bet · GC01KU3 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89 KU3 I betänkandet behandlar utskottet nedan angivna frågor somtagits upp i tolv under de allmänna motionstiderna 1987 och 1988 väcktamotioner. Utskottet har avstyrkt samfliga motioner. Sex reservafioner och femsärskilda yttranden föreligger. Avskaffande av denfackliga representationen i kommunala nämnder -mofionerna 1986/87:K614 yrkande2 av m.fl. (m), 1987/ 88:K215 yrkande 2 av m.fl.(m) och 1987/88:K603 av m.fl. (c). Snabbarevalgenomslag i kommunala styrelser - mofion 1987/88:K604 av iMalmö (m). Återinförandeav begreppet stad i kommunallagen - motion 1987/ 88:K607 av (). Ändring avkommunallagens jävsregler - motion 1987/88:K608 av (). taxesätfning(självkostnadsprincipen) - motion 1987/ 88:K612 av m.fl. (s). Insynen ikommunala bolag - motion 1987/88:K622 av (fp). Rådgivande kommunala folkomröstningar - mofion1987/88:K610 yrkande 2 av (). Vidgning av denkommunala kompetensen (u-landsbistånd) - mofion 1987/88:K623 av (). Kommunalfvänortsutbyte i vissa länder- mofion 1987/88:U211 yrkande 6 av . (vpk). JO:s falerätf på det oreglerade kommunala området -motion 1987/88:K31 yrkande 6 av m.fl. (fp). Åtgärder mot vissa kommunala beslut-motion1987/88:K31 yrkande7 av m.fl. (fp). Motion 1986/87:K614 av m.fl. (m) vari medhänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:A734 yrkas, såvitt nu är ifråga (yrkande 2), 1 1988/89. 2. att beslutar aft upphäva reglerna i 3 kap.4-7 §§ kommunalla- KU 1988/89:3 gen (1977:179) om personalföreträdaresnärvarorätt vid sammanträden med kommunala nämnder och styrelser. Motion 1987/88:K31 av m.fl. (fp) variyrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 6 och 7), 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen fill känna vad i mofionen anförts om JO:s utökademöjlighet fill falerätf på def kommunala området, 7. aft riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ordningmed sanktioner mot kommunala förtroendemän i de fall en församlingtrotsat lagakraftvunnen dom. Motion 1987/88:K215 av m.fl. (m) vari medhänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:A731 yrkas, såvitt nu är ifråga (yrkande 2), 2. aft beslutar att upphäva reglerna i 3 kap.4-7 §§ kommunallagen (1977:179) om personalförefrädares närvarorätt vidsammanträden med kommunala nämnder och styrelser. Motion 1987/88:603 av m.fl. (c) vari yrkasaft beslutar aft upphäva bestämmelserna i kommunallagen omrepresentation för fackliga organisationer i kommunala nämnder och styrelser. Motion 1987/88:K604 av i (m) variyrkas aft beslutar om en sådan ändring i kommunallagen att nyvaldkommunfullmäktigeförsamling äger rätt att vid sitt första sammanträde undertjänstgöringsåret även välja kommunstyrelse. Motion 1987/88:K607 av () vari yrkas aftriksdagen hos regeringen begär förslag om återinförande av begreppet stad ikommunallagstiftningen. Mofion 1987/88:K608 av () vari yrkasatf beslutar om ändring av kommunallagens bestämmelser om jäv ienlighet med intentionerna i motionen. Motion 1987/88:K610 av () vari yrkas, såvittnu är i fråga (yrkande 2), 2. att som sin mening ger regeringen fill kännavad i motionen anförts om rådgivande kommunala folkomröstningar. Motion 1987/88:K612 av m.fl. (s) variyrkas atf som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att en preciserad definition av självkostnadsbegreppetförs in i kommunallagen. Motion 1987/88:K622 av () vari yrkas attriksdagen begär att en parlamentarisk utredning tillsätts med uppgift aftutreda frågan om kommunala bolag i enlighet med vad som anförts i motionen. Motion 1987/88:K623 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen fill känna att kommunallagen bör ändrasså att kommun påvissa bestämda villkor kan delta i lokalf förankrat utvecklings- KU1988/89:3 samarbete som ligger i linje med de av antagnabiståndsmålen. Motion 1987/88:U211 av m.fl. (vpk) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkande 6), 6. att hos regeringen begär åtgärder för attsfimulera och stödja kommunernas vänortsutbyte med framför allt orter ifrontstaterna runt samt i . Avskaffande av den fackliga representationen ikommunala nämnder I motionerna 1986I87:K614 och 1987I88:K215 - båda av AlfWennerfors m.fl. (m) - yrkas aft beslutar atf upphäva reglerna i 3kap. 4-7 §§ kommunallagen om personalföreträdares närvarorätt vid sammanträdenmed kommunala nämnder och styrelser. I motionerna, vari bl.a. frågan om olika former avmedbestämmande i offentlig verksamhet tas upp, anges i förevarande del att denvidsträckta rätten att MBL-förhandla i kombination med facklig representation ide beslutande organen ger de fackliga organisationerna möjligheter atf påverkadet politiska beslutsfattandet i flera led. Enligt motionärerna har organisationernai realiteten flerdubbel rösträtt, något som är betänkligt från demokrafisksynpunkt. I motion 1987/88:K603 av m.fl. (c) yrkas aUriksdagen beslutar aft upphäva bestämmelserna i kommunallagen om representationför fackliga organisationer i kommunala nämnder och styrelser. Enligt mofionen utgör de fackliga organisationernasnärvarorätt i de beslutande nämnderna ett intrång i den kommunala demokratinsom är principiellt oacceptabelt. Genom närvarorätten får den kommunala personalenen särställning jämfört med övriga kommuninvånare. Enligt mofionärerna medförsjälva närvaron vid beslutsfattandet direkta möjligheter att påverka besluten,som andra medborgare inte har. Sluthgen erinras om att def ofta förekommersmåpartier som kan ha flera tusen väljare bakom sig och vara representerade ikommunfullmäktige men likväl inte är representerade i kommunens nämnder. De i motionerna åsyftade bestämmelserna om närvarorätt förpersonalföreträdare i kommunala nämnder är intagna i 3 a kap. kommunallagen.Enligt dessa bestämmelser ges kommunernas och landstingskommunernas anställdaen rätt atf närvara vid sammanträden med andra nämnder än styrelsen. Mednärvarorätten följer yttranderätt. Närvarorätten gäller vid en nämndsbehandling av ärenden som ror förhållandet mellan kommunen ellerlandstingskommunen som arbetsgivare och deras anställda. Myndighetsutövningmot enskild och frågor där ett utpräglat partsförhållande råder omfattasinfe av närvarorätten. Högst tre personalföreträdare och ersättare /89:3 för dem får finnas i varje nämnd. I det av godkända utskottsbetänkandet där detaktuella lagförslaget behandlades (KU 1985/86:3) angav utskottet bl.a. att detenligt utskoffefs mening varken från konstitutionell synpunkt eller i övrigtkunde riktas några erinringar mot förslaget. I en gemensam reservation (m, fp,c) hemställdes att propositionen skulle avslås. Utskottet har vid två tidigare fillfällen behandlatmotioner med samma innebörd som de här aktuella. avstyrkte utskottet(KU 1985/86:15) tre motioner (c, fp resp. m) innehållande yrkanden om attbestämmelserna i kommunallagen om närvarorätt för personalföreträdare ikommunala nämnder skulle upphävas. I sitt av godkända betänkandeerinrade utskottet om atf de aktuella bestämmelserna hade trätt i kraft så sentsom . Utskottet förutsatte aft regeringen noggrant följdeutvecklingen på området och, om def visade sig påkallat, tillsåg atf enutvärdering kom till stånd. De borgerliga ledamöterna i utskottet reserveradesig till förmån för motionerna. avstyrkte utskottet två motioner (fp,c) i frågan (KU 1986/87:21). Detta skedde under hänvisning bl.a. till ett avarbetslivscentrum inlett forskningsprojekt gällande den nya lagstiftningen.Beträffande detta projekt lämnades i utskottsbetänkandet följande redogörelse. Arbefslivscentmm, som är ett institut underarbetsmarknadsdepartementet med uppgift aft bedriva och främjaarbetslivsforskning, har inlett ett forskningsprojekt - styrning ochdelaktighet i offentlig verksamhet - vilket bl.a. omfattar en utvärdering avverksamheten med personalföreträdare. I ett av arbetslivscentrums styrelse ijuni 1986 antaget programdokument över forskningsprojektet anges, såvitt här ärav intresse, atf det är önskvärt att genomföra en uppföljande studie av den nyalagstiftningen som ger de anställda rätt till närvaro vid kommunalasammanträden. Vidare anges aft de problem som en sådan studie bör ta upp gällerdels i vilken omfattning närvarorätten kommit att utnyttjas, dels vilkaprincipiella och praktiska problem den nya lagstiftningen fört med sig. Enligtprogramdokumenfet är ambitionen att arbetet skall genomföras under de närmasteåren. Arbetet utförs i nära samarbete med . De borgerliga ledamöterna iutskottet reserverade sig fill förmån för motionerna. Enligt vad utskottet inhämtat pågår den nämndaundersökningen inom ramen för ett större projekt i vilket framväxten av nyaformer av medbestämmande inom den offentliga verksamheten studeras. Enslutrapport från projektet väntas föreligga . 2.Snabbare valgenomslag i kommunala styrelser KU 1988/89:3 I motion 1987I88:K604 av i (m) yrkasatf beslutar om en sådan ändring i kommunallagen att nyvaldkommunfullmäktigeförsamling äger rätt aft vid sitt första sammanträde undertjänstgöringsåref även välja kommunstyrelse. I motionen behandlas frågan om när nyvald kommunstyrelseefter ett allmänt val kan tillträda. Def föreslås atf kommun ges möjlighet afttillämpa den ordning som enligt en specialregel i kommunallagen redan gällerför , nämligen att kommunstyrelse skall väljas på fullmäktigesförsta sammanträde. Förslaget innebär att kommunstyrelser kan tillträda månad valåret i stället för som först vid årsskiftet.Som skäl för förslaget pekas i mofionen på olika ölägenheter som gällandeordning medför. Enligt motionären är def angeläget att den nya kommunstyrelsensintentioner, förslag och anvisningar till olika kommunala författningareffektueras så fort som möjligt. I betänkandet (SOU 1981:53) kommunala styrelse- betänkandet avgivet av kommunalrättsufredningen för , som granskadeden särskilda organisationen av kommunalförvaltningen i i syfte atfåstadkomma större enhetlighet i lagstiftningen - föreslogs följande. Dennuvarande bestämmelsen i 3 kap. 5 § kommunallagen enligt vilken kommunstyrelsentillträder året då val i hela riket ägt rum skallstå kvar i kommunallagen. Bestämmelsen kompletteras dock med en regel avinnebörd att fullmäktige - i särskilt beslut eller i reglemente för styrelsen -får föreskriva aft styrelsen skall väljas på det första sammanträdet medfullmäktige def år då kommunalval ägt rum samt därefter börjaarbeta. Förslaget innebär att särbestämmelserna om valgenomslagef förkommunstyrelsen i utgår ur kommunallagen. I demokrafiberedningens betänkande (SOU 1985:29) Principerför ny kommunallag tas saken upp. Beredningen anger bl.a. att den anser attsamtliga kommunala och landsfingskommunala organ bör tillträda och börja arbetaså snart som möjligt efter ett val men att de skäl som anfördes i förarbetenatill kommunallagen mot ett snabbare valgenomslag för styrelsen dock alltjämthar full bärkraft. Beredningen föreslår därför atf den nuvarande ordningenbehålls. Särregeln för bör dock enligt beredningen stå kvar. Den särskilda arbetsgrupp inom som hafti uppgift atf utforma en ny kommunallag har i sitt slutbetänkande (Ds 1988:52)Ny lag om kommuner och landsting tagit upp frågan. Arbetsgruppen föreslår aftkommunalräffsutredningens ovannämnda förslag genomförs. Enligt arbetsgruppenborde principiellt valgenomslagef fidigareläggas även för övriga nämnder.Arbetsgruppen anser emellertid inte att tillräckligt underlag för ett förslag iden riktningen föreligger. Regeringen har beslutat att tillkalla en kommittémed uppdrag (Dir. 1988:50) att utforma förslag ny kommunallag. 1* 1988/89. Tidigareriksdagsbehandling m.m. KU 1988/89:3 Utskottet behandlade åren 1986 (KU 1985/86:15) och 1987(KU 1986/87:21) mofioner av samme motionär med samma innebörd som den nuaktuella. Utskottet avstyrkte vid båda tillfällena motionerna. 1 betänkandetfrån 1986 anförde utskottet därvid bl.a. följande (s. 7). Frågan om ett snabbare valgenomslag atf gälla förstyrelser av def slag som förordas i mofionerna behandlades i förarbetena fillkommunallagen. I den då föreliggande proposifionen (prop. 1975/76:187) hadeföredragande departementschefen framfört starka praktiska invändningar mot ensådan ordning, vilka synpunkter utskottet anslöt sig till (KU 1976/77:25).Utskottet påpekade för egen del bl.a. att den diskuterade lösningen skulleinnebära att den från demokrafisk synpunkt vikfiga nomineringen måste bedrivasså snabbt att de politiska partiorganisationernas inflytande skulle inskränkaskraffigt. Demokrafiberedningen har i sitt betänkande (SOU 1985:29) Principerför ny kommunallag angett atf de skäl som anfördes i förarbetena fillkommunallagen mot ett snabbare valgenomslag för styrelsen alltjämt har fullbärkraft, varför beredningen inte föreslagit någon ändring i gällande ordning. Utskottet finner inte anledning aft frångå def synsätt somutskottet anlade på frågan i samband med behandlingen av förslaget fill nykommunallag. Def kan erinras om atf ufskottet då bl.a. framhöll attolägenheterna med en kvardröjande beslutskompetens hosberörda organ kunde anses vara begränsade och att det kunde förutsättas att ifall av majorifefsväx-ling de avgående nämnderna tog tillbörlig hänsyn tillvalufslaget och infe otillbörligt föregrep och band de nytillträdda nämndernasverksamhet. följde båda gångerna utskottet. Särskildayttranden avgavs av moderata samlingspartiets ledamöter i utskottet. Återinförande av begreppet stad i kommunallagen I motion 1987/88:K607 av () yrkas aftriksdagen hos regeringen begär förslag om återinförande av begreppet stad ikommunallagstiftningen. 1 motionen föreslås aft följande ordning - genomkompletteringar av kommunallagen - genomförs. De kommuner som vid tillkomstenav lagen (1969:780) med anledning av införande av enhetlig kommunbeteckning,m.m. var städer eller köpingar - och därefter inte sammanlagts med annan kommun- skall i fortsättningen vara städer, om regeringen inte annorledes beslutar.Vid benämning av bl.a. kommunala organ och tjänsteinnehavare i kommun somenligt vad sagts är stad skall såsom förled brukas ordet stads-. Kommunoch landstingskommun skall själva få vårda sina angelägenheter även vad gällerkommunvapen. riksdagsbeslut om införande av enhetligkommunbefeckning (prop. 1969:63, KU 44) innebar aft de ditfillsvarandebeteckningarna på de borgerliga primärkommunerna - "landskommun","" och "stad" -mönstrades ut ur kommunallagarna ochersattes av den enhetliga beteckningen "kommun". Iutskoffsbefänkandet underströks aft ändringen inte innebar att de tidigarebegreppen skulle försvinna i den mån de har betydelse utöver sinadministrativa innebörd. Detta gällde framför allt stadsbegreppet. KU 1988/89:3Enligt utskottet var det sålunda sannolikt att beteckningen "stad"även i fortsättningen skulle komma atf begagnas för de dåvarande stadskommunernas"fäfbebyggelsekärna" och troligen dessutom fillämpas även för andratätorter av större omfattning. Utskottet delade också departementschefensuppfattning aft några särskilda föreskrifter om användandet av beteckningen"stad" inte behövdes, utan att en fri språkutveckling borde få varaavgörande härvidlag. Utskottets förslag var inte enhälligt, f en reservationframhöll således ledamöter från flera partier atf förslaget var alltförlångtgående och att de enskilda kommunerna - med tillgodoseende av detberättigade kravet på ett enhetligt kommunbegrepp - borde lämnas "vissfrihet att framträda under hävdvunna beteckningar". Demokratiberedningen har i betänkandet (SOU 1985:29)Principer för ny kommunallag redovisat frågan om återinförande av stad som benämningpå vissa tätorter men infe framlagt något förslag till ändring av gällandeordning. I slutbetänkandef av den arbetsgrupp inomcivildepartementet som haft i uppgift att utforma en ny kommunallag angerarbetsgruppen (Ds 1988:52) aft den inte anser atf det finns anledning attlagfästa begreppet stad. Enligt arbetsgruppen bör det liksom hitfills stå öppetför kommunerna atf använda ordet stad i de fall där det saknar kommunalrättsligbetydelse. Utskottet har efter 1969 årsriksdagsbeslut om införande av enhetlig kommunbefeckning behandlat motioner (m,m resp. c) vari frågan om begreppet stad som benämning på vissa tätorter tagitsupp. Vid samtliga tillfällen (KU 1976/77:25, KU 1982/83:21 och KU 1985/86:15) framhöllufskottet, som avstyrkte mofionerna, att def inte fanns något hinder förkommun, som så önskade, att använda beteckningen "stad" i de fall dådetta inte har någon kommunalrättslig betydelse. Senaste gången utskottet hade uppe frågan om stad sombenämning på vissa orter behandlade utskottet även en mofion (m) vari yrkatsatf kommunallagen ändrades så aft kommunfullmäktige och kommunstyrelsen fårbenämnas stadsfullmäktige resp. stadssfyrelsen. Enligt utskottet fanns det bl.a.av hänsyn till intresset av ett enhetligt kommunbegrepp inte anledning atfbiträda förslaget. I en reservafion (m) förordades bifall till motionen.Riksdagen följde utskottet. Ändring av kommunallagens jävsregler I motion 1987/88:K608 av () yrkas atfriksdagen beslutar om ändring av kommunallagens bestämmelser om jäv i enlighetmed intentionerna i motionen. I mofionen föreslås att skärperjävsbestämmelserna i 2 kap. 13 § och 3 kap. 9 § kommunallagen. Motionärenföreslår att motsvarighet till förvaltningslagens jävsbesfämmelser skall gällai de ifrågavarande kommunala ärendena. Enligt motionären finns det motbakgrund bl.a. av den sammanslagning till stora kommuner som genomförts intelängre anledning atf iförevarande hänseende ställa lägre krav på kommunernas förvaltning än KU1988/89:3 på annan förvaltning. Under förarbetena fill den nya förvaltningslagen(1986:223) förutsattes det att lagens jävsregler i 11 och 12 §§ skulle omfattaockså alla kommunala nämnder. Vid utskottets behandling (KU 1986/87:11) av regeringensförslag fill följdlagstiftning fill lagen (prop. 1986/87:39) konstateradeutskottet atf starka skäl onekligen talade för enhetliga jävsregler inom heladen offenfiiga sektorn. Utskottet ansåg def dock angeläget atf reglernautformades så aft det infe uppstod problem i den oregleradekommunalförvaltningen. Vilka konsekvenserna skulle bli för defkommunalpolifiska arbetet om förvaltningslagens jävsregler infördes utanbegränsningar kunde enligt utskottet infe överblickas på def föreliggandematerialet. Utskottet ansåg att frågan borde övervägas ytterligare. I vilketsammanhang detta skulle ske borde regeringen ta ställning till. Utskottetförordade att gjorde ett tillkännagivande till regeringen om aftytterligare överväganden borde göras i frågan. I en därefter utgiven promemoria från civildepartementetsrätfssekretariat - Ds C 1987:12 Jäv i kommuner - har föreslagits attförvaltningslagens jävsregler skall utsträckas till att gälla också sådanaärenden hos kommunala och landsfingskommunala nämnder där besluten överklagasgenom kommunalbesvär. Förslaget innebär således en utvidgning av jävsgrundernapå def kommunala området jämfört med vad som gäller. Om ett ärende berör ettaktiebolag som kommunen äger samfliga aktier i, skulle dock en förtroendevaldeller en tjänsteman inte anses jävig aft handlägga ärendet enbart på grund avatt han är firmatecknare eller styrelseledamot i bolaget eller knuten tilldetta på något annat sätt. Detsamma gäller om ett ärende berör en sfiftelse somkommunen utser styrelse för och den förfroendevalde eller tjänstemannen ärknuten till stiftelsen. I proposifion 1986/87:91 om aktivt folkstyre i kommuneroch landsting har uttalats aft jävsfrågan avses att närmare belysas senast isamband med arbetet med en ny kommunallag. I utskottets betänkande (KU1987/88:23) över propositionen har utskottet förordat atf de jävsregler som börgälla för den kommunala nämndverksamhefen ses över i samband med det fortsattaarbetet med ny kommunallag. I slutbetänkandef av den arbetsgrupp inomcivildepartementet som haft i uppgift att utforma en ny kommunallag diskuterasjävsfrågan i ett särskilt avsnitt (Ds 1988:52). I betänkandet redovisas i grovadrag en tänkbar lagfeknisk lösning som till sin huvudsakliga inriktning harförvaltningslagen som förebild. Arbetsgruppen lägger emellertid inte fram någotförslag till ändring i sak av gällande regler. Mot bakgrund av utskottetsovannämnda uttalande i betänkande KU 1987/88:23 utgår arbetsgruppen ifrån atfjävsfrågan skall tas upp i det fortsatta kommunallagsarbetet. I kommittédirektiven (Dir. 1988:50) fill den kommitté somskall utforma förslag till en ny kommunallag hänvisas bl.a. fill nyssnämndauttalande. 5.Kommunal taxesättning (självkostnadsprincipen) KU 1988/89:3 I motion 1987/88:K612 av m.fl. (s) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av atf en preciserad definition av självkostnadsbegreppet förs in ikommunallagen. I motionen pekas på olika problem som anges bero på attsjälvkostnadsbegreppet infe är lagreglerat. Motionärerna anser att def finnsstarka skäl för aft i kommunallagen inta en preciserad definition av dettabegrepp. föreslog i betänkandet (SOU1982:41) Överklagande av kommunala beslut aft i en ny 6 § i kommunallagens 1kap. skulle tas in principen om aft kommunala avgifter infe får sättas högre änvad som svarar mot verksamhetens självkostnader (självkostnadsprincipen). I sinmotivering till den föreslagna regeln angav kommittén atf förslaget endastutgjorde en kodifiering av självkostnadsprincipen som helt och hållet byggde pågällande rätt (SOU 1982:41 s. 175). Även utredningen om kommunalkompefenslagsfiftning förordade i sitt betänkande (SOU 1982:20) Kommunerna ochnäringslivet att självkosfnadsprincipen skulle föras in i 1 kap. kommunallagen.Vid remissbehandlingen av betänkandena tillstyrkte de flesta remissinstansernaförevarande förslag. I staf-kommunberedningens delbetänkande (Ds C 1984:6)Avgifter inom verksamhet skedde en kartläggning och en analys av deförfattningsbestämmelser som detaljreglerar avgiftsfinansieringen av kommunalaverksamheter. Beredningen föreslog atf en utredning fick i uppdrag atfvidareutreda vissa frågor i saken. I betänkandet ingick beredningen vidarebl.a. i överväganden angående självkostnadsprincipen. Beredningen angav atf denansåg att principen är oklar på en del punkter och att den därför ibland kanvara svår atf tillämpa. Beredningen tillstyrkte förslagen frånkommunalbesvärskommittén och utredningen om kompefens-lagstiftning aften självkostnadsregel förs in i kommunallagen. Därefter anförde beredningenföljande (s. 146): 1 motiven till en sådan regel bör principen utvecklas ochnärmare beskrivas så atf den blir tillräckligt tydlig. Det bör beaktas attprincipen ofta uppfattas som en strikt princip där varje litet överskottbefraktas som ett brott mot principen. Denna missuppfattning kan verka hämmandepå den kommunala avgiffspolitiken och bör arbetas bort. Def bör slås fast aftsjälvkostnadsprincipen infe hindrar tillfälliga överskott och infe hellerutesluter sådan kapitalbildning som behövs för atf möta förändringar i denverksamhet som det kan vara fråga om i det enskilda fallet. I demokratiberedningens betänkande (SOU 1985:29) Principerför ny kommunallag föreslogs att självkosfnadsprincipen skulle lagfästas, ochett lagförslag i saken framlades. Beredningen anmärkte atf förslaget behövdeförtydligas. Den arbetsgrupp inom (C 1986:A) somhaft i uppgift aft utforma en ny kommunallag behandlade frågan om att lagfästasjälvkostnadsprincipen i sitt delbetänkande (Ds C 1987:5) Den ekonomiskaförvalt- ningen ikommuner och landsting. Arbetsgruppen föreslog att självkostnads- KLI 1988/89:3principen, dvs. atf kommuner och landsfing skall bestämma sina avgifter så aftöverskott av verksamheter undviks, skrivs in i kommunallagen. Enligt förslagetskall regeln gälla om inte något annat är särskilt föreskrivet. Sedan förslagetremissbehandlats (se remissammanställningen Ds 1988:10) har arbetsgruppen isitt slutbetänkande (Ds 1988:52) skrivit in självkosfnadsprincipen i defsärskilda kapitel om ekonomisk förvaltning (8 kap. 3 §) som finns iarbetsgruppens förslag fill ny kommunallag.