bet · GC01TU12 · 1988-12-31 00:00:00 — I motion T608 (m) framhålls att det nu - efterregistrets införande -står klart att detta blivit ett stort misslyckande såvälekonomiskt som administrativt. Orsakerna torde stå att söka dels i detförhållandet att registreringen uppfattas som onödig, byråkratisk och dessutomsom en inkörsport till en framtida båtskatt, dels i att polisen sagt sig inteämna prioritera jakt på registerskolkare. Även om samtliga 350 000 båtar haderegistrerats - fortsätter motionären - hade influtna medel inte räckt till attfinansiera administrationen. Mycket tyder på att budgetmedel även kommande årmåste ställas till förfogande, om inte årsavgiften avsevärt höjs. Eftersomkostnaderna för såväl skattebetalarna som båtägarna enligt motionärensuppfattning inte står i rimlig proportion till den nytta som en registreringkan medföra, bör besluta slopa registreringen. Liknande synpunkterframförs i de övriga motionerna. Lagen om fritidsbåtsregister (prop. 1986/87:121) bereddesav kulturutskottet. I sitt av godkända betänkande KrU 1986/87:22(rskr. 347) sammanfattade utskottet de skäl för regeringens förslag somredovisades i propositionen i följande punkter. Ett register är framför allt tillnytta för de myndigheter - bl.a. och sjöpolisen - som ärverksamma i kontrollen av ordningen och säkerheten till sjöss. Det statistiska material som kantas fram med hjälp av registren kan tjäna som underlag i frågor som rör trafikmed fritidsbåtar. Statisfiken kan vidare användas i planeringen avhamnbyggnationer och annan samhällelig båtservice. Ett fritidsbåtsregister kanunderlätta tillämpningen av bestämmelserna om betalningsansvar i lagen omflyttning av fartyg i allmän hamn. Ett register kan få betydelse om avsäkerhets- och naturvårdsskäl behovet aktualiseras av speciella bestämmelser avseende hastighet m.m. för vissa båt- och motortyper eller för vissa regioner. Ett fritidsbåtsregister är enförutsättning för införandet av obligatorisk ansvarsförsäkring. Genom ett register kan båtägare näsmed enkäter av betydelse för att underlätta och effektivisera planering ochinsatser för båtlivet. Båtägare kan genom ettfritidsbåtsregister nås med information om bl.a. aktuell lagstiftning,sjösäkerhetsfrågor och naturvård. Ett register ger samhället bättremöjligheter att kontrollera och styra hanteringen av uttjänta båtar, något somär av särskild betydelse sedan plasten fått ett genombrott som skrovmaterial. Ett register kan få stor betydelse för kontroll avatt skatter och tullar erläggs för importerade fritidsbåtar. Ettfritidsbåtsregister kan möjliggöra en mera verksam inkomst- och förmögenhetsskattekontroll och göra kronofogdemyndighetens indrivnings- ,. Kulturutskottetfann dessa skäl sammantaget ha en sådan tyngd att de, i 1988/89:TU12förening med vad lagutskottet i ett yttrande hade anfört om behovet av enobligatorisk ansvarsförsäkring för ägare av fritidsbåtar, motiverade attriksdagen antog regeringens lagförslag. gör för sin del ingen annan bedömning avbetydelsen av ifrågavarande lagstiftning. Yrkandena om ett upphävande av lagenom fritidsbåtsregister avstyrks därför. Vidare avstyrks yrkandena om att riksdagenskall besluta om avskaffande av anslaget för registret. Utskottet har inteheller någon erinran mot anslagsberäkningen och tillstyrker därför den avregeringen föreslagna medelsanvisningen. I likhet med departementschefen villutskottet betona det angelägna i att med berörda myndigheterdiskuterar vilka åtgärder som bör vidtas för att påskynda registreringen av defritidsbåtar som återstår. 4 Anslaget Transportstöd för m.m. Från anslaget ges statsbidrag till trafiken till sjösstill och från . Transportstödet omfattar såväl person- som godsbefordrani färjetrafiken på och är inbyggt i den taxa som tillämpas. Vidare gesfrån anslaget ett bidrag till vissa transportföretag för att täcka demerkostnader som inte kompenseras av det s.k. Gotlandstillägget. I propositionen föresläs en medelsanvisning på 37 milj.kr.för nästa budgetår. Utskottet tillstyrker detta förslag. Omfattningen av färjetrafiken lill Golland behandlades iproposition 1985/86:105 (, rskr. beslut innebar att denstatsunderstödda trafiken skulle fortsätta på en nordlig och en sydlig linje.Sedan den 1 januari 1988 drivs färjetrafiken på av N med stöd av en av regeringen meddelad koncession. Deekonomiska mellanhavandena mellan staten och reglerasi ett avtal mellan parterna. Av avtalet - i offentliggjorda delar - framgår attkoncessionstrafiken förutsätts avse trafik mellan och ochomvänt (norra linjen) samt mellan /och och omvänt(södra linjen). Antalet enkelturer i koncessionstrafiken förutses på norralinjen uppgå till ca 900 och på södra linjen till ca 800 per år.Rederiet har rätt att driva koncessionstrafik utöver den turlista som statenfastställer. Inkomster från sådana turer tillfaller rederiet utöver sådantberäknat bortfall av intäkter i av staten fastställda turer som kan beräknas hauppstått på grund tilläggstrafiken. Rederiet drev sådan tilläggstrafik undersommaren 1988 med Vindile mellan och samt mellanVästervik och . Vindile visade sig emellertid mindre lämplig för trafikenoch kommer inte att användas i fortsättningen. Linjen kommerinte heller att trafikeras under innevarande år. I motion T606 (m,c) framhålls att regeringen bör vidtaåtgärder så att de reguljärafärjeförbindelserna mellan och » I motionerna T614 (fp) och T615 (c) betonas vikten frånbl.a. turisinsyn- punkt av reguljär färjetrafik mellan och samt mellan och . 1 motion T620 (c) yrkas att som sin mening skallge regeringen /89:TU12 till känna vad i motionen anförts om uppfyllandet avinnehållet i de principiella utgångspunkterna i avtalet om färjetrafiken påGotland. Motionären framhåller bl.a. att avtalet mellan staten och innebär ett löfte om kompletterande trafik under högsäsong ochatt regeringen nu har möjlighet att leva upp till förväntningarna på ensommartrafik med färja mellan och samt mellan ochGotland. Utskottet vill med anledning av samtliga dessamotionsyrkanden framhålla att det ovan nämnda riksdagsbeslutet innebär attstaten tar ett ekonomiskt ansvar för ett visst basutbud i färjetrafiken päGotland, bestående av trafik mellan och samt mellan Oskarshamnoch/eller och . Enligt vad utskottet erfarit har det tonnage somanvänds i trafiken mellan och tillräcklig kapacitet för atttransportera samtliga resande på den linjen samt på linjerna mellan Västervikoch och mellan och . Vidare finner inte rederiet en trafikmellan och eller mellan och företagsekonomisktmotiverad. Härtill kommer att en sådan trafik försvagar underlaget för trafikenpå linjen och därmed möjligheterna att nå lönsamhet i dentrafiken. Med försvagad lönsamhet ökar behovet av statsbidrag. Utskotteterinrar om det trafikpolitiska målet att erbjuda medborgarna och näringslivet ilandets olika delar en tillfredsställande, säker och miljövänligtrafikförsörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad (prop.1987/88:50, , rskr. Basutbudet i färjetrafiken ochflygförbindelserna med synes väl ägnade att motsvara de krav som dennamålsättning innebär. Med det sagda avstyrks samtliga de motionsyrkanden som nuär i fråga. I motion T620 (c) framhålls att taxesättningen ifärjetrafiken till bör anpassas till SJ:s prissättning. Riktlinjer för fastställande av taxor i färjetrafiken tillGotland behandlades i den nämnda propositionen 1985/86:106 om färjetrafikentill . I propositionen föreslogs att den dåvarande bindningen avpersontaxan i färjetrafiken till SJ-taxan skulle slopas ochpersontrafikavgifterna i stället fastställas med hänsyn främst till trafikenskostnadsutveckling, anspråken på kapacitet och komfort, trafikensmarknadsmässiga villkor samt det av anvisade anslaget. Statens bidragtill Gotlandstrafiken bör -betonades det i propositionen - även iförsta hand komma gotlänningarna till godo. Övriga trafikanter bör betala efterprincipen att den som ställer anspråk på kapacitet skall betala för den, eftersombidragsnivån i hög grad påverkas av den trafik som tonnaget måste dimensionerasför. Sammanfattningsvis förordades i propositionen en kraftfull prisdifferentiering. I sitt av godkända betänkande med anledning avpropositionen (/86:26, rskr. 347) sade sig utskottet kunna instämma i vad som anfördes i propositionen om riktlinjer för fastställande av taxor i trafiken. Vidare framhölls i betänkandet att även utskottet fann det angeläget att statens bidrag till trafiken i första hand kommer gotlänningarna , till godo.Utskottet sade sig därför utgå från att taxesättningen för dem skulle 1988/89:TU12 fä ensådan utformning att kostnaden för en färjeresa mellan och fastlandet eller vice versa ej i väsentlig mån skulle avvika från den genomsnittligakostnaden för en resa av motsvarande längd på fastlandet. Med hänsyntill turismens betydelse för sade sig utskottet också förutsättaatt prisdifferentieringen skulle förenas med andra åtgärder i syfte attvidmakthålla och stärka turismens roll. Utskottet finner för sin del ej skäl att omprövaifrågavarande riksdagsbeslut och avstyrker därför motionsyrkandet. Det börtilläggas att nuvarande taxesättning i färjetrafiken har fått en utformning somsynes svara mot det av utskottet i det nämnda betänkandet uttalade önskemålet. I motion T616 (mp) begärs ett särskilt transportstöd förGotland. Stödet skulle innebära att en resa till eller från ön aldrig skullekosta en enskild eller en familj mer än bensinkostnaden för att köra bil medoblyad bensin på en vägsträcka motsvarande avståndet mellan ochVisby. Motionärens önskemål tillgodoses enligt utskottets meningi rimlig utsträckninggenom nuvarande taxesättning i färjetrafiken på Gotland.Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. I motion T616 (mp) framhålls också att ett system förplalsreservaiioner i färjetrafiken på - vilket närmare beskrivs imotionen - bör införas. Utskottet utgår från att rederiet ser till attplatsreservationer görs på ett ändamålsenligt sätt. Något uttalandei frågan synes inte böra komma i fråga, varför yrkandet härom avstyrks. I motion T620 (c) begärs inrättandet av ett Irafikråd förGotland. Till stöd för sitt önskemål åberopar motionären att Gotlandstrafikenoch ändringar i denna har största tänkbara regionalpolitiska dignitet. Enligt vad utskottet erfarit finns till transportrådetknutet en samrådsgrupp för vissa planeringsfrågor - t.ex. tidtabeller - somgäller färjetrafiken till . I gruppen ingår b.la. företrädare förlänsstyrelsen på , samt turistnäringen och näringsliveti övrigt. Något ytterligare samrådsorgan synes inte erforderligt, varför utskottetavstyrker motionsyrkandet. 5 Anslaget Handelsflottans pensionsanstalt Utskottet tillstyrker regeringens förslag att riksdagentill Handelsflottans pensionsanstalt för /90 anvisar ettförslagsanslag på . () planlägger,samordnar och genomför kultur- och fritidsverksamheter för sjöfolk. I propositionen föreslås att kostnaderna för rådetsverksamhet skall avräknas mot fyravgifterna och att över statsbudgeten skall anvisas ett belopp om . Avräkningen bör dock inte utgöra av fyravgifterna. Eftersom fyravgifterna är beroende av trafikens omfattning kan - framhåller departementschefen - avräkningen på högst komma att 14 bliotillräcklig för finansiering av HKF:s budgeterade verksamhet. Han 1988/89:TU12 förordar därför att regeringen, om så krävs, får göra avsteg fråndenna procentavräkning för finansieringen av verksamheten under budgetåret1989/90. I motion T709 (c) säger motionären att det för närvarandeär svårt att finna ett annat sätt att finansiera HKF:s verksamhet än det avregeringen föreslagna. Det är dock inte rimligt - betonar motionären - att merän av fyravgifterna skall gå till denna verksamhet. Om så sker innebär detatt den miljövänliga och energisnåla sjöfarten otillbörligt missgynnas ijämförelse med andra transportgrenar. Utskottet utgår från att en högre avräkning frånfyravgifterna än kan komma i fråga endast om regeringen bedömer det somsynnerligen angeläget. Vidare förutsätter utskottet att alla möjlighetertillvaratas att rationalisera HKF:s verksamhet, så att avräkningen underskriderett belopp som svarar mot av fyravgifterna. Med det sagda tillstyrkerutskottet att godkänner de i propositionen föreslagna riktlinjernaför finansiering av HKF:s verksamhet. Vidare tillstyrker utskottet förslagettill medelsanvisning. Genom vad utskottet anfört torde syftet med motionen fåanses i huvudsak tillgodosett. Utskottet avstyrker därför ett bifall tilldensamma. 7 Anslaget Ersättning till viss kanaltrafik m.m. Från anslaget kompenseras Trollhätte kanalverk och Vänernsseglationssty-relse enligt statsmakternas beslut om att slopa de särskildapassageavgifterna för Vänertrafiken (prop. 1978/79:24, , rskr. 61).Riksdagen har därefter beslutat (prop. 1985/86:100 bil. 8, , rskr. 228)att kostnaderna skall betalas av staten. Regeringen föreslår en medelsanvisning på 60,5 milj.kr. Härav avser 55,2 milj.kr. ersättning till kanalverket och 5,3milj.kr. ersättning till seglationsstyrelsen. Eftersom kanalverket tillämparkalenderårsredovisning kommer regeringens beslut om driftstat förekalenderårets början att omfatta del av kalenderår för vilken vidtidpunkten för beslut om driftstat inte anvisat något anslag.Departementschefen förordar därför, i likhet , att riksdagengodkänner att ersättningen från anslaget även i fortsättningen får beslutas förkalenderår. Utskottet tillstyrker att godkänner det somanförts i propositionen om beslut om ersättning till Trollhätte kanalverk ochden föreslagna medelsanvisningen. 1 motion T239 (m) framhålls att ett transportstöd förVänersjöfarten bör införas. I modon T245 (fp) framhålls betydelsen av godstrafiken påGöta älv och som ett miljövänligt transportalternativ. Vidarebetonar motionärerna att trafiken medverkar till en fortsatt industrialiseringrunt hela . har transportstödet utvidgats genom attett särskilt bidrag lämnas för transporter av vissa varor till hamnar vid samt . vid Vänernoch ("hamntransportstödet"). Vidare överväger regio-1988/89:TU12 nalpolitiska kommittén (1 1987:02) enligt vad utskottet erfaritbl.a. utformningen av ett regionalpolitiskt stöd för . Kommitténberäknas avge sitt slutbetänkande innevarande år. I avvaktan påresultatet av kommitténs arbete synes motionsyrkandena inte böra föranledanågon åtgärd, varför desamma avstyrks. I propositionen framhålls att Falsterbokanalen tillkomunder som ett led i de åtgärder som vidtogs för att tryggasäkerheten för handelssjöfarten under kriget. Kanalen förvaltas avsjöfartsverket. I förvaltningsansvar ingår även en öppningsbarbro över kanalen på . Öppethållande av kanalen är främstmotiverat av fritidsbåtstrafikens behov. Driften av kanalen är inte lönsam.Bron över kanalen är i mycket dåligt skick. , som svarar för tekniskinspektion m.m. av bron, och har i en gemensam skrivelse tillregeringen förordat att en ny bro byggs och framhållit att en nybyggnad bhr merekonomisk än en ombyggnad. Kostnaden för en ny bro beräknas till 60 milj.kr.Departementschefen delar verkens bedömning och föreslår att övertarhuvudmannaskapet i samband med att den befintliga bron ersätts med en ny. Hansäger sig vidare ha erfarit att medel för en ombyggnad delvis kan anslås inomramen för det s.k. bärighetsprogrammet. Han har även beräknat 1 milj.kr. undervägverkets anslag för försvarsuppgifter för detta ändamål. För resterande del föreslårdepartementschefen att ett reservationsanslag på 26,4 milj.kr. anvisas dllvägverket för byggande av en ny bro. 1 motion T258 (vpk) yrkas avslag på den föreslagnamedelsanvisningen. Motionärerna framhåller att trafikförsörjningen av de tregolfbanorna och den glesa villa- och fritidsbebyggelsen väster om kanalen intemotiverar en så stor vägsatsning. De akuta bristerna på kanalbron får åtgärdasmed sedvanliga reparationsinsatser, och med enkelriktning på bron kommerpåfrestningarna på den att minska. Utskottet finner för sin del ej skäl att ifrågasättavägverkets, och departementschefens bedömning att en nybyggnadutgör den mest ekonomiska lösningen för att komma till rätta med problemet medbron över . Då inte heller anslagsberäkningen givit utskottetanledning till erinran tillstyrks regeringens förslag och avstyrksmotionsyrkandet. 9 Anslaget Stöd till svenska rederier fattade beslut om vissasjöfartspolitiska frågor (prop. 1981/82:217, , rskr. Beslutetinnebar bl.a. ett tidsbegränsat stöd till svenska rederier. Stödet grundas inormalfallet på den sjömansskatt som inbetalts åren 1982-1985.1 nu förevarandeproposition föreslås en medelsanvisning på 25 milj.kr. för nästa budgetår. I motion T234 (fp) yrkas avslag på förslaget tillmedelsanvisning och i motion T248 (m) yrkas att beslutar omavskaffande av anslaget. bådamotionerna hänvisas till att fattade beslut om 1988/89:TU12 stödåtgärder för sjöfarten och till att regeringen förgenomförandet av dessa åtgärder begär en medelsanvisning på 550 milj.kr. Det gamla stödet bör därför nu tas bort. Med anledning av dessa motionsyrkanden vill utskotteterinra om att det nämnda riksdagsbeslutet innebär att är detsista kvalifikationsåret för ifrågavarande stöd och att detta inte kan utgålängre än . Utskottet finner för sin del ej skäl att nu omprövabeslutet. Med hänvisning härtill, och då departementschefens anslagsberäkninginte givit utskottet anledning till erinran, tillstyrks regeringens förslag ochavstyrks motionsyrkandena. 10 Anslaget Bidrag till svenska rederier samt den allmännainriktningen av internationella sjöfartspolitik fattade beslut om vissasjöfartspolitiska åtgärder (prop. 1987/88:129, , rskr. Beslutetinnebar att ett särskilt stöd lämnas till svenska rederier för att sänka dendel av redarnas bemanningskostnader som avser sociala avgifter. Bidraget harinförts fr.o.m. med . per helårsanställd sjömansysselsatt på svenskt handelsfartyg i fjärrfart. För detta bidrag föreslås i propositionen en medelsanvisningpå 300 milj.kr. för nästa budgetår. beslutade attutöver nämnda bidrag införa ett särskilt statsbidrag till svenska rederier sommotsvarar den sjömansskatt som inbetalas för sjömän sysselsatta på svenskahandelsfartyg i fjärrfart (prop. 1988/89:56, TU6, rskr. Kostnaderna förnästa budgetår beräknas i propositionen till 250 milj.kr. Förslaget tillmedelsanvisning omfattar därmed totalt 550 milj.kr. Utskottet tillstyrker dettaförslag. I motion T225 (m) framhålls att formen med ett kontantstödinte är rätt väg att gå för att stödja den svenska sjöfarten. Det är angelägetatt denna -fortsätter motionärerna - på samma sätt som annan svensk industrihar klara och entydiga regler för den verksamhet den bedriver och att dessaregler inte ändras för varje nytt budgetår. Yrkandet är att hosregeringen begär ett förslag till avskaffande av nuvarande driftsubvention tillsvensk sjöfart. Samma motionärer begär vidare i ett yrkande, som bereds avskatteutskottet, att hos regeringen begär förslag till reduktion avde sociala avgifterna och dll slopad sjömansskatt för sjömän vid tjänstgöringpå svenska fartyg i fjärrfart. I samband med att utskottet beredderegeringens förslag till stöd för svensk sjöfart enligt de båda nämndaproposifionerna behandlade utskottet också motionsyrkanden om att kontantstödet- i avvaktan på införandet av ett svenskt internationellt fartygsregister -borde ersättas av sänkta socialavgifter och slopad sjömansskatt. Utskottettillstyrkte regeringens förslag och avstyrkte modonsyrkandena. Riksdagenbeslutade i enlighet med utskottets förslag. Utskottet finner ej skäl omprövariksdagens beslut och avstyrker motionsyrkandet. 1988/89.15 saml Nr 12 I motionT216 (c) yrkas att beslutar ge regeringen till känna vad i 1988/89:TU12 motionen anförs om sjöfartens betydelse för totalförsvaret.Motionärerna framhåller att den svenska handelsflottan har minskat med . Inte minst av beredskapsskäl - betonarmotionärerna -måste utveckla en positiv sjöfartspolitik. Även i motion T618 (m) berörs handelssjöfartens betydelsefrån försvarssynpunkt. Vidare framhåller motionären att de stödåtgärder, varomriksdagen beslutade , har medfört att situationen förnärsjöfartsflot-tan har förbättrats. Åtgärderna är emellertid enligt motionäreninte ägnade att ge sjöfartsnäringen de internationellt konkurrenskraftigavillkor och fasta spelregler som behövs för att få till stånd en expansion avstörre transoceant tonnage under svensk flagg. Det är därför hög tid för engenomtänkt svensk sjöfartspolitik. Utskottet vill med anledning av dessa motionsyrkandenerinra om uttalanden om behovet av åtgärder föratt bibehålla en svensk handelsflotta av rimlig omfattning (/88:8, rskr.107, resp. prop. 1987/88:127, , rskr. Till grund för dessauttalanden låg bl.a. överväganden om nödvändigheten av att trygga Sverigestransportförsörjning i krissituationer. De stödåtgärder som beslutadeom - och som resulterat i det av utskottet ovan tillstyrktaregeringsförslaget till en medelsanvisning på 550 milj.kr. för nästabudgetår-är enligt utskottets mening väl ägnade att tillgodose den av riksdagenfastställda målsättningen för sjöfartspolitiken. Utskottet ser därför ingetskäl till att nu gör något ytterligare uttalande av den art sombegärs i motionerna och avstyrker yrkandena härom. I motion T227 (vpk) framhålls behovet av ett program ochen långsiktig strategi för svensk sjöfart. Ett sådant sjöfartspolitiskt programskall enligt motionärerna i sin tur utgöra en del av ett heltäckandeindustriellt utvecklingsprogram, som tar till utgångspunkt att måstekunna fortsätta att hävda sin nationella suveränitet och människors rätt tillmeningsfulla arbeten. Enligt utskottets mening skall de stödåtgärder för svensksjöfart som beslutade 1988 ses mot bakgrund av bl.a.sådana överväganden som kommer till uttryck i motionen. Något sådant riksdagensuttalande som motionärerna begär torde därför inte behöva komma i fråga.Motionsyrkandet avstyrks följaktligen. Frågan om införande av ett svenskt internationelltfartygsregister behandlas i flera motioner. Vad förespråkarna av ett sådantregister syftar till är att stärka den svenska handelsflottans internationellakonkurrenskraft genom att inom ramen för s.k. lokala avtal göra det möjhgt attsänka bemanningskostnaderna. Lokala avtal innebär att utländska besättningarkan anställas på fartyg på grundval av kollektivavtal som tecknas med defackliga organisationerna i sjöfolkets hemländer. Önskemål om införandet av ett svenskt internationelltfartygsregister framförs i motionerna T225 (m), T234 (fp), T612 (c), T618 (m)och T619 (m). I motion T227 (vpk) begärs ett riksdagsuttalande motinförande av ett 1988/89:TU12 svenskt internationellt fartygsregister. I m-, fp- och c-motionerna framhålls bl.a. att åttaeuropeiska länder, däribland och , upprättat internationellaregister och att bör följa dessa länders exempel. Vidare framhållsattsågott som hela det svenskägda beståndet av stora bulk- och tankfartyg nu finnsunder andra flaggor och att detta är oacceptabelt från beredskapssynpunkt. Ettsvenskt internationellt register är också - betonar motionärerna - enförutsättning för att svenskflaggat tonnage skall kunna vara med i konkurrenseni den transoceana bulk- och tanksjöfarten. Denna svarar för avvärldssjöfarten, sett till godsvolymer och transportprestationer. Ettsvenskflaggat engagemang inom denna sektor skulle enligt modonärerna kunnatillföra ett betydligt ökat sjöfartsnetto. Utskottet vill med anledning av detta och övrigamotionsyrkanden, vari begärs införande av ett svenskt internadonelltfartygsregister, erinra om att den frågan behandlades i proposition /88:129om vissa sjöfartspolitiska åtgärder och i utskottets betänkande /88:27.Föredragande departementschefen konstaterade att sjöarbetsmarknadens parterhade diskuterat saken men inte kunnat nå någon enighet. Han framhöll vidare attett svenskt internationellt register skulle kunna sänka redarnas kostnader internationellt konkurrenskraftig nivå och att en sådan kostnadsnivå tordevara avgörande för förutsättningarna att kunna bedriva en lönsam tank- ochbulksjöfart med stort tonnage i vidsträckt oceanfart. Departementschefen varlikväl inte beredd att förorda en internationell registerlösning för svensktvidkommande.