bet · GC01SoU15 · 1988-12-31 00:00:00 — Bl.a. anförs attpatientorganisationerna bör ha ökat inflytande över hälso- och sjukvården, attsjukvården och bör fä ökad tillgång till psykologisk expertis,att patienterna skall få saklig information om alternativa behandlingsmetoder,att den hälsofrämjande verksamheten bör få ökade resurser. Motionärerna taräven upp frågor som gäller vården i livets slutskede. Utskottet instämmer till stora delar i de grundläggandevärderingarna bakom även denna motion. Det är viktigt att en rad åtgärdervidtas för att hälso- och sjukvården skall nå de uppsatta målen. Mycket av vadsom anförts med anledning av de två tidigare motionerna gäller även här.Utskottet ser inte något behov av ett initiativ från sida för attsyftet med motionen skall bli tillgodosett. Med det anförda avstyrker utskottetmotion So424 (mp). Hälso- och sjukvårdens personalförsörjning Hälso- och sjukvårdens personalförsörjning tas upp motionsyrkanden. Yrkandena inrymmer ett stort antal aspekter avpersonalfrågorna. I motion 1988/89:So423 av m.fl. (m) hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åt- 18 gärderfrån sjukvårdshuvudmännens sida i syfte att åstadkomma en bättre 1988/89:SoU15personalförsörjning (yrkande 5). Motionärerna tar bl.a. upp skattepolitiken,möjligheterna att starta egen verksamhet, vikten av att arbetsorganisationeneffektiviseras och anpassas bättre såväl till patienternas som personalensönskemål, flexibel arbetstid, möjligheterna till utveckling och avancemang,arbetsmiljön och personalutbildningen. I motion 1988/89:So425 av m.fl. (mp)hemställs att beslutar att arbetsgivaravgifterna inom sjukvård,äldreomsorg och handikappomsorg sänks med en fjärdedel ochatt staten kompenserar socialförsäkringssystemet ekonomiskt för detta (yrkande1). I samma motion begärs vidare ett tillkännagivande till regeringen om attlandsting och kommuner skall använda det ekonomiska utrymme som härigenomskapas till förbättringar inom de angivna vård- och omsorgsområdena, främstgenom en satsning på en förbättrad situation för personalen (yrkande 2). I motion 1988/89:So440 av m.fl. (c) begärsett tillkännagivande till regeringen om vad som anförts i motionen omvårdpersonalens situation (yrkande 6). Motionärerna tar upp frågor omlönesättningen inom vården, behovet av utbildning, vårdpersonalens arbetstider,vikten av att decentralisera beslut och ansvar, vikten av att utveckla nya vårdmetoderoch vikten av psykologiskt stöd åt personal med krävande vårduppgifter. I motion 1988/89:So458 av m.fl. (fp)hemställs att hos regeringen begär förslag till i motionen angivnaåtgärder för att stimulera rekrytering av vårdpersonal i bristområden (yrkande5 delvis). Motionärerna tar bl.a. upp frågor om löner, arbetstider,arbetsmiljö, personalutveckling och personalutbildning. (Den del av motionensom behandlar läkarförsörjningen behandlas i ett senare avsnitt i betänkandet.) I motion 1988189:So467 av och (båda c) hemställs att hos regeringen begär att enprobleminventering görs och att därefter ett åtgärdsprogram utarbetas vadgäller vårdområdet och där särskilt sjuksköterskornas situation beaktas. I motion 1988l89:So471 av Brin och (båda s) hemställs att hos regeringen begär att får iuppdrag att göra en översyn av personalorganisationen inom vården. I motion 1988l89:So498 av och (båda mp) hemställs att begär en utredning i enlighet med vadi motionen anförts om införande av samhällstjänst med inriktning på tjänstgöringinom vården. Motionärerna pekar på behovet av att rekrytera nya människor tillvården och andra bristyrken. Motionärerna anvisar som en möjlighet attvärnplikten utvidgas till samhällstjänst, som omfattar både kvinnor och män.Samhällstjänsten inom vården borde tidsmässigt vara lika omfattande som denmilitära värnplikten. I motion 1988l89:So501 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som anförs i motionen omutökade insatser för att fortbilda flyktingar med utländsk vårdexamen. I tnotion I988l89:So502 av m.fl. (vpk)hemställs att riks dagen beslutar att anslå 2000 milj.kr. att fördelas till sjukvårdshuvudmännen för att minska helgtjänstgöringen (yr- 19 kände 1).I motionen begärs också att under anslaget Bidrag till 1988/89:SoU15allmän sjukvård m.m. för /90 skall anvisa 2000 milj.kr. utöverregeringens förslag för en fördelning till sjukvårdshuvudmännen i enlighet meddet första yrkandet (yrkande 2). Motionärerna anför att staten, för att enakut personalvårdskris skall kunna förhindras, under en övergångsperiodekonomiskt bör stimulera till ett förändringsarbete med bl.a. minskadhelgtjänstgöring i vården. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet har i två betänkanden(SoU 1987/88:22 och 1988/89:SoU6) utförligt behandlat personalförsörjningeninom vården. I dessa betänkanden behandlade utskottet ett stort antalmotionsyrkanden om den framtida rekryteringen av personal till vårdområdet.Många av synpunkterna i dessa yrkanden återkommer i de nu aktuella motionerna.I betänkandena redovisades det omfattande arbete med personalfrågorna i vidmening som inletts på hela vårdområdet, såsom regeringsinitiativ, offentligautredningar, arbete inom , , , enskildalandsting och kommuner. Enligt utskottet finns det här skäl att återge deallmänna synpunkter som utskottet redovisade i betänkandet SoU 1987/88:22 (s.14-15). Möjligheterna att rekrytera personal till vårdsektorn harvarierat under olika perioder. Ännu betraktadessituationen som relativt stabil. Detta förhållande har numera förändrats.Utskottet delar den oro som uttrycks i de aktuella motionerna och ser mycketallvarligt på den situation som uppkommit når det gäller att rekrytera ochbehålla kompetent personal inom vårdområdet. Det år ett av sjukvårdens störstaproblem inför 1990-talet hur dagens utveckling, som framför allt blivit kännbari storstadsområdena, med färre sökande till vårdutbildningar och ett växandeantal människor som lämnar vårdyrkena skall kunna vändas till sin motsats. Det är enligt utskottet - och därvid delar utskottet denuppfattning som uttrycks i motionerna - nu nödvändigt att försöka finna vägarsom på nytt kan göra vårdyrket attraktivt. Personalen är sjukvårdens viktigasteresurs. Givetvis är vårdpersonalens löner av betydelse i sammanhanget, men avväl så stor betydelse torde vara en förbättrad personalpolitik som kan skapamer utrymme för eget ansvar och engagemang i vårdarbetet. Utskottet vill bl.a.framhålla betydelsen av ökad vidareutbildning och fortbildning. Det år vidaremånga grupper inom vården som behöver båttre arbetsvillkor. Frånsjukvårdspersonal framförs ofta önskemål om att slippa arbeta varannan helg.Enligt utskottet år det angeläget att ansträngningar görs för att sådanaönskemål skall kunna förverkligas. Utskottet vill hår hänvisa till det arbetesom bedrivs inom Spri för att utveckla olika modeller för ändrade tjänstgöringstider,flextidsarbete, individuella arbetsscheman och förkortad arbetsdag. Ianslutning till flera av motionsyrkandena finns anledning att framhålla att deolika idéer och erfarenheter som finns i landstingen måste tas till varai det fortsatta utvecklingsarbetet. Det är enligt utskottet också viktigt attförsöksverksamheter kommer i gång på här aktuella områden och att resultatenhärav sprids till sjukvårdshuvudmännen. I de nämnda betänkandena behandlade utskottet också meraingående arbetstider, arbetsmiljö, personalutveckling och -utbildning, personalorga nisation m.m. 20 Utskottetkonstaterar att utskottets uttalanden i de nämnda betänkandena /89:SoU15står i mycket god överensstämmelse med de allmänna synpunkter som förs fram iflertalet motioner, framför allt motionerna So423 (m), So440 (c), So458 (fp)och So471 (s) i nu aktuella delar. Det råder också mycket god överensstämmelsemed de uttalanden om den framtida personalförsörjningen inom vårdområdet somgjordes i regeringens proposition 1987/ 88:176 om åldreomsorgen inför 90-talet.Eftersom det inte kan anses råda något motsatsförhållande mellan de synpunktersom anförs i de nyssnämnda motionerna och den förda politiken ser utskottetprincipiellt inte något behov av åtgärder från sida i denna del.Utskottet avstyrker därmed motionerna So423 (m) yrkande 5, So440 (c) yrkande 6,So458 (fp) yrkande 5 delvis och So471 (s). Vad gäller vårdpersonalens arbetstider, som tas upp bl.a.i motionerna So425 (mp), So467 (c) och So502 (vpk), kan utskottet inledningsviserinra om vad som anförs i citatet ovan från betänkandet SoU 1987/88:22. Liksomi tidigare sammanhang får utskottet betona vikten av en förbättrad personalpolitikoch att bättre arbetsvillkor måste åstadkommas för vårdpersonalen. Arbetsmiljönmåste ha en sådan utformning att vårdpersonalen kan arbeta heltid utan risk föratt bli utsliten . Utskottet får även erinra om det utredningsarbetesom pågår i arbetstidskommittén. Liksom tidigare måste det påpekas attarbetstidens längd och arbetstidens förläggning i första hand är en fråga somarbetsmarknadens parter har att besluta om. Utskottet har också framhållit attdet är viktigt att försöksverksamheter kommer i gång och att erfarenheterna kanspridas till alla berörda. Utskottet har dock inte velat ställa sig bakommotionskrav på förkortad arbetstid, införandet av flextid eller direkta krav påuttalanden om att helgtjänstgöring bara skall få förekomma ellerliknande. Utskottet vidhåller vad utskottet tidigare anfört ochavstyrker därmed motionerna So425 (mp) yrkandena 1 och 2 (båda yrkandenadelvis), So467 (c) delvis och 502 (vpk) yrkandena 1 och 2 (båda yrkandenadelvis). Med hänvisning till vad utskottet sålunda anfört anserutskottet inte heller att särskilda statsbidrag skall utgå för minskadhelgtjänstgöring eller andra personalpolitiska åtgärder på sätt som föreslås imotionerna So425 (mp) yrkandena 1 och 2 (båda delvis) och So502 (vpk) yrkande 1och 2 (båda delvis). Utskottet återkommer i ett senare avsnitt ommedelsanvisningar till sistnämnda motions krav beträffande anslaget E 16 Bidragtill allmän sjukvård m.m. 1 motion So467 (c) begärs en probleminventering och ettåtgärdsprogram framför allt för sjuksköterskor. Utskottet konstaterar att detråder en omfattande aktivitet på alla områden när det gäller vårdpersonalenssituation. Detta arbete tar också sikte på sjuksköterskornas förhållanden.Utskottet anser därför att inte heller motion So467 (c) bör föranleda någonåtgärd från sida. Utskottet avstyrker motionen i behandlad del. Invandrarnas utsatta situation som patienter i vården harbehandlats i flera motioner. I ett senare avsnitt i detta betänkande tar utskottet upp dessa motioner. En motion, SoSOl (fp), tar upp vikten av att flyktingar med 21 utländskvårdutbildning erbjuds fortbildning och erbjuds anställning i vår-1988/89:SoU15 den. Utskottet har i olika sammanhang, senast i betänkandet1988/89:SoU6, framhållit att man inom vården måste få en bättre tillgång tilltvåspråkig personal. Utskottet har erfarit att UHÄ redovisat ettregeringsuppdrag hur utbildningsinsatser inom högskolan skall kunna förbättratillgången på tvåspråkig personal inom bl.a. hälso- och sjukvården. Det är,anser utskottet, viktigt att rapportens förslag kommer till praktisk användning. I det nämnda betänkandet redovisades det s.k.SAMY-projektet (snabbare i arbete för flyktingar med medicinska yrken) somdrivs i samarbete mellan invandrarverket, länsarbetsnämnden och iÖstergötlands län. Liknande projekt håller för övrigt på att växa fram på annathåll. Sådana initiativ är enligt utskottet av stor vikt. Utskottet, som ser positivt på de initiativ och förslagsom tillkommit för att säkerställa att flyktingar och invandrare skall kunnarekryteras till vården, anser inte att det behövs någon åtgärd från riksdagenssida för att syftet med motion SoSOl (fp) skall kunna tillgodoses. Motion So498 (mp) tar upp frågan om införande avsamhällstjänst närmast liknande en allmän värnplikt med inriktning påtjänstgöring inom vården. Utskottet vill med anledning av denna motionframhålla att hälso- och sjukvården förfogat över såkvalificerad personal som . Att tvinga ungdomar till vårdarbete skulle kunnaäventyra den goda vård vi har . Som framgått av det tidigare pågår ettomfattande arbete för att skapa bättre förutsättningar förpersonalförsörjningen. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom motionenskrav på samhällstjänst inom vården. Med det anförda avstyrker utskottet motionSo498 (mp). I motion 1988/89:So439 av och (båda c) begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som anförs imotionen om rekryteringsbefrämjande åtgärder för läkare till landsorten. Imotion 1988/ 89:So458 av m.fl. (fp) hemställs att riksdagenhos regeringen begär förslag till i motionen angivna åtgärder för attstimulera rekrytering av bl.a. läkare i bristornråden (yrkande 5 delvis). (Motionärernas förslag såvitt avser rekrytering av annan vårdpersonal änläkare behandlas i det föregående avsnittet.) 1 motion 1988/89:So475 av Bo Finnkvist m.fl. (s) begärsett tillkännagivande till regeringen om behovet av kvotering av läkare tillvårdinrättningar med dålig läkarförsörjning, medan det i motion 1988189:So513av () hemställs att hos regeringen begär förslagtill åtgärder som kan förbättra läkarsituationen i Norrlandslänen i enlighetmed vad som anförts i motionen. Utskottet härvid åtskilliga tillfällen behandlat frågan omläkarförsörjningen i landet och därvid konstaterat att det - trots att olikaåtgärder vidtagits för att få till stånd en jämnare fördelningav vårdresurser- na,särskilt i fråga om läkartillgången - är svårt att rekrytera 1988/89:SoU15 läkare till bristområden och att det därför fortfarande råder enbåde verksamhetsmässig och geografisk snedfördelning av läkarresurserna. Utskottets betänkande SoU 1986/87:37 innehöll enomfattande redovisning av utredningar, arbetsgrupper, rapporter ochuttalanden. I betänkandet SoU 1987/88:16 redovisades frågans behandling ihälso- och sjukvårdsberedningen, det pågående arbetet när det gäller läkarnasspecialistutbildning, där för övrigt en proposition aviserats till senaredetta år, och den överenskommelse som och träffat i samband med det senaste . Vid sin behandling av läkarförsörjningsfrågan i SoU1986/87:37 hänvisade utskottet till hälso- och sjukvårdslagensmålsättningsparagraf. Utskottet framhöll att för att hälso- och sjukvårdslagensmål om en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen skallkunna uppfyllas det är viktigt att vårdresurserna fördelas rättvist över helalandet och är tillgängliga för var och en oberoende av var man bor i landet.Andra viktiga förutsättningar är god kontinuitet i vården och att patienternakan få behandling när de behöver det och utan alltför långa väntetider.Utskottet anförde att de stora problem som fortfarande råder när det gäller attrekrytera vårdpersonal och framför allt läkare till mindre attraktivaverksamhetsområden och orter är förhållanden som inte i längden kan accepteras.Utskottet hänvisade också till det omfattande material som lagts fram i en radolika utredningar, rapporter, uttalanden osv. Utskottet anförde vidare (bet. I dessa och även i de nu aktuella motionerna läggs fram enrad olika förslag. Dessa berör egentligen många ansvarsområden och därmed ävenflera av regeringens departement och utskott. Ett omfattande erfarenhetsmaterialfinns också i de redovisade utredningarna och rapporterna. Det stora materialet liksom också förslagen ger emellertiden splittrad bild, och det är svårt att bilda sig en uppfattning om vilkaåtgärder som är mest adekvata och om den samlade effekten av olika åtgärder.Utskottet anser mot denna bakgrund att läkarförsörjningsfrågan nu måsteövervägas mera samlat och i ett sammanhang så att det blir möjligt att få enhelhetsbild av situationen. Enligt utskottets mening bör därför regeringen göraen samlad översyn av problematiken kring läkarförsörjningen och förutsättningslöstöverväga olika tänkbara åtgärder. Det omfattande kunskapsmaterial somföreligger bör kunna bilda utgångspunkt för dessa överväganden. Regeringen bördärefter så snart det kan ske återkomma till med förslag om åtgärder. Vad utskottet i dessa delar anfört beslutade riksdagensedermera ge regeringen till känna (RD 1986/87:135-136, rskr. I betänkandet SoU 1987/88:16 vidhöll utskottet sinuppfattning. Utskottet fann det anmärkningsvärt att regeringen ännu intevidtagit några åtgärder med anledning av tidigare beslut i frågan.Utskottet ansåg att detta borde ges regeringen till känna. följdeutskottet (RD 1987/88:100-101, rskr. har därefter på uppdrag av hälso- ochsjukvårdsbered ningen genomfört en studie rörande läkarsituationen i landet. Denna stu die, Läkarbemanning 87, vilken publicerats i , redovisar bemanning och vakansutveckling i fråga om befattningar 23 förvidareutbildade läkare samt utvecklingen av antalet läkare inom den1988/89:SoU15 offentliga hälso- och sjukvården. Läkarbemanning 87 hargenomförts i samarbete med . Rapporten har överlämnats tillhälso-och sjukvårdsberedningen bl.a. som ett underlag för beredningensfortsatta ställningstaganden i läkarplaneringen. Rapporten har också sänts uttill samtliga sjukvårdshuvumån och andra intressenter för att kunna vara ettkunskapsunderlag i den fortsatta läkarplaneringen på regional och lokal nivå.Socialstyrelsen har också fått i uppdrag att ta fram ett nyttläkarför-delningsprogram. För att nå en jämnare geografisk fördelning av landetsläkare har (LfÄ88:34) rekommenderatfortsatt restriktivitet med inrättande av nya läkartjänster. Förbundet hardärvid beslutat förlänga den rekommendation sorn gällt . Deninnebär att antalet nya tjänster begränsas till högst 268 inkl.försäkringsanslutna privatläkare. Målet är att minska andelen vakanta tjänstertill hälften, från . /väcktes motioner med yrkandenom att antalet platser på läkarlinjen i skulle ökas, antingen genom enökning av det totala antalet platser eller genom en omfördelning av platserfrån andra högskoleenheter. gav som sin mening regeringen till kännaatt de påtalade problemen med läkarrekryteringen i Norrlandmotiverade att en utredning och prövning skulle göras av förutsättningarna föratt inom en oförändrad total planeringsram omfördela nybörjarplatser tilluniversitetet i . Däremot avstyrkte de yrkanden som krävde enutökning av läkarlinjen med hänvisning till att den beredning av frågan omåtgärder i stort i vad gäller läkarförsörjning och läkarfördelning inte bordeföregripas genom en ökning av utbildningsplatserna totalt sett (UbU1987/88:24, rskr. UHÄ har därefter på regeringens uppdrag utrettförutsättningarna att öka antalet platser i och därvid föreslagit attläkarlinjen där utökas med 20 nybörjarplatser utan att antalet minskas vidnågot annat universitet. I årets budgetproposition (bilaga 10 s. 206 ff.) föreslåsatt läkarlinjen i byggs ut med 20 nybörjarplatser som antaletnybörjarplatser i minskas med 20. har nyligenuppvaktat utbildningsutskottet som har att sakbehandla förslaget. Läkarförsörjningsfrågorna har vid flera tillfållenbehandlats i hälso- och sjukvårdsberedningen. Det kan vidare redovisas attparterna i de s.k. Dag-marförhandlingarna, dvs. förhandlingarna mellan statenoch om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, enatsom att utarbeta en modell för styrmedel som båttre kan ge bristlänen förutsättningaratt öka sin läkarandel. Läkarnas specialistutbildning, som också anses habetydelse för den framtida läkarförsörjningen, har varit föremål för utredningoch en proposition har aviserats till senare detta år. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet är väl medvetet om att det inte finns någraenkla lösningar för problemet med den snedfördelning av läkarresurserna som råder i landet. Utskottet delar den bedömning som gjorts bl.a i samband med Dagmarför- . handlingarnaatt det behöver utvecklas metoder som bättre än de nuvaran- 1988/89:SoU15 de kantillgodose bristiänens behov och förutsättningar. erfaritpågår ett arbete med frågan i . emellertidatt , för att på ett aktivt sätt kunna följa arbetet med att förbättraläkarförsörjningen, måste få en redovisning av regeringen för hur regeringenser på dessa problem och vilka åtgärder som vidtagits eller övervägsför att en gynnsam utveckling på området skall kunna påskyndas. nu anfört bör med anledning av motionerna So439 (c), So458 (fp) iaktuell del, So475 (s) och So513 (m) ges regeringen till känna. Tre motioner tar upp frågor om läkemedelsberoende ochläkemedelsmissbruk framför allt när det gäller de s.k. bensodiazepinerna. Imotion 1988/ 89:So402 av och (båda s)begärs sålunda ett tillkännagivande till regeringen om vad som i motionenanförs om behovet av insatser för att förebygga missbruk av sömnmedel ochlugnande mediciner. Motionärerna anför att det behövs en rad olika åtgärder ochtar bl.a. upp förskrivningen av läkemedel, behandlingsresurser och behovet avinsatser från sida. Liknande synpunkter framförs i motionerna1988/89:So503 av m.fl. (vpk) och 1988/89:So450 av BarbroWesterholm (fp). I den sistnämnda motionen tas också upp frågor om rapporteringav beroende och missbruk som läkemedelsbiverkan, information och fortbildning,behovet av behandlingsforskning och läkemedelsindustrins marknadsföring. Frågor om läkemedelsberoende och läkemedelsmissbruk harbehandlats av utskottet även i tidigare sammanhang. I betänkandet SoU1986/87:16 behandlades förskrivningen av olika beroendeframkallande läkemedel.Utskottet framhöll att ett överdrivet bruk av psykofarmaka bör motverkas ochatt andra och kompletterande behandlingsformer bör främjas. Utskottet uttaladeoro för utvecklingen när det gäller konsumtionen av vissa beroendeframkallandemedel och hänvisade till nya oroande forskningsrön om riskerna för bl.a. skadorpå och nyfödda i samband med läkemedelsmissbruk. Utskottet ansåg detangeläget att åtgärder vidtas på en rad områden för att man skall kunna kommatill rätta med det överdrivna bruket av vissa beroendeframkallande läkemedel. Utskottet hänvisade därefter till läkemedelsutredningenspågående arbete och till resultatet av socialberedningens översyn av LVM.Utskottet ansåg inte att det förelåg något behov av initiativ från riksdagenssida utan avstyrkte de då aktuella motionsyrkandena. Vården av läkemedelsberoende behandlades i SoU 1986/87:27.Utskottet konstaterade därvid att läkemedelsmissbruk och läkemedelsberoende är problem som varit alltför lite uppmärksammade och att det föreligger stora brister på sjukvårdssidan när det gäller att upptäcka sådant missbruk och att ge erforderlig vård och hjälp. Utskottet ansåg det angeläget att konkreta åtgärder vidtas för att komma till rätta med nuvarande brister. Utskottet anförde att utformningen av vården visserligen ankommer på 25 på de för ansvariga primärkom- 1988/89:SoU15 munernamen att regeringen borde överväga lämpliga åtgärder för att uppmärksammalandsting och kommuner på de problem som finns och påtala behovet av särskildainsatser. Vad utskottet anfört beslutade sedermera ge regeringen tillkänna (rskr. läkemedelsutredning avlämnade sittslutbetänkande (SOLJ 1987:20) Läkemedel och hälsa. Utredningen behandlar iolika sammanhang frågan om förskrivning av s.k. bensodiazepiner. Utredningenkonstaterar att betydande informationsinsatser krävs för att öka de förskrivandeläkarnas kunskaper om främst bensodiazepinernas egenskaper och verkningar.Informationen till patienterna anses också böra utvecklas.Psykofarmakainformation bör, anser läkemedelsutredningen, ges av flera olikaorgan, bl.a. . Apoteksbolaget och sjukvårdshuvudmännen.Utredningen föreslår att skall få till uppgift att arrangeraårliga symposier rörande frågor som bruk och missbruk, beroende och abstinens,planerade åtgärder, forskningsläget m.m. Speciella informationsinsatserriktade till gruppen privatpraktiserande läkare föreslås. Utredningen anservidare att forskningen kring beroendeframkallande läkemedel måsteintensifieras. Utredningen fiamhåller också att en funktion motsvarande denläkemedelstillsyn som de tidigare länsläkarna utförde behövs.