bet · GC01UU18 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottet tar ställning fillstorleken av nästa budgetårs biståndsram sedan de olika biståndsanslagenbehandlats. I mofion U218 (m) riktas vidare invändningar mot desvenska biståndets utbetalningsmål vilket anses leda till en felaktig inrikting av utvecklings- samarbetet,eftersom det blir angelägnare att åstadkomma en viss utbetal- 1988/89:UU18ningstakt än att få fram bra projekt. Utskottet vill med anledning av detta yrkande erinra omatt det inte finns något svenskt utbetalningsmål. Det svenska biståndsmålet ärett anslagsmål. Syftet är inte att åstadkomma en viss årlig utbetalning, vilketför övrigt visar sig i uppkomsten av de i samma motion påtaladereservationerna. Det är självklart önskvärt att de av anvisade medleni så stor utsträckning som möjligt används det budgetår de anslås. ärdet ibland inte möjligt att få fram bra projekt och program i den takt som nyamedel anvisas. Skälen härtill är många. Ett är att det svenska biståndet ärambitiöst så tillvida som vi försökt undvika ett rent budgetstöd utan inriktat verksamhetenpå långsiktiga projekt. Ett annat är att mottagarländernas mottagningskapacitetsärskilt under de senare årens kris ofta varit låg. Det måste i detta läge blifråga om en balans mellan önskemålet att undvika ökande reservationer ochkravet att använda biståndsresurserna för väl genomtänkta insatser. Kvalitet ibiståndet är lika viktigt som kvantitet. Med det anförda avstyrker utskottet yrkande 5 i motionU218 (m). Eftersom behoven av bistånd ärstora vill utskottet i detta sammanhang understryka att det är nödvändigt attpersonalresurserna inom svensk biståndsadministration såväl på det bilateralasom på det multilaterala området är sådana att biståndet kan uppfylla deuttalade målen. I motion U230 (c) föreslås att det multilateralabiståndets andel av utvecklingssamarbetet skall öka. 1 budgetförslaget står anslaget C 1 för avbiståndsramen vilket är en liten ökning i förhållande till innevarande år (28,). Om därtill läggs de belopp som går till de multilaterala organenhuvudsakligen från anslagsposten för skuldlättnader sfiger emellertid andelentill upp emot . Som nämns på annan plats i betänkandet pågår en nordiskutredning om FNs roll i biståndet. I utredningen ingår företrädare för två avriksdagspartierna. Därtill föreslår utskottet senare i detta betänkande attregeringen gör en samlad översyn av det mulfilaterala biståndet. I väntan påresultatet av dessa utredningar anser utskottet det inte motiverat att föreslånågon väsentlig förändring av det multilaterala biståndets andel av totalramenutöver den av regeringen redan föreslagna ökningen. Yrkande 12 i motion U230 (c) avstyrks därför. Allmänna riktlinjer för utvecklingssamarbetet Propositionen (s. 46-77) 1 regeringsdeklarationen för /89 uttalar regeringenatt skall bidra till att vända tillbakagången i de fattiga länderna och lindra skuldkri sen. Detta är enligt proposifionen ett uttalande som anger viktiga priorite- 22 ringar för det svenska biståndet . De afrikanska ländernas ekonomiska kris är inteöverstånden. Den politik 1988/89;UU18 för att återvinna ekonomisk balans ochsocial utveckling som förs i många fattiga länder behöver ett starkt stöd.En internationell insikt finns om att särskilda insatser behövs i form avskuldlättnad och hjälp med löpande import. bör enligt regeringenfortsätta att ta initiativ och medverka till att skuldlättnadsåtgärderna blirtillräckliga liksom det övriga stödet för strukturanpassning. Parallellt medatt stödet för strukturanpassning fullföljs bör de långsiktigautvecklingsuppgifterna ges ökad uppmärksamhet. Det svenska biståndet fill söder om är motdenna bakgrund ett av de områden som prioriteras i det svenska utvecklingssamarbetet. I budgetpropositionen /89 anmälde regeringen attett arbete inom hade inletts i syfte att närmare analyserainriktningen av biståndet till söder om inför 1990-talet. Analysarbetethar tagit sin utgångspunkt i det faktum att en i många länder gynnsam ekonomiskoch social utveckling och stora delar av vänts isin motsats . söder om , som redanförut varit den minst utvecklade u-landsregionen, har till följd av ogynnsammayttre omständigheter och felslagen ekonomisk politik drabbats av ekonomisktillbakagång. finns tecken på att denna utveckling nu ävenmanifesterar sig i en social fillbakagång som hotar tidigare gjordalandvinningar. Detta utgör ett allvarligt hot mot grundvalen för den framfidautvecklingen. Regeringen konstaterar att stora insatser måste fill föratt vända utvecklingen i . De afrikanska länderna ochgivarsamfundet har därvid ett ömsesidigt ansvar. Länderna måste föra ensocialt, ekonomiskt och ekologiskt bärkraftig utvecklingspolitik och givarnabidra med det nödvändiga och kompletterande stödet. De afrikanska länderna måste enligt regeringen öka deninhemska resursmobiliseringen och utnyttja sina resurser effekfivare. Därtillkrävs att resursflödet till söder om ökas genom en kombination avskuldlättnad och ökat biståndsflöde. Regeringen framhåller att utmaningen för utvecklingssamarbetemed är därvid att stödja en utvecklingsstrategiinriktad på: - utvecklingsbefrämjandeekonombk politik för att skapa den nödvändiga miljön för produkfivainvesteringar och effektiv produkfion för att åstadkomma ökad fillväxt ochsysselsättning; - bättrehushållning med naturresurserna för att dels klara livsmedelsförsörjningen,dels bevara livsbetingelserna för framfiden; - höjd socialstandard både som medel för att höja produkfiv kapacitet och som mål i sig; - rehabiliteringav infrastrukturen som en oundgänglig förutsättning för att entillväxtorienterad ekonomisk politik skall vara verkningsfull; - institutionellkapacitetsförstärkning och kunskapsutveckling för att leda arbetetmed att åstadkomma en mer utvecklingsfrämjande miljö; 23 - fortsaU stöd till kampen motapartheid och för dess offer, dels genom 1988/89:UU18 effektiva sanktioner mot , dels genom ekonomiskt stöd och Ett fritt från apartheid kan spela en posifiv ochdynamisk roll för hela regionens framtida ekonomiska utveckling. Andra områden inom utvecklingssamarbetet som äraktuella och som prioriteras av regeringen är : - bistånd mellankrig och fred - demokrati ochmänskliga rättigheter - folkrörelseroch enskilda organisationers roll i biståndssamarbetet - biståndetsefektivitet, inriktning och myndighetsstruktur. Nedan sammanfattas vad som anförs i propositionen rörandedessa prioriterade områden inom utvecklingssamarbetet. För en fullständig redovisninghänvisas till proposifionen. Bistånd mellan krig och fred I tredje världen har under större delen av 1980-taletflera konflikter utspelat sig. , och /utgörexempel på sådana regionala konflikter. har läget förändrats. Förbättraderelationer mellan de båda supermakterna har bidragit till att skapa förnyatutrymme för aktiva fredsinsatser från FN:s sida. Resultaten har bl.a.återspeglats i nya öppningar och begynnande fredsprocesser i flera avkonfliktområdena. FN:s generalsekreterare har således kunnat spela enkonstruktiv roll i ansträngningarna att få till stånd den överenskommelse, sommöjliggjort den sovjetiska reträtten i , och de nu inleddafredsförhandlingarna mellan och , i och /. Det svenska biståndet utgår både direkt och indirekt tilloffren för de konfliktsituationer som diskuteras i propositionen. Bistånd och social uppbyggnad spelar, enligtpropositionen, i sig ofta en stabiliserande roll. Genom ett fortsatt generöstbistånd via FN och andra internationella organ främjas ett långsiktigtsamarbete grundat på ömsesidigt intresse mellan världens länder. Det bilateralabiståndet spelar en liknande posifiv roll genom den starka inriktningen på attmotverka dels konfliktfram-kallande beroendeförhållanden, dels ekonomiska ochsociala orättvisor. Därutöver spelar enligt propositionen det svenskabiståndet ofta en viktig roll under det utdragna konfliktskedet. Via bl.a. dehumanitära anslagen, stöd genom enskilda organisationer, katastrofbistånd ochriktat stöd till vissa FN-organ, främst FN:s flykfingkommissarie och FN:sbarnfond , har ofta givit ett relafivt omfattande bistånd fillflykfingar och offer för förtryck samt till stöd för befrielserörelser ochdemokratiska krafter. Exempel härpå är enligt propositionen ,, och . Vidareberörs ofta och det svenska biståndet på ett mycket konkret 1988/89:UU18 sätt i övergången från konfliktskedet till en mer aktiv fredsprocess.Sverige har, enligt vad som sägs i propositionen, i många fall genom ettlångvarigt biståndsengagemang under konfliktskedet byggt upp värdefullakontakter och ett sådant förtroende hos några av parterna att en svensk uppföljanderoll i fredsprocessen förväntas och ter sig naturlig. är här det mestuppenbara exemplet. Äveni enskilda , som inte är indragna i regionala eller internationellakonflikter, kan, enligt vad som sägs i propositionen, biståndet spela en vikfigroll i övergångsskeden från konflikter eller diktatoriska förhållanden fillfred och demokrati. I vissa fall kan dessa övergångsskeden bli utdragnasamtidigt som utgången ibland kan te sig osäker, något som bl.a. belyses avutvecklingen i och . Det fortsatta förloppet i efterfolkomröstningen kommer enligt propositionen förhoppningsvisatt visa sig bli ett inte alltför långt övergångsskede. Återupprättandet avdemokratin är dock ej säkrad . Ett annat exempel utgörs, enligtproposifionen, av förhållandena i . Humanitärt stöd, bistånd viaenskilda organisationer och andra biståndsinsatser kan här utnyttjas i enmålmedveten strävan att understödja demokrafiska krafter och en utveckling motfredliga förhållanden. 1ljuset av den nu pågående utveckUngen, som skisserats ovan och som innebär attkonkreta fredsprocesser pågår eller planeras avseende bl.a. ,, /och , finner regeringen det angelägetatt ytterligare förstärka den svenska beredskapen. Regeringen föreslår attsärskilt utrymme skapas inom anslagsposten Katastrofer, stöd tillåteruppbyggnad m.m. under anslaget C 2. Utvecklingssamarbete genom SIDA, förfinansiering av svenska biståndsinsatser i direkt anslutning till pågåendefredsprocesser. För /90 beräknas medelsbehovet till 280 milj.kr.1 flertalet fall torde enligt propositionen en nära koppling till FN:sansträngningar komma att bli aktuell. Ett centralt syfte bör, enligtpropositionen, vara att söka utnyttja det svenska biståndet strategiskt iföljande två bemärkelser: dels så att ökat bistånd från andra givare kanfrämjas, dels så att biståndet bidrar till att stärka själva fredsprocessen. Vidförra årets antogs ett nytt biståndsmål: biståndet skall främja enframsynt hushållning med naturresurserna och omsorg om miljön. Miljömåletkompletterar och förstärker de övriga fyra målen för det svenskautvecklingssamarbetet: resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning,ekonomisk och politisk självständighet och en demokrafisk samhällsutveckling imottagarländerna. De biståndspolitiska målen utgör en helhet. Det övergripandemålet är att höja de fatfiga folkens levnadsnivå. Miljömåletställer, enligt proposifionen, ökade och i viss mån nya krav på biståndssamarbetet. Målet får tydliga operafiva konsekvenser dels på urval och inriktning av insatserna inom biståndet, dels på arbetsmetodik i skilda avseenden. Målsättningen är också, enligt propositionen, att öka kapaciteten 25 att lämnabistånd inom miljö- och naturresursområdet som en integrerad del i 1988/89:UU18 biståndsverksamheten. Miljöhänsynen i biståndet bör vara ett naturligtinslag i en dialog med , sägs det i propositionen. Respekt för ochhänsyn till planer och prioriteringar är en förutsättning för etteffektivt bistånd för en bärkraftig utveckling. och de övriga nordiska länderna kommer, ävenfortsättningsvis, att verka för att rekommendationerna frånBrundtlandkommissionen konkretiseras och genomförs. Så länge resursbristen är allvarlig finns det, enligtpropositionen, anledning att befara att flera har svårt att ge miljöhänsynentillräcklig vikt i utvecklingsarbetet. är i allmänhet väl medvetnaom de ökade miljöproblemen, men för många länder med utbredd fatfigdom, tungskuldbörda och svag ekonomi ter sig varje extra villkor eller förändringskravsom framförs av givarsamfundet i samband med biståndsprojekt som betungande.Regeringarna ställs inför ytterst svåra polifiska avvägningar. Vissa u-landsregeringar har därför rest invändningar, motvad man uppfattar som ensidiga miljökrav och mot begreppet bärkraftig utvecklingoch kallat detta för "det gröna villkoret". Det är enligt regeringenangeläget att i de internationella diskussionerna peka på behovet av enkoppling mellan miljökraven och ett ökat internationellt bistånd. I dennafråga, där utvecklingen i har så uppenbara konsekvenser för helavärlden, bör betydande resurser kunna mobiliseras för resursöverföringar tillu-länderna. Miljöhoten demonstrerar tydligare än många andra frågor detömsesidiga beroendet mellan i-länder och . På det bilaterala området har, enligt propositionen, SIDAunder verkat för ett ökat hänsynstagande fill miljön i biståndet. Iflertalet programländer pågår miljöinriktade insatser. Som exempel kan nämnasmarkvårdsinsatserna i och samt skogsprogrammen i Indien.Regeringen finner att förutsättningarna är goda för en vidareutveckling avdetta arbete. Många nya miljöinsatser planeras och nya områden för samarbetemed miljöanknytning identifieras. SIDA har utarbetat en handlingsplan varibl.a. följande delområden lyfts fram som särskilt prioriterade: - Landspecifikaanalyser av miljöproblem, bl.a. genom miljöprofiler samt miljö- ochnaturresursstrategier. - Arbetsrufinerför beaktande av miljöhänsyn vid insatsberedning, bl.a. genom s.k. miljökonsekvensbedömningar. - Metoder förekonomisk analys av miljöförändringar. - Förstärkning avden svenska resursbasen, bl.a. uppbyggnad av kompetens i medövergripande förmåga att analysera problem inom områdena miljö och bistånd. - Breddning avmiljöinsatserna. Utöver en koncentration inom byskogs-och markvårdsområdetbehövs också åtgärder t.ex. för att bevara den biologiska mångfalden,vattenresursplanering, marin miljövård och energiinsatser. Även den modernasektorns och städernas miljöproblem bör beaktas. Industriell miljövård ochutveckling och spridning av miljövänlig teknik bör stödjas, liksom t.ex.förnyelsebara energikällor. - Kanalerna förgenomförande av insatser på miljöområdet bör vidgas. SIDA nämner särskiltdirekt stöd till svenska och inhemska enskilda organisationers arbete medmiljöfrågor. Regeringen ställer sig bakom de av SIDA föreslagnaåtgärderna som ett 1988/89:UU18 led i att genomföra miljömålet ibiståndssamarbetet. SIDA och styrelsen för u-landsforskning (SAREC) samarbetarbl.a. vid utformningen av natur- och miljöinsatserna under anslagspostenSärskilda program. Verksamheten kännetecknas bl.a. av försöks- och metodutvecklingpå miljöområdet och gränsar därför till forskning. Importkontoret för u-landsprodukter (IMPOD) har bl.a.tillsammans med () tagit fram en studie omersättningsvaror för miljöfarliga produkter. Miljömässiga hänsyn ingår systematiskt i BITSprojektbedömning. Inom ramen för det tekniska samarbetet ger BITS också stödfill kurser i miljöstudier. Folkrörelser och enskilda organisafioner får bidrag frånbiståndsbudgeten för miljöinriktat bistånd i . Regeringen anser attenskilda organisationer bör uppmuntras att ägna stort intresse åt miljöfrågori sin verksamhet. I internationella biståndsprogram verkar sedanlänge för att organisationerna i större utsträckning än hitfills skall främjaen bärkraftig utveckling enligt det beslut som fattade idecember 1987 om en uppföljning av rekommendafioner.Sålunda, påpekas det i propositionen, har ett flertal av liksomVärldsbanken fattat beslut om att revidera inriktning, program och budget isyfte att främja en bärkraftig utveckling. harlikaledes antagit ett långtgående beslut i samma riktning. Den (lUCN) har antagitett omfattande program för att i sin medlemskrets av enskilda organisafioneroch regeringar verka för att Brundtlandrapportens slutsatser får genomslag. har, enligt propositionen, föreslagit enFN-konferens om miljö och utveckling . uttalade sighösten 1988 till förmån för en sådan konferens. Ett omfattandeförberedelsearbete kommer att erfordras såväl internafionellt som i de enskildaländerna. Regeringen föreslår ökade anslag till de internationellaorganisationernas biståndsverksamhet inom området miljö och utveckling.Regeringen föreslår ökade resurser till miljö- och naturresursområdetoch har funnit det motiverat att inrätta två särskilda budgetposter förändamålet, den ena under anslaget C 1. Bidrag till internationellabiståndsprogram. Regeringen föreslår att 125 milj.kr. avsätts för dennasärskilda delpost, benämnd Miljöinsatser. Den andra särskilda budgetpostenföreslås under anslaget C 2. Utveckhngssamarbete genom SIDA. Till dennaanslagspost "Särskilda miljöinsatser" föreslår regeringen ett anslagpå 125 milj.kr. De miljöinsatser som finansieras inomanslagsposten Särskilda program föreslås föras över till den nya anslagsposten. Arbetet med miljöfrågorna kommer enligt regeringen attintensifieras. Regeringen understryker vikten av att mobilisera hela detinternationella samfundet till samarbete på detta svåra område. Det finnsdessutom, enligt regeringen, behov för ett vidgat samrådsförfarande och denavser därför att ta initiativ till ett ökat erfarenhetsubyte med expertis inomområdet miljö och utveckling. Kvinnoroch utveckling /89:UU18 Övertvå tredjedelar av alla kvinnor i bor och arbetar på landsbygden. Deutgör merparten av världens matproducenter, men saknar oftast besittningsrätttill marken de brukar. Kvinnors arbetsbörda är stor, men produktiviteten är lågeftersom de oftast inte har tillgång till nödvändiga resurser. De omläggningarsom nu görs i jordbrukspolitiken i många måste enligt regeringensmening beakta kvinnornas situation. Ensträvan inom det svenska biståndet är enligt propositionen att kvinnor i ökadutsträckning skall delta i utvecklingsprojekten, från planering och utformningav biståndsinsatsen fram till den slutliga utvärderingen efter avslutad insats. Regeringenvälkomnar att strategierna i SIDA:s handlingsprogram för kvinnoinriktat biståndnu genomförs och utgör plattformen för svenska insatser på området.Handlingsprogrammets huvudlinje är att öka kvinnors deltagande i de insatseroch verksamheter som stöds genom de bilaterala landprogrammen. Ivissa fall måste den landramsfinansierade verksamheten kompletteras medsärskilda insatser för kvinnor. SIDA kan därför lämna ett s.k. direktstöd tillkvinnoorganisationer i programländerna för svenskt bistånd. Sådan verksamhetfinns i huvuddelen av programländerna. För exempel på insatser inom detlandramsfinansierade biståndet som har speciell inriktning på kvinnor ochfrågor som särskilt berör kvinnorna hänvisas fill propositionen. SIDAhar avdelat särskild personal för administrafion av kvinnobistånd vidbiståndskontoren i programländerna. finns dessutom ett svensktregionalt kvinnokontor i . Kvinnoenheten inom SIDA administrerar medelför särskilda program. Medlen används bl.a. för att stödja internationellaorganisationer som arbetar med mobilisering, informationsutbyte och stafistik.Främst används dock medlen för metodutveckling i programländerna. VidFN:s tredje kvinnokonferens i antogs enhälligt framåtblickandestrategier för åtgärder för att stärka kvinnans ställning fram till år 2000.Strategierna syftar bl.a. till likhet inför lagen och fillgång till resurserför att möjliggöra kvinnors deltagande i det politiska, ekonomiska, sociala ochkulturella livet. En plan för hela FN-systemet om kvinnor och utveckling harutarbetats för . kommer, enligt propositionen, attnära följa FN-organens sätt att genomföra planer och ge det stöd som behövs. Enviktig grund har enligt regeringen härigenom lagts för det fortsatta arbetet pådet internationella planet. Regeringenämnar även i fortsättningen verka för att frågan om kvinnor och utveckling geshög prioritet i det svenska biståndet. Demokrati och mänskliga rättigheter Biståndssamarbetetavseende demokrafiutveckling bedrivs enligt proposifionen konkret, målinriktatoch integrerat i anslutning fill dels berörda landprogram, dels insatser inomövriga delar av biståndsverksamheten. Arbetet fortsätter att utgå ifrån despeciella förutsättningar som råder i varje enskilt land med beaktande avskilda förhållanden avseende tradifioner, historia och ideologiskasynsätt. Det är enhgt propositionen vidare viktigt att 1988/89;UU18 ha ett långsiktigtperspektiv och förståelse för biståndets oftast marginella Iförhållande till de enskilda länderna handlar det, enligt proposifionen, om attkonkret och metodiskt få fram en kombination av biståndsinriktade åtgärder somfillsammans med andra aktiviteter - t.ex. diskussion med mottagarlandetsmyndigheter om fredliga förhandlingslösningar och nafio-nell försoning,personkontakter etc. - kan bidra till en utveckling i demokratisk riktning. Respektför mänskliga rättigheter utgör ett självklart och centralt krav på en rättsstatoch ett vikfigt led i en demokratisk samhällsutveckling. I ljusethärav och mot bakgrund av demokratimålets vikt i den svenska biståndspoHtikenhar, enligt propositionen, frågor rörande de mänskliga rättigheterna kommit attbli en allt viktigare del av den fortgående diskussionen med samarbetsländernainom det bilaterala biståndet. Genomambassaderna, FN och rapporter från oberoende organisationer och institutföljer utvecklingen i fråga om respekten för mänskligarättigheter i mottagarländerna. Inom ramen för det bilateralautvecklingssamarbetet förblir, enligt proposifionen, överläggningarna medmottagarländernas regeringar och myndigheter, i samband med biståndsförhandlingaroch vid andra officiella kontakter, det vikfigaste instrumentet iansträngningarna att värna om de mänskliga rättigheterna. Attvärna om de mänskliga rättigheterna är en ledstjärna för det arbete som bedrivsmed hjälp av anslagen för humanitärt bistånd fill och södraAfrika. Inom dessa anslag lämnas omfattande stöd fill organisationer somverkar för mänskliga rättigheter. Regeringenhar funnit det värdefullt att - som komplement till dialogen och vid sidan avmedelsramarna inom de bilaterala anslagen för programländer och humanitärtbistånd - kunna utnyttja de särskilda medel som sedan innevarande budgetårfinns genom budgetposten för demokrati och mänskliga rättigheter underanslagsposten Särskilda program m.m. Dessa resurser används för ett antalpunktinsatser som verksamt bidrar till att främja respekten för mänskligarättigheter. Ävenpå det multilaterala området finns stora möjligheter att genom strategiskasvenska biståndsinsatser främja respekten för de mänskliga rättigheterna iutvecklingsländerna. Det gäller självfallet skyddet av flyktingar genom stödtill FNs flyktingkommissarie () och FNs hjälporga-nisafion förPalestinaflyktingar (UNRWA). lämnar även bidrag till FNs fond förtortyroffer. Även i arbetet med att utarbeta en särskild om barnsrättigheter har varit aktivt och pådrivande. har även givitbidrag till FN:s kommissions för de mänskliga rätfigheterna frivilliga fond förpraktiskt bistånd fill de länder som behöver och önskar hjälp med att bygga uppen poUfik, en lagstiftning och institutioner som främjar respekten för demänskliga rättigheterna. är medlem i FNs kommission för demänskliga rättigheterna. U-lands-ochbiståndsinformation 1988/89;UU18 Ett viktigt kännemärke för det svenska biståndet är,enligt propositionen, att många folkrörelser och organisationer aktivt ägnarsig åt biståndsarbete på fältet och information och opinionsbildning i . Ett annat kännemärke för u-lands- och biståndspolitiken äratt förhållandevis stora resurser av statliga budgetmedel har avsatts förinformationsändamål. Detta har, enligt propositionen, skett i syfte att spridakunskap och skapa förståelse för situationen i och för de svenskabiståndsinsatserna. De grundläggande målen och principerna för den statligtfinansierade u-landsinformationen har kännetecknats av stor kontinuitet. Redantidigt slogs det fast att denna information skulle avse både situafionen iu-länderna och det svenska biståndet.