bet · GC01UU6 · 1988-12-31 00:00:00 — Röda korset (ICRC) utför likasåen viktig insats men är på grund av sina arbetsprinciper förhindrat att öppetkrifisera sina verksamhetsländer. Bland andra organisationer som aktivt engagerarsig för skyddet av de mänskliga rättigheterna märks Rädda barnen ochinternationella juristkommissionen. Dessa organisationer och andra som aktivt främjarmänskliga rättigheter spelar bl.a. en stor opinionsbildande roll.Opinionsbildning såväl nationellt som inom ramen förde internationellaorganisationerna samt internationellt lagstiftningsarbete är enligt utskottetsuppfattning några framkomliga vägar att gå för att stärkafolkens medvetande om sina rättigheter och regeringarnas om sina skyldigheter, har givit ett aktivt bidrag tillfrämjandet av mänskliga rätfigheter inom ramen för de internationellaorganisafionerna. Det svenska medlemskapet i Kommissionen för de mänskligarätfigheterna 1989-1991 kommer attge regeringen ökade möjligheter att påverka FN:s arbete på 1988/89:UU6 området. En annan möjlighet aft frän svensk sida förbättrastaternas efterlevnad av sina åtaganden är att inrikta det svenska bilateralabiståndet på åtgärder som främjar demokrati och mänskliga rättigheter imottagarländerna. Denna uppfattning framfördes i bl.a. utskottets betänkande UU1987/88:20 s. 25. Utskottet konstaterade där att partiernas synpunkter rörandedenna fråga väl sammanföll och sammantagna borde kunna ligga till grund förregeringens arbete på att inom ramen för biståndsarbetet främja demokratin ochrespekten för de mänskliga rättigheterna i mottagarländerna. Mot denna bakgrundförsöker SIDA utforma och genomföra de bilaterala svenska biståndsinsatserna påett sätt som befrämjar detta mål. Från och med /88 finns ibiståndsbudgeten under anslagsposten Särskilda program en särskild delpost somskall utnyttjas för insatser av specifik betydelse för demokratisk utvecklingoch respekten för de mänskliga rättigheterna. Utskottet får konstatera att en stor del av det svenskabilaterala biståndet redan används till att främja de mänskliga rättigheterna och en demokrafisk samhällsutveckling. (Bl .a. genom det humanitära biståndet till och .) 1 mofion U514 yrkande 2 framförs krav på regeringen attgenom inifiativ på . det internationella planet förbättra efterlevnaden av de instrument som finns , för attskydda mänskliga rättigheter. . . I motion U525 yrkande 1 krävs förstärkta resurser tillFN:s arbete för mänskliga fri och rättigheter. I samma motion yrkande 5 tasbehovet upp av stöd till länder där folkrätten hotas. Liksom fidigare år dådessa frågor behandlats (senast i betänkande UU 1987/88:4) instämmerutskottet.i det allmänna syftet bakom dessa yrkanden. Av vad som ovan sagts framgår att arbetar aktivtför att bl.a. inom FN:s ramar förstärka och utvidga skyddet för mänskligarättigheter och främja demokratins utbredning. Stöd för folkrätten är en av degrundläggande principerna i svensk utrikespolitik. Det föreligger en bredenighet om vad som framförs i motion U525 om betydelsen av att den svenskaregeringen aktivt arbetar för internationella åtgärder som garanterarfolkrätten. Vad gäller finansieringen av arbetet på detta område får utskottetdock konstatera att finansieringen av FN:s kommission förde mänskligarättigheterna med underorgan och arbetsgrupper går via FN:s reguljära budget.Medlemsstaternas bidrag till denna reguljära budget är proportionelltfastställd. Från svensk sida framförs regelbundet i generalförsamlingen behovetav att tillse att arbetet till skydd för mänskliga rättigheter tillförsäkrastillräckliga resurser. FN befinner sig alltjämt i en finansiell kris. För attvaraktigt lösa denna och för att bibehålla FN på en säker finansiell grundkrävs dock, vilket utskottet tidigare framfört, (UU 1986/87:1) en rättvisfördelning av finansieringsbördan och inte i första hand att enskilda ländertar på sig ett ökat finansieringsansvar. Möjligheterna att ge frivilliga medel till FN:sarbete för mänskliga rättigheter begränsas till tre fonder: Fonden för personersom utsatts för tortyr, urbefolkningsfonden samt den inrättade fondenför rådgiv- ning och tekniskt biståndinom mänskliga rättighetsområdet. var 1988/89:UU6 tillsammans med de övriganordiska länderna inifiativtatgare till fonden för tortyroffer och har underåren givit ett flertal bidrag. är en av de största bidragsgivarnatill fonden för rådgivning och tekniskt bistånd. Utskottet förutsätter attSverige även kommer att ha en generös Härmedtorde yrkande 2 i motion U514 och yrkandena 1 och 5 i motion U525 få ansesbesvarade. 1C Inrättande av en särskild kommissarie för mänskligarättigheter Fråganom en kommissarie förde mänskliga rättigheterna som väcks i motion U525 yrkande4 har utskottet behandlat tidigare vid ett flertal tillfällen. (Senast ibetänkandet UU 1987/88:4.) tog och upp frågani om att inrätta en post som kommissarie. Tanken var atthärigenom ge ytterligare tyngd åt det viktiga arbete som FN utför med attfrämja de mänskliga rättigheterna. Förslaget fick inte stöd avgeneralförsamlingen. Frågan togs senast upp och diskuterades igeneralförsamlingen fram fill 1982 utan att önskat resultat uppnåtts. Ett antalu-länder och öststater motsätter sig inrättandet av en kommissarie eftersom debefarar att detta kan komma att innebära ökad inblandning från FN:s sida i vadde anser vara länders inre angelägenheter. Eventuellt kan en kompromiss sägasha uppnåtts 1982 då generalförsamlingen enhälligt beslöt att upphöja FN:senhet för de mänskliga rättigheterna till ett center. Sedermera har tjänstensom chef för centret upphöjts till biträdande generalsekreterare och chef förFN:s kontor i . Utskottetupprepar sin tidigare uppfattning att det är beklagligt att det inte harfunnits tillräckligt stöd bland FN:s medlemsstater för en kommissarie förmänskliga rättigheter. Generalsekreterarens beslut att upphöja enheten förmänskliga rätfigheter och dess chef kan dock sägas vara ett steg i rättriktning. Utskottetutgår från att regeringen fortsätter att undersöka möjligheterna att inrätta enbefattning som kommissarie för de mänskliga rättigheterna. För att kunna blieffektiv och verkligen bli en förstärkning av FN:s arbete för skydd av demänskliga rättigheterna måste dock en kommissarie ha auktoritet och stöd av enmajoritet av medlemsländer. Yrkande4 i motion U525 får härmed anses besvarat. IdNordiskt initiativ till FN-universitet för demokrati och 1988/89:UU6 Frågan om ett FN-universitet för demokrati och mänskligarättigheter har tidigare behandlats av utskottet (senast i UU 1987/88:4). Det finns två FN-universitet: iTokyo (UNU) och fredsuniversitetet i . i sin verksamhet 1975. Dess kursplaner är inte i första hand inriktade påmänskliga rättigheter utan har haft tre prioritetsområden: Världssvälten,social utveckling och användandet av naturresurser. finansierasmed frivilliga bidrag. Under skapades 1986 ett världsinsititutför utvecklingsforskning i (). Detta finansieras huvudsakligenav finska regeringen. Fredsuniversitetet i upprättades påinitiativ av landets dåvarande president. finansieras av CostaRicas regering. Under FN:s olika fackorgan finns även ett antal olikautbildningsinstitutioner, bl.a. kan nämnas Sjöfartsuniversitetet i somhör till IMO. Utskottet stöder det allmänna syfte som ligger bakomyrkandet. Ett initiativ i denna fråga skulle ligga väl i linje med det stöd somvi från svensk (och nordisk) sida ger FN i dess arbete på att främja demokratioch mänskliga rättigheter. Utbildning och information spelar en stor roll närdet gäller att stödja den demokratiska utvecklingen i länder som tidigare haftdiktatur och förtryck. FN befinner sig dock i en finansiell kris. Det finns därföri dag knappast några möjligheter att skapa ett nytt FN-organ som skullefinansieras med reguljära medel. Inte heller torde det finnas några möjligheteratt få ett universitet för demokrati och mänskliga rätfigheter finansierat medfrivilliga medel, dvs. utanför FN:s reguljära budget. Trots att behovet avstudier och utbildning rörande mänskliga rättigheter finns, bedömer utskottetdet inte meningsfullt att nu väcka förslag om inrättandet av ett FN-universitetför demokrati och mänskliga rättigheter. Behovet av studier om mänskliga rätfigheter har dockuppmärksammats inom som är det FN-organ som ansvarar förFN-universitetets verksamhet. (LJniversitetet redovisar sin verksamhet införUNESCO:s styrelse.) Bl.a. skall LfNESCO utarbeta undervisningsmaterial rörandemänskliga rättigheter. Utskottet har erfarit att mänskliga rättigheter och denroll som LJNESCO kan spela t.ex. på undervisningsområdet tillmäts storbetydelse inom ramen för det arbete som pågår inom för att utarbetaorganisationens program 1990-1995. Parallellt härmed undersökerFN-universitetet möjligheten att inom ramen för universitetskurser rörandeinterkulturell förståelse lägga in undervisning om mänskliga rättigheter. har i likhet med FN-systemet i övrigtdock 1988/89:UU6 befunnit sig i finansiellt trångmål. Yrkande 10 i motion U525 avstyrks härmed. Inrättande av en UD-avdelning för mänskliga rättigheter Arbete på att befrämja de mänskliga rättigheterna utförs vid ett antal olika avdelningar på UD: rättsavdelningen, politiskaavdelningen, avdelningen för internationellt utvecklingssamarbete samt även,för vissa specifika frågor, handelsavdelningen. Enhet 5 på den politiskaavdelningen behandlar ärenden rörande FN och , däribland FN:sarbete rörande mänskliga rättigheter. Enhet 4 på rättsavdelningen behandlarärenden som rör mänskliga rättigheter. , europeiska kommissionen ochdomstolen samt FN. De enheter på den politiska avdelningen som bevakar olikaenskilda länder samt biståndsavdelningens bilaterala enhet följer ävensituationen beträffande mänskliga rättigheter i dessa länder. Även i det arbetesom utförs vid biståndsavdelningens multilaterala enhet och i enheten förbudget och planeringsfrågor ingår främjandet av niänskhga rättigheter som enviktig del. Handelsavdelningens enhet 2 (multilaterala handelsfrågor)behandlar inom ramen för och frågor rörande mänskliga rätfigheter idet ekonomiska livet, bl.a. barnarbete och fackliga rättigheter. Lika mångfacetterad som människan är, lika varierade sommänniskans sociala kontakter och relafioner är, lika mångfacetterade ochvarierade är de mänskliga rättigheterna och friheterna. Arbetet på att främjadessa rättigheter och friheter kommer därmed av nödvändighet att täcka i stortsett alla utrikespolitikens områden. Vissa frågor kan mer renodlat än andrasägas tillhöra mänskliga rättigheter. Häri ingår utarbetande av folkrättsligainstrument eller beredning av svenska mål som väckts med åberopande avEuropakonvenfionen. Hit hör även det svenska deltagandet i FN:s arbete förfrämjandet av mänskliga rättigheter (och tredje utskottet iFN:s generalförsamling). Situafionen avseende de mänskliga rättigheterna i enskildaländer t.ex. torde dock inte på ett meningsfullt sätt kunna avskiljas frånbevakningen av andra aspekter på landet i fråga. En renodlad avdelning på UDenbart för frågor rörande mänskliga rättigheter riskerar, enligt utskottetsuppfattning, slå sönder en väl fungerande struktur utan attnågot därmed skulle vinnas i effektivitet eller överblick. Enligt vad utskottet erfarit, sker samarbete löpande mellande olika avdelningar som sysslar med skilda aspekter på mänskliga rättigheter. Utrikesförvaltningensinriktning och organisation är föremål 1988/89:UU6 för enutredning som skall lägga fram sitt betänkande . Härmed avstyrks yrkande 1 i mofion U514. Skydd av barn och barnsrättigheter antog en deklaration ombarns rätfigheter. , som var det internafionella barnåret, tillsatteFN:s kommission för de mänskliga rättigheterna en arbetsgrupp för att utarbetaen konvention om barns rätt. Arbetet på konvenfionen är nu inne i sin slutfas.Konventionen omfattar 31 artiklar varav 21 behandlar barns rätt på olikaområden och övriga artiklar behandlar formalia och uppföljning av konventionen. Enighet har uppnåtts inom arbetsgruppen om samtliga frågormed undantag av finansieringen av den kommitté som skall övervaka attkonventionen efterlevs. En sista diskussion av konventionstexten skall förasvid arbetsgruppens möte . Förhoppningen är attkonventionstexten därefter skall kunna antas av hösten1989 och därefter ratificeras av FN:s medlemsstater. I kombineras för personer de rättigheter som hitintills har skyddats genom två olika konvenfioner,dvs. konventionen för medborgerliga och polifiska rättigheter och konventionenför ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. 18-ärsgränsen gäller endastför stater som ej har lagstadgad lägre myndighetsålder. Konventionen stadgar bl.a. barns rätt fill liv, hälsa ochutveckling, rätt fill namn och nafionalitet, till föräldrar, till att frittuttrycka sina åsikter och fill religion. I konvenfionen behandlas vidare rättentill utbildning, social trygghet och rätt till vila och lek samt handikappadebarns och flyktingbarns speciella behov. Konventionen behandlar ävenadoptioner, barn i väpnade konflikter och barn i brottmålsprocess. Exploateringav barn förbjuds. Konventionen innehåller förbud mot barnprostitution,barnpornografi och exploatering av barn genom försäljning eller barnarbete.Konvenfionen fastställer behovet av minimiålder för barnarbete. För förstagången förbjuds kvinnlig omskärelse. Konventionens efterlevnad skall enligt förslagetkontrolleras av en övervakningskommitté bestående av 10 experter. Experternaskall nomineras av signatärstaterna till konventionen men fungera i egenkapacitet. Experterna skall väljas och kan återväljas. ochandra FN-organ kan ingå i övervakningskommittén. Frivilliga organisationer kaningå som rådgivare till kommittén. Såväl och andra FN-organ somfrivilUgor-ganisationer kommer att bistå med att praktiskt genomföra åtgärderföranledda av de rapporter som kommittén får från signatärstaterna (teknisktråd eller bistånd). får här en central ställning. Signatärstaterna skall enligt förslaget rapportera om deåtgärder de vidtagit nationellt med anledning av konventionen. skallinkomma till kommittén efter detatt konvenfionen trätt i kraft. 1988/89:UU6 Därefter skall signatärstaterna rapportera . En av konventionens mer kontroversiella artiklar har varitden preliminärt antagna artikel 20 som rör barn i väpnade konflikter. Iartikeln har den nedre åldergränsen för rekrytering till väpnade styrkor sattstill vilket sammanfaller med tidigare lagstiftning på området (1977 årstilläggsprotokoll till Genévekonventionerna angående skydd för krigets offerm.m. Från svensk sida har förordats en nedre åldersgräns . Skyddet av civilbefolkningen (i synnerhet barn) vid enväpnad konflikt som tas upp i artikel 20 har även från svensk sida ansetts varaofillräckligt i den nuvarande lydelsen. Enligt förslaget till konventionen ståratt de stridande parterna skall vidta alla görliga (feasible) åtgärder för attskydda civilbefolkningen. Från svensk sida anses att alla nödvändiga (necessary)åtgärder skall vidtas till civilbefolkningens beskydd. UNICEFsamt Rädda barnen, korset m.fl.frivilligorgahisationerhar akfivt deltagit i arbetet på konventionen. UNICEFhar ägnat uppmärksamhet åt frågan om barn som är utsatta försärskilt svåra förhållanden såsom krig. Särskilda hjälpprogram har igångsattsför barn i krigsområden som och ElSalvadör. Arbetet på att förbättra barns situation pågår äveri inomEuroparådet och inom FN:s . Kommissionens undérkommission (förhinder mot diskriminering och skydd av minoriteter) har en arbetsgrupp förnutida former av slaveri. Denna arbetsgrupp har sedan sin tillkomst år 1974bl.a. studerat barnarbete i nära samarbete med , m.fl och olikafrivilliga organisationer. Under det möte med arbetsgruppen som hölls i augusti 1988beslöts att arbetsgruppen framgent skall ägna speciell uppmärksamhet åt handelmed människor, försäljning av barn, exploatering av barn genom barnarbete,barnprostitution och barnpornografi. Tre ämnen skall under de kommande tre årenbli föremål för djupstudier: förhindrande av försäljning av barn,barnprosfitution och barnpornografi (1989), utrotning av exploatering avbarnarbete och livegenskap (1990) och förhindrandet av handel med människoroch utnyttjande av annans prostitution (1991). I den aktuella stadgas i artikel 18 bl.a.om minimiålder för barnarbete. Artikeln är ägnad att komplettera och förstärkaredan existerande folkrättsliga dokument på området. Dessa inkluderar 1921 årskonvenfion om undertryckande av handeln med kvinnor och barn, samt nr 138 vari minimiåldern för yrkesarbete sattes till 15år. arbetar för avskaffande av barnarbete oche.xploatering av barn. I nära samarbete med strävar att genom enallmän förbättring av barnens och deras föräldrars situation och genominformation och upplysning om barnarbetes skadliga effekter minska dessomfattning. Inom utarbetas och behandlas studier rörandebarnarbete, bl.a. ett aktionsprogram mot barnarbete. Utskottet 1988/89:UU6 1 motionerna U507, U525 och U526 tas FN:s barnkonvenfionupp. Det är två frågor som motionärerna anser ännu inte vara fillfredsställandelösta i konventionsarbetet: skyddet av barn i väpnade konflikter (artikel 20)och övervakningen av konventionens efterlevnad (artikel 22-24). Frågan om barni väpnade konflikter har tidigare behandlats av utskottet (UU 1987/ 88:4).Motionärerna anser att den nuvarande utformningen av artikel 20 inte är tillfyllest utan att den lägre åldersgränsen för barns deltagande i väpnadekonflikter bör sättas till . De svenska representanterna i arbetsgruppen som utarbetatkonventionsutkastet har arbetat för en höjning av åldersgränsen till 18 år.Enligt gällande konventionsrätt på området (filläggsprotokoll till1949 års Genévekonventioner) har dock den nedre åldersgränsen för rekryteringav barn till väpnade styrkor satts till . Utskottet delar motionärernas bekymmer över att de svenskaståndpunkterna inte kunnat tillgodoses. Artikeln har visserligen bl.a. eftersvenska påtryckningar vid arbetsgruppens senaste möte förbättrats i och med attdet nu stadgas att staterna i görligaste mån skall tillse att inga barn (dvs.personer ) skall delta i direkta stridigheter. Vid rekrytering tillväpnade styrkor skall staterna även, enligt artikeln, söka välja så gamla barnsom möjligt. Utskottet utgår ifrån att de svenska representanterna vidarbetsgruppens nästa - och förhoppningsvis sista - möte söker få gehör för desvenska ståndpunkterna. Utskottet anser vidare att vid detta möte ävenska söka få gehör för att staterna vidtar alla nödvändiga åtgärder för attundvika att barn deltar i direkta strider och inte endast "i görligastemån". Det är även viktigt, enligt utskottet uppfattning, att artikel 20utformas så att ett absolut förbud mot våld mot civilbefolkningen ingår samtatt konventionen skall gälla för alla stater, inte endast de som ratificeratGenévekonventionerna och protokoll. Härmed får yrkande 11 i mofion U525 och yrkande 1 i motionU526 anses besvarade. Vad gäller efterlevnaden av konventionen har, som framgårovan, arbetsgruppen föreslagit en expertkommitté som i nära samarbete med bl.aUNICEF och frivilliga organisationer skall övervaka att de stater somfillträder konventionen lever upp till sina åtaganden. kommer att spela en central roll iuppföljningsarbetet och i att ge tekniskt och ekonomiskt bistånd till u-ländersom anser sig behöva stöd för att efterleva konventionen. Det är utskottets uppfattning attSverige bör ge övervakningskommittén allt stöd. Härmed fården del som berör i motion U507 och yrkande 2 i motion U526anses besvarade. Konventionensammanfaller i sin nuvarande-utformning generellt med . 1988/89:UUö-, ;' svenska lagregler på området. Enda fall där en svensk reservation,kan;bli av..,, : ;, : ;; -: nödengäller artikel 19 därdet krävs att,'frihetsberövade;barn.,skall hållas .,-i :,: ;:., ,:,;, avskilda från misstänkta eller dömda vuxna. Enligt svensk syn bör barnöver;;:.,:. huvud taget inte vara utsattä'förstraffprocessuellä ingripanden. Om så är ; .' .|;.; ? fallet placeras barn vanligtvisiöppna.anstalter med ungdomar upp till ;, ..;::,, . ; ,,, i! l (reserverade sig mot.1966 års om medborgerliga och.1; -: ,' : politiskarättigheter av samma skäl.) ;,;:, :.'!,::'.'; . :,:(',.,, ;. :.,:,,- -., ',::. Andraområden där skillnader föreligger är arfikel 2 avseende barns rätt ,. :..,,[ fillmedborgarskap där konvenfionen,i undantagsfall,godtar.hemyistprinci- , - , ; pen, dvs.att barnet får medborgarskap i. det. land där detföds. Denna i, :,,: : i i : möjlighet finns inte i svensk lag. Artikel 3ger rätt åt ett barn att vara part i ett domstols-eller administrativt. .;,; . förfarandesom rör barnet. Dettaär inte allfid fallet) . .- , : , . Artikel 6som ger uttryck för principen att barn och, föräldrar inte skall : skiljasåt, t.ex. vid frihetsberövande, kan komma i konflikt med sekretessregler vidkriminalvårdslagstiftningen. Minimiåldernför barnarbete skiljer sig i från vad som stadgas i ' konventionen.Det kan i sammanhanget påpekas att inte anslutit sig till lLO:skonvention om en 15-årsgräns för barnarbete. Anledningen är svårigheterna attkontrollera efterlevnaden i jordbruket och små familjeföretag. Frågan är underövervägande hos regeringen. Arbetet med artikel 20 i konventionen som behandlar barn ikrig och där en gräns sätts för barns deltagande i direkta stridigheter harinneburit att den svenska värnpliktslagen har ändrats. Reglerna för inskrivningav underåriga (2 § första stycket och 15 § värnpliktslagen) fillät tidigareinskrivning av den som under inskrivningsåret fyller minst . Dessa regler harnu upphävts. Hädanefter gäller en 18-årsgräns (se även FöU 1987/88:4 sid. 11). Även Hemvärnskungörelsen (1970:304) enligt vilken de somunder antagningsåret fyller minst kan antas till hemvärnsungdom måstesjälvfallet ses över och vid behov anpassas till kommande åtagandengentemot konventionen. För att i övrigt kunna efterleva barnkonventionensstadganden torde ett samarbete över gränserna vara av nytta och hjälp.Utskottet tänker då främst på samarbetet med , anfingen bilateralteller via FN. är sedan gammalt en av största bidragsgivare.Det svenska biståndet uppgår fill 260 milj.kr. Det nordiskabiståndssamarbetet torde bl.a. kunna ägnas åt att bistå u-ländermed att efterleva . Ett nordiskt samarbete i formen av inrättandet av ettinsfitut för barns rättigheter är, enligt utskottets uppfattning, en intressantidé. Det torde dock inte i första hand vara i de nordiska länderna som enfördjupad debatt behövs om barns rättigheter och sambandet mellan rättigheter,utveckling och uppväxtvillkor. Härmed avstyrks yrkande 13 i motion U525. Yrkande 3 imotion U526 får anses besvarat. . y] Frågan ombarriärbete har under en följd av år behandlats av utskottet /89;UU6 (senast i UU1987/88:4). Utskottet får upprepa den betydelse det lägger vid att och andra likasinnade länder i internationella sammanhangaktuali- serar frågan om missbruket av barnarbetskraft. ' Utskottet välkomnar det skydd mot barns exploatering somdet föreliggan de barnkonventionsförslaget litgör och det arbete som utförs inom ramen för . Det är ett svårt arbete där kampen måste föras mot fattigdomen i och traditionella värderingar samt mot egoistisk kommersialism. ' har verkat för en socialklausul i GATTför att bl.a; kunna motverka barnarbete. Motståndet från sida hardock varit stort. Utskottet utgår från att regeringen fortsätter sinaansträrigningar att stärka opinionen mot barnarbete och med att främja densociala och ekonomiska utvecklingen i för att på så sätt minskaincitamenten fill barnarbete. Härmed får motion U515 och yrkande 12 i motion U525 ansesbesvarade. Det finns ingen konvenfion om förbud motdödsstraff. I FN:s konvention om medborgerliga ochpolitiska rättigheter stadgas inte dödsstraffets avskaffande utan endastbegränsningar i dess användande. Dödsstraff får enligt denna konvention endastutmätas för de allvarligaste brotten och inte för brott som begås avminderåriga. Det stora flertalet av FN:s medlemsländer använder sig fortfarandeav dödsstraff.