bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottet vill slutligen något beröra statsministerns rolli sammanhanget. Utfrågningarna har infe gett något belägg för aftstatsministern av skulle ha informerats ompåstådda missförhållanden vid säkerhetsavdelningen, eller i övrigt fått någoninformation med anknytning till den kommande . sammanträffade aldrig själv med EbbeCarlsson nied anledning av dennes information och teorier men fick redan dagenefter länga möte med en kortfattad informafion.Enligt vitbokens uppgifter var de överens om att det var myndigheternas sakatt ansvara för den fortsatta handläggningen. Trots att eft sådant uppdragborde ha getts till berörd myndighet uppmanade statsministern jusfitieministernatt bedriva arbetet med att kontrollera de aktuella uppgifterna så skyndsamtsom möjligt. Statsministern har således bidragit fill aft justitieministernskontakter med fortsatte vilket utskottet finner anmärkningsvärt. Åtgärder av förundersökningskaraktär-rekommendationsbrevettill (punkt 12) , , , , , , och (alla s)anser aft den del av utskottets yttrande som på s. 54 börjar med "" och på s. 55 slutar med "allvarlig krifik" bort haföljande lydelse: I den aktuella handlingen sägs att påjustitieministerns uppdrag ("on my authority") har tagit kontakt medden avsedda britfiska myndigheten. Denna formulering är enligt utskottetsmening sådan att den ger en läsare uppfattningen att justitieministern gettEbbe ett uppdrag. Det förekommer också andra formuleringar som är avsamma karaktär. Genom bestämmelserna i om förundersökningi brottmål regleras kompetensfördelningen. Härav följer att justitieministerninte har befogenhet atf lämna ett sådant uppdrag. Utgår man enbart från denutformning gett handlingen framgår därmed att hon överskriditsina befogenheter som statsråd. Utskottets slutsatser huruvida lämnatEbbe ett uppdrag kan emellerfid infe grundas enbart på den skriftligautformningen av handlingen i fråga. Betydelse måste också vid prövningentillmätas statsrådefs egen uppfattning om innebörden av och avsikten med denifrågavarande handlingen. Utskottet kan konstatera att såväl somEbbe har uppgett att def inte var fråga om atf ge jEbbe ett uppdrag. Avsikten var aft förse med ett rekommendationsbrev för atf - om möjligt - underlätta för honom att få kontakt med den brittiska myndigheten. Det kan erinras om att vad vid den första kontakten med angående Englandsresan sade sig behöva var "ett rekommendafionsbrev" och atf def inte helleri övrigt finns några uttalanden inför ufskottet som tyder på att def skulle ha ,.,- varitfråga om något annat än eft rekommendationsbrev. För 1988/89:KU30 Leijonsuppgift om vad som avsefts med brevet talar enligt utskottets mening vidare atfAnna-Greta - mot bakgrund av vad rikspolischefen framförtfill henne - inte hade anledning utgå från annat än att resan skulle företasinom ramen för def etablerade samarbetet samråd medrikspolischefen företog utlandsresor framgår infe bara av vad rikspolischefenuppgeff utan också av vad chefen för säkerhetsavdelninghar uttalat bl.a. om följeslagare åt vid resor fillFrankrike och . Enligt utskottets mening har granskningen infe visat aftAnna-Greta genom atf utfärda handlingen haft för avsikt aft ge EbbeCarlsson ett uppdrag. Däremot är det klart att brevet formulerats så att detför en utomstående måste uppfattas som om hon gett ett uppdrag.Ett brev från ett statsråd med denna innebörd står i strid med bestämmelsernai 11 kap. 7 § regeringsformen. har genom aft underteckna ettsådant brev brustit i den omsorg och noggrannhet som ålegat henne som statsråd.För detta kan hon infe undgå kritik. Vidare bör påtalas atf hon i samband medutfärdande av brevet inte samråft med någon annan. 6, Kontakter med spaningsledningen (punkt 12) (), (), Berfil Fiskesjö(c), Hans Nyhage (m), (), (), BengtKindbom (c) och (vpk) anser atf den del av utskottets yttrande på s.57 som börjar med "Utskottet gör" och slutar med "tillbetänkande" bort ha följande lydelse: Granskningen har enligt utskoffefs mening gett vid handenaft justitieministern på olika sätt inför rikspolischefen gett uttryck föruppfattningen att uppgifter borde tillmätas,betydelse för mordutredningen.Enligt JK:s utredning framhöll vid den middag som ägde rumden vikten av att bedrevs med kraft. Hon har ocksåinför riksåklagaren uppgeff att hade "vårt stöd".Anna-Greta har vidare vid upprepade tillfällen anmodat rikspolischefenaft kontrollera uppgifterna. I sammanhanget bör även vägas in denomständigheten aft får anses aktivt ha stött . Def gäller såväl def i föregående avsnitt diskuterade s.k.rekommendationsbrevet som uttalande om finansieringen avresorna. Till detta kommer upprepade sammanträffanden medEbbe , vilka man kan utgå ifrån att hänvisat till när hani sin tur talat med . För måste detta ha framstått som ettstöd åt teorier. I vilken utsträckning påverkat spaningsledningen är av naturliga skäl svårt atf bedöma. Defär heller infe utskottets uppgift aft granska myndigheternas åtgärder. Sammanfattningsvis anser sålunda utskottet att Anna-GretaLeijon infe kan undgå krifik i nu berörda avseenden. 7.Kontakter med åklagarna-underrättelse till 1988/89:KU30 förundersökningsledningen(punkt 12) , , , , , , och (alla s)anser att den del av utskottets yttrande som på s. 59 börjar med"Utskottet vill" och slutar med "mot dåvarande justitieministern"bort ha följande lydelse: Av utkastet till betänkande framgår atf såväl Anna-GretaLeijon som vid ett flertal tillfällen påpekade förrikspolischefen vikfen av att förundersökningsledningen underrättades om EbbeCarlssons verksamhet. Där redovisas också JK:s bedömning av rikspolischefensansvar för att fömndersökningsledningen erhöll sådan information. Utskottet har endast anledning ta ställning till fråganhuruvida kan anses ha något ansvar för aft förundersökningsledningeninfe blivit underrättad i ovannämnda hänseende förrän . Utskottet vill först erinra om den uppfattning som denparlamentariska' kommissionen framfört om att dåvarande justitieministern redan tidigt borde ha erinrat polislediiingen om reglerna irättegångsbalken om ledning av förundersökning. Utskottet instämde i dennauppfattning (se KU 1987/88:40 s. 14). Mot denna bakgrund kan den frågan ställas om de erinringarAnna-Greta gjort till rikspolischefen varit tillräckliga eller om hondärutöver själv borde ha kontaktat förundersökningsledningen i anledning-avEbbe information. har vid utfrågningen införutskottet framhållit att hon infe borde ha informerat åklagarna eftersom dettaskulle ha inneburit atf hon hade "försökt inta rikspolischefensplats"" i förhållande till åklagarna. Hon har vidare hävdat aft honutgått från att rikspolischefen skulle förmedla informationen i fråga tillåklagarna. Utskottet har som nämnts tidigare i olika sammanhangbehandlat frågan om s.k. informella kontakter mellan ochmyndigheterna och har då framhållit att stor återhållsamhet måste iakttas vidsådana kontakter, särskilt i sådana fall då frågan rör myndighetsutövning motenskild eller som rör tillämpning av lag (11 kap. 7 S regeringsformen). Dessainformella kontakter bör enligt vad utskottet uttalat i särskilt hög grad avseinformafionsutbyte. Def kan hävdas att det skulle ha varit svårt förjustitieministern att informera åklagarna om verksamhet utan attöverskrida de gränser för ingripande i myndighetsutövning som är uppställda i11 kap. 7 § regeringsformen. Enligt utskottets bedömning skulle hon dock utanatt överskrida dessa gränser ha kunnat upplysa förundersökningsledningen om atfrikspolischefen hade informafion atf ge. Emellerfid har vid flera tillfällenerinrat rikspolischefen om vikfen av att hålla åklagarna underrättade. Hon harhaft anledning att anta att hennes erinringar gett resultat. Utskottet ansersåledes att vidtagit tillräckliga åtgärder för aft tillse attåklagarna hölls underrättade. Kontaktermed åklagarna - frågan om obehörig påverkan på 1988/89:KU30 handläggningaveventuellatystnadspliktsbrottm.m. (), (), (), Hans Nyhage (m), (), () och BengtKindbom (c) anser att den del av utskottets yftrande på s. 60 som börjar med"Utskottet gör" och slutar med "från förundersökningen"bort ha följande lydelse: Enligt utskottet kan de uttalanden som justitieministernriktat till riksåklagaren om det angelägna i att mordutredningen prioriteradesuppfattas som ett försök atf påverka den utredning av eventuella tystnadspliktsbrotfsom det ankom på myndigheterna att företa. Detta gäller oavsett att JKsedermera kommit fram till att något tystnadspliktsbrotf inte begåtts när EbbeCarlsson fick del av handlingar från förundersökningen. Som tidigare anförtsborde också ha tillsett atf åklagarna fick information om afthon från erhållit upplysningar som antydde atf olaglig avlyssningkunde ha ägt rum under ett tidigare skede av mordutredningen. inte undgå kritik i nu berörda hänseenden. Kontrollen av påstådda missförhållanden inomrikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning (punkt 12) (), (), Berfil Fiskesjö(c). Hans Nyhage (m), (), () och BengtKindbom (c) anser aft den del av utskottets yttrande som på s. 62 börjar med"Med det"' och slutar med "mest ändamålsenliga" bort haföljande lydelse: Den fortsatta granskningen av regeringens befattning medfrågan om säkerhetspolisens organisafion och arbetsmetoder har gett anledningtill följande bedömning. Som konstaterades i utkastet till betänkande medgavsäpokommitténs direktiv att kommittén kunde ta upp frågan om eventuellamissförhållanden inom säkerhetsavdelningen fill granskning. informerades dock aldrig om de påståddamissförhållandena. Både och statsministern har uppgivit att detvar statsministerns önskan att så infe, skulle ske. Kommittén förhindradesdärmed aft kontrollera uppgifterna. I stället valde regeringen att själv taansvaret för kontrollen av uppgifterna. Något särskilt regeringsuppdrag gavs,ej. Så borde emellertid ha skett. Kommitténs ordförande har kommit aft spela encentral roll i det som kom aft kallas . ochEbbe närmade sig i omedelbar anslutning till hans utnämning.Sedermera blev det som introducerade både förrikspolischefen och . Det har också visat sig att valet av säpoutredare har haftbetydelse för utveckling. Vid partiledaröverläggningar den 14 oktober 1988redovisade företrädar na för två av oppositionspartierna att de inte längre hade något förtroende för ordföranden i säpokommittén. Därför kunde deras partier inte heller tänka 105 sig aftdelta i def fortsatta kommittéarbetet med som ordförande. 1988/89:KU30 Direkt efter överläggningarna förklarade statsministern atf skulle fortsättasitt uppdrag som ensamutredare med uppdrag att göra en genomlysning av denpolisiära säkerhetstjänsten. Utredningsmaterialet skulle i ett senare skedeöverlämnas till en ny pariamenfarisk kommitté som skulle få till uppgift atflägga fram förslag till förändringar. fick sitt förordnande somensamutredare och avlämnade sin rapport . Enligt ufskottet är def särskilt angeläget med samarbeteöver partigränserna i en fråga av så speciell karaktär som granskning avsäkerhetspolisen. Def har varit olyckligt atf själv fortsatteutredningsarbetet utan pariamenfarisk förankring. Statsministern kan inte undgåkritik för handläggningen av denna fråga. Kontrollen av påstådda missförhållanden inom (punkt 12) (vpk) och Hans Leghammar (mp) anser att den delav utskottets yttrande som på s. 62 börjar med "Med det" och slutarmed "mest ändamålsenliga" bort ha följande lydelse: I samband med har en rad mycketallvarliga uppgifter framkommit om missförhållanden inom rikspolisstyrelsenssäkerhetsavdelning. Utskottet ser särskilt allvarligt på uppgifterna om aftdef förekommit systemafiska kränkningar av grundlagens stadganden om förbud mothemlig avlyssning och åsiktsregistrering. Vad gäller frågan om åsiktsregistreringavser utskottet att återkomma med förslag till . Utskottetvill starkt understryka vikten av aft åsiktsregistrering med kraft beivras. Utskottet har självklart infe till uppgift aft granskasäkerhetsavdelningens arbete. Men är ett centralt ämbetsverksom enligt 11 kap. 6 § regeringsformen lyder under regeringen. Ansvaret förrikspolisstyrelsens, inkl. dess säkerhetsavdelning, organisafion och sätt aftfungera åvilar därför ytterst regeringen. Utskottet finner med anledning av vadsom framkommit det vara mycket angeläget aft kontrollen över och insynen isäkerhetsavdelningens arbete förstärks. Denna kontroll och insyn bör ske underpariamenfarisk medverkan frän samfliga riksdagspartier. Utlänningsärenden såvitt avser regeringens praxis ifråga om asylsökande palestinier (punkt 13) (), Hans Leghammar (mp) och IngelaMårtensson (fp) anser atf den del av utskottets yttrande som på s. 66 börjarmed "Inte heller" och slutar med "palestinier något uttalandefrån utskottets sida" bort ha följande lydelse: Vid årets granskning har beträffande de asylsökandepalestinierna framkommit aft def förekommit mycket långa handläggningstider.Utskottet har förståelse för aft def i dessa fall kan vara fråga om svåraavvägningar och utredningar som kan vara svåra att genomföra. Även med hänsyntill dessa omständigheterframstår emellerfid väntetiderna i vissa enskilda fall enligt 1988/89:KU30utskottets mening som alldeles för länga. Utlänningsärenden såvitt avser regeringens praxisi fråga om asylsökande palestinier (punkt 13) (vpk) anser atf den del av utskottetsyttrande som på s. 66 börjar med "Inte heller" och slutar med"palestinier något utflande från utskottefs sida" bort ha följandelydelse: Vid årets granskning har särskilt beträffande deasylsökande palestinierna framkommit atf det förekommer att de utvisas trotsatf de ofta går ett mycket osäkert öde fill mötes i det land de utvisas till.Det framstår enligt utskottet mot denna bakgrund som angeläget atf en betydligtgenerösare praxis än den hittillsvarande tillämpas gentemot de palestinier somsöker tillstånd att stanna i . Utlänningsärenden såvitt avser uppföljning av regeringsbeslut (punkt 13) BirgitFriggebo (fp), Berfil Fiskesjö (c), (), (vpk),Hans Leghammar (mp) och () anser atf den del av utskottetsyttrande som på s. 66 börjar med "När det gäller uppföljning" ochslutar med "" bort ha följande lydelse: När def gäller uppföljning av ufvisningsbeslut hargranskningen gett vid handen att detta sker endast i enstaka fall då detframkommer uppgifter om atf någon råkat illa ut i det land han utvisas till.Enligt utskottets mening bör regeringen noggrannare följa upp de fall däruppgifter framkommer om att utvisade personer utsatts för dålig behandling.Därutöver bör enligt utskottets mening uppföljning ske genom stickprov påregeringens eller invandrarverkets inifiativ. Eft sådant förfarande skulle gegaranti för säkrare bedömningar . Utlänningsärenden såvitt avserterroristbestämmelserna (punkt 13) (vpk) och Hans Leghammar (mp) anser att dendel av utskottefs yttrande som på s. 68 börjar med "Som utskottetanfört" och slutar med "ytterligare uttalande" bort ha följandelydelse: Utskottet finner aft de nuvarande terroristbesfämmelsernainfe är förenli ga med rättssäkerheten. Det är t.ex. inte fillfredsställande aft de som ansetts som terrorister inte på eft godtagbart sätt har fått fa del av mofiven för besluten. Problemet belyses av den s.k. kommunarrest som inskränkt en grupp kurders rörelsefrihet. har också funnit atf kommunarrest kan komma aft strida mot regeringsformens skydd mot frihetsberövande om den får pågå alltför . Mot denna bakgrund och med hänsyn fill den långa fid kommunarrest nu pågått bör enligt utskottets mening regeringen besluta upphäva kommunarresten i avvaktan på resulta tet av den översyn av terrorisfbesfämmelserna som genomförs. Utskottet vill i detta sammanhang påtala def anmärkningsvärda i att de båda 107 riksdagspartierna,kommunisterna och , som visat 1988/89:KU30särskilt intresse för frågan, inte är representerade i utredningen. anfört ges till känna. Utlänningsärenden såvitt avser Överlämnande till invandrarverket (punkt 13) (), (vpk), Hans Leghammar(mp) och () anser atf den del av utskottets yttrande sompås. 69 börjar med "Utskottets granskning" och slutar med"utskottets sida" bort ha följande lydelse: Granskningen har gett vid handen att utlänningslagen oftafillämpats på ett felaktigt sätt när det gäller överlämnande eller anmälan fillinvandrarverket. Det har infe kunnat bekräftas aft den felaktiga handläggningenvarit förankrad inom . Regeringen har dock ägtkännedom om missförhållandena genom de besvärsärenden som underställtsregeringens prövning. Åtgärder som resulterat i faktiska förändringar har infevidtagits av regeringen. Det är uppenbarligen så att korrigeranderegeringsbeslut infe fått det genomslag som kan krävas. Mot denna bakgrundfinns det enligt utskottets mening anledning aft rikta anmärkning motregeringen för de brister som förekommit när def gäller aft överlämna ärendenfill invandrarverket. I detta sammanhang finns det anledning för utskottet attkonstatera att den praxissamling som regeringen utlovade i samband med attriktlinjer för flyktingpolitiken antogs inte kommit fill stånd.Invandrarverket har inte fått i uppdrag att dokumentera praxis.Invandrarminisfern har för utskottet deklarerat atf def är fråga om resurseroch dessutom finner inte ministern atf def finns något påträngande behov avsådan dokumentation. Eftersom utlovats en praxissamling, sä borderegeringen ha återkommit fill och redovisat denna förändradeinställning. Regeringens utnämningspolitik (punkt 15) , Hans Nyhage och (allam) anser att den del av utskottets yttrande som på s. 74 börjar med"Utskottet vill" och slutar med "detta betänkande" bort haföljande lydelse: Utskottet får med anledning av den företagna granskningenoch den offenfiiga utfrågningen av statsministern anföra följande. Sedan föregående års granskning har regeringen utnämnt tresocialde mokrater i rad fill landshövdingar. Flera socialdemokrafiska generaldirektörsutnämningar har skett, t.ex. , Per och . Till ambassadör i har utnämnts en socialdemokratisk politiker, , och till pressråd i också en socialdemokrat. Utnämningar na visar aft den socialdemokratiska regeringen på ett otillbörligt sätt favoriserar partivänner. Def förhållandet atf regeringen utsett två borgerliga riksdagsmän till ambassadör resp. verkschef är naturligtvis positivt men rubbar inte nämnvärt den politiska snedfördelningen i utnäm ningspolitiken. ' Som utskottet i fidigare sammanhang framhållit börutnämningspolitiken /89:KU30 infe styras av partipolitiska hänsyn.Förhållandena måste också bedömas . Vid förra åretsgranskning undersöktes regeringens utnämningspolitik . Det tidigarematerialet visar på en massiv utnämning av socialdemokrater. Årets undersökningvisar atf snedvridningen fortsatt. Detta är utomordentligt betänkligt, och detär för utskottet uppenbart aft regeringen infe följer grundlagens bud om attendast förtjänst och skicklighet skall vara avgörande vid höga statligautnämningar. I ligger utnämningsmakfen vad gäller högrestafiiga tjänster ensam hos regeringen och är infe som i t.ex. delad medkongressen. Regeringen har därför själv ansvaret för att regeringsformensbestämmelser om utnämningsmakfen följs. En stark parfipolitisering av det slag som skett avutnämningarna kan inte accepteras. Stor skada är redan skedd. Allmänhetensförtroende för t.ex. integriteten hos de centrala ämbetsverken kan självfalletskadas om de uppfatfas som instrument för socialdemokratiska politiker. Fråganhar också rätfssäkerhetsaspekter. En inriktning på atf i betydande utsträckningutnämna partivänner fill höga statliga ämbeten leder naturligt till krav påatt också kommande regeringar skall ha samma möjlighet att utnämna partitrogetfolk. Därmed skapas ett system där chefer regelmässigt byts ut vidregeringsskiften. Detta är infe en eftersträvansvärd ordning men torde bliofrånkomlig med tanke på de senaste årens missbruk av utnämningsmakfen genom enmassiv satsning på socialdemokrater i de mest skilda utnämningssammanhang.Ansvaret härför åvilar regeringarna och . Under hänvisning fill det anförda finner utskottet skälrikta kritik mot regeringen i denna fråga. Regeringens utnämningspolitik (Wretborn) (punkt 15) (), (), Berfil Fiskesjö(c), Hans Nyhage (m), (), (), () och Hans Leghammar (mp) anser att den del av utskottets yttrande som på s.74 börjar med "Beträffande slutligen" och slutar med""lämplighet företagits" bort ha följande lydelse: Vad gäller granskningen av regeringens beslut att förordnaChrister Wretborn att inneha långtidsvikariatet på tjänsten som departementsrådoch chef för utbildningsdepartementefs internafionella sekretariat fårutskottet anföra följande. Som framgår av handlingarna har tjänsten tillsatts efteransökningsförfarande. Tjänsten söktes av nio personer. Sekretariatetsuppgifter är enligt ledigkungörandet att biträda med planering och samordningav informafions- och erfarenhetsutbyte med andra länder, bilateralt eller inominternationella organisationer samt atf förbereda och medverka vidförhandlingar rörande internationella frågor. Dessutom handläggs frågor rörandeinternationellt kulturellt samarbete och kontakter med . Utskottet konstaterar att frågan om tillsättningen avtjänsten från början haft en bestämd inriktning från departementschefens sida.Trots att tjänsten ledigförklarades valde departementschefen inte den personsom hade de bästameriterna och för verksamheten lämpligaste erfarenhefsbakgrunden. 1988/89:KU30 De lokala fackens samstämda uppfattning valde ocksådepartementschefen att bortse från. Utskottet finner att regeringens beslut inte grundats pågällande regler om beaktande av kriterierna avseende förtjänst och skicklighetvarför utskottet riktar kritik mot förutvarande utbildningsministern . Utbyggnaden av väg E6 till motorväg mellan Stenungsundoch (punkt 17) (vpk) anser att den del av utskottetsyttrande som på s. 85 börjar med "är en" och på s. 86slutar med "utskottets sida" bort ha följande lydelse: Även om - som regeringsrätten funnit - regeringens beslutden i formell mening inte innefattade att regeringen bestämdehur skulle besluta har det i realiteten inneburit aft regeringenredan pä detta tidiga stadium avgjort att en motorväg skulle byggas. har regeringen därmed otillbörligt påverkat i dess beslutom arbetsplanen. Vid beredningen av regeringsärenden skall enligt 7 kap. 2§ regeringsformen behövliga upplysningar och yttranden inhämtas frän berördamyndigheter. 1 den omfattning som behövs skall enligt paragrafen ävenfillfälle lämnas sammanslutningar och enskilda aft yttra sig. Regeringenfattade sitt beslut på ett alltför bristfälligt underlag.De stora konsekvenser som motorvägsbygget skulle medföra för miljön var infebelysta - trots atf sådan kunskap fanns atf tillgå vid beslutsfillfället. Inteheller gjordes någon ekonomisk analys av vägprojektet. Beredningen av ärendetuppfyller därför enligt utskottets mening inte bestämmelserna i 7 kap. 2 §regeringsformen. Utskottet avser att fortsätta granskningen av beslutet den24 och kommer därvid att ägna särskild uppmärksamhet åt vad somligger bakom beslutet. Vad gäller regeringsbeslutet attavslå överklagandet finner utskottet i likhet med regeringsrätten atfregeringen borde ha tillämpat naturresurslagen och bestämmelsen ommiljökonsekvensbeskrivning i väglagen. Med en sådan fillämpning hade vägeninte kunnat dras över det från naturvårdssynpunkt känsliga området vidBratfeforsån. Genom att i beslutet åter avslåöverklagandet har regeringen på nytt åsidosatt naturresurslagen. Detta finnerutskottet anmärkningsvärt. Sammanfattningsvis finner ufskottet aft regeringen på ettalltför bristfälligt underlag och genom otillbörlig påverkan av harbestämt att motorvägen skall byggas och att regeringen därefter genomdrivitbeslutet utan att fa hänsyn till de bestämmelser till skydd för miljön somskall iakttas vid väggbyggande. För detta förtjänar regeringen allvarligkritik. 19.Utbyggnaden av väg E6 till motorväg mellan 1988/89:KU30 ochLjungskile (punkt 17) Hans Leghammar (mp) anser att den del av utskottets yttrandesom på s. 85 börjar med "är en" och på s. 86 slutar med"utskottets sida" bort ha följande lydelse: Enligt 1 kap. 1 § regeringsformen utövas den offenfiigamakfen under lagarna.