bet · GC01LU22 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89 LU22 Ibetänkandet behandlar utskottet tio motioner med anknytning fill de år 1987genomförda reformerna beträffande äkta makars och sambors förhållanden. I fyramotioner (tre m, en fp) framställs önskemål om ändring av bodelningsreglerna iäktenskapsbalken bl.a. i fråga om privata pensionsförsäkringar och i en motion(c) begärs en kartläggning m.m. av regler som missgynnar äktenskapet somsamlevnadsform. I en motion (m) yrkas ändring av reglerna om internationellarättsförhållanden rörande äktenskap. Önskemål om ändring av bestämmelsernarörande makes arvsrätt framförs i två motioner (s resp. vpk). I två avmotionerna (fp resp. vpk) yrkas införandet av en ny rättsligt regleradsamlevnadsform för homosexuella par. Härutöver behandlas i betänkandet enmotion om försäkringsbolags informationsskyldighet gentemot dödsbon. Medanledning av den sistnämnda motionen förordar utskottet att som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anför om införandet av enunderrättelseplikt. Övriga mofionsyrkanden avstyrks av utskottet. Tillbetänkandet har fogats en reservation (m, fp, c) till förmån för motionen omkartläggning samt en (vpk) beträffande makes arvsrätt. Till betänkandet harfogats två särskilda yttranden, det ena (m, fp) beträffandepensionsförsäkringar och det andra (en m-ledamot) angående internafionellarättsförhållanden rörande äktenskap. 1988/89:L401av förste vice talman och (båda m) variyrkas att hos regeringen begär sådan ändring av 12 kap. 1 §äktenskapsbalken att bodelning kan ske efter en skälighetsbedömning till förmånför båda makarna och med beaktande av pensionsförsäkringar. 1988/89:L402av Marfin och (båda c) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om dels en kartläggningav de ekonomiska konsekvenserna av äktenskap främst jämfört med övrigtsamboende, dels förslag till åtgärder för att äktenskapet ej skall missgynnas. 1988/89:L403av () vari yrkas att hos regeringen IRiksdagen 1988/89. begärförslag om sådan ändring i att hel- och halvsyskon 1988/89:LU22jämställs när det gäller rätten att få ut sitt arv vid föräldernsdöd. 1988/89:L404 av och (båda fp) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behandling av privata pensionsförsäkringar vid bodelning. 1988/89:L405 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändring i äktenskapsbalkensbestämmelser om jämkning vid bodelning i enlighet med vad som anförts imotionen. 1988/89:L406 av och (båda m) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag fill sådan ändring av 10 kap. 3 § äktenskapsbalkenatt giftorätt återinförs för privata pensionsförsäkringar vid bodelning, 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan ändring av 12 kap. 1 § äktenskapsbalkensom angivits i mofionen. 1988/89:L415 av m.fl. (m) vari - medhänvisning till vad som anförs i motion 1988/89:A808 - yrkas att hosregeringen begär en utredning om möjligheterna att förändra lagstiftningenbeträffande äktenskap mellan kvinnliga svenska medborgare och utländskamedborgare i enlighet med vad som i motionen anförs. 1988/89:L418 av (vpk) vari yrkas attriksdagen beslutar öppna möjlighet för ingående av arvsavtal i enlighet med vadsom anförs i motionen. 1988/89:L419 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag om ny lag om registrerad samlevnad förhomosexuella i enlighet med vad i mofionen anförts. 1988/89:L421 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär ett skyndsamt förslag om registrerat partnerskapi enlighet med vad som anförs i motionen. 1988/89:L619 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom försäkringsbolagens skyldighet att informera dödsbon om den avlidnesförsäkringar. Den familjerättsliga lagstiftningen har under de senastetvå årtiondena varit föremål för en genomgripande omarbetning. Efter en lång rad av delrefor mer fattade (prop. 1986/87:1, LU18) beslut om att (GB) skulle ersättas med en ny balk, (ÄktB). beslöts viktiga ändringar i . (ÄB) ochinförandet av en ny lag om sambors gemensamma hem (sambolagen). Samma årbeslöt (prop. 1986/87:124, LU28) också att anta en lag omhomosexuella sambor. Den nya lagstiftningen trädde i kraft . Iförhållandet fill GB innebär ÄktB betydelsefulla förändringar främst i1988/89:LU22 fråga om förmögenhetsordningen i äktenskapet och fördelningen avmakarnas egendom vid äktenskapets upplösning. Ett uttalat syfte med förändringarnahar varit att åstadkomma en högre grad av ekonomisk rättvisa mellan makarna vidäktenskapsskillnad. Ändringarna i ÄB syftar fill att skapa möjligheter för denefterlevande maken att få ärva den avlidne makens kvarlåtenskap och därmed attkunna sitta kvar i orubbat bo. Införandet av sambolagen har i främsta rummetföranletts av behovet av att fillförsäkra den svagare parten i ettsamboförhållande vissa rättigheter i fråga om det gemensamma hemmet dåsammanlevnaden upphör. Avsikten har däremot inte varit att söka uppnå en medäktenskapet jämförbar reglering av samboförhållanden. Genom lagen omhomosexuella sambor har sambolagen och regler i vissa andra lagar gjortstillämpliga på homosexuella samboförhållanden. Ändringarnai äktenskapslagstiftningen har inneburit flera nyheter i fråga om bodelningmellan makar. Möjligheterna att frångå huvudregeln om likadelning vid bodelningmed anledning av äktenskapsskillnad har vidgats genom att den allmännajämkningsregel som fanns även tidigare givits ett något utökat tillämpningsområdeframför allt när det gäller kortvariga äktenskap. Vidare har en förenklingskett av de s.k. vederlagsreglerna, vilka vid bodelning ger en makekompensation i vissa fall då den andra maken har minskat sitt giftorättsgods.En annan nyhet är att också enskild egendom kan dras in i bodelningen, ommakarna är överens om det. Dennya sambolagen innebär att när ett samboförhållande upplöses samborna får engiftorättsliknande rätt till delning av sådan egendom i det gemensamma hemmetsom har anskaffats för gemensamt begagnande. Huvudregeln är alltså att värdetav den gemensamma bostaden och bohaget i den skall delas lika mellan samborna.Denna huvudregel kan dock - på samma sätt som för makar - frångås om enlikadelning skulle framstå som oskälig. För sådana sambor som önskar hålla isärsina ekonomiska förhållanden har en möjlighet öppnats att avtala om att lagensdelningsregler inte skall gälla i deras samboförhållande. Samborhar vidare givits rätt att överta inte bara den andra sambons bostad utan ocksådennes bohag. Denna rättighet har fått i huvudsak samma utformning som förmakar. I fall då ett samboförhållande upphör genom den ena sambons död har denefterlevande alltid rätt att erhålla så mycket av den egendom i det gemensammahemmet som har anskaffats för gemensamt begagnande - så långt egendomen räcker- att dess värde motsvarar två basbelopp. Bodelning mellan makar bodelningsregler Närett äktenskap upplöses skall makarnas egendom fördelas mellan dem genombodelning. I likhet med GB bygger ÄktB på principen att makarnas giftorättsgodsvid bodelningen skall delas hka mellan dem sedan vardera 1*1988/89. 8 sami Nr 22 makenerhållit täckning för sina skulder. Skuldtäckning skall normalt ske ur 1988/89:LU22 giftorättsgodset(11 kap. 2 § ÄktB). Är skulderna förenade med särskild förmånsrätti enskild egendom eller har de eljest särskild anknytning till enskildegendom, t.ex. skulder för underhåll av en fastighet som är enskild egendom,får en make dock täckning för skulden ur sitt giftorättsgods endast i den månvärdet av den enskilda egendomen inte räcker till för betalning av Enligt bestämmelser i 10 kap. ÄktB har vardera maken rättatt undanta viss egendom eller rättighet från bodelning trots att egendomeneller rättigheten utgör giftorättsgods. Bland vad som sålunda får undantasmärks rätt till pension på grund av en försäkring som någon av makarna äger,dock endast om utfallande belopp skall beskattas som inkomst och om försäkringengäller rätt till (1) ålderspension eller invalidpension, eller (2) efterlevandepensioni fall dä rätt till utbetalning av pension föreligger vid bodelningen (10 kap.3 § ÄktB). De regler som tidigare fanns i GB om makes rätt tillvederlag vid bodelning saknar direkt motsvarighet i ÄktB. GB:s bestämmelserinnebar att en make under äktenskapet skulle vårda sitt giftorättsgods så attdet inte ofillbörligen minskades till den andra makens nackdel. Om den makensintressen åsidosatts på ett ofillbörligt sätt hade den maken rätt att blikompenserad vid bodelningen så att resultatet i huvudsak blev detsamma som omden andra maken inte brutit mot sin vårdnadsplikt. I ÄktB har maken givits rätttill vederlag endast för det fall att en make inför en föreståendeäktenskapsskillnad gjort vederlagsfria transaktioner. Till skillnad från GB ärrätten till kompensation inte beroende av att den maken handlat i illojaltsyfte. Bestämmelsen i ÄktB (11 kap. 4 §) innebär att bodelningen skall korrigerasom den ena maken före ansökan om äktenskapsskillnad genom gåvaavhänt sig giftorättsgods i inte obetydlig omfattning eller använt sittgiftorättsgods till att öka värdet av sin enskilda egendom. Detsamma gäller närgiftorättsgodset använts till att öka värdet av en sådan pensionsförsäkring somenligt 10 kap. 3 § ÄktB (se ovan) inte skall ingå i bodelningen. Korrigeringeni fråga skall göras så att man vid bodelningen beräknar den andra makens andeli boet som om det aktuella giftorättsgodset alltjämt hade funnits kvar. Sedan den egendom som inte skall ingå i bodelningenfrånskilts och korrigering gjorts för skuldtäckning och för dispositioner, somnågon av makarna gjort från ansökan om äktenskapsskillnad, skallsom huvudprincip makarnas samlade giftorättsgods delas lika mellan dem. Dennaprincip kan emellerfid frångås i vissa situationer då ett strikt fasthållandevid en likadelningsregel skulle leda till ett oskäligt resultat. Sålundastadgas i 12 kap. 1 § ÄktB att ena maken av sitt giftorättsgods kan få behållamer än sin andel av giftorättsgodset om en likadelning skulle vara oskälig medhänsyn särskilt till äktenskapets längd men även till makarnas ekonomiskaförhållanden och omständigheterna i övrigt. Med stöd av denna bestämmelse kanalltså den av makarna som har mest giftorättsgods i särskilda fall helt ellerdelvis förhindra att en förmögenhetsöverföring sker till den andra maken. Denförstnämnda maken har dock aldrig rätt att ta i anspråk vad som hör till denandra makens giftorättsgods. Ären make försatt i konkurs här bodelning skall förrättas eller finns det 1988/89:LU22 andra särskilda skäl att över huvud taget inte delagiftorättsgodset skall vardera maken behålla sitt giftorättsgods som sin andel. IÄktB har vidare införts en särskild regel om jämkning av äktenskapsförord. Omett villkor i ett äktenskapsförord är oskäligt med hänsyn fill förordetsinnehåll, omständigheterna vid förordets fillkomst, senare inträffadeförhållanden och omständigheterna i övrigt, får det jämkas eller lämnas utanavseende vid bodelningen (12 kap. 3 § ÄktB). Imotion L401 av förste vice talmannen och Ann-CathrineHaglund (m) framhålls att de nya äktenskapsreglerna inte ger någottillfredsställande skydd åt den av makarna som har den svagare ekonomin.Illojala transaktioner från den andra makens sida medför sålunda rätt tillvederlag endast i de fall transaktionerna utförts av föreansökan om äktenskapsskillnaden. Har transaktionerna skett tidigare saknar denekonomiskt svagare parten möjlighet att få kompensation. För den ekonomisktstarkare maken ställer sig saken däremot annorlunda. Denne kan nämligen trotsatt rätten till vederlag gått förlorad kompensera sig genom att begära jämkningoch på så vis få behålla större del av sitt giftorättsgods än som följer avlikadelningsprincipen. Eftersom det fortfarande enligt motionärerna är kvinnansom är dén ekonomiskt svagare parten i äktenskapet är det främst hon somdrabbas av bristerna i . Ojämlikheten mellan makarna förstärksav att pensionsförsäkringar numera inte skall ingå i bodelningen. Motionärernaanser att jämkningsregeln i 12 kap. 1 § ÄktB bör ändras så att jämkning kan sketill förmån för inte bara den ekonomiskt starkare utan också den ekonomisktsvagare maken. Även översyn av ÄktB:s regler om pensionsförsäkringar ärangelägen. Ocksåi motion L405 av () kritiseras bodelningsreglerna i ÄktB såsomensidigt gynnande den ekonomiskt starkare maken och motionären anser attjämkningsregeln bör ändras så att den kan utnyttjas till förmån även för denekonomiskt svagare maken. Tankegångarliknande dem i motionerna L401 och L405 förs också fram i motion L406 avCharlotte och (). Motionärerna anser det särskiltallvarligt för den ekonomiskt svagare parten, dvs. oftast kvinnan, attpensionsförsäkringar inte skall ingå i bodelningen. Enligt motionärerna harpremiebetalningen belastat båda makarnas ekonomi och värdet av försäkringen ärett resultat av uppoffringar från båda makarnas sida. Motionärerna upplever detdärför som stötande och orättvist att endast den ena maken skall ha rätten tillpensionsförsäkringarna vid en eventuell skilsmässa. Enligt motionärema kan denuvarande reglerna inte anses stimulera makama att ta gemensamt ansvar förhemmet och därmed för barnens skötsel. Mot bakgrund härav anser motionärernaatt ÄktB behöver ändras så att det blir möjligt att jämka bodelningar inte baratill förmån för den rikare utan också för den fattigare maken samt attpensionsförsäkring som tagits tidigare än från ansökan omäktenskapsskillnad skall ingå i bodelning i anledning av äktenskapsskillnad. Imotion L404 av och () 1988/89:LU22framhålls att privata pensionsförsäkringar till skillnad från tidigare inteskall beaktas vid bodelning. Enligt motionärerna uppfattas de nya reglerna somorättvisa och det kan finnas skäl för att man i bodelningssammanhang bör göraskillnad mellan sådana försäkringar som inte är kopplade till yrkesverksamhetoch sådana som helt bekostats med egna medel. Ett annat problem ansermotionärerna vara avsaknaden av särskilda övergångsbestämmelser. De nyabodelningsreglerna är fillämpliga också på pensionsföräkringar som tecknatsföre ikraftträdandet. Till följd härav finns det risker för att ekonomiskaskador drabbar den ekonomiskt svagare parten, dvs kvinnan. Problemet bör lösasgenom en särskild övergångsbestämmelse som innebär att debodelningsbestämmelser som gällde vid försäkringsavtalets ingående skallfillämpas på de försäkringar som tecknats före ikraftträdandet. Somtidigare nämnts skall enligt ÄktB privata pensionsförsäkringar numera inte ingåi bodelningen om vissa förutsättningar är uppfyllda. Som skäl för en sådanordning anförde departementschefen i proposition 1986/87:1 om äktenskapsbalkenm.m. (s. 162 f.) att det stora flertalet människor har sin pensionering ordnadpå det sättet att förmånen inte ingår i en bodelning. Pension som utgår pågrund av pensionsförsäkring skulle emellertid, enligt då gällande regler, ingåi bodelningen. Till försvar för denna ordning brukade enligt departementschefenanföras att betalningen av försäkringspremierna i realiteten belastar bäggemakarnas ekonomi och därför får anses utgöra resultatet av deras gemensammauppoffringar. Det hade också framhållits att pensionsförsäkringar ofta innefattademycket stora ekonomiska fillgångar. Skatteaspekter och andra hänsyn hademedverkat fill att pensionsförsäkringar ofta hade karaktär avkapitalplacering. Emellerfidhade enligt departementschefen också kritik riktats mot attpensionsförsäkringarna inte följde samma regler som annan pension. Kritiken motatt dessa försäkringar omfattades av bodelning efter äktenskapsskillnadframträdde med särskild styrka i det fallet att den andra maken hade en rätttill pension vars värde inte ingick i bodelningen. I anslutning till dettauttalande erinrade departementschefen om att pensionsförsäkringar ikommunalskattelagens bemärkelse numera är inskränkta till sådana former avförsäkring som tillgodoser pensioneringsbehov. Vid inkomstbeskattningentillåts inte heller avdrag för högre än som anses behövliga för attförsäkringstagaren skall erhålla en normal pension. Försäkringstagaren saknarvidare - med vissa i sammanhanget betydelselösa undantag -möjligheter attdisponera över det förmögenhetsvärde som försäkringen representerar. Medhänsyn till anförda förhållanden ansåg departementschefen att det inte längreborde göras någon skillnad vid bodelning mellan vanlig pension ochpensionsförmåner från pensionsförsäkring. En lagändring i enlighet härmedskulle dessutom innebära ett närmande till vad som gäller i och Norge.Motsvarande försäkringar i dessa länder hade nämligen sedan längebetraktats som sådana personliga rättigheter som inte skall ingå i 1988/89:LU22 bodelning. Vid behandlingen av regeringens förslag tilläktenskapsbalk föranledde de föreslagna reglerna om privatapensionsförsäkringar inte några särskilda uttalanden från utskottets sida. Isitt av godkända betänkande i lagstiftningsärendet (LU 1986/87:18)tillstyrkte utskottet propositionen i denna del liksom förslaget om makes rätttill vederlag och till jämkning vid bodelning. Vad gällde frågan om betydelsenav de sistnämnda reglerna för den ekonomiskt svagare av makarna i äktenskapet erinradeutskottet (s. 17 f.) om att en tillämpning av likadelningsprincipen medför attden maken vid bodelningen får ut egendom till större värde än om han eller honendast fått behålla sitt giftorättsgods. Regeln innebär att den ekonomisktsvagare parten i allmänhet får en förmögenhetsökning genom bodelningensamtidigt som han eller hon aldrig riskerar att behöva avstå från sitt egetgiftorättsgods. Det fanns därför enligt utskottets mening knappast anledningatt inom ramen för en mera vidsträckt jämkningsregel ge den ekonomiskt svagareparten en större jämkningsmöjlighet. En regel som inte bara tillät en make attbehålla mer av sitt giftorättsgods än som följer av likadelningsprincipen utanockså medgav att bodelningsresultatet korrigerades i andra avseenden med hänsynfill den ena makens transaktioner under äktenskapet ansåg utskottet skulle föramed sig praktiska svårigheter och kunna leda till att den ekonomiskt svagareriskerade att behöva dela med sig av sin egendom. En jämkningsregel som togsikte på den maken som har det mindre värdefulla giftorättsgodset skullevidare enligt utskottet inte ha någon praktisk betydelse. I sammanhangetpåpekade utskottet att vederiagsreglerna i GB visat sig vara fögaändamålsenliga. Även om lagutskottet således avvisade tanken på engenerell regel om jämkning av bodelningsresultatet till förmån för den make somäger minst giftorättsgods framhöll utskottet (s. 15) att det alltjämt kundefinnas ett behov att korrigera bodelningsresultatet med hänsyn till transaktionersom en make företagit inför en förestående äktenskapsskillnad. Såsomföreslagits i propositionen borde därför i ÄktB tas in en regel som medgav atten make vid bodelningen fick kompensation för att den andra maken en viss tidföre ansökan om äktenskapsskillnad minskat sitt giftorättsgods genomvederlags-fria överlåtelser eller därmed jämförbara förfoganden. Tidsgränsenborde bestämmas till . Utskottet tillade att de särskildajämkningsreglerna i 12 kap. 1 och 3 §§ ÄktB i vissa fall kunde tillämpas föratt korrigera bodelningsresultatet när en make före separationensystematiskt minskat sitt giftorättsgods till nackdel för den andra maken. Detsagda gällde inte minst när maken hade använt giftorättsgodset för att ökavärdet av sin enskilda egendom. Som utskottet närmare utvecklade i betänkandetborde i sådana fall det äktenskapsförord varigenom egendomen gjorts enskildkunna jämkas. Frågan om jämkning till förmån för den ekonomiskt svagaremaken aktualiserades åter 1988 med anledning av motioner medsamma syfte som motionerna L401, L405 och L406. I sitt av godkändabetänkande LU 1987/88:19 avstyrkte utskottet bifall till de då aktuellamotionerna. Utskottet hänvisade därvid - utan att i sak ta ställning 1** 1988/89. till motionärernasändringsförslag - till att de nya reglerna i ÄktB då hade 1988/89:LU22tillämpats under föga mer än och framhöll att erfarenheterna frånden praktiska tillämpningen borde avvaktas innan frågan om en översyn togs upptill närmare prövning. Vissa allmänna frågor om äktenskap m.m. Imofion L402 av och (båda c) framhålls att detsjälvklart skall vara helt fritt för varje par att välja samlevnadsform men attdet är väsentligt att de ekonomiska konsekvenserna av äktenskap är sådana attdet stora flertalet kan finna att äktenskapet är en lämplig och naturligsamlevnadsform. Enligt mofionärerna är det både ett samhällsintresse och enrättighet för berörda personer att äktenskapet inte diskrimineras. Äktenskapetär resultatet av en aktiv och överlagd handling och skall ge trygghet åtkontrahenterna. Mofionärerna anser att det är synnerligen nödvändigt attskatte- och bidragsregler m.m. inte är så utformade att äktenskapet leder tillsådana konsekvenser att människor av ekonomiska skäl väljer att bo samman utanäktenskap i stället för att gifta sig. Enligt motionärerna framhålls det oftaatt flera regler för beskattning, bidrag, stöd m.m. är utformade så attäktenskapet missgynnas, och i motionen ges exempel på sådana regler. Motionärernaanser att det bör göras en fullständig kartläggning av de olika ekonomiskakonsekvenserna av äktenskap jämfört med samboende och även jämfört medförhållandet för dem som avstår från direkt samboende. Genom en sådankartläggning skulle enligt motionärerna främst två fördelar vinnas. Dels skulleklarhet erhållas om de olika konsekvenserna av olika samlevnadsformer, delsskulle en sådan kartläggning ge underlag för utarbetande av förslag tillerforderliga ändringar av regler så att äktenskapet inte diskrimineras. Isammanhanget framhåller motionärerna att det är naturligt att det för ogiftasambor inte kan och bör tillämpas alla de regler som gäller för dem som ärgifta med varandra. Motionärerna eftersträvar alltså inte att olikasamlevnadsformer skall jämställas på alla områden. Enligt motionärerna börriksdagen uttala sig för att en kartläggning sker och för att förslag tillsådana lagändringar läggs fram att diskrimineringen av äktenskapet upphör. Isamband med äktenskapsreformen (LU 1986/87:18) behandlade utskottet medanledning av motioner också vissa allmänna frågor om äktenskap m.m. Utskottetunderströk därvid (s. 48 f.) att det bör vara ett mål för lagstiftningen attäktenskapet bevaras som den normala och naturliga formen för familjebildningför det helt övervägande antalet människor. Genom att ingå äktenskap fårparterna tillgång till ett regelsystem som tillhandahåller lösningar påpraktiska problem och ger dem skydd i åtskilliga hänseenden. Jämfört med andrasamlevnadsformer ger alltså äktenskapet Trots detta, konstaterade utskottet, väljer många 1988/89:LU22människor av olika skäl att sammanleva utan att ingå äktenskap. Dettaförhållande måste lagstiftaren ta hänsyn till. Utrymme måste därför gesmänniskorna att själva forma sitt personliga liv och bestämma vilka normer somskall gälla för deras familjeliv. måste det beaktas att en ordningdär människors grundläggande behov och väsentliga intressen blir sämretillgodosedda eller helt åsidosatta enbart av den anledningen att de inte villingå äktenskap inte är godtagbar i ett modernt samhälle. På åtskilliga områdenmåste därför eftersträvas att reglerna i sak blir enhetliga för allasammanlevande oberoende av om samlevnaden sker i äktenskap eller ej. Vidutformningen av sådana regler är det självfallet angeläget att man intepåverkar människors val av samlevnadsform så att de förlorar på att gifta sigeller vinner på att separera. Enligt utskottets mening kunde det inte hellermed fog hävdas att lagstiftningen i vårt land generellt sett missgynnar äktenskapet.Mot bakgrund härav fann utskottet inte anledning för att - såsomhade begärts i två motioner- uttala att lagstiftningen inom familje-, skatte-och socialrätten skall ges en sådan utformning att den uppmuntrar till ingåendeav äktenskap.