bet · GC01JoU14 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottetkan i likhet med jordbmksministem konstatera att utvecklingen på livsmedelsområdet mot mer storskaliga och komplicerade produktions processer och distributionssystem måste på kontrollområdet mötas med förändringar i ansvarsfördelning, resurser och formema för kontrollens utförande. Utskottet finner regeringens förslag om ansvarsfördelningen väl avvägt och kan konstatera att förslaget om en starkare ställning för livsmedelsverket har fått ett överlag positivt bemötande av remissinstan serna. En principiell decentralisering av kontrollen i enlighet med vad som föreslås av och vpk skulle enligt utskottets mening bl.a. kunna äventyra en i hela landet likartad offentlig livsmedelstillsyn. Ut skottet vill erinra om den möjlighet livsmedelsverket ges att i vissa fall frångå den generella ansvarsfördelningen och som innebär att ansvaret för tillsynen av en viss anläggning eller anläggningstyp kan överföras såväl från livsmedelsverket till miljö- och hälsoskyddsnämnd som från nämnd till verket. Avsikten med en förändrad ansvarsfördelning är inte att varje anläggning som är krävande från kontrollsynpunkt generellt skall föras till livsmedelsverkets ansvarsområde. I många fall måste ansvaret kunna vila 28 på kommunen, även om dettaskulle innebära att kommunen måste skaffa 1988/89: JoU 14 egen erforderligkompetens eller köpa tjänster, t.ex. från någon annan kommun. Utskottet villemellertid betona vikten av att kommunernas kompetens på området upprätthålls.I sammanhanget finns även anledning understryka att möjligheterna tillmellankommunal samverkan bör kunna prövas i ökad omfattning. Somjordbruksministern betonar är givetvis i dessa fall stöd från livsmedelsverketoch särskilt angeläget. Med det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag om ansvarsfördelningen och avstyrker motion Jo24 yrkandena3 och 4. Med det anförda avstyrkerutskottet även motion Jo25 yrkande 2. På samma grund avstyrkerutskottet motion Jo24 yrkande 2. Ävenmotion Jo27 yrkande 11 avstyrks med hänvisning till vad utskottet anfört ovan.Beträffande motionens förslag om de ideella organisationernas representation ilivsmedelsverkets styrelse vill utskottet erinra om att styrelseledamöter i ämbetsverkeni förekommande fall utses av regeringen. Motionens yrkande 17 avstyrks således. Utskottethar inledningsvis i detta betänkande framhållit det intima sambandet mellankost och hälsa. Utskottet har också anslutit sig till jordbruksministernsuppfattning att ansvaret för livsmedlens kvalitet i första hand måste vila pålivsmedelskedjan i sin helhet. Garantier för att detta ansvar verkligenuppfylls skapas enligt utskottets mening bäst genom en sådan uppbyggnad av denoffentliga kontrollen som föreslås i propositionen, vilket givetvis inte fårhindra samverkan mellan myndigheter inom och utom kontrollorganisationen. Ettbra exempel på sådan samverkan är det program för kost och hälsa som ärresultatet av ett samarbete mellan , ochlivsmedelsverket. Ett annat exempel är den kost- och hälsogmpp med delatordförandeskap som har inrättats av och livsmedelsverket. myndighet avger yttrande i ett ärende har synpunkter inhämtats frångruppen. Enligt vad utskottet erfarit är över huvud taget samarbetet dessamyndigheter emellan mycket gott. Anledning att tillmötesgå kraven i motionJo22 om ändrad inriktning av huvudansvaret för information och rådgivning saknasenligt utskottets mening. Motionens yrkande 2 avstyrks således. Med det anfördaavstyrker utskottet även motion 1987/88:Jo5l6. Lagen(1959:99) om köttbesiktning m.m. föreslås upphävd och ersatt med föreskrifterför köttkontroll som meddelas med stöd av livsmedelslagen. Utgångspunkten skallvara att en effektiv och likformig köttkontroll upprätthålls i hela landet.Föreskrifterna skall inte hindra en småskalig slakteriverksamhet. Föratt inte den lokala utvecklingen skall motverkas bör bestämmelserna anpassas i fråga om de mindre slakterierna, gårdsslakterierna och renslak terierna. Besiktningen bör t. ex. kunna utföras av personal vid ett näralig- 29 gande kontrollslakterieller som sidouppdrag för en distriktsveterinär eller 1988/89: JoU 14 annanallmänpraktiserande veterinär. Förutsättningarnaför ambulerande slaktenheter bör prövas för att tillgodose behovet avslaktmöjligheter på de gårdar som själva säljer sina produkter tillkonsumenterna. Erfarenheter kan här hämtas från de ambulerande enheter somredan finns för renslakt. Vissa gmndkrav, såsom tillgång tillbesiktningsställe, kylutrymme och plats för laboratorieanalyser, måste ställaspå verksamheten. Besiktning av veterinär, liksom omhändertagande av restproduktermåste också kunna arrangeras på ett ändamålsenligt sätt. Jordbmksministem avseratt föreslå regeringen att livsmedelsverket ges i uppdrag att närmare utredaförutsättningarna för sådan slakt från bl. a. hygieniska och organisatoriskautgångspunkter. Vpkbegär i sin partimotion Jo24 yrkande 20 uttalade stöd för ensmåskalig slakteriverksamhet och en utredning med förslag som värnar densmåskaliga slakteriproduktionen vid en förändrad köttbesiktning. Utskottettillstyrker regeringens förslag om upphävande av lagen om köttbesiktning ochansluter sig i övrigt till de synpunkter som framförs i propositionen om densmåskaliga slakteriverksamheten. Denbärande principen om en likartad och effektiv offentlig livsmedelskontroll börenligt utskottets mening kunna tillgodoses med vad jordbmksministem anfört.Samtidigt kan den småskaliga produktionens intressen tillvaratas bl. a. genomatt kraven på anläggningarna anpassas till de förutsättningar som gäller förvarje enskild anläggning. Lftskottetfinner således syftet med motion Jo24 yrkande 20 tillgodosett. Motionen börinte påkalla någon ytterligare åtgärd från sida. Livsmedelsverkethar i en promemoria som överlämnats till utskottet ifrågasatt omlivsmedelslagen i föreslagen utformning ger möjlighet att omhänderta kött somsaluförs utan att ha besiktigats eller som inte godkänts vid besiktningen.Enligt utskottets mening inrymmer lagen en sådan möjlighet, nämligen med stödav 27 § första stycket jämfört med 16 § andra stycket och 11 §. Utskottet anserdärför inte att någon jämkning av lagtexten är påkallad i detta avseende. Köttkontrollen i övrigt Propositionen Enkartläggning av importkontrollen av kött skall enligt förslaget läggas tillgrund för föreskrifter om en skärpt och mera likformig kontroll av importen avkött. Kontrollenadministreras i stor utsträckning av livsmedelsverket. Enligt av regeringen meddelade bestämmelser får kött bara föras in över sådana 30 orter där det hos miljö-och hälsoskyddsnämnden finns en av livsmedels- 1988/89: JoU 14 verket förordnad veterinärför kontroll av köttet. I sina föreskrifter för importkontrollen harlivsmedelsverket förtecknat över vilka orter kött får föras in i landet. följer att det fordras särskilt tillstånd för införsel av kött ochtillståndet kan villkoras av att köttet kommer från en anläggning som hargodkänts av livsmedelsverket. Varje parti undersöks. Köttet skall vara åtföljtav ett intyg utfärdat i ursprungslandet. skall bl.a. framgå attvaran är tjänlig som människoföda och att den har hanterats och förvarats iutrymmen som håller tillräckligt låg temperatur. Förinförsel av kött och andra livsmedel av animalt ursprung kan också krävastillstånd enligt den veterinära införselkungörelsen. De bestämmelserna syftarbl. a. till att förhindra att smittsamma djursjukdomar kommer in i landet. Principenom en likartad kontroll oavsett varornas urspmng kan sägas vara i huvudsakuppfylld beträffande de importerade köttvarorna. Genom kravet att varorna skallkomma från en av livsmedelsverket godkänd anläggning ställs i princip sammafordringar som här hemma på kontrollen och förhållandena vidproduktionsanläggningarna i ursprungslandet. Dethar visat sig att bedömningarna vid undersökningen av köttvarorna varierarmellan de olika miljö- och hälsoskyddsnämnderna. Det förtjänar därförunderstrykas att kontrollen skall utföras lika i alla delar av landet. Medhänsyn härtill har jordbruksministern funnit anledning att närmare kartläggahur importkontrollen utförs och kommer att föreslå regeringen attlivsmedelsverket får i uppdrag att utföra en sådan undersökning. Kartläggningenbör ligga till grund för överväganden om behovet av skärpta regler förkontrollen. Målet skall vara hög ambitionsnivå och likformig kontroll. Jordbruksministerntar särskilt upp frågan om kontrollen av kött med avseende påbekämpningsmedelsrester och rester av veterinärmedicinska preparat. En sådankontroll bör utföras i större utsträckning än nu och avse både inhemsktproducerat och importerat kött. Det framhålls som viktigt att utvecklingen avanalysmetoder och annan teknik påskyndas. Kunskaperna bör efter hand omsättasi skärpt kontroll. Kostnaderna för en skärpt importkontroll bör täckas genomimportavgifter och för motsvarande inhemsk kontroll av prisregleringsmedel. Vidkontrollen av rester av veterinärmedicinska preparat är man i huvudsak hänvisadtill att använda sig av laboratorieanalyser. Det saknas analysmetoder föratt påvisa rester av kemoterapeutika i låga doser i kött. Jordbmksministemanser det därför viktigt att bättre undersökningsmetoder utvecklas. Centerpartietframför i motion 1987/88:Jo528 yrkande 2 krav på skärp ning av förbudet mot antibiotika i djurfoder genom att sådan behandling bör tillåtas endast av djur med sjukdomssymptom. Eftersom det är angelä get att importkontrollen av kött är likformig i hela landet och att samma 31 krav ställs på detimporterade som det inhemskt producerade köttet bör 1988/89: JoU 14 enligt vpk:s motion Jo24yrkande 21 livsmedelsverket ha ansvaret för Imotion Jo27 yrkande 16 (mp) begärs att livsmedelsverket ges i uppdrag att göraen översyn av hållbarhetstiderna för de köttprodukter som inte är helkonserver. Enligtreglerna i foderlagen (1985:295) och foderförordningen (1985:879) måsteantibiotika förskrivas av veterinär i vaije enskilt fall. Möjligheterna att setill att det svenska köttet inte innehåller rester av veterinärmedicinskapreparat är förhållandevis goda. När det gäller det importerade köttet är mandäremot i huvudsak hänvisad till möjligheterna att genom laboratorieanalyserspåra rester av preparaten. Enligt vad utskottet erfarit saknas i daganalysmetoder för att påvisa rester av kemoterapeutika i låga doser i kött. pågår emellertid metodutveckling för att i ökad utsträckningkunna påvisa resthalter av olika slag och ansträngningarna för att utvecklaanalysmetoder bör öka. Hämtöver bör prövas om inte andra möjligheter änlaboratorieanalys kan användas, t.ex. överenskommelser om intyg frånimportlandet som visar att köttet uppfyller de svenska kraven även i dettaavseende. Lantbmksstyrelsen har på förekommen anledning uppmärksamheten riktadmot den praktiska tillämpningen av de regler som gäller förantibiotikaanvändningen och har i syfte att åstadkomma en bättre efterlevnad anordnat samordningskonferenser med deltagande av foderproducenter,läkemedelstillverkare och berörda myndigheter. I nära samarbete medlivsmedelsverket pågår studier och försöksverksamhet för att söka komma tillrätta med de negativa effekter som den minskade användningen av antibiotika ochkemoterapeutika medfört. Bl.a. görs en översyn av de veterinärmedicinskapreparaten i syfte att skärpa bestämmelserna beträffande karenstidemas längd.Den nya djurskyddslagens krav på djurhållningen bör enligt utskottets mening påsikt medföra att användningen av läkemedel minskar. Utskottet har tidigareunderstmkit vikten av att regeringen och lantbmksstyrelsen noga följerutvecklingen och vid behov vidtar de ytterligare åtgärder som kan visa signödvändiga. Utskottet utgår från att detta arbete fortsätter. Med det anfördafinner utskottet syftet med motion 1987/88:Jo528 yrkande 2 tillgodosett.Motionen bör inte föranleda någon ytteriigare åtgärd. Tillskillnad från vad som framförs i motion Jo24 delar utskottet jordbruksministernsbedömning av behovet av en kartläggning av importkontrollen av kött med deninriktning som förslås i propositionen. Med det anförda avstyrker utskottetmotion Jo24 yrkande 21. Hållbarhetstidenför vissa köttprodukter är enligt utskottets mening ett problem som bäst löses i samförstånd mellan livsmedelsverket och bran schen. Utskottet utgår från att livsmedelsverket har uppmärksamheten riktad även på denna fråga. Med det anförda avstyrker utskottet motion Jo27 yrkande 16. Kontrollenav förpackningar och husgeråd 1988/89:JoU 14 Livsmedelslagstiftningensyftar även till att förhindra användningen av olämplig utmstning och olämpligalivsmedelsförpackningar men reglerar inte tillverkning och saluhållning avolika redskap och förpackningar. befogenheter att ingripa motsådana kemiska hälsorisker som har samband med livsmedelsförpackningar ochhusgeråd är otillräckliga. Eftersom det enligt jordbmksministemär angeläget att livsmedelsverket har ett odelat ansvar för frågor som hängersamman med kontrollen av hantering och import av förpackningsmedel förlivsmedel bör huvudmannaskapet även för livsmedelsförpackningar och husgerådläggas på verket. 1 propositionen föreslås även att livsmedelsverket geserforderliga bemyndiganden enligt lagstiftningen om kemiska produkter och attverket förordnas som tillsynsmyndighet enligt samma lagstiftning. Ipropositionen föreslås vidare att livsmedelsverket får i uppdrag att närmareöverväga utformningen och finansieringen av den offentliga tillsynen. Enutgångspunkt i detta arbete bör enligt jordbmksministem vara att Normpacksverksamhet och egentillsyn utnyttjas så att kontrollen kan utföras så enkeltoch billigt som möjligt och i huvudsak kan inskränkas till inspektion ochstickprov. Normpack är en överenskommelse om en svensk materialnorm förlivsmedelsförpackningar som ingicks av ett antal svenska tillverkare.Jordbmksministem avser att senare ta initiativ till nödvändiga ändringar iregeringens föreskrifter om kemiska produkter. Vidare avser jordbmksministematt utarbeta ett förslag om finansiering av den provtagning och annanundersökning som skall ingå i tillsynen. PVCi förpackningar bör enligt vpk:s partimotion Jo24 förbjudas (yrkande 15) ochskall ha försvunnit ur livsmedelshanteringen (yrkande 16).Livsmedelsverket bör ges i uppdrag att göra en översyn avlivsmedelsförpackningarna och lämna förslag om hur och när olämpliga sådana kanersättas (yrkande 17). Utskottetdelar jordbmksministems bedömning att livsmedelsverkets be fogenheter att ingripa mot kemiska hälsorisker som har samband med livsmedelsförpackningar och husgeråd har varit otillräckliga. Pro positionens förslag om ökade befogenheter för verket vad gäller kontrollen av husgeråd, förpackningsmaterial och förpackningar för livsmedel inne bär enligt utskottets mening en väsentlig förbättring av nuvarande ord ning. I sammanhanget vill utskottet erinra om det regelsystem med normer för livsmedelsförpackningar som utarbetas av Normpack efter mönster 33 3 1988/89. från långtgåendebestämmelser i vissa andra länder. De företag som anslu- 1988/89: JoU 14ter sig till Normpack förbinder sig att följa dessa normer. Inom regelsystemetär även ett kontrollsystem under uppbyggnad. Meddet anförda finner utskottet syftet med yrkandena 15-17 1 motion Jo24 i alltväsentligt tillgodosett. Motionen bör i dessa delar inte påkalla någon vidareåtgärd från sida. Offentligt kontrollerad egentillsyn Propositionen Tillgmnd för den löpande tillsynen föreslås läggas företagens egentillsyn, som görsobligatorisk för i princip all livsmedelshantering. Av resursskäl böregentillsynen i den utsträckning det är möjligt anpassas till den kontroll sompå företagets eget initiativ finns för hanteringen och geiiomföras enligt ettpå varje företag fastställt kontrollprogram. Programmet bör avse både hygienoch förhållanden av betydelse för redligheten och skall upprättas i enlighetmed livsmedelsverkets föreskrifter. Kontrollprogrammet skall getillsynsmyndigheten tillräcklig ledning för tillsynen och bör fastställas avden myndighet som har ansvaret för godkännandeprövningen av lokalema därlivsmedelshanteringen sker. Det framhålls som angeläget att programmenrevideras i den utsträckning som behövs för att effektiviteten i kontrollenskall kunna upprätthållas. De bör därför innehålla bestämmelser om revision.Eftersom upprättandet av kontrollprogrammet kommer att vara starkt knutet tillgodkännandeprövningen är det angeläget att livsmedelsverket meddelarerforderliga föreskrifter och ställer krav på de samrådsförfaranden som ärnödvändiga för att prövningen skall bli en stabil utgångspunkt för kontrollen. Bestämmelsernaom utnyttjandet av företagens egen produktionskontroll i den offentligakontrollen måste utformas med hänsyn till företagens behov av att kunna skyddasig mot insyn från andra företag vad gäller recept, tillverkningsprocesser ochandra förhållanden av särskild betydelse för konkurrenssituationen påmarknaden. Iegenskap av centraltillsynsmyndighet skall livsmedelsverket administrera genomförandetav de förändringar som krävs för den ökade egentillsynen. Jordbmksministemunderstryker särskilt att egentillsyn som en del av den offentliga kontrollenaldrig får innebära att tillsynsmyndigheterna tar den som intäkt för minskadvaksamhet. Slutligenkonstaterar jordbmksministem att nu gällande utformning av 29 § livsmedelslagenoch 53 § livsmedelsförordningen ger livsmedelsverket befogenhet att meddela deföreskrifter som kan erfordras. Bestämmelserom årlig revision av livsmedelshanteringen i de större livs medelsföretagen av därtill auktoriserade revisorer begärs i motion Jo22 34 (fp) yrkande 1.Livsmedelsverket bör enligt motion Jo27 (mp) yrkande 4 1988/89: JoU 14 gesi uppdrag att utarbeta förslag om en utvidgning av livsmedelskontrollen tillatt omfatta även primärproduktionen. Utskottetansluter sig till vad jordbmksministem anfört om utformningen av företagensegentillsyn. Utskottet delar således inte de synpunkter om värdet av särskildarevisorer och krav på revisionsberättelse i de större företagen som framförs imotioii Jo22. Intresset av insyn tillgodoses enligt utskottets mening bättre avde förslag till ändring i sekretesslagen i hithörande avseenden som harlagts på bord (prop. 1988/89:131). Enligt regeringens förslag fårmiljö- och hälsoskyddsnämndema möjlighet att offentliggöra i och för sigsekretesskyddade uppgifter om en enskilds affärs- eller driftsförhållanden,uppfinningar eller forskningsresultat som de inhämtat i sintillsynsverksamhet, om intresset av allmän kännedom om förhållanden som rörmänniskors hälsa, miljön eller redlighet i handeln eller ett liknandeallmänintresse har sådan vikt att uppgiften bör lämnas ut. Härigenom tordesyftet med motionen komma att bli i allt väsentligt tillgodosett. Med detanförda och i avvaktan på behandling av förslaget till ändring isekretesslagen avstyrker utskottet motion Jo22 yrkande 1. Etttillmötesgående av yrkande 4 i motion Jo27 skulle enligt utskottets meninginnebära uppbyggande av en kontrollapparat av en omfattning och inriktning somknappast kan anses önskvärd. Med det anförda avstyrker utskottet motionen. Märkningenav livsmedel ändras så att den i ökad utsträckning genom tydlig och enkelinformation blir en hjälp för konsumentema att välja livsmedel. Märkning medurspmngsland införs på förpackade livsmedel. Påregeringens uppdrag har livsmedelsverket utvärderat de nuvarande bestämmelsernaom märkning av färdigförpackade livsmedel och lagt fram förslag om förbättradmärkning. Förslaget innebär i huvudsak ändringar i verkets egna föreskrifteroch allmänna råd men i ett avseende märkning på små förpackningar krävs enändring i livsmedelsförordningen. Jordbmksministem avser att återkomma tillregeringen i denna fråga. Fleraav livsmedelsverkets förslag avser varubeteckningen. Förslaget syftar till att göra vambeteckningarna mer rättvisande. Om varans namn inte tillräckligt tydligt anger varans slag, skall det ingå ett beskrivande uttryck i vambeteckningen. Kravet på redlighet skall styra uppgiften om varans slag. krävs kvantitetsdeklaration för flertalet råvaror. Av utrymmesskäl kombinerar många producenter ingrediensförteckning och kvantitetsdeklaration, vilket blir onödigt komplicerat för konsumenten. Genom att endast krävakvantitetsdeklaration av den för livsmedlet vikti- 1988/89: JoU 14 gaste råvaran,kommer denna märkningsuppgift att framgå tydligare än vad som är fallet.Deklaration av tillsatser och berikningsmedel är svårförståeligför den vanlige konsumenten. Tillsatsernas namn säger inte heller något omderas funktion i livsmedlet. Genom att tillsatserna i stället deklareras meddet gruppnamn som bäst beskriver deras funktion, följt av antingen E-nummereller vedertaget namn, ges konsumenten ökade möjligheter att bedöma tillsatsen.För att underlätta för konsumenten att förstå vad ett berikningsmedel består avbör det tillåtas att dessa medel deklareras med namnen på motsvarande näringsämnen. Ettav de viktigaste medlen för att förändra kostvanorna är ökad information,t.ex. genom förbättrad märkning av livsmedlen, där bl. a. fetthal-ten framgårtydligt. En tydlig fetthaltsdeklaration för mejeriprodukter och olikaköttprodukter är särskilt betydelsefull. För mjölk, grädde och motsvarandesyrade produkter samt smör och margarin bör fetthalten anges i viktprocent.Obligatorisk fetthaltsdeklaration bör införas för köttprodukter och köttfärssamt ost, margarinost och mesvara. föreslår också regler förfrivillig användning av beteckningarna "lätt", "mager" och"lättsockrad". Ökadekunskaper om kostens betydelse ur hälsosynpunkt har lett till ett ökat intresseför symbolmärkning för nyttiga livsmedel. En sådan märkning kan självfalletinte ersätta de obligatoriska märkningsuppgifterna men kan vara värdefull somkomplement eftersom den på ett iögonenfallande sätt ger snabb information omlivsmedlets värde ur näringssynpunkt. Livsmedelsverketsutredning har endast omfattat märkning av förpackade livsmedel. När det gälleroförpackade livsmedel har på jordbruksministerns initiativ handelnsorganisationer åtagit sig att informera konsumenterna om urspmngsland för fmktoch grönsaker som säljs i lösvikt. finns inget generellt krav att importerade livsmedel skall märkas meduppgift om det land där livsmedlet har producerats. Inom Permanenta för livsmedelsfrågor (PNUN) avser en projektgrupp att våren 1989lägga fram en rapport med förslagom gemensamma nordiska märkningsbestämmelser.I förslaget behandlas även frågan om märkning med ursprungsland.Jordbmksministem anser att uppgift om urspmngsland är sådan information somkonsumenten bör ha tillgång till. Märkningsbestämmelserna bör därför ändras såatt livsmedlets urspmngsland tydligt framgår. Ursprungslandet skall anges omutelämnandet kan vilseleda konsumenten om livsmedlets urspmng, vilket ipraktiken innebär att för importerade livsmedel ursprungslandet alltid skallframgå. En sådan ändring innebär en harmonisering med övriga ,EG samt märkningsstandard. Enförbättrad märkning av livsmedel är utan tvekan ett starkt instm- ment för att öka konsumenternas möjligheter att välja önskad produkt. Förändringar i de svenska märkningsbestämmelserna bör, så långt det är möjligt, genomföras med hänsyn tagen till internationella bestämmelser. Nämnda exempel på ändrade märkningsbestämmelser innebär enligt jord- 36 bruksministern tillövervägande del ett närmande till eller en harmonise- 1988/89: JoU 14 ringmed bestämmelser i och Codex märkningsstandarder. Märkningav livsmedel med ursprungsland begärs i följande motioner: 1987/88:Jo250 (c)yrkande 4, 1987/88:Jo507 (c) yrkande 2, 1987/88:Jo515 (s), 1987/88:Jo525 (s),1987/88:Jo526 (m), 1987/88:Jo528 (c) yrkande 7, Jo24 (vpk) yrkande 13, Jo28 (s)och Jo257 (m) yrkande 6 delvis. S.k. svenskmärkning av inhemskt framställdalivsmedel bör införas enligt motionerna 1987/88:Jo2l3 yrkande 3 och Jo257yrkande 6 delvis (båda m). Datummärkning med plockningsdag, skördedag resp. förpackningsdag föreslås i motionernal987/88:Jol0 (c) yrkande 12 och 1987/88:Jo528 (c) yrkande 10. Liknande yrkandenframförs i motion Jo27 (mp) yrkandena 8 och 9.