bet · GC01KU38 · 1988-12-31 00:00:00 — Till detta kommer också en påtaglig riskför att människor avhåller sig från att låna på bilbiotek av oro för att derasläsvanor skall kartläggas av andra. En sådan oro kan visserligen i allmänhetanses mindre välgrundad när det gäller fotomekaniska lånesystem och flertaletmanuella system. När det gäller de databaserade lånesystemen och vissa manuellasystem kan emellertid konstateras att dessa ger goda förutsättningar för ensådan kartläggning, nämligen om återkommande förfrågningar görs omregisterinnehållet . Enligt kulturutskottets uppfattninginger möjligheterna till en kartläggning av enskilda personers läsvanorallvarliga betänkligheter ur integritetssynpunkt. Tillgängligheten till uppgifter i databaserade registertorde, som framhålls i propositionen, i viss utsträckning kunna begränsas genomföreskrifter av datainspektionen. Enligt utskottets uppfattning bör detemellertid beaktas atf långtgående begränsningar i relevanta sökbegrepp m.m.kan innebära försämrad service till låntagarna och minskad effektivitet ibibliotekens arbetsrutiner. Något skydd för uppgifter i registeruppnås inte genom föreskrifter av här avsett slag. Vid sin bedömning av styrkan i de skäl som talar för ochde skäl som talar mot införandet av en sekretessbestämmelse på området harkulturutskottet kommit till samma slutsats som den som kommer till uttryck imotionerna, nämligen att en regel om sekretess bör införas till skydd föruppgifter om lån vid bibliotek. Enligt 2 kap. 3 och 5 §§ tryckfrihetsförordningen skallreglerna om allmänna handlingars offentlighet tillämpas av myndighet samt avriksdagen, kyrkomötet och beslutande församling. Med myndighet förståshär varje organ som ingår i den offentligrättsliga statliga och kommunalaorganisationen inklusive regeringen och domstolarna. Enligt 1 kap. 8 §sekretesslagen skall fr.o.m. vad som föreskrivs itryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos. myndighet itillämpliga delar gälla också handlingar hos i bilaga (se SFS 1988:836) rillsekretesslagen angivna aktiebolag, stiftelser och andra enskilda organ, sominnefattar myndighetsutövning eller liknande. Däremot förekommer vid en radbibliotek, som i större eller mindre utsträckning är tillgängliga förallmänheten, inte någon skyldighet att lämna ut uppgifter ur låneregister ellerandra handlingar. Som exempel på ett sådant bibliotek kan nämnas Svenskaakademiens Nobelbibliotek. Enligt utskottets uppfattning saknas anledning att vidutfomningen av en sekretessbestämmelse göra längre gående begränsning avkretsen av bibliotek än vad som följer av den föregående framställningen.Detta innebär således aft enligt utskottets uppfattning en sekretessbestämmelsebör omfatta hela det område som anges i 1 kap. 6 och 8 §§ sekretesslagen. Dennödvändiga begränsningen av det sekretessbelagda området får i stället 1988/89:KU38Bilaga 1 Underbilaga 1 åstadkommasgenom ett närmare angivande av de uppgifter som sekretessen skall avse. Som framhålls i propositionen har genom en ändring i 7kap. 15 § sekretesslagen den s.k. folkbokföringssekretessen utvidgats till att- i den utsträckning regeringen föreskriver det - gälla även i annan verksamhetsom avser registrering av betydande del av befolkningen (SFS 1987:1161). Enligtden uppfattning som kulturutskottet redovisat i det föregående är det iallmänhet främst de sökmöjligheter som bibliotekens register erbjuder i frågaom uppgifter om låntagarnas lån som inger betänkligheter ur integritetssynpunkt.Utskottet ansluter sig fill föredragande statsrådets uppfattning och anser somen följd härav att det i det här aktuella sammanhanget inte finns tillräckligaskäl att ta upp fråga om sekretessbeläggning av de uppgifter om låntagaresperson som finns i låntagarregistren. Med det synsätt som utskottet vill anlägga på frågan ombehovet av skydd för den enskildes integritet i hithörande sammanhang bör idetta sammanhang en sekretessbestämmelse följaktligen inriktas endast påsjälva kopplingen i registren mellan de uppgifter som förekommer omlåntagarens person och uppgifter om vad denne lånat på . Dettainnebär att enligt utskottets uppfattning en sekeretessbestämmelse bör utformasså att den förhindrar såväl att uppgift om lån lämnas ut som svar på en frågaom vem som lånat en viss titel som att svar lämnas på en fråga om vad en visslåntagare har lånat. I bestämmelsen bör däremot - mot bakgrund av det ovananförda - inte föreskrivas hinder mot att uppgift lämnas om en viss låntagares namn,adress m.m. Intresset av service till låntagare och intresset av insyn ochkontroll av biblioteksverksamheten förutsätter också att vid sökning iregistren utifrån en viss bokfitel eller motsvarande lämnas uppgift om huruvidaden är fillgänglig eller utlånad och i förekommande fall om den tidpunkt dålånetiden utgår. I den föregående framställningen har endast berörts lån avböcker. För undvikande av missförstånd finns det anledning att erinra om attdet vid biblioteken förekommer utlåning även av talböcker, grammofonskivor,videogram, diabilder, grafik m.m. Självfallet bör uppgifter om sådana lånbehandlas på samma sätt som föreslås i fråga om boklån. Vidare bör meduppgifter om lån likställas uppgifter om reservafion eller annan typ avbeställning. Vid den remissbehandling som föregått regeringensställningstagande har framhållits vikten av att en sekretessbestämmelseutformas så att öppna lånesystem även fortsättningsvis kan användas vidbibliotek som önskar begagna sig av sådana. viU med anledning av dessa synpunkterframhålla att utskottets förslag, att sekretessen endast skall avse uppgiftersom tillförts ett register, innebär en viss begränsning av det sekretessbelagdaområdet. I linje med vad som anmärkts i det föregående bör bestämmelsen ocksåutformas så att låneförfaranden beträffande boksamlingar som endast tjänar somarbetshjälpmedel vid myndigheterna faller utanför nämnda område. Utöver det anförda vill utskottet i fråga om möjlighetenatt tillämpa öppna lånesystem framhålla att det för låntagare, som lånar böckervid ett bibliotek där ett sådant låneförfarande förekommer, tordeframstå som 1988/89:KU38Bilaga 1 Underbilaga 1 uppenbartatt hans lån sker under sådana omständigheter att de uppgifter som rör hans lånblir tillgängliga för andra. Särskilt tydligt är naturligtvis detta vidlåneformer där låntagaren själv är aktiv för att markera eller registrera sittlån. Under sådana förhållanden måste låntagaren anses ha lämnat ett sådantmedgivande till att sekretess inte skall gälla för uppgifterna som avses medden bestämmelse som finns i 14 kap. 4 § sekretesslagen. Enligt dennabestämmelse kan nämligen den i vilkens intresse sekretessen gäller i förväg samtyckatill att en eljest sékretessbelägd uppgift lämnas ut eller senare helt ellerdelvis efterge sekretessskyddet. Ett samtycke till utlämnandet av ensékretessbelägd uppgift behöver inte vara uttryckligt. Också ett tyst - s.k.presumerat samtycke - får godtas. Lån vid forskningsbiblioteken utestår i regel betydligtlängre tid än vad som gäller för lån inom folkbiblioteken. Med hänvisning tilldetta förhållande har i remissvar från universitetsbibliotek framhållits attdet är angeläget att, med hänsyn tiH konkurrensen om böcker, låntagare kan fåbesked om namn på låntagare som har en beställd bok. Därigenom kan storatidsvinster och andra fördelar uppnås, menar man, och den omständliga vägen attvänta på en tidpunkt för ett inkrävningsförfarande kan undvikas. Enligt utskottet bör de sålunda anförda olägenheternakunna undvikas genom en okomplicerad ändring i bibliotekens lånerufiner. Dessaskulle exempelvis kunna utformas så att lån utöver viss förutsättermedgivande från låntagaren att bibHoteket får lämna ut uppgifter om dennes låntill annan som vill låna boken. En begränsad användning av medgivande i här angivnasituationer är enligt kulturutskottets uppfattning inte ägnad att ingebetänkligheter ur integritetssynpunkt, eftersom den enskilde själv kan taställning till frågan om huruvida han skall avstå från sekretessen. Det måste enligt utskottets mening vara förenat med mycketstora svårigheter att i det enskilda fallet endast utifrån innehållet ibibliotekens register ta ställning till frågan om huruvida röjandet av enuppgift om en låntagares lån vid kan medföra men för denne. Ensådan bedömning måste i många fall ske endast utifrån uppgifter om författarenoch bokens titel. En bedömning av risken för att utlämnandet av en uppgiftutgör ett led i en kartläggning av låntagarens läsvanor är i det konkretafallet inte heller möjlig att göra. Med hänsyn till det anförda anserkulturutskottet att en sekretessregel bör utformas utifrån huvudregeln attsekretess gäller om det inte står helt klart att uppgiften kan röjas utan menför den som uppgiften avser. En utformning av sekretessregeln i enlighet med detanförda torde som regel medge att uppgifter lämnas ut för att användas somunderiag för författarfondens ersättningsberäkningar och vidforskningsverksamhet där betryggande garantier ges för att den enskildelåntagarens integritet inte träds för när. har i det föregående endast berört fråganom behovet av sekretess utifrån intresset av skydd för den enskildes personligaintegritet. I remissvar har framförts uppfattningen att ett sekretesskydd ävenbör omfatta juridiska personers lån vid bibliotek av hänsyn till behovet avskydd för deras förhållanden av ekonomisk natur. Enligt utskottets uppfattningtalar övervä- 1988/89:KU38Bilaga 1 Underbilaga 1 gande skälför att en sekretessbestämmelse bör utformas så att enskildas lån vid biblioteki registersammanhang behandlas på samma sätt oavsett om det är fråga omenskilda personer eller företag. Ett sekretesskydd som tillgodoser dessaintressen kan åstadkommas genom att en sekretessbestämmelse tas in i 9 kap.sekretesslagen. Om regeln placeras där torde en sekretessfid vara rimlig. Med hänvisning till det anförda förordar kulturutskottetatt det i 9 kap. sekretesslagen tas in en bestämmelse av följande innehåll. Sekretess gäller i biblioteksverksamhet för uppgift iregister om enskilds lån, reservation eller annan form av bestäilning, öm detinte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör ellernågon honom närstående lider skada eller men. .1988/89 :KU38 Bilaga 1 Underbilaga1 I fråga omuppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst tjugo Närvarande: (), (), MajaBäckström (s), (), (), (), AndersNilsson (s), (), (), (), LarsAhlsfröm (m), (), (), AlexanderChrisopoulos (vpk), (), () och (). Lag omändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att det isekretesslagen (1980:100)' skall införas en ny paragraf, 9 kap. 22 §, avföljande lydelse. 1988/89:KU38Bilaga 1 9 kap. 22 § Sekretess gäller i biblioteksverksamhetför uppgift i register om enskilds lån, reservation eller annan form avbeställning, om det inte står klart au uppgiften kan röjas utan au den somuppgiften rör eller någon honom närstående lider skada eller men. Ifråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen ihögst . Dennalag träder i kraft . 'Lagenomtryckt 1988:9. 1988/89:KU38 Bilaga 2 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt utdrag av allmäntprotokoll 1988/89:37 vid sammanträdeden med konstitutionsutskott har utskottet beslutat inhämta lagrådetsyttrande över ett inom utskottets kansli upprättat förslagtill lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Förslaget har inför lagrådetföredragits av hovrättsassessorn . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. gotab 88908, )989