bet · GC01LU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Även om det finns starka principiella skäl för attskadeståndsreglerna bör ha den utformning som föreslås framstår det som befogatatt skadeståndet i synnerhet när det gäller arbetstagare bör kunna jämkas inågot större utsträckning än vad som uttalandena i propositionen ger vidhanden. 1 9 § bör därför efter mönster av 60 § medbestämmandelagen införas enregel om att skadeståndet kan sättas ned eller helt falla bort när det bedömssom skäligt. Jämkningsmöjlighetenenligt den nya regeln bör som nämnts kunna utnyttjas främst i fall då en arbetstagare blir skyldig att ersätta sinarbetsgi vare för ett obehörigt angrepp på dennes företagshemlighet. I sådana fall är nämligen uppsägning eller avskedande oftast den viktigaste påföljden. Vid skälighetsbedömningen bör samtliga omständigheter i det enskilda fallet vägas in. Exempelvis bör sådana förhållanden kunna beaktas som att arbetstagaren inte insett företagshemlighetens värde i näringsverksam heten eller att den oaktsamhet som ligger honom till last inte framstår som särskilt allvarlig. Hänsyn bör också kunna tas till det skadestånd som skulle kunna utgå om skadeståndet i stället skulle bestämmas med tillämp ning av medbestämmandelagen. Skulle vid en prövning enligt medbestäm mandelagen skadeståndet utgå med lägre belopp än vad som följer av lagen om skydd för företagshemligheter bör skadeståndet sättas ned. En annan faktor som bör påverka bedömningen är den skadelidandes behov av ersättningen. Bland omständigheter som kan tala emot en jämkning kan särskilt nämnas att arbetstagaren har en ledande eller eljest förtroendefull ställning i näringsidkarens rörelse. Jämkning bör i allmänhet inte komma i fråga om arbetstagaren genom sitt handlande berett sig betydande , t. ex. genom att börja framställa produkter med ledning av företagshemlig- 96 undantagsfall bör den nya jämkningsregeln kunna tillämpas /89:LU30 jämkning av skadestånd som skall utges av andra än arbetstagare. Isådana Bilaga 3 fall bör jämkningsmöjligheten dock tillämpas restriktivt. 4.8 Vitesförbud och säkerhetsåtgärder I11 § i regeringens lagförslag finns regler som medger att domstol vid vite kanförbjuda den som angripit en företagshemlighet att utnyttja eller röjahemligheten. Vitesförbud kan riktas inte endast mot den som gjort sig skyldigtill företagsspioneri utan också mot alla andra som på ett enligt lagenotillåtet sätt befattat sig med en företagshemlighet. Omnågon som har angripit en företagshemlighet i sin besittning har bl. a.handlingar som innefattar en företagshemlighet kan enligt 14 § domstolförordna att han skall överlämna dessa till den som utsatts för deträttsstridiga angreppet. Under närmare angivna fömtsättningar kan domstolen istället förordna att handlingama skall förstöras eller ändras eller utsättasför annan åtgärd som kan förebygga missbmk. Iett tidigare avsnitt har förordats att i lagförslaget införs en ny paragraf (2§) av innebörd att lagen gäller endast obehöriga angrepp på företagshemligheter.I konsekvens härmed bör det inte vara möjligt för domstol att meddelavitesförbud eller förordna om åtgärder enligt 14 § för att hindra att någonutnyttjar eller röjer en företagshemlighet i sådana fall då förfarandet inteutgör ett obehörigt angrepp på företagshemligheten. I 11 § bör därför stadgasatt vitesförbud får meddelas endast om ett utnyttjande eller röjande ärobehörigt. Vidare bör i 14 § det tillägget göras att förordnande inte fårmeddelas om ett utnyttjande eller röjande av företagshemligheten inte ärobehörigt. Närdet gäller tillämpningsområdet för 11 och 14 §§ finns det vidare anledning atterinra om att det yttrandefrihetsrättsliga regelsystemet i vissa fall kan ledatill att beslut om vitesförbud och andra åtgärder inte får meddelas. 1 1 kap. 2§ TF förbjuds myndighet eller annat allmänt organ att genom olika åtgärderingripa för att hejda yttranden innan de blivit offentliga exempelvis genomatt hindra tryckning, utgivning eller spridning av en skrift på grund av dessinnehåll. Motsvarande förbud finns i radioansvarighetslagen m. fl. författningar.Beslut av domstol med stöd av 11 och 14 §§ lagen om skydd förföretagshemligheter torde i vissa situationer vara att uppfatta som enhindrande åtgärd i dessa författningars mening. Den som har tillgång till enföretagshemlighet och som vill använda informationen i en bok eller i ettradioprogram torde därför inte av domstol kunna förbjudas att röja hemligheten.Lika litet torde i fall då hemligheten tagits in i en bok eller tidningdomstolen med stöd av 14 § kunna förordna om överlämnande eller förstörande avbok- eller tidningsupplagan. 7 1988/89. 5.Förslag till lagtextändringar Förslag till Lag om skydd förföretagshemligheter Härigenomföreskrivs följande. 1988/89:LU30Bilaga 3 Med företagshemlighet avses i denna lag sådan information om affärs- eller driftsförhållanden i en näringsidkares rörelse som näringsidkaren håller hemlig och vars röjande är ägnat att medföra skada för honom. Medföretagshemlighet avses i denna lag sådan information om affärs- ellerdriftförhållanden i en näringsidkares rörelse som näringsidkaren hållerhemlig och vars röjande är ägnat att medföra skada för honom /konkurrenshänseende. Med information förstås både sådana uppgifter somhar dokumenterats i någon form, inbegripet ritningar, modeller och andraliknande tekniska förebilder, och enskilda personers kännedom om ett visst förhållande,även om det inte har dokumenterats på något särskilt sätt. Lagengäller endast obehöriga angrepp på företagshemligheter. Somett obehörigt angrepp anses inte att någon anskaffar, utnyttjar eller röjer enföretagshemlighet hos en näringsidkare för att inför en myndighet, annatbehörigt organ eller allmänheten avslöja något som skäligen kan misstänkasutgöra brott eller som kan anses utgöra annat allvarligt missförhållande i näringsidkarensrörelse. Som ett obehörigt angrepp anses inte heller attnågon utnyttjar eller röjer en företagshemlighet som har angripits enligt dennalag men som han eller någon före honom har fått del av i god tro. Den som med uppsåt olovligen bereder sig tillgångtill en företags-hemlighet skall dömas för JÖretagss-pioneri till böter ellerfängelse i högst eller, om brottet är Densom uppsåtligen på ett olovligt sätt bereder sig tillgång till enföretagshemlighet skall dömas för företagsspioneri till böter eller fängelse ihögst eller, om brottet grovt, till fängelse i högst . Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas om gärningen har varit av särskih farlig art, avsett betydande värde eller inneburit synnerligen kännbar skada. ärgrovt, till fängelse i högst . Vid bedömande humvida brottet är grovtskall särskilt beaktas om gärningen har varit av särskilt farlig art, avsettbetydande värde eller inneburit synnerligen kännbar skada. Till ansvar enligt första stycket skall dock intedömas, om gärningen är belagd med strängare straff i . Förförsök eller förberedelse till företagsspioneri skall dömas till ansvar enligt23 kap. . Den som anskaffar en företagshemlighet med vetskapom att den som tillhandahåller hemligheten eller någon före honom har berettsig tillgång till denna genom företagsspioneri skall dömas för olovligbefattning med företagshemlighet till böter eller fängelse i högst två åreller, om brottet är grovt, till fängelse i högst . Tillansvar enligt första stycket skall dock inte dömas, om gärningen är belagd medsträngare straff i . 1988/89:LU30 Bilaga 3 Den som gör sig skyldig till brott enligt 2 eller 3§ skall ersätta den skada som uppkommer genom brottet eller genom att företagshemlighetenobehörigen utnyttjas eller röjs. Densom gör sig skyldig till brott enligt 3 eller 4 § skall ersätta den skada somuppkommer genom brottet eller genom att företagshemligheten obehörigenutnyttjas eller röjs. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet obehörigenutnyttjar eller röjer en företagshemlighet hos en näringsidkare som han iförtroende har fått del av i samband med en affärsförbindelse med denne skallersätta den skada som uppkommer genom hans förfarande. En arbetstagare som uppsåtligen eller av oaktsamhetobehörigen utnyttjar eller röjer en företagshemlighet hos arbetsgivaren somhan har fått del av i sin anställning under sådana förhållanden att han insågeller borde ha insett att han inte fick avslöja den skall ersätta den skada somuppkommer genom hans förfarande. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet utnyttjareller röjer en företagshemlighet hos en näringsidkare som han i förtroende harfått del av i samband med en affärsförbindelse med denne skall ersätta denskada som uppkommer genom hans förfarande. Enarbetstagare som uppsåtligen eller av oaktsamhet utnyttjar eller röjer enföretagshemlighet hos arbetsgivaren som han har fått del av i sin anställningunder sådana förhållanden att han insåg eller borde ha insett att han intefick avslöja den skall ersätta den skada som uppkommer genom hans förfarande. Har förfarandet ägt rum sedan anställningenupphört, tillämpas första stycket endast om förfaran-del var otillbörligt. Har förfarandet ägt mm sedan anställningen upphört,tillämpas första stycket endast om det finns synnerliga skäl. 1988/89:LU30 Bilaga 3 Densom uppsåtligen eller av oaktsamhet obehörigen utnyttjar eller röjer enföretagshemlighet som, enligt vad han inser eller bör inse, har angripitsenligt denna lag skall ersätta den skada som uppkommer genom hans förfarande. Omnågon utnyttjar eller röjer en företagshemlighet sotn han eller någon förehonom har fått del av i god tro, skall förfarandet inte anses obehörigt. Densom uppsåtligen eller av oaktsamhet utnyttjar eller röjer en företagshemlighetsom, enligt vad han inser eller bör inse, har angripits enligt denna lag skallersätta den skada som uppkommer genom hans förfarande. Detsamma gäller om någoni annat fall uppsåtligen eller av oaktsamhet utnyttjar eller röjer en företagshemlighetsom, enligt vad han inser eller bör inse, har röjts i strid med sekretesslagen(1980:100). Ansvar enligt 20 kap. 3 § skall inteådömas någon på grund av överträdelse av 5, 6 eller Ansvar enligt 20 kap. 3 § skall inteådömas någon på grund av överträdelse av första stycket. Vidbestämmande av skadestånd enligt <#- 7 §§ för ett angrepp på en näringsidkaresföretagshemlighet skall hänsyn tas även till dennes intresse av atthemligheten inte obehörigen utnyttjas eller röjs och till övrigaomständigheter av annan än rent ekonomisk betydelse. Vidbestämmande av skadestånd enligt 5 5 §§ för ett angrepp på en näringsidkaresföretagshemlighet skall hänsyn tas även till dennes intresse av atthemligheten inte obehörigen utnyttjas eller röjs och till övrigaomständigheter av annan än rent ekonomisk betydelse. Omdet är skäligt kan skadeståndet sättas ned eller helt fälla bort. 10 § Talan om skadestånd enligt denna lag får avseskada endast innan talan väcktes. För skada under tiddessförinnan är rätten till skadestånd förlorad. Densom har angripit en företagshemlighet enligt denna lag kan av Densom har angripit en företagshemlighet enligt denna lag kan av domstol vid vite förbjudas att utnyttja eller röja företagshemligheten. domstolvid vite förbjudas att ut nyttja eller röja företagshemlighe ten. Vitesförbud får dock meddelas endast om ett utnyttjande eller röjande skulle vara obehörigt enligt 2§. Talan enligt första stycket förs av Talan enligt första stycket förs av den som har utsatts för det rättsstri- den som har utsatts för deträttsstri diga angreppet. Sådan talan får fö- diga angreppet. Sådan talan får fö ras även i samband med åtal för ras även i samband med åtal för brott som avses i 2 eller 3 §. brott som avses i i eller 4 §. Talan om utdömande av vite förs vid den domstol somi första instans har prövat frågan om vitesförbud. Talan förs av den som har ansöktom förbudet. I samband med sådan talan får talan föras om nytt vitesförbud. Densom har överträtt ett vitesförbud får inte dömas till straff för en gärning somomfattas av förbudet. 1988/89:LU30 Bilaga 3 12 Ett vitesförbud kan hävas på talan av den somhar ålagts förbudet, om ändamålet med förbudet har förlorat sin betydelse. Om den som har ansökt om vitesförbud enligt 11 §visar sannolika skäl för att en företagshemlighet har angripits enligt dennalag och det skäligen kan befaras att svaranden genom att fortsätta angreppetförringar värdet av företagshemligheten, får domstolen meddela vitesförbud förtiden intill dess att målet slutligt har avgjorts eller annat har förordnats.Därvid tillämpas 15 kap. 5-8 §§ . Ifråga om överklagande av beslut enligt första stycket samt i fråga omhandläggningen i högre rätt gäller vad som föreskrivs i omtalan mot beslut enligt 15 kap. . Har någonangripit en företagshemlighet enligt denna lag, kan domstol förordna att enhandling eller ett föremål som han har i sin besittning och som innefattarhemligheten skall överlämnas till den som har utsatts för det rättsstridigaangreppet. Om det finns skäl för det får domstolen förordna att överlämnandetskall ske mot lösen. Kanen handling eller ett föremål som innefattar en företagshemlighet inte utanolägenhet överiämnas enligt första stycket, får domstol förordna att handlingeneller föremålet skall förstöras eller ändras eller utsättas för annan åtgärdsom är ägnad att förebygga missbmk. Förordnande enligt denna lag skall dockinte meddelas, om förverkan- Kanen handling eller ett föremål som innefattar en företagshemlighet inte utanolägenhet överlämnas enligt första stycket, får domstol förordna att handlingeneller föremålet skall förstöras eller ändras eller utsättas för annan åtgärdsom är ägnad att förebygga missbmk. Förordnandeenligt första eller andra stycket skall inte meddelas, de eller annan åtgärd som är ägnad att förebygga missbmk skall beslutas enligt 36 kap. . omett utnyttjande eller röjande inte skulle vara obehörigt enligt 2 § eller omförverkande eller annan åtgärd som är ägnad att förebygga missbmk skallbeslutas enligt 36 kap. . Talan enligt första eller andra stycket förs av den som har utsatts för det rättsstridiga angreppet. Sådan talan får föras även i samband med åtal för brott som avses i 2 eller 3 §. Talanenligt första eller andra stycket förs av den som har utsatts för deträttsstridiga angreppet. Sådan talan får föras även i samband med åtal förbrott som avses i 3 eller 4 §. Denna lag träder i kraft . Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1931:152) med vissabestämmelser mot illojal konkurrens. Bestämmelseraa om skadestånd i den lagentillämpas dock alltjämt i fråga om handlingar som har företagits föreikraftträdandet. 1988/89:LU30 Bilaga 3 LAGRÅDETSYTTRANDE 1988/89:LU30 Bilaga4 Utdrag ur Protokoll vid sammanträde Närvarande:f d. regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådetJohan . Enligtprotokoll vid lagutskotts sammanträde harutskottet beslutat inhämta lagrådets yttrande över en inom utskottets kansliupprättad promemoria om skyddet för företagshemligheter och den friaopinionsbildningen. I promemorian görs en genomgång av den i propositionen1987/88:155 föreslagna lagstiftningen om skydd för företagshemligheter motbakgmnd av kritik som riktats mot propositionen i motioner och i den allmännadebatten. Promemorian utmynnar i ett förslag till lag om skydd förföretagshemligheter, som i vissa delar innebär ändring av regeringens förslag ipropositionen. Förslageti promemorian har inför lagrådet föredragits av hovrättsasses-som OlleAbrahamsson. Förslaget föranlederföljande yttrande av lagrådet: Syftetmed regeringens lagförslag, som tidigare lagrådsgranskats, är att skapa ettbättre skydd för företagshemligheter än det som lagen med vissa bestämmelsermot illojal konkurrens ger. Detta syfte tillgodoses bl.a. genom att den som meduppsåt olovligen bereder sig tillgång till en företagshemlighet döms förföretagsspioneri och att den som anskaffar en företagshemlighet som åtkommitsgenom företagsspioneri döms för olovlig befattning med företagshemlighet, omhan hade vetskap om den olagliga åtkomsten. Stränga straff kan utdömas förbåda brotten. Typfallet för såväl företagsspioneri som olovlig befattning medföretagshemlighet är att gäraingsmannen avser att bereda sig själv eller annanvinning genom att utnyttja företagshemligheten kommersiellt. 1motioner med anledning av propositionen har framhållits att en ny lagstiftningbehövs för att stävja den ökning av angrepp på företagshemligheter som skett.Samtidigt uttalas dock farhågor för att skyddet för företagshemligheter kankomma att hota den fria opinionsbildningen. Lagförslagetinnebär en viss begränsning i den yttrandefrihet och informationsfrihet som ärtillförsäkrad medborgarna enligt 2 kap. I § regeringsformen (RF). Sådanbegränsning kan göras på de gmnder och i den ordning som anges i 12 och 13 §§samma kapitel. Begränsningen får dock aldrig gå utöver vad som är nödvändigtmed hänsyn till ändamålet och inte heller sträcka sig så långt att den utgörett hot mot den fria åsiktsbildningen. Lagrådet kommer i det följande attnärmare gå in på denna fråga. 1promemorian föreslås vissa ändringar i regeringens förslag för att lagen inte skall komma i kollision med den fria opinionsbildningen. Sålunda föreslås att i lagen införs en generell bestämmelse om att lagen endast gäller obehöriga angrepp på en hemlighet. Förslaget i denna del behandlar lagrådet nedan i den paragrafvisa redovisningen. Vidare föreslås en änd- 103 ring i bestämmelsen omansvar för företagsspioneri i det uttalade syftet att 1988/89:LU30 den skallbringas i bättre överensstämmelse med det yttrandefrihetsrättsli- Bilaga 4ga regelsystemet och ges en utformning som gör det möjligt att ingripa motbrott oberoende av gärningsmannens eventuella publiceringssyfte. Sistnämndafråga har inte uttryckligen tagits upp i propositionen. Lagrådet anser detdärför lämpligt att behandla den i detta inledande avsnitt. EnligtI kap. I § tryckfrihetsförordningen (TF) skall envar äga rätt att, om annatinte följer av förordningen, anskaffa uppgifter och underrättelser i vad ämnesom helst för att offentliggöra dem i tryckt skrift. 1 3 § samma kapitel sägsatt ingen får åtalas eller dömas för missbmk av tryckfriheten eller medverkandäri i annat fall än som anges i förordningen. Dessa fall, de s.k.tryckfrihetsbrotten, räknas uttömmande upp i 7 kap. TF. Utan hinder avbestämmelsen i I kap. 3 § TF gäller enligt 9 § samma kapitel vad som i lag ärstadgat om ansvar och ersättningsskyldighet som avser det sätt på vilketuppgift eller underrättelse anskaffats. Dei propositionen föreslagna bestämmelserna om företagsspioneri och olovligbefattning med företagshemlighet straffbelägger anskaffandet av uppgifter ochunderrättelser av visst slag. Skulle avsikten rned anskaffandet av dessa varaatt offentliggöra dem i tryckt skrift, blir emellertid detta straffritt enligttryckfrihetsförordningens bestämmelser. Det är en självklar konsekvens av vårtryckfrihetsrättsliga reglering. Det är inte vanligt och inte heller lämpligtatt tynga lagstiftningen med erinringar om vad som gäller enligt våragmndlagar. Dessa utgör den givna gmndvalen för lagstiftningen och äröverordnad denna. I propositionen har varken i lagförslaget eller imotiveringen gjorts någon direkt hänvisning till tryckfrihetsförordningen. Därhar dock understmkits att skyddet för företagshemligheter inte får sträcka sigså långt att det hotar den fria opinionsbildningen (s. 9). Idet lagförslag som läggs fram i promemorian har bestämmelsen om företagsspioneri getts följande lydelse: "Den som uppsåtligen på ett olov ligt sätt bereder sig tillgång till en företagshemlighet skall dömas för före tagsspioneri" etc. Med denna omformulering av propositionsförslaget blir det enligt promemorian möjligt att döma till ansvar för företagsspioneri oberoende av gärningsmannens eventuella publiceringssyfte. Denna upp fattning gmndar sig emellertid på en feltolkning av I kap. 9 § TF. Enligt denna paragraf gäller utan hinder av TF det som är stadgat i lag om ansvar och ersättningsskyldighet som avser det sätt på vilket uppgift eller under rättelse anskaffats. Som exempel på förfaranden som till följd härav skall bedömas och handläggas på vanligt sätt nämns i prop. 1975/76:204 s. 131 brott mot posthemligheten eller telehemligheten, intrång i förvar och olovlig avlyssning samt inbrott, egenmäktigt förfarande, hemfridsbrott, olaga tvång, olaga hot och mutbrott. Härtill kan läggas brottet dataintrång, som innebär att någon olovligen bereder sig tillgång till upptagning för automatisk databehandling eller olovligen ändrar eller utplånar eller i register för in sådan upptagning. Det är att märka att inget av de nu nämnda brotten tar sikte på innehållet i de anskaffade uppgifterna eller underrättelserna utan endast på metoden för inhämtandet av dessa. Brot tet företagsspioneri avser däremot liksom brottet olovlig befattning med företagshemlighet anskaffandet av en uppgift av en speciell karaktär, näm- 104 Om något av dessa brott begås i syfte att 1988/89:LU30hemligheten skall offentliggöras i tryckt skrift, blir brottet straffrittoavsett Bilaga 4 vilken formulering propositionens eller promemorians somväljs. Det är överhuvudtaget inte möjligt att genom vanlig lagstiftningförbjuda inhämtande av viss information för publicering (se anf prop. s. 98).Det betyder att möjlighetema att i tryckt skrift offentliggöra företagshemligheterinte påverkas av den föreslagna lagen. Resonemanget är tillämpligt också påannan yttrandefrihetsrättslig lagstiftning såsom radioansvarighetslagen. Formuleringenav brottet företagsspioneri är vidare i propositionen än i promemorian. Denvidare formuleringen är att föredra. Motbakgmnd av det anförda avstyrker lagrådet att promemorieförslaget i denna delföljs. Ivissa motioner som avgivits i lagstiftningsärendet har regeringens lagförslaguppfattats så att den som avslöjar brott skulle kunna komma att drabbas avpåföljd i form av straff eller skadestånd. Samma uppfattning kommer tilluttryck i den inom lagutskottet upprättade promemorian (s. 82 och s. 86 87).Med anledning härav får lagrådet anföra följande. 1§ innehåller en legaldefinition av begreppet företagshemlighet. 1 dennalegaldefinition ingår som ett nödvändigt element att röjandet av hemlighetenskall vara "ägnat att medföra skada" för näringsidkaren. Vid tolkningenav vad som avses med uttrycket "skada" måste följande beaktas. allmänna motiveringen till lagförslaget framhöll föredragande statsrådetatt det från samhällsekonomisk synpunkt är väsentligt att det råder en effektivoch sund konkurrens inom näringslivet. Eftersom företagens kunskaper ijämförelse med andra produktionsfaktorer får allt större betydelse för förmåganatt konkurrera på marknaden var det angeläget att kunna ge ett skydd förföretagshemligheter. Endast relevanta företagshemligheter borde emellertidskyddas. Först om en uppgift kunde anses som så väsentlig förnäringsverksamheten att ett röjande skulle förändra konkurrensförmågan inegativ riktning, dvs. medföra en skada, borde uppgiften enligt statsrådetanses utgöra en företagshemlighet (prop. s. 8-9 och s. 13). Dessamotivuttalanden visar att avsikten har varit att ge ett skydd för sådanakunskaper som har betydelse för en näringsidkare när han konkurrerar påmarknaden med de konkurrensmedel som är förenliga med kravet på en sundkonkurrens. Det i promemorian föreslagna tillägget till lagtexten som innebäratt det skall vara fråga om skada "i konkurrenshänseende"harmonierar väl med den principiella uppläggningen av lagförslaget. Motivuttalandenautvisar emellertid också att lagförslaget inte kan upp fattas så att det skyddar direkt brottsliga förfaranden mot avslöjanden. Den skrothandlare som i sin rörelse också ägnar sig åt yrkesmässig häle riverksamhet får inte på gmnd av den föreslagna lagen något som helst skydd mot att hans brottsliga verksamhet avslöjas. Lika litet ger lagen skydd åt den näringsidkare som genom systematiskt felaktig redovisning 105 8 1988/89. 8 sami Nr 30 av undertaget förmervärdeskatt gör sig skyldig till skattebedrägeri. I båda 1988/89:LU30 dessafall lider visserligen näringsidkaren ett slags "skada" av att hansBilaga 4 brottsliga verksamhet avslöjas.