslutet att med regeringen ta upp frågan om att tillämpa just 31 §? : Man gjorde den bedömningen att mordet på statsministerOlof var ett brott mot rikets säkerhet. Jag kanske inte behöver utveckladet mer, för bägge kommissionerna har skrivit ganska mycket om detta och kommittill slutsatsen att det var ett brott mot rikets säkerhet, och . ävenSäpokommittén har konstaterat detta. Den saken står därför alldeles klar. Den här paragrafen får tillämpas när det är påkallat avhänsyn till rikets säkerhet. Det betyder att man inte kan tillämpa den som enpåföljd för ett begånget brott. Man kan inte tillämpa den mot en person som hargjort sig skyldig till grovt spioneri bara därför att han har begått ett brott,utan man måste vilja motverka en risk för fortsatt brottslighet. I falletBaresic var det inte fråga om spioneri, men man ansåg sig eftermordet ha anledning att befara eventuella fortsatta attentat, som också kundevara riktade mot rikets säkerhet liksom mordet på . : Men Baresic satt själv inom lås och bom iTäby anstalten, även om det är lätt att rymma. Det var väl inte honom nisyftade på? Han kunde väl inte begå några våldsbrott. Möjligtvis kunde han georder åt andra - var detdetta ni tänkte på? : Baresic hade fria förhållanden, även om hanvar på anstalten just när mordet skedde. Men det kunde vara en sammansvärjning.Det var inte så lätt efter mordet att utesluta en sådan möjUghet. : Så ni misstänkte en sammansvärjning? : För att tillämpa den här paragrafen behöverman enligt min mening inte ha tillnärmelsevis lika mycket på fötterna som enåklagare behöver för att anse någon skäligen misstänkt. I annat fall skulleparagrafen inte kunna tillämpas mot personer som gjort sig skyldiga till grovtspioneri. Då måste man ha skälig misstanke om att spioneriet skall fortsätta,och det är i själva verket ofta knappast ens troligt. : Fanns det skälig misstanke om någontingkonkret? : Det fanns ingen skälig misstanke mot Baresic.Det fanns enligt min bedömning ingen grund då för åklagaren att besluta om telefonavlyss ning. Däremot fanns det indikationer som enligt justitieministerns bedöm ning var tillräckliga för att i detta akuta skede fatta beslut enligt denna paragraf. AndersBjörck: Vilka indikationer? Bilaga B 6 : Det står endel om detta i den hemligstämplade handling som har läst upp för svenska folket. : Nej, det har jag inte gjort, herrjustitieråd. Man måste vara aktsam om orden. Jag har redogjort för vad som ståri beslutet. Du har det själv framför dig, ser jag. : Det var välkänt för regeringen och föråtminstone chefstjänstemän i att upplevde ettstarkt hot från denne Baresic. familj hade också upplevt detta hot.Jag kan vidare säga att antingen dagen före mordet eller före hadeför regeringen i dess helhet föredragits ett ärende om skärpning av kriminalvårdskungörelsen,och i praktiken var det ärendet initierat ay fallet Baresic. : I motiveringen för beslutet finns ingentingom detta. : I motiveringen till beslutet står detingenting alls. Det har inte heller funnits någon motivering i tidigaresammanhang. : I den promemoria som är fogad tillregeringsbeslutet står ingenting heller om detta. : Promemorian är inte avsedd för det ändamålet,utan för ett annat ändamål. Låt mig nu också säga att förhållandena var välkända förregeringen. Jag kommer inte ihåg hur jag resonerade när jag skrev promemorian.Enligt uppgift i förhöret med skulle jag ha skrivit också en annanpromemoria i ärendet, och det är möjligt att jag har gjort det, men jag skrevinte någon promemoria för granskning. : Oavsett vad ni skulle använda promemoriantill var den faktiskt fogad till regeringsprotokollet? : Jag måste fråga ett justitieråd och f.d.rättschef, om det inte är rimligt att man fogar korrekta handlingar till ettregeringsbeslut. : Jag vill inte påstå att det finns någonpraxis i ärenden av här aktuellt slag. har jag inte sagt riktigt allting som man kände tillnär man fattade beslutet, men det jag nämnde nu anser jag mig kunna säga utanhinder av sekretessen. Det var två saker: dels att själv och hansfamilj hade upplevt ett hot från Baresic, dels att manunder före mordet hade förberett en författningsändring somhade till syfte att begränsa friheten i svenska anstalter för personer somdömts för terrorism. Jag vet inte på vilket sätt jag skulle ha fogat detta tillakten. Handlingarna i regeringsärendet finns i ett annat protokoll. : I den promemoria som är daterad 2 mars 1986står det skrivet längst nertill höger i hörnet med svart text att den är fogad till regeringsbeslu- 105 JohanMunck: "Denna handling har av misstag fogats till regeringsprotokol- 1988/89:KU30 let." Det är alltså inte det protokoll som vi talar om . : Det är det protokoll jag talar om. : Men det är inte regeringsprotokollet. Avmisstag har det fogats till det stora regeringsprotokollet, som omfattar ocksåandra ärenden, och inte till akten i ärendet - så skall man förstå det. : Det framgår inte av texten. Där stårfaktiskt inte det som påstår vara grunden för beslutet, utan därstår någonting helt annat. : Det som står i promemorian är riktigt, mendet som jag säger nu är också riktigt. : Det innebär att det som står i promemorianinte var hela grunden för beslutet. Det andra redovisade ni muntligt, och detåberopas nu . : Att Baresic hade gjort sig skyldig till ettmord på den jugoslaviske ambassadören står inte heller i promemorian. Det fannsockså med som grund. Att det hade förekommit fritagningar och andra incidenterunder tiden Baresic var i fängelse står inte heller i promemorian. : menar väl inte att detförhållandet att Baresic mördat ambassadören var en anledning tilltelefonkontrollen? : Det fanns naturligtvis med i bilden. : När man beordrade telefonavlyssning efterdet att sagt nej fanns det alltså inga konkreta skäl till attinföra telefonavlyssning, utan det var allmänna vaga skäl, som redovisas i denpromemoria som är fogad till regeringsprotokollet? : Jag tycker själv att de var tillräckliga föratt man skulle fatta beslutet. Det var inte jag som fattade beslutet, men jagtycker det var riktigt i ett akut läge efter det att Sverigesstatsminister mördats. : Vad var det för skäl? Var det som ett ledi brottsutredningen, eller trodde man att nya attentat var på gång? : Enligt min mening kan man inte fatta beslutenligt denna paragraf i uteslutande syfte att få fast en gärningsman för ettbegånget brott. Däremot kan man fatta beslut enligt paragrafen för att motverkarisk för nya brott. Jag tar återigen exemplet med den som är dömd för grovtspioneri. Det ligger i sakens natur att man ofta fattar beslut enligt dennaparagraf fastän man inte har någon konkret misstanke om att spionen kommer attfortsätta spionaget i fängelset. BirgU : Där handlar det om militära uppgifter somdenna person har inom sig och kan sprida. : Men man har inte skälig misstanke om att hankommer att 106 BirgUFriggebo: Då är motiveringen att man vill bevara uppgifter inom riket 1988/89:KU30 och se till att de inte sipprar ut. I förarbetena står det nämntmilitära Bilaga B 6 uppgifter. Om denna paragraf har använts, är det viktigtför oss att få veta vad grunden är. Är grunden eventuellt att Baresic hade envän som hade setts i centrala staden? : Sådant kan naturligtvis finnas med i bilden. BirgU : Men då är det fråga om brottsutredningen,om att hitta den som har begått mordet. Då skall man använda ,och då skall det finnas skälig misstanke, och det är åklagaren som görframställning till domstol. : I bilden fanns att man ansåg att det förekomett hot. efter mordet på statsministern ansåg man fortfarande att detkunde förekomma nya attentat. kan man med facit i handen konstatera att detvar helt ogrundade misstankar, men i kommissionsbetänkandena har kritik riktatsmot regeringen för att den inte hade beredskap mot enkupp. Jag säger återigen att efter mordet kunde maninte med säkerhet veta att inte mordet skulle följas av flera. Statsministernhade upplevt som ett orosmoment och som ett hot motsin säkerhet. Man hade förberett bestämmelser som avsåg attterrorister - det syftade framför allt på Baresic - skulle underkastas störrebegränsningar i sin frihet i anstalterna. BirgU : Det är riktigt - så resonerade vi alla.Det var en mycket känslig situation efteråt. Men varför just Baresic av allaåtta miljoner människor? : Han upplevdes som ett hot mot statsministern,och man hade förberett det nyssnämnda beslutet. Eftersom Baresic och eventuelltandra ansågs vara ett hot hade man förberett ett beslut om begränsning i derasmöjligheter att få permission. : Baresic satt inom lås och bom, eller hur? JohanMunck: Han var ute ganska mycket. BirgUFriggebo: efter mordet? JohanMunck: Nej, vid tiden för mordet satt han inom lås och bom. BirgU : Vad ni förberedde var förändringar avpermissionsbestämmelserna? : Det gällde permissioner, frigång,fritidsvistelse och en del andra saker. BirgU : Den här paragrafen har varit uppe tilldiskussion i samband med att försvann. Man föreskriver där brevcensur och att telefon inte får användas och besöksrestriktioner, men det saknades bestämmelser om vad som skall gälla permission, och det var detta ni förberedde en lag om. Skall man uppfatta beslutet som en ersättning för den 107 lag som niförberedde men inte hann få fram ? Fattade ni i stället ett 1988/89:KU30 regeringsbeslut med stöd av en tveksam paragraf? : Nej, lagstiftningen gällde inte detta - detvar snarare ändringar i en regeringsförordning - utan den gällde begränsningari möjligheterna för i kriminalvårdsanstalter intagna terrorister att vistasutanför anstalterna. Det var det ärendet som förberetts i ochföredragits i allmän beredning. Men den ändring av 31 § kriminalvårdslagen somnu har gjorts har ingen betydelse för utskottets ställningstagande. har denformulerats så att bestämmelserna kan tillämpas även på personer som har gjortsig skyldiga till terrorism. Man har alltså kompletterat paragrafen på detsättet. talades det bara om rikets säkerhet. BirgU : Jag skulle vilja gå över till frågan ombuggning. Jag tycker att det har kommit fram att det kanske finns en delmissuppfattningar här. I förhöret vid förundersökningen säger att duinte kan utesluta att Bergenstrand har förmedlat en uppfattning till Näss omatt det efter mordet kunde finnas skäl för buggning.Nu säger att du kan ha förmedlat uppgifter som du har fått frånMunck. säger att polisen måste få göra bedömningen på egen hand ochatt man i vissa situationer kan få bugga i spaningssyfte men att det är en sakför polisen att själv bedöma. Detta sammantaget gör väl att om Näss har missuppfattatdet, har han haft skäl att tro att det funnits förankring i regeringskanslietför att man i vissa lägen kan få använda buggning i spaningssyfte? : Genast som det blev känt i massmedia att Nässansåg sig ha fått den här typen av sanktion har man naturligtvis haft anledningatt fundera på om han kan ha övertolkat något besked som han kan ha fått. SomKlas Bergenstrand säger blir det litet av spekulationer. Jag kan tänka mig att jag till har sagtnär han berättade om Näss propå: "Detta är ingenting som regeringen haratt göra med. Bedömningen av eventuell nödrätt ankommer på polisen själv. Detenda sätt på vilket jag kan vara till hjälp är att jag skriver promemoria omrättsläget. Var snäll och meddela Näss det!" Så kunde Näss ha fåttuppfattningen att detta inte är någonting för regeringen men att jag skullevara beredd att skriva en promemoria. Han kan ha övertolkat det. Du sade att jag skulle ha låtit förstå att det fanns ettutrymme för buggning. Det kan ingen bedöma som inte har en fullständiguppfattning om spaningsläget, hotbilden och misstankarna. Att det rentteoretiskt inte är uteslutet att tillämpa en sådan spaningsmetod i fall sombrottsbalkens nödregel tar sikte på tror jag är riktigt. Jag kunde då, en ochen halv dag efter mordet på statsministern, inte utesluta att situationen kundevara sådan att nödregeln skulle vara eller bli tillämplig. Min tanke var attutifrån doktrin och rättspraxis specificera hur stort det utrymmet kunde vara.Jag föreställde mig att det kunde vara till hjälp för polisen. : Det är beklagligt att inte dennapromemoria tillkommit. I så fall hade vi inte suttit här med de här frågorna. Den hade varit ettbra stöd både för oss och för polisen. BirgitFriggebo: Det kan man beklaga, men efter vad framför allt har 1988/89:KU30 sagt här tror jag att det hade varit förödande för honom och förregering- Bilaga B 6 skansliet om detta hade satts på papper. Nödrättsreglerna innebär alltså att man inte behöverbestraffas för någonting som man gör som är bra. Om man t.ex. stjäl en båt föratt rädda en drunknande, skall man inte bli straffad för att man lånar båten,eller om man slår in dörren i en brinnande lada för att komma in och släckaelden, blir man inte straffad för att man slår in dörren. Man begår då enolaglig handling för att förhindra någonting värre. Vad ni försöker göra troligt är att man i enbrottsundersökning som en spaningsåtgärd skall kunnna använda buggning, somkräver vissa planeringsinsatser - man skall hitta rätt lokal, det skall finnasutrustning, och det skall spelas in. Men det finns i grundlagen en bestämmelseom att man inte får ägna sig åt avlyssning. : Det är inte min egen uppfattning jagredovisar. Om jag skall besvara en sådan fråga är jag skyldig att redovisarättsläget enligt den juridiska doktrinen och betänkanden, riksdagsbeslut ochpropositioner. Oavsett vad jag själv har för uppfattning kan jag intemanipulera rättsläget. Du nämnde grundlagen. Det står i grundlagen att hemligavlyssning inte får förekomma utan stöd i lag. Det står också i grundlagen attvar och en är skyddad från påtvingade kroppsliga ingrepp om det inte föreskrivsi lag. I mycket extrema situationer kan både det ena och det andra skyddetgenombrytas av bestämmelser om nödvärn och nöd. Dessabestämmelser utgör ju lag. Exempelvis innebär skyddet mot påtvingade kroppsligaingrepp ett skydd mot våld, men utan hinder av det skyddet kan polisen ochandra myndigheter med stöd av nödvärnsbestämmelserna tvingas företavåldshandlingar i nödvärn. På samma sätt är det med nödbestämmelserna.Visserligen är man skyddad mot husrannsakan, men om polisen misstänker attnågon håller på att begå självmord kan den även utan uttryckligt stöd forceradörren till lägenheten. Då faller man tillbaka på nödbestämmelsen, som är en avde lagar som regeringsformen gör undantag för. Sedan har det diskuterats mycket i doktrinen och ipropositioner i vad mån man får använda nödrätten i samband med spaning. Jaghar läst upp ett uttalande - det finns många fler.