bet · GC01SoU16 · 1988-12-31 00:00:00 — a. i de fall det är klarlagt att ett dödsfall har naturliga orsaker eller beror av en känd yttre händelse. Utskottet underströk mot bakgmnd av vissa uttalanden i en då aktuell motion också vikten av att polis och annan berörd personal som har att ta befattning med ett dödsfall uppträder hänsynsfullt och så diskret som 10 1samband med utskottets behandling av regeringens proposition om 1988/89:SoU16införandet av hjärnrelaterade dödskriterier behandlade utskottet på nytt vissamotionsyrkanden om bl. a. den rättsmedicinska obduktionsverksamhetensomfattning. Utskottet konstaterade därvid (SoU 1986/87:25), med hänvisning tillRRK-utredningens förslag, att reglerna för rättsmedicinska obduktioner övervägsi särskild ordning inom med inriktningen att obduktionerskall företas restriktivt och bara om det föreligger ett klart behov avundersökning samt att polisen inte skall kopplas in i onödan. Utskottetkonstaterade vidare att reglerna för samtycke till klinisk obduktion skullekomma att övervägas inom ramen för den nya översynen av transplantationslagen.Vad som möjligen skulle falla utanför de nämnda uppdragen var det av utskottettidigare uttalade önskemålet om att skall få en redovisning avutfallet av nuvarande regler om obduktion och dödsbevis. Utskottet fömtsatteemellertid att regeringen skulle följa utredningsarbetet och, om påkallat,föranstalta om erforderlig komplettering. Utskottet ansåg det inte behövligtmed något initiativ från sida. Då aktuella motionsyrkandenavstyrktes. 1budgetpropositionen föreslås att till Statens rättsläkarstationer /90 skall anvisa ett förslagsanslag på . Förinnevarande budgetår har anvisats ett förslagsanslag på . 1budgetpropositionen anförs (bil. 7 s. 79 f) att medel för rättsläkarstationernasverksamhet för nästa budgetår har beräknas enligt ett ettårigt huvudförslag meden reduktion om . Detta anses vara genomförbart då åtgärder planeras för attbegränsa antalet enkla dödsorsaksundersökningar fr. o. m. . När detgäller huvudmannaskapsfrågan anförs det att förslag alltjämtbereds i . Situationenvid rättsläkarstationerna blev närmast prekär . kunde vid sina budgetuppföljningar prognosticera ett betydande underskott för den rättsmedicin ska verksamheten för /89. Efter det att erhållit beslut att överskridanden gjorda på 1987/budget inte skulle kunna finanseras ansåg sig social styrelsen ansåg sig nödsakad att besluta om anställningsstopp och också att varsla om uppsägningar av viss personal vid rättsläkarstationerna. Social styrelsen tillsatte bl. a. mot den bakgmnden en särskild arbetsgmpp med uppgift att utreda den budget- och verksamhetskris som sålunda uppstått inom rättsläkarstationernas verksamhetsområde. Arbetsgmppen redovisa de sitt arbete för verksledning den 7 febmari 1989. Social styrelsen har därefter, , gjort en särskild framställning till regeringen. konstaterar att verksamheten vid rättslä karstationerna präglas av svåra arbetsförhållanden och stor arbetsbelast ning med ringa utrymme för utvecklings- och forskningsarbete. Enligt styrelsen är resursema otillräckliga. Det är inte möjligt att driva verksam heten med nuvarande inriktning och omfattning och åriiga besparings krav. anser att kostnadsminskningar på kort sikt inte är 11 möjliga annat än i mycketbegränsad utsträckning. För att lösa budget- och 1988/89:SoU 16verksamhetskrisen anser det nödvändigt att förändra verksamhetensinriktning och omfattning samt de organisatoriska former i vilka den bedrivs.Endast sådana förändringar anses i ett längre perspektiv ge fömtsättningar förlägre kostnader. beräknar att det under innevarande budgetårbehövs ett överskridande av anslaget med ca 2,7 milj. kr. för att klaraverksamheten vid rättsläkarstationema. För nästa budgetår beräknarsocialstyrelsen att det utöver det i budgetpropositionen föreslagna anslagetbehövs ytterligare ca 2 milj. kr. a. vid besök på rättsläkarstationen i och hos socialstyrelseninhämtat information om den rättsmedicinska verksamheten. Utskottetkan inledningsvis konstatera att omfattande problem och stora svårigheter förden rättsmedicinska verksamheten har uppkommit när det gäller att uppfylla demål som uppställts för verksamheten. som resursema har skurits nedhar behovet av rättsmedicinska undersökningar enligt gällande föreskrifterökat. Viktiga rättsmedicinska arbetsuppgifter som forskning och undervisninghar måst eftersättas. Det har funnits uppenbar risk för att de framtidamöjligheterna att rekrytera kompetent personal till området skulle försvåras. Utskottetanser det klart att den rättsmedicinska verksamheten behöver enresursförstärkning. Ett resurstillskott behövs redan innevarande år för attverksamheten skall kunna . Utskottet har erfarit att regeringen avser attmedge ett överskridande på innevarande års budget i den storleksordning som beräknatsav . Vad gäller resursbehovet för nästa budgetår harsocialstyrelsen i sin framställning till regeringen i febmari 1989 beräknatett medelsbehov på ca 2 milj. kr. utöver vad som beräknats ibudgetpropositionen. Utskottet beräknar ett större resursbehov eller 2,2 milj.kr. utöver det i budgetpropositionen föreslagna beloppet och utöver detöverskridande med 2,7 milj. kr. på innevarande års budget som bedömtsnödvändigt. Enligt utskottet bör därför för nästa budgetår till Statensrättsläkarstationer anvisa ett förslagsanslag på . Detta får enligtutskottet anses tillgodose de särskilda kraven på anslagsförstärkning imotiionerna So462 (vpk), So492 (fp) yrkande 2, So507 (c, m, fp) yrkande 2,So520 (s) yrkande 4, SoS29 (m) delvis och SoS37 (c). Föratt man skall komma till rätta med problemen när det gäller den rättsmedicinska verksamheten krävs också åtgärder på . Utskot tets utgångspunkt är att den rättsmedicinska verksamheten har stor bety delse för rättssäkerheten. Viktiga i sammanhanget är inte bara de rättsme dicinska obduktionerna utan också de undersökningar som för olika ända mål görs på levande personer och de uppgifter som sakkunniga som den rättsmedicinarna fullgör. Rättsmedicinen gagnar inte bara traditionellt rättsvårdande myndigheter som polis, åklagare och allmänna domstolar utan också bl.a. och myndigheter som arbetar med invand- 12 Rättsmedicinskaundersökningar har vidare betydelse för civil- 1988/89:SoU16 rättsligabedömningar som görs av försäkringsdomstolar och försäkringsbolag. Det finnsockså skäl att erinra om den viktiga verksamhet som fullgörs avrättsodontologen vid rättsläkarstationen i . De arbetsuppgifter somdenne utför är även av intemationell betydelse. Utskottet finner det angelägetatt den rättsmedicinska verksamheten får sådana resurser att den även iframtiden kan tillgodose högt ställda krav. Det finns enligt utskottet ocksåskäl att erinra om personalsituationen för rättsmedicinen. Personalen måste kunna känna trygghet i sin anställning. Denframtida rekryteringen av kompetent personal till det rättsmedicinska områdetmåste också tryggas. Detta gäller även den rättsodontologiska verksamheten. Fleramotioner tar upp huvudmannaskapet för den rättsmedicinska verksamheten.RRK-utredningen har utrett den framtida organisationen för det rättsmedicinska,rättskemiska och kriminahekniska undersökningsväsendet och lagt fram vissaförslag. Det är enligt utskottet angeläget att en lösning av frågorna omhuvudman och organisation av verksamheten kan komma till stånd. Utskottetfömtsätter att regeringen skyndsamt tar sig an dessa frågor. Utskottet är inteberett att nu ta ställning till frågan om den rättsmedicinska verksamheten iframtiden bör ha en helt självständig ställning eller underordnas vissmyndighet. Denna fråga bör självklart ingå i regeringens beredningsarbete. nu anfört med anledning av motionerna So492 (fp) yrkande 1, SoS07(c, m, fp) yrkande 1, SoS20 (s) yrkandena 1-3, SoS29 (m) delvis och SoS37 (c)delvis om den framtida utvecklingen för rättsmedicinen bör som sinmening ge till känna. Imotion So449 (fp), slutligen, tas också upp en fråga av betydelse för denrättsmedicinska verksamheten. Utskottet kan hålla med motionären om att det ärangeläget att rättsmedicinska undersökningar och obduktioner inte utförs så attdet uppfattas som kränkande av människor som kommer från en annan kulturkrets.Utskottet har också i olika sammanhang framhållit vikten av att hälso- ochsjukvården tar hänsyn till invandrarnas speciella situation i vården.Rättssäkerhetsaspekterna av den rättsmedicinska verksamheten får emellertidinte glömmas bort. En noggrann avvägning mellan dessa ibland motstridigaintressen är enligt utskottet nödvändig. Utskottethar också tidigare ifrågasatt omfattningen av obduktionsverksamheten. Somframgått av den tidigare redovisningen har också obduktionsfrågor övervägts iden s. k. och övervägs itransplantationsutredningen. Utskottet fömtsätter att även den fråga som tasupp i motionen kommer att övervägas, när den rättsmedicinska verksamhetenbereds i . Utskottetanser med hänvisning till det anförda att det inte behövs något uttalande frånriksdagens sida för att motion So449 (fp) skall bli tillgodosedd. Utskottetavstyrker därför yrkande 3 i motionen. t2 1988/89. Rättspsykiatriskaundersökningar m. m. Ettflertal motioner behandlar den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten. Imotion 1988/89:So40I av m.Jl. (c) hemställs att riksdagenbeslutar att uttala att statligt huvudmannaskap för de rättspsykiatriskaklinikerna skall gälla även fortsättningsvis (yrkande 1). Imotion l988/89:So406 av och förste vice talman (båda m) begärs ett tillkännagivande till regeringen om att frågan omrättspsykiatrins huvudmannaskap omgående måste komma till en lösning och attdet bör övervägas om inte rättspsykiatrin bör förbli ett statligt åtagande menläggas under . Imotion 1988/89: So4I9 av och (båda s) hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförs om huvudmannaskap och resurser för den rättspsykiatriska verksamheten.Motionärema påtalar de långa väntetiderna för rättspsykiatriska undersökningaroch anför att de rättspsykiatriska klinikernas situation måste lösasgenom att de förblir en statlig verksamhet och tilldelas resurser så att denkan fungera. . I motion I988/89:So433 av och (båda c)begärs ett tillkännagivande till regeringen om att vad som i motionen anförtsom omedelbara åtgärder för att minska de långa väntetidema för rättspsykiatriskaundersökningar och om ytteriigare resurser för denna verksamhet. Motionärernahänvisar till tidigare starka uttalanden om den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten. Motionärema hänvisar också till atthuvudmannaskapsfrägan varit föremål för överläggningar men att det alltidansetts självklart att rättsvårdande myndigheter skall ha statlig huvudman,vilket motionärema anser bör vara fallet också fortsättningsvis. Imotion 1988/89:So493 av och (båda fp) hemställsatt under anslaget E5 beviljar 5 milj. kr. utöver det förslag somframläggs i budgetpropositionen. 1motion 1988/89:So521 av m.Jl. (s) hemställs att hosregeringen begär skyndsamt förslag om den rättspsykiatriska verksamheten(yrkande 1). I motionen begärs vidare ett tillkännagivande om vad som anförts imotionen om behovet av extra undersökningsläkare (yrkande 2). Motionärernaanser att det för att lösa en del av de akuta svårigheterna är mest angelägetatt det anslås medel till extra undersökningsläkare. Ibrottsbalken 31 och 33 kap. finns regler för när en domstol kan döma en åtalad till sluten psykiatrisk vård. En sådan dom skall i princip föregås av en rättspsykiatrisk undersökning. Fömtsättningama för rättspsykiatriska undersökningar regleras i lagen (1966:301) om rättspsykiatrisk undersök ning i brottmål. Av bestämmelserna framgår bl.a. att rättspsykiatrisk undersökning skall utföras med största möjliga skyndsamhet och att skrift- 14 ligt utlåtande skall avgestill rätten från det beslutet om 1988/89:SoU16 undersökningeninkom till den klinik eller station under vilken undersökningen hör.Socialstyrelsen får medge anstånd i särskilt fall. till lagen finns i en särskild kungörelse (SFS 1966:631).En utförligare redovisning av bestämmelserna finns i utskottets betänkande SoU1986/87:15. Denslutna psykiatriska vården och vården av psykiskt sjuka lagöverträdare harvarit föremål för ett flertal utredningar. 1971års utredning om behandling av psykiskt avvikande, den s.k. ,lade fram betänkandet Psykiskt störda lagöverträdare (SOU 1977:23).Bexeliuskommittén tog också upp frågan om den rättspsykiatriska organisationenoch föreslog att organisationen skulle förstärkas så att den omfattade vissavård- och behandlingsresurser (kap. 13). Utredningen menade att landstingenskulle ha driftansvar för den rättspsykiatriska organisationen, medan statenskulle åta sig huvudmannaskapet med resursansvar. Ensärskild arbetsgrupp inom , den s.k. ASV-gruppen, utarbetade ettplaneringsunderlag Förslag till rättspsykiatrisk regionvård som år 1981överiämnades till . I rapporten föreslogs att ansvaret förrättspsykiatriska undersökningar skall samordnas med vårdansvaret förmotsvarande patienter inom allmänpsykiatrin. Arbetsgruppen föreslog införandetav begreppet rättspsykiatrisk regionsjukvård. Denna föreslogs ansvara förrättspsykiatriska undersökningar, vård av undersökta patienter för kortareeller längre tidsperioder, konsultinsatser inom kriminalvården och övertagandeav patienter från hemortspsykiatrin. Utredningens förslag innebar ett förslagom överförande att den nuvarande rättspsykiatriska organisationen tilllandstingen. Socialberedningenöverlämnade betänkandet Psykiatrin, tvånget och rättssäkerheten(SOU 1984:64). I betänkandet behandlades den psykiatriska tvångsvården.Utredningen föreslår en helt ny lagstiftning på detta område. Man föreslårinförandet av tre nya lagar, en lag om akut psykiatrisk vård, en lag om reglertill skydd för vissa äldersdementa m.fl. och en lag om rättspsykiatrisk vård.Socialberedningen utgick i sina resonemang från att det kommer attfinnas en organisation på regional nivå som både gör rättspsykiatriskaundersökningar och har vårdplatser för i huvudsak patienter som behöverpsykiatrisk vård och är kriminellt belastade. Socialberedningen ansåg dock attdess förslag kunde tillämpas även inom den organisation som finns ,nämligen på de rättspsykiatriska klinkerna och på de s. k. riksenheterna försärskilt vårdkrävande patienter. Regeringengav statens i uppdrag att träffa avtal med berörda landstingskommuner och om ett överförande av den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten till dem. beslutade att avbryta förhandlingarna. anförde i en skrivelse till regeringen att man ansåg parternas ståndpunkter i förhandlingarna så skiljaktiga att förutsättningar för fortsatta förhandlingar inte längre förelåg. anförde dock att man inteutesluter att enskilda huvudmän inom ramen 1988/89:SoU16 för nuvarandeansvarsförhållanden åtar sig att för statens räkning utföra ett visst antalundersökningar. Utskottethar återkommande behandlat motionskrav om den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten. Framför allt har de långa undersökningstidernaväckt utskottets uppmärksamhet. I betänkandet SoU 1986/87:15 riktade utskottetskarp kritik mot väntetiderna för rättspsykiatriska undersökningar. Sålundakonstaterade utskottet att den situation som råder står i uppenbar strid medgällande lag och uttalade att allvarliga ansträngningar måste göras för attkomma til rätta med de rådande missförhållandena. Utskottet ansåg i likhetmed justitieutskottet i ett yttrande till socialutskottet att de avsocialstyrelsen då beslutade åtgärderna inte var tillräckliga. mening måste också övervägas att ställa mera resurser tillförfogande för den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten så att den kösom finns kan arbetas av. Utskottet erinrade vidare om det arbete som pågårinom med att reformera den psykiatriska tvångsvården.Utskottet ansåg emellertid att förhållandena på de rättspsykiatriska klinikernavar sådana att en lösning av problemen inte kan anstå i avvaktan på en störreoch mer tidskrävande reform. Utskottet uttalade därför att regeringen omgåendemåste vidta åtgärder för att avhjälpa de rådande missförhållandena. sålunda uttalat beslutade sedemera ge regeringen till känna(rskr. Vidbehandlingen av budgetpropositionen 1986/87:100 och anslaget till derättspsykiatriska stationerna och klinikerna (E 5) återkom utskottet tillfrågan om de långa väntetiderna. Utskottet erinrade (SoU 1986/87:16 s. 22 27)om sina uttalanden men konstaterade att de av socialministernanvisade åtgärderna från sida inte var tillräckliga. Utskottetvidhöll sitt tidigare ställningstagande att det måste övervägas att ställa meraresurser till förfogande för den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten,så att den befintliga kön kan arbetas av. Utskottet uttalade att regeringenborde återkomma till i denna del. Vad utskottet anfört om resursernaför rättspsykiatriska undersökningar beslutade som sin mening geregeringen till känna (RD 1986/87:90, rskr. Utskottetåterkom till de långa väntetiderna i betänkandet SoU 1987/88:22. Utskottetanförde därvid följande: Utskotteterinrar om de uttalanden som tidigare gjorts om behovet av omedelbara åtgärderför att komma till rätta med missförhållandena med de långa väntetiderna förrättspsykiatriska undersökningar. Läget inger ännu stor oro. De åtgärder somregeringen hitills vidtagit kan inte anses tillfredsställande. Utskottetförutsätter att stora ansträngningar nu görs för att man skall kunna komma tillrätta med problemen. 1avvaktan på regeringens aviserade förslag angående psykiatrisk tvångs vård samt rättspsykiatrins organisation (en lagrådsremiss var då aviserad 16 ) ansågutskottet det dock inte påkallat med något I988/89:SoU16 ytterligareinitiativ från sida. Utskottet avstyrkte därför den då aktuellamotionen. följde utskottet (RD 1987/88:118, rskr. Fråganom huvudmannaskapet för rättspsykiatrin har också behandlats av utskottet vidflera tillfällen tidigare. Huvudmannaskapsfrågan behandlades sålunda avutskottet i samband med omorganisation av . 1betänkandet SoU 1979/80:45 anförde utskottet bl.a. följande (s. 22 f): Medutgångspunkt i att bör ges möjlighet att i framtidenkoncentrera sin verksamhet på centrala uppgifter har utskottet inte något atterinra mot att avlastas uppgiften att vara chefsmyndighet förden rättspsykiatriska organisationen. Först när klarhet vunnits om denrättspsykiatriska organisationen skall ha i huvudsak nuvarandeuppgifter eller tillföras ökade vårduppgifter bör dock enligt utskottetsmening slutlig ställning tas i frågorna om och i vilken omfattning statenfortsatt bör ha ett ansvar för den rättspsykiatriska organisationen samt vilkenmyndighet ett statligt ansvar bör åvila. Det ankommer dock närmast påregeringen att avgöra formen för beredning av dessa frågor. Huvudmannaskapsfråganbehandlades också i det tidigare nämnda betänkandet SoU 1986/87:16. Utskottethänvisade till de tidigare uttalandena i SoU 1979/80:45 och anförde vidare (s.25 ): Detär således ännu en öppen fråga om och i vad mån staten bör överlåta sitt ansvarför det rättspsykiatriska undersökningsväsendet på sjukvårdshuvudmännen. Skälkan anföras såväl för som emot ett ändrat huvudmannaskap. Utskottetförutsätter därför att dessa frågeställningar penetreras ingående iberedningsarbetet innan förslag framläggs för . Ävenvad utskottet anförde om huvudmannaskapet för den rättspsykiatriskaverksamheten beslutade som sin mening ge regeringen till känna. Konstitutionsutskottetkommer under innevarande att som ett led i utskottetsgranskningsarbete behandla regeringens handläggning av ärenden omrättspsykiatriska undersökningar. 7, s. 81) att verksamhetssituationen inom den nuvarande rättspsykiatriska organisationen under en följd av år varit problematisk. Regeringen har därför vidtagit en rad åtgärder för att skapa förutsättningar för en förbättring av förhållandena. Som exempel härpå redovisas i budgetpropositionen de avtal som träffats med vissa landstingskommuner om att utföra rättspsykiatriska undersökningar på häktade. Totalt 26 undersökningar har genomförts i samarbete med Öster götlands och läns landstingskommuner. Överenskommelse har träffats om ytterligare 38 undersökningar . Vidare påpe kas att regeringen uppdragit åt statskontoret att genomfö ra en skyndsam översyn av de administrativa mtinerna m.m. inom de 17 rättspsykiatriskastationerna och klinikema i syfte att lämna förslag till 1988/89:SoU16 effektivisering.En rapport från statskontoret skall överlämnas . Regeringengör i budgetpropositionen bedömningen att en organisationsförändring med ennärmare samordnig av vården och undersökningarna tillsammans med en nylagstiftning om rättspsykiatriska undersökningar, som är under beredning,skulle avsevärt förbättra fömtsättningar-na för såväl undersökningsverksamhetsom vård. I propositionen görs bedömningen att inriktningen bör vara att prövamöjlighetema att återuppta förhandlingarna med , så snartstatskontorets rapport föreligger. 1budgetpropositionen föreslås att till Rättspsykiatriska stationeroch kliniker för /90 skall anvisa ett förslagsanslag på . Enligt förslaget bör undantag ske från tillämpnng av huvudförslaget.Medel under anslaget, som motsvarar besparingen enligt huvudförslaget eller , föreslås ställas till regeringens disposition för att användasunder budgetåret enligt regeringens närmare föreskrifter. För innevarandebudgetår har anvisats ett förslagsanslag på . a. genom besök vid den rättspsykiatriska kliniken i och hossocialstyrelsen inhämtat information om den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten. Utskotteterinrar om de mycket skarpa uttalanden som utskottet vid upprepade tillfällengjort om de långa väntetiderna för de rättspsykiatriska undersökningarna och omatt väntetiderna står i uppenbar strid med gällande lag. Utskottet vidhålleratt allvarliga ansträngningar måste göras för att komma till rätta medmissförhållandena. Åtgärder måste vidtas både för att förhindra för långaväntetider innan undersökningarna kan påbörjas, för långa undersökningstideroch för långa väntetider i avvaktan på utplacering på sjukhus. Uppenbarligenråder hos vissa sjukvårdshuvudmän en brist på vårdplatser för psykiskt stördalagöverträdare. Utskottet vill i det sammanhanget framhålla att samhället intekan acceptera en avveckling av institutionsplatser som leder till inhumanaväntetider för dem som skall genomgå rättspsykiatrisk undersökning ochefterföljande vård. Utskottetanser det vara beklagligt att de förhandlingar som förtsmellan staten och berörda sjukvårdshuvudmän om rättspsykiatrin inte lett tillnågot resultat. Utskottet anser det angeläget att förhandlingarna åtempptasoch fullföljs i en positiv anda. Förhoppningsvis kan förutsättningarna härförförbättras genom den rapport som statskontoret avlämnar . Enförklaring till de problem som uppstått är naturligtvis att den statliga rättspsykiatriska undersökningsorganisationen är en förhållandevis liten organisation utan närmare anknytning till vården av de psykiskt störda . lagöverträdarna sombedrivs av en annan huvudman. Ett närmande mel lan det rättspsykiatriska undersökningsväsendet och vårdorganisationen 18 skulle i detta avseendeinnebära fördelar. Utskottet erinrar om vad utskot- 1988/89:SoU 16 tettidigare anfört om att skälen för och emot ett ändrat huvudmannskap ingåendebör prövas i det lagstiftningsarbete på området som pågår i . nu anfört om väntetiderna och huvudmannaskapet för rättspsykiatrinmed anledning av motionerna So401 (c) yrkande 1, So406 (m), So4l9 (s) delvis,So433 (c) delvis och So521 (s) yrkande 1 bör som sin mening geregeringen till känna. Vadsedan gäller kraven på ytterligare resurser för det rättspsykiatriskaundersökningsväsendet som framförs i vissa motioner (s, fp, c) anser utskottetdet inte vara klart att ytterligare resurser skulle innebära en lösning påproblemen med de långa undersökningstiderna. Utskottet har t. ex. i detföregående berört problemet med att finna vårdplatser för de psykiskt stördalagöverträdare som döms till sluten psykiatrisk vård. Det bör också erinras omuppdraget till statskontoret att se över de administrativa rutinerna och kommamed förslag till effektivisering.