bet · GC01LU1 · 1988-12-31 00:00:00 — översyn av lagen om fastighetsmäklare 1988/89 LUl lbetänkandet behandlas dels ett motionsyrkande (s) om översyn av lagen omfastighetsmäklare, dels ett yrkande (fp) om att Sveriges bostadsrättsföreningarscentralorganisation skall jämställas med andra rikskooperativa organisationervid tillämpning av lagen. Remissyttrandenöver det förstnämnda motionsyrkandet har inhämtats från ,, länsstyrelserna i , samtGöteborgs och län, och . En sammanställning av remissyttrandena finns ibilaga till betänkandet. Därjämte har en skrivelse inkommit frånHögskolemäklarföreningen. Utskottettillstyrker bifall till motionsyrkandet om översyn av lagen omfastighetsmäklare och avstyrker yrkandet i fp-motionen. Mot sistnämndaställningstagande reserverar sig m-, fp-, c- och mp-ledamöterna. Motion1987/88:L702 av och (), vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av fastighetsmäklarlagen i enlighetmed motionens syfte. Motion1987/88:L724 av m.fl. (fp), vari - med hänvisning till vad somanförs i motion 1987/88:Bo424 - yrkas (yrkande 1) att beslutar omändring i 2 § andra stycket lagen om fastighetsmäklare, s.k. rikskooperativaorganisafioner, i enlighet med vad som anförts i motionen. Yrkande 2 i motionL724 har behandlats av utskottet i betänkandet 1987/88:29. Genomlagstiftning (prop. 1983/84:16, LU 34) infördes näringsrättsliga ochcivilrättsliga regler för fasfighetsmäklare. Lagen (1984:81) omfastighetsmäklare trädde i kraft och är tillämplig på fysiskapersoner som yrkesmässigt förmedlar fastigheter, tomträtter, bostadsrätter,hyres- och arrenderätter m.m. De näringsrättsliga reglerna i lagen innebarattvarje fastighetsmäklare skall vara registrerad hos i det län därhan huvudsakligen är verksam. För registrering uppställs vissa krav. 1 1988/89. som villägna sig åtfastighetsmäkleri skall sålunda vara myndig och får inte 1988/89:LU1vara försatt i konkurs. Vidare skall han ha en försäkring som täcker denskadeståndsskyldighet som kan drabba honom om han åsidosätter sina åliggandenenligt lagens civilrättsliga regler. Försäkringen skall gälla intill ett beloppav . för varje skadefall. Det krävs också att personen i fråga har entillfredsställande utbildning och i övrigt bedönis lämplig somfastighetsmäklare. Närmare bestämmelser om villkoren för registrering och omregistreringsförfarandet får meddelas av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer. Sådana bestämmelser har utfärdats genom förordningen(1984:82) om fastighetsmäklare. Om en fastighetsmäklare som blivit registrerad inte längreuppfyller kraven för registrering eller inte betalar föreskrivenregistreringsavgift skall återkalla registreringen. Beslut omåterkallelse börjar gälla . Om det är tillräckligt kan länsstyrelseni stället meddela fastighetsmäklaren varning. I fråga om den som yrkesmässigt är verksam somfastighetsmäklare utan att vara registrerad har givits möjlighetatt vid vite förelägga honom att upphöra med verksamhet. Ett vitesföreläggandekan även meddelas i samband med återkallelse av registreringen. beslut i ärenden rörande fastighetsmäklarekan överklagas till kammarrätten. I civilrättsliga hänseenden innehåller lagen bestämmelserom hur fasfig-hetsmäklaren skall utföra sitt uppdrag och om hur ersättningentill honom skall bestämmas. Det ställs krav på att uppdraget utförsomsorgsfullt och med iakttagande av god fasfighetsmäklarsed-. Mäklaren skallvidare ge köpare och säljare råd och upplysningar som de kan behöva samt verkaför att köparen får alla uppgifter av betydelse angående objektet föröverlåtelsen och att denne undersöker fastigheten. Fastighetsmäklaren har ocksåskyldighet att själv kontrollera vissa uppgifter t.ex. beträffande säljarensförfoganderätt samt inteckningsförhållanden m.m. När det gäller förmedling avobjekt fill konsumenter skall mäklaren vidare tillhandahålla förvärvaren enskriftlig beskrivning av förmedlingsobjekt och en kalkyl angående dennesboendekostnader. En mäklare som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosättersina förpliktelser enligt de civilrättsliga reglerna skall ersätta den skadasom till följd härav drabbar någon av parterna. Reglerna om fastighetsmäklarensrätt till ersättning innebär i huvudsak att.ersättningen om inte annat avtalatsskall utgå i form av provision på försäljningssumman. Om mäklaren själv ellernågon honom närstående förvärvar förmedlingsobjektet har han inte rätt tillersättning. Vissa undantag finns från lagens tillämpningsområde.Sålunda gäller bl.a. (2 § andra stycket) att den som förmedlar enbartbostadsrätter som upplåts av bostadsrättsförening ansluten tillfolkrörelsekooperativ riksorganisation eller till regional sådan örgariisatioriav bostadsrättsföreningar inte omfattas av lagen. När sådana bostadsrätter éngång väl upplåtits är förmedling av överlåtelser av dem underkastad lagen.Undantaget i fråga om bostadsrätter kom fill vid riksdagsbehandlingen avregeringens förslag till lag om fasfighetsmäklare och gäller endast för HSBöch . Det motiverades av att förmedling av bostadsrätter ingår söm ett led i organisationernas handhavandeav bostadsrättsföreningarnas angelägenheter och att formed- 1988/89:LU1 lingenendast avser upplåtelser av bostadsrätter. 1 lagstiftningsärendet övervägdeshuruvida även en annan riksorganisation för bostadsrättsföreningar, nämligenSveriges bostadsrättsföreningars centralorganisation (SBC), borde undantaseftersom den också bistod nybildade bostadsrättsföreningar med förmedling avbostadsrättsupplåtelser. När det gällde SBC var emellertid situationen den attorganisationens personal - till skillnad från de anställda vid lokalkontor - även förmedlade överlåtelser av bostadsrätter.Någon anledning att undanta SBC från lagens tillämpningsområde fanns därförinte. Även enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighetm.m. gäller en undantagsbestämmelse för folkrörelsekooperativ riksorganisation,regional folkrörelsekooperativ organisation av bostadsrättsföreningar ochbostadsrättsföreningar anslutna till sådan organisation. I bostadsrättslagen(1971:479) finns också särskilda regler om de angivna organisationerna. Liksomi lagen om fastighetsmäklare åsyftas med folkrörelsekooperativa organisationerendast HSB och . Att de angivna organisafionerna vid förvärv avhyresfastigheter och i bostadsrättsammanhang givits en särställning harmotiverats med att de till organisationerna anslutna föreningarna harenhetligt utformade stadgar som vilar på en gemensam bostadssocial grundsyn,något som inte ansetts vara fallet med den mera heterogena gruppenbostadsrättsföreningar som är anslutna till SBC. Frågan huruvida SBC skalljämställas med HSB och vid tillämpningen av lagen om förvärv avhyresfastighet och bostadsrättslagen har tidigare behandlats iriksdagen, då på hemställan av bostadsutskottet ibetänkandet BoU 1987/88:13 avslog bl.a. två i motion 1987/88:Bo424 framställdayrkanden i ämnet. anordnades genom justitiedepartementetsförsorg en hearing med företrädare för länsstyrelserna och mäklarbranschenangående erfarenheterna från den praktiska tillämpningen av lagen omfastighetsmäklare. Vad som därvid framkom gav enligt inhämtade upplysningarinte departementet belägg för att det då fanns något behov av enöversyn av lagen. I mofion L702 av och () framhålls att lagen om fastighetsmäklare inte fått den effekt som varåsyftad. Motionärerna pekar på att avsaknaden av en närmare definition avbegreppet god mäklarsed i lagen har medfört problem för såväl köpare somsäljare samt orsakat svårigheter när det gällt att förhindra att mindrenogräknade mäklare fortsätter sin verksamhet, I det sammanhanget påpekarmotionärerna att vitesförbudet visat sig vara ett trubbigt instrument. Vidareframhålls att länsstyrelsernas tillsyn av mäklarna inte är tillfredsställandevilket har sin förklaring i dels oklarheter i lagstiftningen, dels brist påresurser. En annan nackdel med lagen är enligt motionärerna att uppkommandetvister i många fall måste lösas domstolsvägen. Det bör därför övervägas om detinte bör 1988/89.15sami Nrl tillskapasett på området, exempelvis inom ramen /89:LU1 . Som motivering till yrkandet i motion L724 av BengtWesterberg m.fl. (fp) framhålls att s.k. folkrörelsekooperativa organisationer,dvs. HSB och , genom lagstiftning undantogs frånkravet att söka förvärvstillstånd enligt lagen (1975:1132) om förvärv avhyresfastighet. Enligt motionärerna innebär denna lagstiftning att SBCdiskrimineras trots att organisationen är en folkrörelse i lika hög grad somHSB och . Motionärerna anser att undantaget från kravet påförvärvstillstånd bör gälla för alla rikskooperativa organisationer, regionalaorganisationer av bostadsrättsföreningar och bostadsrättsföreningar som äranslutna till rikskooperativa organisationer. En sådan ändring fårkonsekvenser för bl.a. lagen om fastighetsmäklare. Sammanfattning av remissyttran(3en m.m. Remissyttranden över motion L702 har inhämtats frånkonsumentverket, , länsstyrelserna i ,samt , ochSveriges aktiva fastighetsmäklares riksförbund. i länhar bifogat yttranden från konsumentsekreterarna i och Helsingborgskommuner. , länsstyrelserna ochFastighetsmäklarsamfundet tillstyrker att en översyn av lagen omfasfighetsmäklare kommer till stånd. ställer sigpositiv till att nämnden får möjlighet att ta upp tvister rörandefastighetsförmedling och anser att en översyn är onödig om nämnden får en sådanutvidgad befogenhet. aktiva fastighetsmäklares riksförbund ställer sigavvisande till motionärernas önskemål. , länsstyrelserna och Fastighetsmäklarsamfundetanser att lagen om fastighetsmäklare i flera avseenden är bristfällig och atten skärpning av reglerna är påkallad. Samtliga dessa remissinstanser påpekaratt möjligheten att meddela vitesförbud inte utgör ett tillräckligt effektivtinstrument när det gäller att förhindra olämpliga personer från att verka somfasfighetsmäklare. Länsstyrelserna och Fastighetsmäklarsamfundet framhålleratt länsstyrelserna behöver få ökade resurser för tillsynsverksamheten.Länsstyrelserna påpekar också - med instämmande från konsumentverket-atträttsläget är oklart i fråga om förmedling av fastigheter m.m. som är belägnautomlands och att det behövs ett klarläggande av att lagen omfattar också sådanförmedling. och i ställer sigpositiva till tanken på ett tvistlösningsinstitut. i Stockholmslän framhåller även att reglerna om tillsyn behöver förtydligas ochlänsstyrelserna i samt understryker motbakgrund av den praxis som utbildats i kammarrätterna att lämplighetskravet ilagen behöver skärpas. påpekar också att denföreskrivna beloppsgränsen för mäklarnas ansvarsförsäkring numera är för lågoch bör höjas. Högskolemäklarföreningenframhåller i sin skrivelse att lagen om fastig- hetsmäklarebör ändras i flera avseenden. Sålunda bör bl.a. införas regler om 1988/89:LU1 att avtalsom ger mäklaren ensamrätt att förmedla ett objekt skall vara skriftligaoch vara utformade på ett visst närmare angivet sätt. självinträdehelt förbjudas och kretsen närstående utvidgas till att avse samarbetandebyggmästare och mäklare. Förbud bör även införas för mäklarenatt i samband med förmedling av fastighet till en köpare åta sig att Slutligen bör utbildningskraven skärpas. I betänkandet behandlas två motioner angående lagen omfastighetsmäklare. Lagen om fastighetsmäklare trädde i kraft den 1 juli 1984och är tillämplig på fysiska personer som yrkesmässigt förmedlar fastigheter,tomträtter och vissa andra objekt. I lagen finns både näringsrättsliga ochcivilrättsliga regler. De näringsrättsliga bestämmelserna innebär attfastighetsmäklare skall vara registrerad hos . För registreringuppställs vissa krav såsom att fastighetsmäklaren skall vara ansvarsförsäkradtill ett belopp av , att han skall ha viss utbildning och varalämplig för verksamheten, m.m. Fyller en registrerad fastighetsmäklare intelängre kraven kan registreringen återkallas. Fastighetsmäklare som driververksamhet utan att vara registrerad i vederbörlig ordning kan av länsstyrelsenåläggas att vid vite upphöra med verksamheten. I motion L702 av och () begärs en översyn av lagen om fastighetsmäklare. Enligt motionärerna ärlagen bristfällig i flera avseenden. Sålunda saknas en definition av begreppetgod mäklarsed och något alternativ till domstolsprövning av uppkomna tvister finnsinte. Andra nackdelar är att vitesförbud inte är något effektivt medel attförhindra oseriösa mäklare från att förmedla olika objekt och att länsstyrelsernastillsyn över mäklarkåren är otillfredsställande. Som närmare framgår av de remissytttranden som inhämtatsöver motionen får motionärernas önskemål om en översyn stöd av så gott somsamtliga remissinstanser. I remissyttrandena framhålls att inte bara de avmotionärerna upptagna spörsmålen behöver övervägas utan också vissa andranärmare angivna frågor. Bl.a. påpekar flera remissinstanser att det börklarläggas huruvida lagstiftningen är tillämplig då svenska mäklare förmedlarfastigheter m.m. som är belägna utomlands. Enhgt utskottets mening är det angeläget att de problemundanröjs som -enligt vad som framkommit i ärendet - yppat sig vid denpraktiska tillämpningen av lagen om fastighetsmäklare. En översyn av lagen ärdärför befogad. Det bör ankomma på regeringen att bestämma formerna föröversynsarbetets bedrivande. När det gäller de aktualiserade frågorna omlänsstyrelsernas resurser för tillsynsverksamheten vill utskottet dock understrykaatt en lösning inte lämpligen bör anstå till dess översynen slutförts.Regeringen bör därför möjligt överväga behovet av resurstillskott tilllänsstyrelserna och särskilt då dem i storstadsregionerna. Vad utskottetsålunda anfört bör med bifall till motion L702 som sin mening geregeringen till känna. I mofion L724 av m.fl. (fp) begärs(yrkande 2) att 1988/89:LU1 Sveriges bostadsrättsföreningarscentralorganisation (SBC) skall undantas från fillämpningsområdet för lagen omfastighetsmäklare på samma sätt som skett beträffande HSB och . Som närmare redovisats ovan gäller inte lagen omfastighetsmäklare för den som förmedlar enbart bostadsrätter som upplåts avbostadsrättsföreningar, anslutna till folkrörelsekooperativa organisationer.Med sådana organisafioner avses i lagen - liksom i viss annan lagstiftning -endast HSB och . När undantagsbestiimmelsen infördes övervägdeshuruvida även SBC borde undantas. Något undantag för denna organisation ansågsdock inte erforderligt eftersom organisationens personal - till skillnad frånde anställda vid och lokalkontor - förmedlade bådeupplåtelser och överlåtelser av bostadsrätter. Enligt vad utskottet nu inhämtat har förhållandenabeträffande SBC ändrats i viss mån sedan lagen om fasfighetsmäklare infördes.Sålunda har SBC. grundat en särskild förening, vars ändamål är attupplåta bostadsrätter till dem som bosparar i föreningen. Antalet bosparare haruppgivits vara omkring 11 000 . Avsikten är att efter hand somolika byggprojekt blir färdigställda lokala representanter på föreningenskontor skall förmedla upplåtelser av bostadsrätter till bospararna. Utskottet konstaterar att riksd.agen ,(BoU 1987/88:13), slagit fast att det finns betydandeskillnader mellan å ena sidan HSB och och å andra sidan SBC och attsistnämnda organisation därför inte kan anses utgöra en folkrörelsekooperativorganisation. Enligt utskottets mening har i det nu aktuella ärendet inteframkommit något som bör föranleda ett ändrat ställningstagande från riksdageni den frågan. När det gäller av bostadsrättsupplåtelser tillsina bosparare vill utskottet vidare peka på att någon förmedlingsverksamhetännu inte synes ha påbörjats. Det saknas därför underlag för en bedömning av ivad mån det finns något praktiskt behov av att undanta den nystartadeföreningens personal från tillämpningsområdet för lagen om fastighetsmäklare.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L724 yrkande 2. 1. beträffandeöversyn av lagen om fastighetsmäklare attriksdagen med bifall fill motion 1987/88:L702 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, 2. beträffandeundantag för SBC attriksdagen avslår motion 1987/88:L724 yrkande 2. Närvarande: (), (), 1988/89:LU1 (s). (),(), Marfin (), (s), (),(), (), Hans (), (), (), (vpk), ElisabetFranzén (mp), () och (c). Undantag för SBC (mom. 2) RolfDahlberg (m), (), (), (), EwyMöller (m), (), () och () anser debatt den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjar med "Utskottet konstaterar"och slutar med "yrkande 2" bort ha följande lydelse: Somframgår av de inhämtade uppgifterna bedriver SBC numera i likhet med HSB ochRiksbyggen lokal verksamhet som innefattar endast upplåtelser avbostadsrätter. Det tidigare anförda skälet för att SBC inte borde undantas frånfillämpningsområdet för lagen om fastighetsmäklare har därför bortfallit.Härfill kommer att det från mera principiella utgångspunkter saknas anledningatt behandla bostadsrättsorganisationer olika beroende på om de ar avfolkrörelsekooperativ karaktär eller ej. Starka skäl talar således för attlagen om fastighetsmäklare bör ändras så att SBC jämställs med HSB ochRiksbyggen. Frågan om en sådan ändring i lagstiftningen bör tas upp tillövervägande i samband med den ovan förordade översynen av lagen omfastighetsmäklare. Vad utskottet sålunda anfört bör med anledning avmofion L724 yrkande 2 som sin meiiing ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under moment 2 bortha följande lydelse: 2. beträffande undantag för SBC att medanledning av motion 1987/88:L724 yrkande 2 som sin mening ger regeringen fillkänna vad utskottet anfört. Remissyttrandenöver motion 1987/88:L702 1988/89:LU1 Bilaga På lagutskottets begäran har /KO,länsstyrelserna i . samt , och akfiva fastighetsmäklares riksförbundavgivit yttranden över motion 1987/88:L702. i harbifogat yttranden från konsumentsekreterarna i och kommuner. /KO har fått ett stort antal anmälningaroch förfrågningar som rör mäklarverksamhet såväl före som efter fastighetsmäklarlagenstillkomst. Ingripanden mot mäklarnas marknadsföring har i flera fall skett medstöd av marknadsföringslagen (1975:1418). Exempelvis kan nämnas att det haransetts otillbörligt att inte i annonser ange att det är en mäklare som ärannonsör. I andra fall - såväl före som efter fastighetsmäklariagens tillkomst- har mäklare upprättat felaktiga kalkyler om boendekostnader, något som måstebedömas som särskilt allvarligt från konsumentsynpunkt. arbetar /KO med att ta framnormer rörande fastighetsmäklarnas marknadsföring och informationsansvar gentemotsäljare och köpare. Arbetet är inriktat på att åstadkomma riktlinjer påområdet. Alternafivt kan det bli fråga om en överenskommelse mellan verket ochberörda branschföreträdare. Det förekommer att personer som inte är registreradebedriver registre-ringspliktig mäklarverksamhet. Det är svårt att bedömaomfattningen av denna typ av mäklarverksamhet. Ett nytt problem har visat sigvara att oregistrerade, i vissa fall avregistrerade, mäklare fortsätter med sinverksamhet, men anlitar registrerade mäklare för att utföra vissa delar avmäklar-tjänsten. Det finns en tydlig risk att en mäklare som inte uppfyllerkraven för registrering åsamkar konsumenter avsevärd ekonomisk skada ochrättsförlust. Det kan gå innan han upptäcks och kan åläggas vid viteatt upphöra med verksamheten. När /KO får rediä på att en mäklare driversin verksamhet i strid mot fastighetsmäklarlagen påtalar verket förhållandetför den berörda . De sanktionsmedel som fastighetsmäklarlagenfillhandahåller, främst vitesföreläggande, måste dock anses otillräckliga.Enligt verkets mening talar starka skäl för en skärpning av lagen så att detblir straffbart att driva mäklarverksamhet utan att vara registrerad. Det är också en brist i fastighetsmäklarlagen attlänsstyrelserna inte har möjlighet att förelägga en mäklare vid vite att yttrasig i frågor som har betydelse för länsstyrelsernas tillsynsverksamhet. För att länsstyrelserna skall få tillgång till viktiginformation om fastighetsmäklare bör domstolar och kronofogdemyndigheter varaskyldiga att lämna uppgifter av intresse i sammanhanget t.ex. - domar ochbeslut - till läns.styrelserna. Detta föreslog för övrigt lagrådet vid singranskning av lagförslaget (prop. 1983/84:16 s. 55). Försäkringsbolagen bör också åläggas skyldighet attunderrätta länsstyrelserna i sådana fall där en mäklare inte längre hållersådan försäkring som är ett krav för registrering enligt 5 § fastighetsmäklarlagen. Genom de nu föreslagna ändringarna bör länsstyrelserna fåmöjlighet att bedriva en mer aktiv tillsyn över mäklarna än hitfills, något somär angeläget från konsumentsynpunkt. En frågasom diskuterats är om fö,rmedling inom landet av fastigheter som är belägnautomlands omfattas av lagen. /KO, som utgår /89:LU1 från att lagen är tillämplig i dessa fall, anser att det är viktigt från Bilaga konsumentsynpunkt att all förmedling av fastigheter inom landet omfattasav lagen. Ett klargörande om detta är önskvärt anser /KO. Motionärerna föreslår att tvister mellan fastighetsmäklareå ena sidan och säljaren eller köparen å den andra sidan skall kunna prövas avallmänna reklamationsnämnden (). Vid bedömning av behovet av en sådanprövningsmöjlighet har givetvis omfattningen av existerande problem storbetydelse. Det är dock svårt att uppskatta behovets omfattning. En prövninginom ramen för ARN:s verksamhet torde dock under alla förhållanden kunna bidratill att ge begreppet "god fastighetsmäklarsed" en mer precisinnebörd. Det kan inte uteslutas att en avdelning förfastighetsmäklartjänster inom skulle få vissa avgränsningsproblem. Nämndenskulle troligen vid sin bedömning av mäklartjänster komma i kontakt med störreproblemområden t.ex. frågor om ansvar för dolda fel i fastigheter. Mot denna bakgrund kan det vara motiverat att under en fidpröva en tvistlösningsmöjlighet inom för fastighetsmäklartjänster. har vid sina kontakter medkonsumenter och lokala konsumentvägledare erfarit att det i ganska storomfattning förekommer tvister rörande fastighetsmäklamppdrag. Enligt nämndensbedömning finns det ett påtagligt behov av en möjlighet till prövning av detslag som nämnden kan erbjuda och av ett ökat stöd till konsumentvägledarna ifråga om mäklartvisterna. Som bekant prövar reklamationsnämnden tvister mellankonsumenter och näringsidkare och ger rekommendafioner om hur tvisterna skalllösas. I fråga om tvister som rör fastigheter är nämndens behörighet dockbegränsad på sätt närmare framgår av förordningen (SFS 1980:872) medinstruktion för nämnden. Nämndens ställning eller behörighet är inte regleradgenom lag. Begränsningen i instruktionen har ansetts innebära bland annat attnämnden inte får pröva tvister mellan konsumenter och fastighetsmäklare rörandederas uppdrag. Det bör dock nämnas att nämnden på sin försäkringsavdelning harprövat utomobligatoriska tvister mellan konsumenter och försäkringsbolagrörande ansvarsförsäkringar för mäklare. Som närmare framgår av betänkandet (SOU 1981:102)Fastighetsförmed-lingslag föreslog småhusköpskommittén att reklamationsnämndenskulle ges en möjlighet att pröva också mäklartvister. Regeringen anslöt sigvisserligen i prop. 1983/84:16 om fastighetmäklare till vad småhusköpskommitténhade anfört i betänkandet, nämligen att det kunde vara av värde för konsumenternaatt få vända sig till reklamationsnämnden i sådana tvister i stället för attuteslutande vara hänvisade till prövning vid domstol. Regeringen ansåg dock attkommittéförslaget inte borde genomföras i det sammanhanget. I stället borde manavvakta resultatet av de överväganden som då gjordes inom den s.k.konsumentpolitiska kommittén (Fi 1983:03) rörande bland annat frågan huruvidareklamationsnämndens verksamhetsområde borde utvidgas. Den sist nämndakommittén fann i sitt betänkande (SOU 1985:32) Hushållning och välfärd inteskäl att föreslå någon utvidgning av reklamationsnämndens verksamhetsområde,och någon utvidgning har inte heller kommit till stånd. är för sin del positivt inställd tillatt pröva också tvister mellan konsumenter och fastighetsmäklare i enlighet medsmåhus-köpsutredningens förslag och att utöka sitt stöd på området till den Om nämnden får behörighet att 1988/89:LU1