bet · GC01LU33 · 1988-12-31 00:00:00 — Motionärerna hänvisar därvid till att lagutskottet tidigare (LU 16 1987/88:33)framhållit att det är angeläget att problemet med resekostnader 1988/89:LU33får en lösning och motionärerna anser att det bör ankomma på utskottet attutarbeta förslag till erforderlig lagtext. Utformningen av reglerna om rätt fill avdrag påunderhållsbidrag vid umgänge med barn kritjseras i motion L413 av MariaLeissner (fp). Enligt motionären befinner sig de föräldrar som är skyldiga attbetala underhållsbidrag i ett underläge av flera anledningar. Motionärenframhåller att de underhållsskyldiga föräldrarna ytterst sällan har barnet hossig så lång fid som i sträck och att en förälder naturligtvis harutgifter för barnet även om det vistas hos denne under endast en kortare tid.Enligt motionären bör avdrag på underhållsbidrag få ske redan när föräldern harbarnet hos sig av . Avdrag för varje dygnbör vidare alltid få göras med 1/30 av det månatliga underhållsbidraget. Som angivits i det föregående tillkallade regeringen våren1987 en kommitté (S 1986:05) med uppgift att göra en översyn av reglerna förunderhållsbidrag och bidragsförskott. Kommittén skall enligt sina direktiv bl.a. förutsättningslöst se över reglerna om underhållsbidrag, bidragsförskottoch andra system som påverkar särlevande föräldrars ekonomi. En närmare redogörelseför de uppgifter som anförtrotts kommittén har lämnats i betänkandets inledandeavsnitt (s. 4) vartill hänvisas. Utredningens arbete beräknas vara avslutatunder . Mofioner rörande underhållsbidrag till barn och kostnaderför umgängesresor m.m. har , ,behandlats av med anledning av motioner med samma syfte som de nuaktuella. I sitt av godkända betänkande (LU 1987/88:33) erinradeutskottet om att regeringen tillkallat en kommitté med uppgift attgöra en översyn av reglerna för underhållsbidrag fill barn och bidragsförskott.Vidare pekade utskottet på att kommittén enligt sina direktiv bl.a.förutsättningslöst skall se över bestämmelserna om underhållsbidrag,bidragsförskott och andra regelsystem som påverkar särlevande föräldrarsekonomi. Med hänsyn till det sålunda pågående utredningsarbetet borde enligtutskottets mening motionerna såvitt de avsåg frågan om underhållsbidrag tillbarn inte föranleda någon åtgärd. Beträffande frågan om resekostnader vid utövande avumgänge med barn underströk utskottet - i linje med vad utskottet uttalat då spörsmålet tidigare aktualiserats i - att det är olyckligt om ekonomiskaomständigheter lägger hinder i vägen för barnets umgänge med den ene av sina föräldrar. Mot bakgrund av vad utskottet hade framhållit tidigare om barnets behov av goda och nära relationer till båda sina föräldrar var det enligt utskottets mening angeläget att problemet med resekostnaderna fick en lösning. Utskottet erinrade om att utskottet tidigare (LU 1985/86:2 y och 1986/87:25) även ställt sig positivt till att spörsmålet i hela sin vidd tas upp till överväganden i samband med den pågående översynen av reglerna för underhållsbidrag och 17 Utan att i sak ta ställning till hurfrågan skulle lösas föreslog 1988/89:LU33 utskottet att motionerna iförevarande del jämte utskottets betänkande i ärendet borde överlämnas tillkommittén för översyn av reglerna för underhållsbidrag till barn ochbidragsförskott för ått tas i beaktande vid utredningsarbetet. Riksdagenbeslutade i enlighet med utskottets förslag. Frågan om umgängeskostnader haraktualiserats även inom . I Juridiska utskottets betänkande överNordiska ministerrådets planer för det nordiska samarbetet (C2) har föreslagit att hemställer till Nordiska ministerrådetatt i samband med en genomgång av reglerna om vårdnad, m.m. också undersökamöjligheterna för ekonomisk hjälp från samhällets sida till de föräldrar ochbarn som efter en skilsmässa kommer att bo så långt från varandra att utövandetav umgänget blir en ekonomisk börda. Förslaget har antagits vid Nordiska rådets37:e session . De grundläggande reglerna rörande faderskap tdl barnåterfinns i 1 kap. FB. År vid barns födelse modern gift skall enligt 1 kap. 1 §FB mannen i äktenskapet anses som barnets far (den s.k.faderskapspresumtionen). År situationen vid barnets födelse den att det inte finnsnågon faderskapspresumtion skall faderskapet fastställas geriom erkännandeeller dom. Om barnet är underårigt ankommer det på socialnämnden att försökautreda vem som är far till barnet och se till att faderskapet fastställs. Omfaderskapsfrågan kan bedömas med tillräcklig säkerhet på grund avsocialnämndens utredning bör nämnden bereda mannen i fråga tillfälle att erkännafaderskapet. Nämnden bör verka för att blodundersökning äger rum beträffandemodern, barnet och den som kan vara fader till barnet, om denne begär det elleranledning finns till antagande att modern haft samlag med mer än en man undertid då barnet kan vara avlat. En närmare redovisning för vad som gäller beträffandesocialnämndens utredningsskyldighet i faderskapsärenden har lämnats ibetänkandet LU 1986/87:25 vartill hänvisas. Fastställs faderskapet genom dom skall rätten på talan avbarnet eller den som företräder barnet förklara en man vara far till barnet, omdet är utrett att han har haft samlag med barnets mor under barnetskonceptionstid och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt attbarnet avlats av honom. Gällande bestämmelser om förutsättningarna för gemensamvårdnad har redovisats ovan (s. Motiveringen till motion L408 av m.fl.(fp) återfinns i motion A804 om jämställdheten. I sistnämnda motion framhållsatt många av nugällande bestämmelser och myndighetsrutiner begränsar männens möj- 1988/89:LU33 ligheteratt ta ansvar för sina barn samt att ogifta fäders ansvar, skyldigheter ochrättigheter gentemot barnen bör stärkas. en ogiftfader måste anmäla sig som vårdnadshavare till sitt eget barn medan en ogiftmoders vårdnadsskap erkänns automatiskt. man prövamöjligheten att införa faderskapspresumtion för fader som stadigvarandesammanbor med barnets moder. I motion L416 av () yrkas ändring avreglerna om gemensam vårdnad (yrkande 1). Enligt motionären skulle det varapositivt, om det blev naturligt i samboförhållanden att föräldrarna redan isamband med att fadern erkänner faderskapet inför den sociala myndighetenanmälde att vårdnaden om barnet skall vara gemensam. Motionären anser att ensådan ordning skulle underlätta kontakterna mellan barnet och dess fader . ochhänvisar till undersökningar som tyder på att samboförhållanden ofta upplösesinnan barnet nått och att fadern därefter i många fall har dåligkontakt med barnet. Motioner om införande av en faderskapspresumtion vidsamboförhållanden har tidigare behandlats av , senastvåren 1987 och , och har därvid avslagits (LU 1986/87:25 och LU1987/88:25). Då frågan prövades 1987 underströk utskottet attutgångspunkten för reglerna om fastställande av faderskap och vårdnad måstevara omtanken om barnets bästa och att reglerna inte får utformas på sådantsätt att risker kan uppkomma för att barnets rättigheter på något sätt bliråsidosatta. När faderskapet fastställs genom erkännande är det därför,fortsatte utskottet, viktigt att det verkligen är fadern och inte någon annansom skriver på erkännandet, eftersom ett felaktigt faderskapserkännande senarekan få mycket olyckliga konsekvenser för barnet. Sammanfattningsvis konstateradeutskottet att gällande regler ger ogifta föräldrar och särskilt då de samboendemöjlighet att få faderskapet och mannens vårdnad om barnet avgjorda på ettenkelt sätt. Utskottet hänvisade härvidlag till att det inte föreligger någothinder mot att påbörja en faderskapsutredning innan barnet är fött samt attrutinerna för handläggningen av faderskapsärenden var sådana att inga parterbehövde utsättas för integritetskränkande frågor. Åven om utskottet i och försig väl kunde förstå att en ogift far i direkt anslutning till barnets födelseockså i rättslig bemärkelse vill bli far till sitt barn ansåg utskottet attinförandet av en faderskapspresumtion för en samboende svårligen lät sig göras. Vid riksdagsbehandling av spörsmålet framhöllutskottet att vad som tidigare anförts fortfarande ägde gilfighet. Utskottetvidhöll därför sin uppfattning att hänsynen till barnets bästa kräver att i deaktuella fallen faderskapet fastställs under medverkan av socialnämnden. Ilinje med tidigare uttalanden underströk utskottet vikten av attfaderskapsärenden handläggs på ett så enkelt sätt som är möjligt med hänsyntill barnets intressen och under former som inte behöver uppfattas somintegritetskränkande. Utskottet ansåg det därför tillfredsställande attsocialstyrelsen hade beslutatom nya formulär för faderskapsutredning. De nya formulären 1988/89:LU33 innebarenligt utskottet bl.a. förenklade rutiner för fastställande av faderskap tillbarn vars föräldrar är sammanboende vid barnets födelse men inte var det underkonceptionstiden. För att de förenklade rutinerna skall få tillämpas i dessafall fordrades dock, påpekade utskottet, att parterna hade stadigvarandeförbindelse med varandra vid tiden för konceptionen. Som redovisats ovan genomfördes ändringar i FB:sbestämmelser om vårdnad och umgänge. Ändringarna innebar bl.a. en förenkling avförfarandet för ogifta föräldrar att efter anmälan till pastorsämbetet kunna fågemensam vårdnad om sina barn. I lagstiftningsärendet (prop. 1981/82:168, LU 1982/83:17)framhöll utskottet att föräldrarna har riiöjlighet att av socialnämnden fåinformation om innebörden av gemensam vårdnad samt råd och stöd vid sittställningstagande till vilken vårdnadsform de skall välja. Enligt utskottet gavde nya reglerna föräldrarna möjlighet att redan i samband med att faderskapetfastställs anmäla sitt önskemål om gemensam vårdnad och genom förmedling avsocialnämnden få anmälan vidarebefordrad till pastorsämbetet. Utskottet ansågdet föreslagna förfarandet enkelt och arbetsbesparande för föräldrar ochdomstolar. Utskottet påpekade också att i de fall socialnämnden medverkar detfinns vissa garantier för att föräldrarna inte fattar oöverlagda beslut. Justitieministern besvarade (RD1988/89:97) en fråga av () vari hon begärde besked omhuruvida justitieministern var beredd att ta initiativ så att ogifta föräldrarmer regelmässigt erhåller gemensam vårdnad om sina barn. Ministern framhölldärvid att det enligt hennes mening finns anledning att eftersträva en ökadanvändning av institutet gemensam vårdnad, och att man inomjustitiedepartementet undersöker vilka möjligheter som kanfinnas för att uppnå detta. Enligt justitieministern kommer resultatet avarbetet att presenteras i en departementspromemoria som beräknas kunnaframläggas . Justitieministern anförde i svaret att det var förtidigt att gå in på konkreta förslag men att man överväger inomjustitiedepartementet bl.a. om man genom praktiska förenklingar kan göra dengemensamma vårdnaden mer lättillgänglig för ogifta föräldrar. 1 mycket ärspörsmålet, fortsatte ministern, ett informationsproblem, och hon ansåg att detkan vara lämpligt att information lämnas i samband med framläggandet avdepartementspromemorian. Sekretesskydd för barn Gällande ordning Enligt 14 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100) gällersekretess till skydd för enskild i princip inte i förhållande till den enskilde själv. Den enskilde kani princip också efterge den sekretess som gäller till hans förmån. År det fråga om en underårig blir det i stället värdnadshavaren som har rätten att ta del av 20 sådanauppgifter som är sekretesskyddade i barnets intresse och att efterge1988/89:LU33 sekretessen. Rätten för värdnadshavaren att ta del av uppgiftersom är sekretesskyddade i barnets intresse följer av bestämmelserna i 6 kap. 1,2 och 11 §§ FB om att värdnadshavaren ansvarar för barnets personliga förhållanden.Då den underårige uppnått en viss mognad och utveckling anses dockbefogenheterna i sekretesshänseende tillkomma honom själv. Någon uttryckligåldersgräns finns inte men om det är fråga om en person som kommit upp itonåren torde han få anses ha nått sådan mognad att han ärberättigad till ett visst skydd för sin integritet även gentemot föräldrarna. 1 fråga om hälso- och sjukvårdsområdet gäller enligt 7kap. 1 § sekretesslagen sekretess för uppgifter om enskilds hälsotillståndeller andra personliga förhållanden. Sekretessen på hälso- och sjukvårdsområdetavgränsas med ett s.k. omvänt skaderekvisit. Det innebär att en uppgift intefår lämnas ut. om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att denenskilde eller hans närstående lider men, en presumtion således för sekretess.När det däremot är fråga om uppgifter på skolans område gäller enligt 7 kap. 9§ sekretess endast om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honomnärstående lider men om uppgiften röjs. Ett sådant s.k. rakt skaderekvisitinnebär presumtion för offentlighet. Beträffande uppgifter som hänför sig tillpsykologisk undersökning eller till psykologers och kuratorers verksamhetgäller dock ett omvänt skaderekvisit. I proposition 1988/89:67 om sekretessfrågor inom undervisningsväsendetm.m. föreslås ändringar i sekretesslagen av innebörd bl.a. att sekretessen tillskydd för en underårig skall gälla även i förhållande till värdnadshavarenunder vissa förutsättningar. I motion L411 av m.fl. (s) framhålls attgällande sekretesskydd får genom anknytningen till vårdnaden till följd att denfrån vårdnaden skilde föräldern drabbas på ett orättfärdigt sätt. Åven ickevårdnadshavande förälder måste enligt motionärerna ha möjlighet att engagera sigi sina barns liv. Vid barns sjukhusvistelse, skolgång och utbildningär.informationen till umgängesföräldern starkt begränsad eller delvisomöjliggjord. De negativa effekterna som nuvarande sekretesskydd medför innebärenligt motionärernas mening en allvarlig försvagning av barnets socialanätverk. Motionärerna begär (yrkande 7) ett tillkännagivande om att bådaföräldrarna bör vara jämställda i sekretessammanhang. behandlade en motionvari begärdes en översyn av sekretessreglerna för hälso- och sjukvården i syfte att förbättra i möjligheternaför en frånskild förälder med umgängesrätt att få upplysningar om eget barn som är intaget för vård. I sitt av godkända betänkande (1988/89:KU14) framhöll - med hänvis ningtill ett av i ärendet avgivet remissvar-att det på området fick anses föreligga ett visst utrymme för uppgiftslämnande av aktuellt slag till den förälder som inte har vårdnaden om sitt barn. även om vårdnadshava- 21 rens samtycke saknas.Vidare framhöll att det självfal- 1988/89:LU33 let är angeläget attåtgärder vidtas om nuvarande ordning medför olägenhe- . ter i praktiken för denförälder som endast har umgängesrätt. utskottets mening hade detdock inte framgått att situationen skulle vara sådan att det var påkallatatt ta det i motionen begärda initiativet. avstyrkte därför motionen. Någrasärskilda formföreskrifter eller krav på ceremonier uppställs inte i namnlagen(1982:670) när det gäller barns förvärv av efternamn och förnamn. Beträffandeefternamn är huvudregeln att barn fill föräldrar med gemensamt efternamnerhåller det namnet redan vid födelsen. Har föräldrarna olika efternamn ochhar de tidigare gemensamma barn får det nya barnet det namn som dess yngstasyskon bär. I andra fall skall föräldrarna till pastorsämbetetanmäla vilket efternamn barnet skall bära. Görs inte anmälan i rätt tid ansesbarnet vid födelsen ha förvärvat moderns efternamn. Vilka förnamn barnet skallha bestäms av föräldrarna, och de skall från barnets födelseanmäla förnamnen till pastorsämbetet. Med anmälan om förnamn tillpastorsämbetet jämställs sådan anmälan som vid dop inom görs omförnamn till dopförrät-taren. Imotion L420 av och () erinrar motionärerna om attdet till den kyrkliga vigsel- resp. begravningsakten finns borgerligaalternativ. Mofionärerna efterlyser i konsekvens härmed en borgerlignamngivningsceremoni som alternafiv till den religiösa dopakten. Prakfisktskulle spörsmålet enligt motionärerna gå att lösa på sådant sätt att exempelvisde som utbildas och utses till förrättare av borgerlig vigsel äveninstrueras att tjänstgöra som förrättare av borgerlig namngivningsceremoni. Idenna ceremoni skulle, förutom själva namngivningen och eventuellt utseende avfaddrar, också kunna ingå vägledande ord om föräldrarnas, ansvar för barnet. Dåvarandecivilministern besvarade en fråga av Margö (vpk) vari hon begärde besked om regeringen avsåg att föreslå några åtgärder för att borgerliga namngivningsceremonier skall få samhällets stöd och bli ett alternativ till den kyrkliga ritualen. Isitt svar framhöll civilministern bl.a. att det kristna dopet som sådant inte, som många tror, är en namngivningsceremoni. Dopet är ett av kyrkans sakrament och innebär att den som döps tas upp i den kristna kyrkans gemenskap. Enligt civilministern borde det självfallet stå var och en fritt att vid namngivningav 22 barn anordna någon form avceremoni som alternativ till det kyrkliga dopet. 1988/89:LU33 På liknande sättanordnas ju, fortsatte civilministern, borgerliga begravningar som ettalternativ till de kyrkliga. Sådana ceremonier borde dock ha en helt frivilligprägel. En vigsel har till skillnad från dop och begravningar rättsverkningarför enskilda människor och för det allmänna. Enligt civilministern har detdärför ansetts angeläget att samhället kan ge ett alternativ till den kyrkligavigseln. Motbakgrund av vad som anförts var civilministern inte beredd att föreslå någraåtgärder för att en borgerlig namngivningsceremoni skulle få samhällets stöd. Ibetänkandet behandlar utskottet tio motioner som på olika sätt anknyter fillreglerna om vårdnad och umgänge med barn. I motionerna tas upp frågor om bl.a.domstols sammansättning i mål om vårdnad och umgänge och juridiskt biträde åtbarnet i sådana mål samt vidare spörsmål om interimistiska beslut,vårdnadsutredningar, samarbetssamtal och handläggningen av verkställighetsfrågorävensom om resekostnader m.m. vid utövandet av umgänge med barn. Tre avmotionerna berör också reglerna om underhållsbidrag, och i en av motionerna tasupp frågan om rätt för förälder som inte är vårdnadshavare att ta del avsekretesskyddade uppgifter om barnet. Vidare behandlar utskottet ettmotionsyrkande om faderskapspresumtion vid samboförhållanden och en motionvari begärs införande av en borgerlig namngivningsceremoni som alternativ tillden religiösa dopakten. Somen allmän bakgrund till motionsyrkandena vill utskottet erinra om att densvenska familjerätten har varit föremål för enfortlöpande reformering. ändrades (FB) regler omvårdnad om barn (prop. 1973:32, LU 20). Reformen innebar bl.a. att frågan omvem av makarna som bär skulden till söndringen inte fär tillmätas betydelse vidavgörandet av vem av dem som efter skilsmässan skall få vårdnaden om barnen. Samtidigtändrades reglerna om vårdnad av barn fill ogifta föräldrar så att föräldrarnalikställdes när det gäller möjligheten att efter särskild prövning få vårdnadenom barn. Ett annat viktigt steg i reformarbetet togs (prop.1975/76:170, LU 33) då det infördes en möjlighet för föräldrar, som inte ärgifta med varandra eller som har skilt sig, att efter prövning av domstol fågemensam vårdnad om sina barn.. År1978 företogs en genomgripande reform av underhållsreglerna i FB som bl.a.innebar att dessa - liksom bestämmelserna om bidragsförskott -anpassades tillde nya vårdnadsreglerna (prop. 1978/79:12, LU 9). Ibörjan av fattade beslut om ändringar i FB;s bestämmelser om vårdnad och umgänge (prop. 1981/82:168, LU 1982/ 83:17). Genom lagändringarna blev det bl.a. möjligt för makar att efter skilsmässa gemensamt utöva vårdnaden om sina bam utan särskilt domstols beslut. Vidare förenklades förfarandet i fall då ogifta föräldrar som bor 2 tillsammans med sina barn vill få gemensam vårdnad om barnen. antog också ändringar i FB:sbestämmelser 1988/89:LU33 om verkställighet av allmän domstols avgöranden omvårdnad och umgänge (prop. 1982/83:165, LU 41). Ändringarna innebär bl.a. attmöjligheterna att besluta om polishämtning av barn begränsades och attlänsrättens befogenhet att vägra verkställighet i viss mån utökades. tillsattes utredningen (Ju 1977:08) om barnensrätt med uppdrag att överväga olika åtgärder för att stärka barns rättsligaställning. Utredningen skulle enligt direktiven själv kartlägga problemområdetoch ange i vilka ämnen lagändringar borde komma i fråga. I delbetänkandet (SOU1979:63) Om föräldraansvar m.m. lade utredningen fram förslag om bl.a. reglerom vårdnad, umgänge och överlämnande av barn. Vissa av förslagen kom att liggatil! grund för de ändringar i FB som genomfördes . Betänkandet innehöllockså förslag om talerätt och representation för barn i mål om vårdnad m.m.Åren 1982 och 1984 fick utredningen tilläggsdirektiv för sitt arbete. Sålundaskulle utredningen bl.a. undersöka om - och i så fall i vilken utsträckning -barn skall ha talerätt i mål om vårdnad m.m. Utredningen skulle även utredahuruvida domstolarna vid handläggningen av sådana mål bör tillförasbarnpsykologisk sakkunskap. Utredningen, vars återstående uppgifter numeraöverförts till förmynderskapsutredningen (Ju 1984:07), avgav i början av år1987 sitt tredje och sista delbetänkande (SOU 1987:7) Barnets rätt 3. Om barn ivårdnadstvister-talerätt för barn m.m., vari bl.a. de angivna frågornabehandlas. Betänkandet har remissbehandlats och övervägs inomjustitiedepartementet. anordnade en hearing omvårdnads- och umgängesfrågor. Syftet med hearingen var enligt vad utskottetinhämtat att departementet skulle få underlag för en bedömning av hur vårdnads-och umgängeslagstiftningen fungerar och om några ändringar i denna lagstiftningbehövs. På begäran av (SoU 1985/86:29) tillkalladeregeringen en kommitté med uppgift att göra en översyn avreglerna för underhållsbidrag och bidragsförskott. begäranföranleddes av revisorers förslag (förs. 1985/86:17) angåendestatens utgifter för bidragsförskott m.m. samt motioner angående olika frågorom underhållsbidrag och bidragsförskott. En närmare redovisning av direktivenför översynsarbetet har lämnats ovan. Sedan (LU 1986/87:25) begärt attverksamheten med samarbetssamtal m.m. i vårdnads-och umgängeskonflikter skulleutvärderas har regeringen () i beslut den 14 januari 1988uppdragit åt att företa den begärda utvärderingen samt attundersöka hur verksamheten med familjerådgivning skall kunna tryggas. Ennärmare redogörelse för uppdraget har lämnats ovan (s. 13). Frågor om vårdnad och umgänge m.m. Regler om vem som skall ha vårdnaden om ett barn finns i 6kap. Den grundläggande bestämmelsen är att barnet från födelsen står under vårdnad av båda föräldrarna, om dessa är gifta med'varandra, och i annat fall av modern ensam. Ingår föräldrarna senare äktenskap med varandra står barnet 24 från dentidpunkten under vårdnad av båda föräldrarna. Den gemensamma 1988/89:LU33vårdnaden fortsätter i princip att gälla också efter äktenskapsskillnad mellanföräldrarna. Ogifta föräldrar kan - om inte domstol tidigare beslutat ivårdnadsfrågan - genom en anmälan till pastorsämbetet få gemensam vårdnad omsina barn. Om föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet skall rätten påbegäran av någon av föräldrarna besluta att vårdnaden skall anförtros endast enav dem efter vad som är bäst för barnet. Inom ramen för ettäktenskapsskillnadsmål kan rätten fatta ett sådant beslut även utan yrkande, omgemensam vårdnad uppenbart är oförenlig med barnets bästa. Har endast den enaföräldern vårdnaden om barnet kan vårdnaden överflyttas till den andra om dettaär bäst för barnet. Om någon av föräldrarna vid utövandet av vårdnaden gör sigskyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorg ombarnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utvecklingskall rätten besluta om ändring i vårdnaden. År båda föräldrarna på angivet sättolämpliga som vårdnadshavare skall vårdnaden överflyttas till en eller tvåsärskilt förordnade förmyndare. FB innehåller också bestämmelser om att barnetsvårdnadshavare har ansvar för att barnets behov av umgänge med en förälder sominte är vårdnadshavare så långt möjligt tillgodoses.