bet · GC01FiU20 · 1988-12-31 00:00:00 — Denekonomiska polifiken under den kommande mandatperioden måste, mot dennabakgrund, inriktas på att dels dämpa den inhemska pris- och kostnadsstegringen,dels sfimulera produkfiviteten och den långsikfiga fillväxten. Åretsbudgetförslag är därför, sägs det i propositionen, stramt. Därutöver vidtasåtgärder för att kyla ned överhettningen i byggsektorn istorstadsregionerna som en indragning föreslås av vinstmedel frånföretagen. Detta bör ske genom att en särskild skatt tas ut påföretagsvinsterna . Avsikten är att dessa åtgärder skall verkadämpande på lönestegringstakten , och framför allt under år1990. Den nominella löneökningen måste begränsas. I propositionen betonas attdet i fortsättningen inte är med hjälp av sänkta reallöner som den svenskaexporten bör vinna sina framgångar på världsmarknaden. Tvärtom är uppgiften attlöpande öka produktiviteten och höja kvaliteten på svensktillverkade varor ochtjänster så att utrymme skapas för ökade reallöner, stigande standard samtinvesteringar som kan förbättra miljön. Målenför den ekonomiska politiken är oförändrade - full sysselsättning utan inflafion,god ekonomisk tillväxt, balans i de utrikes affärerna och en rättvis fördelningav resurserna - men medlen måste anpassas till den nya ekonomiska situationen. Ipropositionen framhålls att finanspolitiken under den senaste sexårspe-riodenförts med betydande stramhet. Med hänsyn till den högkonjunktur som förnärvarande råder bör finanspolitiken även fortsättningsvis vara restriktiv. Denstrama finanspolitiken bör drivas vidare också . Därvid börinte höjningar av skattetrycket användas som De åtgärder som föreslås vad gäller indrag- 1988/89:FiU20ningar av företagens vinster har också avvägts så, att de ej leder till någonbestående ökning av skattebelastningen. Denförda penningpolitiken karakteriseras i propositionen som stram i så måtto atträntan varit hög. Samfidigt har emellerfid kreditexpansionen varit kraftig. Detsenare torde i stor utsträckning vara en följd av den avreglering av kreditmarknadensom skett. Ipropositionen föreslås liberaliseringen av valutaregleringen fortsätta. Detframhålls att tiden är mogen att i allt väsentligt avveckla de kvarvarandedelarna av regleringen. Valutalagstiftningen skall behållas endast i beredskapssyfte.Förutsatt att ansluter sig till denna uppfattning bör de konkretabeslut som direkt avser en fortsatt avveckling av valutaregleringen fattas avriksbanken. Detta kan ske inom ramen för nuvarande valutalag ochvalutaförordning. Iavsnittet om fördelningspolitiken anförs att föräldraförsäkringen är enhörnpelare i familjepolitiken. I propositionen föreslås att föräldraförsäkringenbyggs ut så att den täcker en ersättningsperiod på ett och ett halvt år.Utbyggnaden bör ske i etapper och vara helt genomförd . Sysselsättningspolitikenbör inriktas så att det goda arbetsmarknadsläget utnyttjas för att så långtmöjligt ge arbete åt dem med svagast ställning på arbetsmarknaden ochytterligare minska de regionala skillnaderna i sysselsättning.Arbetsmarknadens utbudssida, dvs. åtgärder för att vidga flaskhalsar ochavhjälpa bristen på arbetskraft måste ges en fortsatt hög prioritering.Flykfingar och andra invandrare bör ges möjligheter att komma ut snabbare påarbetsmarknaden än . Enligtföredraganden innebär den nödvändiga förnyelsen av den offentliga sektornfrämst att en koncentration till de mest prioriterade områdena för denoffentliga verksamheten kommer till stånd. Resurserna skall satsas på deverksamheter och välfärdssystem som visar sig ge det största utbytet i form avrättvis fördelning, välfärd och trygghet. I förnyelsen av den offentligasektorn bör också ingå att sådana tjänster, vilka lämnar relativt sett mindrebidrag till rättvisa och trygga levnadsvillkor för medborgarna, kan producerasav entreprenörer men enbart under förutsättning att detta blir billigare utanatt kvaliteten blir lidande. Syftetmed den förda budgetpolitiken har varit att återställa balansen istatsfinanserna. I den av fastställda statsbudgeten för budgetåret1988/89 bedömdes budgetunderskottet uppgå till 5,ö miljarder kronor.Statsbudgeten för innevarande budgetår beräknas ge ett överskott med 11,0miljarder kronor. En orsak till att statsbudgeten förstärks jämfört med förra budgetåretär bl.a. att ränteutgifterna för /89 beräknas bli förhållandevislåga. Detta beror på att bokföringsprinciperna för statsskuldväxlar harförändrats, vilket detta budgetår ger en positiv engångseffekt påränteutgifterna på . Denna effekt kommer inte att kvarstånästa budgetår. Trots denna engångseffekt uppgår statsskuldräntorna till 52,8miljarder kronor, vilket motsvarar av de totala statsutgifterna. Omdenna tunga utgiftspost skall kunna minskas, krävs ordentliga överskott istatsbudgeten under en följd av år. I propositionenunderstryks att villkoren för lönebildningen i offenfiig och 14 privat sektor måste blimer likartade. Mot denna bakgrund har lagt 1988/89:FiU20 fast vissabudgetriktlinjer för staten. De innebär att statsmakterna inför varjeavtalsrörelse skall lägga fast en ram för lönekostnadsökningar. Föredragandenunderstryker att detta inte utgör ett lönetak. fastställdes denna ramfill . För att säkerställa personalförsörjningen i statsförvaltningen harregeringen givit kompensafion för lönekostnadsökningar upp till sammanlagt 5,ö%. En ny ram bör nu läggas fast för . Det budgetförslag som redovisasbygger på att löneutgifterna ökar med högst . Om lönekostnadsökningarnaöverstiger denna procentsats måste de överskjutande kostnaderna finansierasgenom ökad produktivitet. Iövrigt betonas i propositionen att bl.a. följande uppgifter är angelägna förden ekonomiska politiken: - Regionalpolitiken måsteaktiveras för att sfimulera tillväxten i områden där det finns ledig kapacitetsamt dämpa expansionen för att på så sätt motverka ytterligare flaskhalsar istorstäderna. - En omfattande skattereform ärett krav. - En ansvarsfull hushållning mednaturresurserna är ett villkor för en god ekonomisk utveckling. Omvänt gälleratt en framgångsrik ekonomisk polifik är en förutsättning för en aktivmiljöpolitik. Detta innebär att miljön måste värnas genom förebyggande åtgärderoch genom att skadade miljöer återställs. Miljöhänsyn måste prägla verksamheteni alla samhällssektorer. Partimotionerna om den ekonomiska politiken Imotion Fi214 (m) anförs att trots de senaste årens internationellahögkonjunktur är det uppenbart att har problem som kräver en nypolifik. Den ekonomiska utveckHngen i kännetecknas av lägrevälfärdsökning och större prisstegringar än i omvärlden. är åter på vägin i stora underskott i sina utrikes affärer med risker för sysselsättning ochtrygghet. Osäkerhet om skatter. Europapolitik och energipriser hämmarföretagsamhetens utveckling. Sammanfattningsvis konstateras i motionen att densvenska ekonomins balansproblem fortsätter att förstärkas. Med nuvarandeinriktning av den ekonomiska poUfiken är risken påtaglig attbytesbalansunderskottets ökning accelererar, tillväxten stagnerar och arbetslöshetenökar . Imotionen understryks att det yttersta målet för den ekonomiska polifiken är att öka den enskildes frihet och välfärd. Detta förutsätter god ekonomisk fillväxt, stabila priser och arbete åt alla som vill arbeta. De målen kan nås endast med en politik som stärker marknadshushållningen och avlägsnar de fillväxthinder som under lång fid byggts in i den svenska ekonomin. Omvandlingens och dynamikens förutsättningar måste därvid sättas i centrum för strukturpolitiken. Omvandling av ekonomin förutsätter utveck ling av nya lönsamma företag och avveckling av gamla olönsamma. Utvecklingskraften förstärks om man ökar ekonomins flexibiUtet och förmåga att på marknadsmässiga villkor dirigera resurser mot områden med gynnsamma pris- och tillväxtförutsättningar såväl hemma som på världs marknaden. Genom en bättre funktionsduglighet hos olika marknader och 5 högreproduktivitet minskar också inflationsbenägenheten i ekonomin, 1988/89:FiU20vilket underlättar stabiliseringspolitiken. En skattereform som sänker marginalskatternasamtidigt som den utgör det första steget i en målmedveten minskning av dettotala skattetrycket är den vikfigaste uppgiften för den ekonomiska politiken.Detta framstår också allt tydligare som den enda vägen att åstadkommareallöneökningar utan att skada konkurrenskraft och samhällsekonomi. Enskattereform kan inte vänta. Den är nödvändig för att vidga den enskildesfrihet och valmöjligheter. Den svenska ekonomin behöver dessutom avregleras.Det gäller både den offentliga sektorn och det privata näringslivet. Stabiliseringspolitiken måste baseras på det förhållandetatt kapacitetsutnyttjandet är högt. Bakom dagensöverhettningsproblem ligger inte främst en för stor konsumtionsökning utan enför liten produktionstillväxt, vilket i sin tur sammanhänger med restrikfionerpå ekonomins utbudssida, framför allt det hårda skattetrycket. Det är dessarestriktioner som måste angripas. Mot denna bakgrund avvisar motionärernafinanspoli-fiska åtstramningsåtgärder i form av snabba skattehöjningar. Istället är det angeläget att ge stabiliseringspolitiken en mer långsiktiginriktning. Att motverka uppkommande störningar av kortsiktig natur bör åvilapenningpolitiken. Uppgiften för finanspolifiken är inte längre att minskadet statliga budgetunderskottet. I motionen avvisas den av socialdemokraternaförespråkade inriktningen mot ett bestående sparandeöverskott i den offentligasektorn som skulle innebära en successiv överföring av ägande från enskildahänder till det allmänna. Det sparande och den kapitalbildning som krävs förnäringslivets utbyggnad skall ske i den enskilda sektorn. I mofionen konstateras att regeringen ibudgetpropositionen bekräftar att den numera ansluter sig till det i många årframförda moderata kravet att avveckla även valutaregleringens s.k. hårdakärna. Motionärerna är emellertid av den uppfattningen att återstoden avvalutaregleringen bör avskaffas i ett slag. En successiv avveckling efter ettokänt tidsschema kommer endast att skapa osäkerhet och spekulation på olikamarknader. Målsättningen måste vara att valutaregleringen inte skall behövaförlängas, när den nuvarande tillämpningstiden löper ut . Sammanfattningsvis omfattar det moderata alternativet tillregeringens ekonomiska politik en strukturpolitisk omvandling genomskattelättnader och avreglering samt en icke-interventionistisk, normbaseraduppläggning av stabiliseringspolitiken. Detta program har, menar mofionärerna,större möjligheter än en interventionistisk politik att varaktigt ochtrovärdigt värna den fulla sysselsättningen. Förslaget i motionen till statsbudget för budgetåret1989/90 innebär en utgiftsnivå som ligger lägre än regeringens förslag. Av dessa utgiftsminskningar är ca av mer eller mindre engångskaraktär, även om samma slags intäkter av denna storlek torde kunna beräknas under den närmast överskådliga framtiden. Vidare innebär förslaget att skatteintäkterna kan beräknas bli mindre än vad regeringen utgått från. Det kassamässiga överskottet för /90 blir enligt detta budgetförslag således 5,4 miljarder lö kronorstörre än vad regeringen föreslagit. I principdelar motionärerna regeringens uppfattning att en utgiftsram för löneökningarbör fillämpas även för nästa budgetår och att denna bör bestämmas till 5 %.Detta innebär emellertid inte att motionärerna anser den av regeringen användatekniken för utgiftsramens tillämpning vara den bästa. Som motionärerna serdet, krävs för en smidig tillämpning av en utgiftsram att detaljstyrningen ibudgetsystemet minskar och att en skattepolitik förs som skaparförutsättningar för en rimlig löne- och prisutveckling. Avslutningsvis görs imotionen en bedömning av effekterna på den ekonomiska utvecklingen om de imotionen föreslagna åtgärderna genomförs. Sammantaget leder enligt dennabedömning den moderata politiken till en väsentligt högre tillväxttakt redan1990. Därmed skulle enligt motionärerna komma mer i linje med deninternationella utvecklingen. I det något längre perspekfivet medför denförhöjda aktivitetsnivån att produktionskapaciteten förstärks,flaskhalsproblemen på arbetsmarknaden reduceras, inflafionstakten avtar ochräntenivån sänks, vilket allt hjälper fill att förstärka bytesbalansen. 1 motion Fi223 (fp) anförs att den främstaorsaken till överhettning i svensk ekonomi och till de snabba prisökningarna är att regeringen fört en alltför svag finanspolitik. föreslog en finanspolifisk åtstram ning för att dämpa de negafiva effekterna av överhettningen. Åtgärderna avvisades av även om riksdagsmajoriteten delade uppfattning om behovet av åtstramning. Resultatet visar sig nu i fortsatt hög inflafion. steg priserna drygt dubbelt så mycket somregeringen antagit, eller med ö,jämfört med antagna . Motionärernasbedömning är att inflationen även blir högre än de som anges ifinansplanen. avvisar regeringens förslag att genom en extraengångsskatt på företagens vinster kunna dämpa löneökningarna. Vidarekommenteras också finansministerns, enligt motionärerna, kovändning i fråga omutgiftsramen för de statliga myndigheterna. Enligt motionärernas bedömning ärdet regeringens oskickliga hantering och utställda men svikna löften som skapatdagens oklara läge. Avvecklingen av valutaregleringen hälsas av motionärernamed tillfredsställelse. bör nu överväga anslutning till EMS-systemet. Mofionärerna lyfter fram fem problemområden i den svenskaekonomin. Problemområdena är den snabba inflationen, dét negativa sparandet hoshushållen, den långsamma produktivitetsutvecklingen, bristen på arbetskraftsamt den galopperande kostnadsutvecklingen inom socialförsäkringssystemet. I motionen understryks att den automatiska utgiftsökningeninom socialförsäkringssystemet fillsammans med kraven på en totalt settåterhållsam utgiftsutveckling redan skapar svårigheter inom viktiga offentligaverksamheter. Än värre blir det framöver om ingenting görs. På grund av den egna propagandistiska terminologin("välfärden raseras") har regeringen, menar mofionärerna, drivit in sig själv i en återvändsgränd. Effekterna därav blir antingen fortsatt kris inom de offentliga verksamheter- 17 2 1988/89. na (sjukvård, barnomsorg,skola, forskning, försvar, m.m.) eller fortsatt 1988/89:FiU20 stigandeskattetryck. Ingendera kan accepteras. Inom socialförsäkringssystemen finnsredan i dag stora problem. - De administrativa problemen ochkostnaderna är betydande. Handläggningen av ärenden är orimligt lång ochförsäkringskassorna tvingas avstå från viktiga rehabiliteringsinsatser. - Rättviseproblemen är storagenom den varierande täckningsgrad som gäller för sjukpenning,arbetsskadeersättning, ATP m.m. - Effekterna på arbetsvilja ochsparande måste klarläggas. - Alltför vattentäta skott mellande olika systemen är ett problem. Människor tvingas vänta i månader och år påbehandling i sjukvården trots att deras sjukpenning mer än väl skulle täckakostnaderna för behandling. - Sambandet mellan avgifter ochförmåner är svagt. - Den metod för förmånernasvärdesäkring som valts innebär att en låg ekonomisk tillväxt skapar betydandefinansieringsbörda för löntagarna. Imotionen understryks att slår vakt om den generella socialförsäkringensom i långa stycken är en frukt av en liberal reformpolitik. För att bevara dentrygghet för enskilda som denna polifik innebär krävs en genomgripande översyn.Folkpartiet ger i motionen sin syn på hur en sådan översyn bör utformas. Syftetär att skapa både trygga försäkringssystem och utrymme för angelägna reformerinom offentliga verksamheter. Vissaav de offentliga verksamheterna befinner sig, menar motionärerna, redan i kris.Mot denna bakgrund föreslås därför ökade resurser till äldreomsorg, sjukvård,demensvård, skola m.fl. angelägna uppgifter. Det innebär att motionärerna villsatsa på "det glömda " utöver vadregeringen föreslår. Även inom miljö- och kulturpolitiken krävs tillskott.Totalt föreslår ca fill reformer. Reformernaskall finansieras främst genom neddragning inom några transfereringssystem.Besparingarna tillsammans med höjningar av alkohol-och tobaksskatterna uppgårtill ca ö,. budgetförslag innebär således att ca3,utöver vad regeringen kan komma att föreslå avsätts för iförsta hand sänkning av inkomstskatten . Sverigehar, sägs det i motion Fi226 (c), haft ett andrum för att lösa de grundläggandeobalanserna i ekonomin. Devalvering, oljeprissänkning, internafioneilräntesänkning, dollarkursfall och minskad internationell inflationstakt harinneburit en respittid för att komma till rätta med hög inflation, snabbkostnadsutveckling, låg produkfivitetsutveckling samt svag extern balans. Mankan konstatera att inget av dessa problem är löst. Regeringen har trots deinternationellt goda förutsättningarna misslyckats med att uthålligtlösa de ekonomiska problemen. Styrkani en ekonomi måste bedömas utifrån dess förmåga att utnyttja högkonjunkturer,överbrygga lågkonjunkturer och långsiktigt bibehålla ekonomiskt välstånd ochutvecklingsförmåga. ter ter sig, menarmotionärerna, framtiden inte enbart ljus för svensk 1988/89:FiU20 ekonomi.Den ekonomiska tillväxten i är betydligt lägre än i vårakonkurrentländer och bytesbalansen är negativ och vikande. De regionalaobalanserna består. I motionen understryks att vill göra regionalbalans liksom en god miljö till mål för den ekonomiska politiken. Enligtmotionärerna utgör följande områden de främsta uppgifterna för den ekonomiska politiken: - aktiv sysselsättningspolitikför att möta arbetskraftsbehovet, - en genomgripande skattereformmed fördelningspolitiskt acceptabel inriktning, - reformerad offentlig sektor, - åtgärder för att stimulerahushållssparandet, - politik för regional balans, - överhettade områden måstedämpas, - satsning för framtiden påsmåföretagande, - satsning för framtiden, påutbildning och infrastruktur, - samhällsplanering för ekologiskbalans, - bromsad ökningstakt för vissatransfereringssystem som har en lavinartad kostnadsutveckling , - strukturomvandling inomindustrin, - enklare och mer stabilaspelregler i ekonomin. Finanspolitikenmåste bära ett större ansvar för stabiliseringspolitiken. Penningpolitikensbörda måste bli lättare så att räntorna kan sänkas. Föratt få ned kostnads- och löneökningstakten föreslås i motionen följandeåtgärder: - fast växelkurs skall anges somnorm för den ekonomiska politiken, - investeringsavgift på iöverhettade koncentrationsområden, - differentierad moms med sänktskatt på mat, - marginalskattesänkning år 1990i kombination med fördelningspolitiska åtgärder, - utrymme för reallöneökningargenom en begränsning av tillväxttakten i offentlig sektor, - samordning av avtalsperioderna, - införande av obligatoriskarbetslöshetsförsäkring. Motionärernadelar regeringens uppfattning att det är dags att avskaffa valutaregleringen.En sådan åtgärd ses som en lämplig del av en räntepressande politik. Imotionen avvisas förslaget att ta ut en särskild skatt på företagsvinsternaunder . Motionärerna betonar i detta sammanhang vikten av stabilitet i despelregler som samhället ställer upp för ekonomin. Det framhålls att det intefinns något som talar för att den föreslagna vinstskatten skulle verka dämpandepå lönestegringstakten. Statsbudgetenär i balans /63. Detta är tillfredsställande. Balansen i ekonomin har emellertid, menar motionärerna, till stor del åstadkommits genom en lägre disponibel inkomst för flertalet hushåll . Undersökningar har visat att inkomst- och förmögenhetsklyftorna ökat under de socialdemokratiska regeringsåren. Flera grundläggandeproblem i svensk ekonomi är dessutom ännu olösta och 1988/89:FiU20 riskeraratt leda till nya obalanser . Centernsbudgetförslag ger i förhållande till regeringens en ytterligarebudgetförstärkning på . Skattetrycket sänks därvid med 0,av BNP under nästa budgetår. Budgetförslaget innebär sammantaget att 5miljarder kronor satsas på att främja sysselsättningen på ett regionalpolitisktriktigt sätt. Vidare införs medel för en förbättrad infrastruktur, vård ochomsorg, utbildning, miljöåtgärder och rättsväsende. Finansieringen föreslås skegenom en höjning av skatten på olja, kol och uran. Bränslen bör beskattas likavid såväl värme- som elproduktion. De höjda skatterna förutsätts användas skattereduktion lika för alla skattebetalare vid en marginalskattesänkning inför1990 års skatter. Skatteredukfionen blir därmed ett fördelningspolitisktkomplement som kan bidra till lugnare avtalsrörelse och lägre inflafion. Mofionärernaavvisar användningen av cash-limit-metoden i den form som regeringen föreslår.Det framhålls att var det enda oppositionsparfi på denicke-socialistiska sidan som 1988 kritiserade regeringens utgiftsram. Bl.a. framhålls att en kassabegränsning måste avse det totalaanslaget till en myndighets verksamhet om en sådan metod skall kunna fungera. Vänsterpartietkommunisterna anför i motion Fi224 (vpk) att den ekonomiska polifiken inte harmotverkat utan tvärtom varit ägnad att befästa en rad centrala tendenser somförstärker kapitalismens motsättningar och orättvisor. Som exempel kan nämnaskoncentrationen av makt och kapital, kapitalets transnationalisering, vidgadeklassklyftor i samhället och EG-anpassning. Dessutom har den ekonomiskapolitiken medfört nedskärningar av och åtstramning mot den offentliga sektorn.Dessa har inneburit att verksamheter försämrats, att offentligakapitaltillgångar börjat att förstöras, att kommunerna inte kunnat upprätthållaeller utveckla social service, undervisning och kultur på ett sätt sommedborgarna har rimlig rätt att kräva. Regeringenhar - med hjälp av goda konjunkturer - kunnat få bort det stora underskottet istatsbudgeten som de borgerliga lämnade efter sig när de förlorade sinmajoritet 1982. Detta har möjliggjorts genom att statens inkomster - till följdav bl.a. en löneutveckling som regeringen sökt motverka - har ökat fortare änregeringen förutsett. Detta har parats med en politik som slagit hårt inteminst mot den kommunala sektorn. Enomläggning av den ekonomiska politiken blir mot denna bakgrund alltmerangelägen och behövlig. Den bör ha följande inriktning: - Demokrafiserad ekonomi. Endemokrafisering av ekonomin är grundläggande för att motverka storfinansensmaktkoncentration och samhällets utveckling. Möjligheter skapas för en styrningav investeringar i enlighet härmed. - Skärpt valutalagstiftning.Transnationaliseringen motverkas och kapitalrörelser över gränsernakontrolleras. måste uttala sig för att valutalagstiftningen skallfillämpas. De anställda ges vetorätt mot att utländska företag köper uppsvenska företag eller eljest flyttar produktio- 20 - Breddning av internafionellarelafioner. bör uttala sig 1988/89:FiU20 mot underordningen av under EG:s politik. gentemot EG skall varadensamma som gentemot andra stater; beredskap till samarbete, frihandel (medEG finns redan frihandelsavtal) men inte underordning och beroende. ~ En ekologisk näringspolifik. En medveten styrningav näringslivets utveckling mot sådana produkfionsmetoder, tekniker ochmaterial som är skonsamma mot vår miljö är nödvändig. Detta kräver attekonomiskpolitiska instrument skapas för att ge näringspolitik ochinvesteringar en sådan inriktning. ~ Investeringsprogram för offentlig sektor. Detkrävs ett rejält investeringsprogram för att klara eftersatta behoV inom denoffentliga sektorn. offentliga sektorn bör vara en föregångssektor närdet gäller arbetsförhållanden och inflytande för de anställda. ~ Förstärkt regionalpolifik. För att uppnå dettakrävs att en bred forskning och utvecklingsverksamhet startas inom denoffentliga sektorn. De långsiktiga tendenserna fill avfolkning och delångsikfiga problemen för Norrlandslänen, Bergslagen och Sydöstsverige måste brytas.Särskilda regionalpolifiska insatser bör göras för att stödja och breddakvinnors möjligheter till arbete och utkomst i glesbygdsområden med en ensidig,tradifionellt manlig arbetsmarknad. - En fördelningspolitik som minskar klassklyftoroch ger alla förutsättning ar till en god försörjning. Den framtida skattepolitiken måste utformas så att den verkar utjämnande.