bet · GC01SoU6 · 1988-12-31 00:00:00 — 1 propositionenhar den i förhållande till kommittéförslaget starkt begränsade rätten tillledighet föreslagits bli kombinerad med en rätt till ersättning från denallmänna försäkringen. Utskottet finner det mot denna bakgrund både rimligt ochriktigt att ledighet och ersättning ges enbart i sådana situationer där detfinns ett mycket starkt behov för såväl den vårdade som den närstående vårdarenatt kunna vara tillsammans i hemmet, t.ex. i livets slutskede. Reformen skallinte kunna användas för att avlasta landsting och kommuner 3 1988/89. derasansvar för att ge vård och stöd. Utskottet, som i likhet med föredra-1988/89:SoU6 gande statsrådet vill erinra om att stödet till föräldrar somvårdar sjuka handikappade barn avsevärt förbättrats sedananhörigvårdskommitténs förslag lades fram , biträder sålundapropositionens förslag om i vilka situationer rätt till ersättning och ledighetskall föreligga. Utskottet delar också föredragande statsrådets uppfattning attfrågan om rätt till ledighet från förvärvsarbete under än30 dagar bör övervägas först när erfarenheter vunnits av den nu föreslagnarätten till ledighet. Beträffande ersättningens storlek uttalarsocialförsäkringsutskottet att man anser att den grundprincip som gäller förersättning från den allmänna försäkringen när en förvärvsarbetande av sjukdomär förhindrad att utföra sitt arbete, nämligen att kompensation utgår iförhållande till inkomstbortfallet, skall gälla även vid närståendevärd. föreslår att socialutskottettillstyrker bifall till propositionen i de berörda delarna och avstyrker bifalltill de nämnda motionerna. delar socialförsäkringsutskottets ochdärmed även propositionens bedömningar både när det gäller de situationer dårätt till ersättning och ledighet bör föreligga och ersättningens storlek. Medhänvisning härtill tillstyrker socialutskottet bifall till propositionen i nuberörda delar och avstyrker bifall till motionerna So29 (c) yrkande 1, So31 (c)och Sf264 (s). Motionerna Sf205 (s), SO20 (c) yrkande 2 samt Sf268 (fp) yrkande5 och Sf298 (fp), båda delvis, får enligt socialutskottets och även socialförsäkringsutskottets bedömning anses tillgodosedda med det föreliggande förslaget, varför ocksådessa yrkanden avstyrks. Yrkandena i motionerna Sf268 (fp) yrkande 5 och Sf298 (fp)yrkande 1 är delvis tillgodosedda genom propositionen. Utskottet är inte berettatt tillstyrka några ytterligare åtgärder. När det gäller kraven i motion Sf294 (m) att införa en frivilligförsäkring vid vård av nära anhörig anför socialförsäkringsutskottet att maninte heller anser sig kunna ställa sig bakom en sådan tankegång. delar denna bedömning. Det måste enligtutskottet i första hand vara sjukvårdshuvdmännens och kommunernas uppgift attge ekonomisk ersätining när någon vårdar en nära anhörig.Socialutskottet avstyrker sålunda motion Sf294 (m). I motion 1987/88:So29(c)yrkande2hemställs att riksdagenhos regeringen skall begära förslag för att skapa bättre villkor för anhörigas insatser vids.k. Motionären syftar pä situationer där två makar båda är pensio närer och bedöms som ensamstående i pensionshänseende på grund av att ena maken stadigvarande vistas på sjukvårdsinrättning. Enligt motionären finns det exempel på att försäkringkassan bedömt makarna som samboen de när den sjuke maken övergår till s.k. växelvård och vårdas i hemmet. Motionären anser att pensionssystemet måste utformas så att den. vårdinsats den hemmavarande maken då gör inte bestraffas genom en lägre pension. Liknande synpunkter framförs även i motion l987/88:So27 (c), i 34 vilkenockså begärs förslag för att skapa bättre villkor för anhörigas insatser 1988/89 :SoU6 vid växelvård (yrkande 7). Enligt 10 kap. I § lagen (1962:381) om allmän försäkringskall gift pensionsberättigad, vilken stadigvarande lever åtskild från sinmake, där ej särskilda skäl föranleder annat, när det gäller familjepension ochsärskilda folkpensionsförmåner likställas med ogift pensionberättigad.. Medgift pensionsberättigad likställs pensionsberättigad som stadigvarande sammanbormed annan, med vilken den pensionsberättigade varit gift eller har eller harhaft barn. Motsvarande bestämmelser finns när det gäller hustru tillägg ochkommunala bostadstillägg i 9 § i den särskilda lagen (1962:392) omhustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension. har i allmänna råd om ålderspension(1987:3) och om hustrutillägg och kommunala bostadstillägg (KBT) tillfolkpension (1988:3) rekommenderat att, om ena maken varaktigt (stadigvarande)vistas på sjukhus, i för äldre människor eller liknande, makarna jämställsmed ogifta pensionärer även om de under veckoslut och bor tillsammans isitt hem. I allmänna råd 1988:3 återges också Svenska kommunförbundets förslagtill normalgrunder för KBT (cirk. 81.168) enligt vilket KBT inte ges ut pensionär som stadigvarande vårdas på offentlig eller privat vårdinrättning.Praktiskt taget alla kommuner har denna bestämmelse i sina grunder. nr 1981.31 och nr 1987:129 avses med stadigvarande vård på vårdinrättningsådan vård där patienten inte har, eller med stor sannolikhet inte kommer attfå, möjlighet att återvända till eget boende utanför vårdinrättningen.Patientens möjligheter att återvända till eget boende skall alltid bedömasindividuellt, varvid hänsyn tas till ålder, sjukdomsdiagnos, sjukdomsutveckling,permissioner i bostaden, sociala förhållanden m.m. Om patienten vistas i sinbostad under regelbundna permissioner kan stadigvarande vård i regel inte ansesföreligga. Den nämnda definitionen av begreppet stadigvarande vård haremellertid inte tagits in i alla kommuners grunder för KBT. Syftet medbestämmelserna om stadigvarande vård i kommunernas grunder är att framför alltensamstående pensionärer skall ha möjlighet att behålla sin bostad undersjukhusvistelse. konstaterar i sitt yttrande attdet inte torde vara möjligt att ge mer långtgående generella regler för ochrekommendationer när makar skall anses samboende resp. ensamstående än vad somför närvarande är fallet, utan bedömning måste i sista hand göras utifrån deindividuella omständigheterna. Socialministern har också i ettinterpellationssvar (RD 1987/88:83) förklarat sig inte varaberedd att föreslå några ändringar i pensionsreglerna. Motionerna So29 (c) yrkande 2 och So27 (c) yrkande 7 avstyrks. Andra frågor om närståendevård I motion I987/88:So30 av () hemställs attriksdagen som sin mening skall ge regeringen till känna vad som i motionenanförs om stöd till 35 närstäendevårdare(yrkande I).Motionären anser detsjälvklart att anhöriga 1988/89 :SoU6 och andra närstående skall uppmuntras attgöra insatser inom omsorgen om äldre. Detta kan ske genom avlösning avnärstäendevärdarna, psykologiskt stöd i form av en erfaren kontaktman,sjukvårdsutrustning, stöd till bostadsförbättringar m.m. Motionärernaframhåller också rätten till lag-stadgad semester och rätten till utbildningför närstäendevärdarna. Som framgått ovan behandlar propositionen också denallmänna frågan om hur stödet från samhällets sida till den som önskar vårda enanhörig bör utformas. Det framhålls som mycket angeläget att landstingen ochkommunerna inom ramen för sin planering av insatserna för äldre människor läggerstor vikt vid utformningen av stödet till närstående som ger vård och tillsyn.Det anförs att kommunerna måste undersöka förhållandena och noga överväga vilkastödinsatser från samhällets sida som behövs för att förbättra villkoren. 1propositionen uttalas att primärvården och den sociala bör användasina resurser på ett sådant sätt att den som vårdar en närstående ges bästamöjliga stöd. Där talas också om vikten av att huvudmännen för hälso- ochsjukvården och aktivt informerar om det stöd som kan erbjudasnärståendevårdarna. framhålls i propositionen att utvecklingen avservice och vård i hemmet inte får medföra att ökade krav ställs på närstående. I propositionen uttalas att kommuner och landsting bör anställade närstående i yrkesaktiv ålder som frivilligt vill göra en vårdinsats underlängre tid. Anställningen anses kunna omfatta olika sysselsättningsgraderberoende på vårdbehovets omfattning. Till de närståendevårdare som ärålders-eller förtidspensionärer rekommenderas i stället för anställning ettkontant-bidrag från kommunen eller . För att primärkommunala hemvårdsbidragsom utbetalas till den vårdbehövande i likhet med vad som gäller för detlandstingskommunala hemsjukvårdsbidraget skall undantas från beskattningföreslås i propositionen en ändring i bl.a. 19 § kommunalskattelagen(1928:370). (Lagförslaget har av socialutskottet överlämnats tillskatteutskottet.) Propositionen lyfter särskilt fram frågan om avlösning förnärståendevårdarna. Föredragande statsrådet anför att han anser denna fråga hamycket stor betydelse. Förutsättningen för att en närstående skall kunna levaett eget liv och inte bli alltför bunden till den vårdbehövandeshem är attvärdaren kan få tillräcklig avlösning. Avlösningen bör planeras så att dendels regelbundet återkommer för kortare perioder, dels erbjuds för längre perioderså att vårdaren skall kunna få sedvanlig semesterledighet. Avlösning bör ocksåtillhandahållas i akuta situationer. Även det psykologiska stödet tillnärståendevårdaren anses betydelsefullt. Ett gott stöd kan därvid en särskildkontaktperson med stor erfarenhet från vårdarbete utgöra. Möjligheten attalltid kunna nä värdpersonal är mycket viktig. Utskottet delar de bedömningar som görs i propositionen.Utskottet konst aterar att vad som sägs i propositionen står i god samklang med önskemålen i den aktuella motionen. Denna erfordrar därmed inte någon särskild åt gärd från sida. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet yrkande 1 i motion So30 (c). För attstimulera kommunerna att utveckla sitt stöd till anhöriga aviseras i 1988/89:SoU6 propositionen ett uppdrag till att initieraförnyelsearbete pä området. Det anförs också att 10 milj.kr. ärligen under tvåår skall avsättas från allmänna arvsfonden till sådant förnyelsearbete. Utskottet vill med anledning av det sistnämnda uttalandeti propositionen erinra om att (se bl.a. SoU1981/82:8, 1985/86:3, 1985/86:11 och 1986/87:18) avvisat tanken pä enutvidgning av ändamålet med allmänna arvsfonden till att avse omsorger omäldre. Utskottet får därför inskärpa att fondens medel endast får användas förändamål som främjar vård och fostran av barn och ungdom samt omsorg omhandikappade. 1 propositionen föreslås att hemvårdsbidrag som utges aven primärkommun ur skattesynpunkt skall likställas med hemsjukvårdsbidrag somlämnas av en landstingskommun. Även hemvårdsbidraget skall således undantasfrån skatteplikt om det betalas ut till den vårdbehövande. Detta förutsätteren ändring i kommunalskattelagen (1928:730). Att hemvårdsbidrag som betalas uttill den vårdbehövande bör vara skattefria har inte ifrågasatts i någon motion.Utskottet kan därför för sin del tillstyrka förslaget att hemvårdsbidrag sombetalas ut till den vårdbehövande skall vara skattefria. Denförfattningsmässiga regleringen av förslaget har överlämnats till skatteutskottet. En motion vill ha en mera omfattande skattefrihet förhemvårds- och hemsjukvårdsbidrag, i vart fall för pensionärer. 1 motion1987/88:So32 (m) begärs sålunda ett tillkännagivande till regeringen om vad somanförs i motionen om införandet av en generell skattefrihet för hemsjukvärds-och hemvärdsbidrag, främst med hänsyn till konsekvenserna för pensionärer av enbeskattad ersättning (yrkande 6). Motionärerna aktualiserar tanken pä engenerell skattefrihet även för bidrag som betalas ut till andra än den vårdade.Man anser att skattefriheten möjligen kan tänkas bli förbehållen endastpensionärer. Regeringen har under innevarande höst i en särskildproposition (prop. 1988/89:46) lagt fram ett förslag om ändrade skattereglerför pensionärer. Förslaget innebär bl.a. minskade marginaleffekter förpensionärer med låga pensioner som önskar ta ett förvärvsarbete. Propositionenbereds i skatteutskottet. Utskottet konstaterar att regeringen lagt fram enproposition som bl.a. innehåller ändrade skatteregler vilka avses mildra dehöga marginaleffekterna för vissa pensionärer. I propositionen om äldreomsorgföresläs att hemvärdsbidrag som betalas ut till vårdbehövande blir skattefria.Utskottet är inte berett att tillstyrka ytterligare initiativ frän idenna fråga. Utskottet avstyrker därmed motion So32 (m) yrkande 6. 1 motion 1988/89:Sol /c/jA)hemställs att hos regeringen begär att ges uppdraget att följa och för riksdagenredovisa den kom- 37 munalaplaneringen av insatserna inom äldreomsorgen (yrkandeS). Enligt 1988/89:SoU6 motionärerna är det angeläget att planeringen kan följas centraltför att avstämningar skall kunna göras om hur de fastställda målen uppfylls.Socialstyrelsen bör därför få i uppdrag att på lämpligt sätt följa ochredovisa den kommunala planeringen av insatserna inom äldreomsorgen. Landstingskommunerna har en redan lagfästplaneringskyldighet när det gäller äldreomsorgen. 1 propositionen föresläs attprimärkommunerna skall åläggas en skyldighet att planera sina insatser föräldre i samverkan med bl.a. landstingskommunen. Det föreslås att en särskildföreskrift om detta skall tas in i socialtjänstlagen. Härigenom får landstingskommunernaoch primärkommunerna ett lagfäst ansvar att i samverkan planera sina insatserför äldre. I propositionen framhålls även behovet av samordning mednäraliggande områden, som t.ex. utvecklingen inom den psykiatriska vården ochhandikappomsorgerna. Av propositionen framgår att bortåt tre fjärdedelar avalla kommuner har utarbetat äldreomsorgs-planer eller program på området,även om alla ännu inte antagits av kommunfullmäktige eller kommunstyrelse. Itre av fyra kommuner har planen tagits fram i samarbete med landstingskommunen.Flertalet huvudmän har sålunda uppmärksammat behovet av planering påäldreomsorgsområdet. Planeringsskyldigheten bör enligt förslaget ipropositionen inte ytterligare preciseras genom på central nivå särskiltutfärdade bestämmelser. och statskontoret har i sinaremissvar anfört betänkligheter mot ett nytt omfattande och formaliseratplaneringssystem. Föredragande statsrådet anser att det, med tanke på deskilda förutsättningar kommunerna och landstingen har, är nödvändigt att dessasjälva kan bestämma form, avgränsning och uppläggning av sin planering. Propositionen betonar också uppföljningen ochutvärderingen av äldreomsorgen. Samhällets uppföljning och utvärdering häravbehöver förbättras, anförs det. Statistiken inom hälso- och sjukvärden samtsocialtjänsten bör samordnas för att förbättra möjligheterna till uppföljninginom äldreomsorgen. Ett uppdrag till aviseras att i samarbetemed statskontoret se över nuvarande statistik vad gäller äldreomsorgen ochföreslå hur ett informations- och uppföljningssystem skall utformas. Samrådföreslås ske med , , och . Utskottet har i det föregående återkommande framhållitvikten av att samhällets insatser för äldre kan samordnas och därvid ävenbetonat planeringsfrågorna. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse attflertalet kommuner redan arbetar efter särskilda planer för äldreomsorgen.Utskottet delar propositionens bedömning att den kommunala planeringsskyldighetenbör lagfästas. Det finns inte någon anledning att ifrågasätta propositionensbedömning att det inte vore lämpligt med på central nivå särskiltutfärdade bestämmelser om planeringen, utan det bör överlåtas till kommuneroch landsting att själva bestämma formerna för planeringsarbetet. Utskottetdelar i och för sig motionärernas bedömning att det är angeläget attplaneringsarbetet följs upp. Att uppföljnings- och utvärderingsfrågorna ärangelägna framhålls även i propositionen. Det aviseras också särskilda 1988/89:SoU6 uppdrag till i denna del. Mot bakgrund av de intentioner som uttalas i propositionenoch med hänvisning till vad utskottet nu anfört erfordras enligt utskottetsmening inte något särskilt initiativ från sida för att syftet medmotion Sol (vpk) yrkande 8 skall tillgodoses. Utskottet avstyrker därförmotionen såvitt nu är i fråga. Flera motioner tar upp olika frågor som rör forskningenkring äldrefrågor. Det finns mot den bakgrunden anledning att här redovisapropositionens uttalanden i dessa frågor. I propositionen konstateras att ökade kunskaper behövs föratt kunna utveckla äldreomsorgen. Det anses därför angeläget med satsningar påforsknings- och utvecklingsverksamhet inom äldreområdet. Det anges att detbehövs kartläggningar och analyser av hur samhällets insatser för de äldrefördelas mellan olika grupper. Vidare måste bättre metoder utvecklas för attmäta och värdera behov av olika service- och vårdinsatser. Kunskaper om hurrehabiliteringen för äldre människor kan utvecklas är nödvändiga, tillsammansmed studier av effekter av förebyggande aktiviteter. Såväl partsekonomiska somsamhällsekonomiska analyser anses nödvändiga, exempelvis för att klarlägga huravgifter, skatter och bidrag påverkar olika grupper och vilka effekter dettafår för utnyttjandet av service och vård. Bl.a. på grund av äldreforskningens tvärvetenskapligakaraktär bör det enligt propositionen utarbetas ett samlat program på liknandesätt som skett inom handikappforskningen. Regeringen har därför gettdelegationen för social forskning (DSF) och forskningsrådsnämnden (FRN) iuppdrag att utarbeta ett sådant initiativprogram. Detta skall innehålla enkartläggning och värdering av nuvarande äldreforskning samt förslag tillsamordning och prioriteringar av angelägna områden för den fortsatta forskningen.Den långsiktiga kompetensuppbyggnaden inom olika forskningsområden ansesangelägen. 1 propositionen uttalas att utvecklingsarbete ochförsöksverksamhet inom äldreområdet bör utgöra naturliga inslag i verksamhetenhos de huvudmän som ansvarar för service och vård. Samordning av utvecklingsarbetetpå regional nivå bör eftersträvas. Det anförs att bör initieraoch utvärdera sådant regionalt samarbete. För detta ändamål aviseras attsocialstyrelsen skall få disponera tre milj.kr. avutvecklingsmedlen för statsbidraget till den sociala hemhjälpen. 1 motion 1987/88:So28 (fp) begärs ett tillkännagivandetill regeringen om behovet av forskning om demenssjukdomarnas orsaker ochmöjligheterna till rehabilitering (yrkande 7). Enligt motionärerna måstekunskapen om demenssjukdomarnas orsaker och möjligheter till rehabiliteringöka. Det är därför viktigt att stödja fortsatt forskning inom detta område föratt ge de dementa bästa tänkbara hjälp. Forskning om äldre är ett av de områden som stöds av DSF.Sedan början 1988/89 :SoU6 pä har DSF stött ett 50-tal projekt meddrygt 23 milj.kr. Flera av de projekt som fått stöd under innevarandeår rör demens. Ett av dessa avser en stor, epidemiologisk studie om åldrande,minne och demens. Studien anses unik av fiera skäl. Den inrymmer enpopulationsstudie med avseende på senil demens. Ett försök görs att görajämförelser mellan normalt åldrande och senil demens. Inom projektet kommeräven en minnesträningsstudie av dementa att ingå. Projektet planeras pågåunder 15 är. Ett annat projekt ser på möjligheter till minnesträning avdementa. Ett tredje söker utröna vad demens ställer för krav på insatser i formav vård och omsorg. Inom demensområdet har DSF redan tidigare finanserat ettantal studier. Utskottet behandlade i betänkandet SoU 1987/88:18motioner om forskning kring åldrandets problem. Utskottet konstaterade därvidatt det föreligger ett stort behov av forskning kring åldrandet. Utskottetvälkomnade det uppdrag som dä aviserats (och som lämnats) till DSF ochFRN att utarbeta ett samlat program för äldreforskningen. I avvaktan härpåfann utskottet inte skäl för åtgärder frän sida. Som nämnts ovan har DSF och FRN nu fått i uppdrag attutveckla ett samlat program för äldreforskningen. Flera projekt som rörforskning kring demenssjukdomar och möjligheterna till rehabilitering pågårredan med stöd av DSF. Enligt utskottets mening finns inget skäl tillytterligare initiativ från angående demensforskningen. Med detanförda avstyrker utskottet motion So28 (fp) yrkande 7. En motion tar upp behovet av forsknings- ochutvecklingsarbete även på det tekniska området. I motion l987/88:So34 avInga-Britt och (båda s) hemställs sålunda attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs omdels behovet av samordning och information om forsknings- och utvecklingsarbeteinom äldreomsorgen även inom det tekniska området, dels att utvecklingen avtekniska lösningar bör komma med i det regionala utvecklingsarbetet (yrkande1). Motionärerna hänvisar bl.a. till viss tvärvetenskaplig forskning som bedrivitsvid i . Denna har innefattat just teknik föräldre hemmaboende och vård i hemmet. Motionärerna anser det väsentligt att ettfortsatt stöd till denna forskning kan säkerställas. Det framhålls att rättteknikutveckling kommer att kunna nedbringa hemvårdarnas yrkesskador ochunderlätta rekryteringen av personal. Det anförs också att det visserligenfinns en del kunskaper om problemen och hur de kan lösas men det är svårt attnå ut till de människor som sköter upphandling och beslutar om olika insatser.I motionen begärs vidare ett tillkännagivande till regeringen om vad somanförs i motionen om att det programarbete inom äldreforskningen som DSF ochFRN bedriver bör utökas till att omfatta även den tekniskt inriktadeäldreforskningen (yrkande 2). Utskottet gör följande bedömning. Utvecklingen av teknisk utrustning i hemmen och hjälpmedelsom är anpassade för bostaden utgör några av de viktigaste förutsättningarna för 40 attinstitutionsboendet skall kunna avgränsas. Bra hjälpmedel och arbets-1988/89:SoU6 redskap är viktiga för att förhindra förslitning och skador ihemmet. Den mycket stora betydelsen av en god arbetsmiljö för dem som arbetarinom den sociala har framhållits av utskottet ovan i avsnittet ompersonalpolitik. Utskottet delar motionärernas bedömning att det är viktigt attforskning och utvecklingsarbete även bedrivs med inriktning på tekniskalösningar. Utskottet erinrar om det uppdrag som lämnats till DSF och FRN attutarbeta ett samlat program för forskningen men också om det uppdrag och demedel som ställs till disposition för utvecklingsarbete. Inte bara forskning och utveckling av nya tekniskalösningar är viktiga. På samma gång är det nödvändigt att informationen om detekniska hjälpmedel som står till buds och som fortsättningsvis utvecklas kannå ut till de anställda men också till dem som på annat sätt är ansvariga förarbetsmiljön inom . Det gäller naturligtvis dem som ansvarar förupphandling men också andra beslutsfattare. har i den tidigarenämnda rapporten inom (Socialstyrelsenredovisar 1988:7) föreslagit att handikappinstitutet bör utveckla informationsmaterialom tekniska hjälpmedel till alla anställda inom hemtjänsten.Informationsmaterialet skall t.ex. kunna användas vid introduktion avnyanställda. I rapporten redovisas också att styrelsen för tekniska ochnaturvetenskapliga högskolan vid har beslutat att inrätta ettcentrum för vårdteknik. Verksamheten skall bedrivas som försöksverksamhet framt.o.m. Syftet är att förbättra vardagsteknik i hem,samhället, på arbetsplatser, i vård och i rehabilitering. Detta är enligtutskottet goda exempel på åtgärder i rätt riktning. Utskottet vill erinra omatt hjälpmedelsutredningen arbetar med att kartlägga ochanalysera den nuvarande situationen på hjälpmedelsområdet. Det finns ocksåanledning att erinra om det samordningsansvar som åvilar i dessroll som tillsynsmyndighet för hjälpmedelsförsörjningen. Mot bakgrund av vad som anförs i propositionen om viktenav forsknings- och utvecklingsarbete och med hänvisning till vad utskottetanfört erfordras enligt utskottets mening inte något särskilt initiativ frånriksdagens sida för att syftet med motion So34 (s) skall tillgodoses.Utskottet avstyrker därför motionen (yrkandena 1 och 2). I motion 1987/88:So27(c)begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad som anförs i motionen om organisation och de etiska frågornas betydelse i äldreomsorgen (yrkande 4). I motionen begärs vidare att hos rege ringen skall begära förslag för att tillgodose äldre invandrares behov inom vård och omsorg (yrkande 5).