bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — De skall alltså kunna hindras från att tala itelefon. Så beskrivs lagparagrafens tillämpning i förarbetena. Du hävdar att man bara skall se till vad som står ilagparagrafen. I den ges enligt din uppfattning utrymme att också för andraändamål när det gäller säkerhetsskydd fatta den här typen av beslut. Hur förhållersig detta till grundlagens bestämmelser om förbud mot telefonavlyssning ochandra liknande saker? : Att man inte får telefonavlyssna ...? BirgUFriggebo: Utan stöd av lag. Bilaga B 7 : Just det.Regeringsformen säger just det, och då beror det på vad som står i lagen. Om lagen ger stöd förtelefonavlyssning, då ger också regeringsformen stöd för telefonavlyssning. : Innebär inte detta att, eftersom manansett sig behöva reglera telefonavlyssning i grundlag, därmed också speciellariktlinjer ges när det gäller tillämpningen av lagparagraferna, nämligen atttelefonavlyssning skall tillämpas oerhört restriktivt? : Herr ordförande! Jag har fått flera frågorom lagtolkning. Det är alldeles uppenbart att har enannan uppfattning än jag om hur man skall tolka en lag. För mig ärutgångspunkten vad som står i lagparagrafen. Förarbetena kan förstås vara tillvisst stöd, men om förarbetena innehåller exempel på hur lagparagrafen i dessordalydelse skall tillämpas innebär inte det att lagparagrafen inte kantillämpas på ett annat exempel. Jag kommer inte längre i pedagogik. Jag tror inte attfortsatt lagteknisk diskussion ger särskilt mycket mer. : Låt mig då säga att det är fel att säga attkonstitutionsutskottet tycker på det ena eller andra sättet eller attkonstitutionsutskottet anser att har gjort fel eller ej. Vad vijust nu sysslar med är att inhämta sakupplysningar. Konklusionerna från utskottetssida återstår. Vi har över huvud taget inte fattat några som helst besluti den här frågan. Vad vi nu sysslar med är alltså att inhämta sakupplysningar. : Då ändrar jag mig och avser delar avkonstitutionsutskottet. Jag uppfattar frågorna på så sätt att de inte barahandlar om att inhämta sakupplysningar. Jag uppfattar en del beskyllningarockså. : Vi har över huvud taget inte i utskottetfattat några beslut. Vi samlar in uppgifter just . : Herr ordförande! För oss är det juviktigt att veta på vilket sätt regeringen resonerar då den fattar sina beslut,alltså vilken grunduppfattning den har om hur lagarna skall tolkas. Nästansamtliga ledamöter ställer frågor - vi argumenterar inte. Vi ställer frågor föratt bilda oss en uppfattning. Detta är fullt legitimt när det gäller utskottetssätt att arbeta. Jag skulle vilja ställa frågor om bedömningav huruvida man kunde använda spaningslag vid telefonavlyssning motBaresic. Terrorister som har fått beslut om utvisning kan man ju avlyssna omman misstänker nya terroristattacker. Man behöver inte misstänka en enskildindivid i det fallet. Övervägde regeringen att tillämpa spaningslagen? : Det är inte regeringen som skall fatta sådanabeslut, och det gjorde vi inte heller. BirgU : Nej, det är det som är poängen. Det ärdomstol som skall fatta detta beslut. Samma sak gäller bestämmelserna irättegångsbalken. När det gäller lag skall också domstol fatta beslut.Det är exceptionellt att regeringen över huvud taget kan fatta sådana härbeslut. StenWickbom: 31 § och regeringens beslut handlade inte om spaning utan /89:KU30 om att förhindra brott mot rikets säkerhet. BirgU : Du sade själv att Baresic var terrorist,och han blev sedermera utvisad av den anledningen. Eftersom vi har en särskild spaningslag som gällerterrorister undrar jag om det ingick i regeringens bedömning att man kundetillämpa den lagparagrafen i stället för att tänja på 31 § kriminalvårdslagen. : Svaret är att det inte var aktuellt. BirgU : Det var inte aktuellt att tänka på det? Hur trodde du att skulle bedömaregeringens beslut, alltså bestämmelserna om att domstol skall pröva människorscivila rättigheter? I det här fallet har alltså regeringen gjort det. : Jag har rätt lång erfarenhet avEuropadomstolens tillämpning av sina konventioner. Jag har lärt mig att maninte skall förutsäga utgången. Skulle det här beslutet kritiseras ellerförklaras olagligt av har förlorat ett viktigtinstrument för att bekämpa terrorism. : spaningslag är inget hjälpmedelför att bekämpa terrorism? BertU Fiskesjö: Jag går tillbaka till beslutet omtelefonavlyssning av Baresic. Var regeringen helt enig om det beslutet? Du kan gå till regeringsprotokollet ochkontrollera, men detta är min minnesbild. BertU Fiskesjö: Det rådde inga delade meningar mellan deföredragande och dig? : hade alltså samma uppfattning somdu i den här frågan? StenWickbom: Ja. BertUFiskesjö: Han tillstyrkte användandet av den här paragrafen? StenWickbom: Ja. BertilFiskesjö: Du sade att själva beslutet fattades per capsulam. : Ja och nej. Vi startade med ett percapsulamförfarande och bekräftade det beslutet dagen efter i ett beslut därregeringen sammanträdde in pleno. BertU Fiskesjö: Beslutet hade alltså inte verkställtsförrän det formella beslutet fattades? StenWickbom: Jag kan inte med säkerhet veta detta. Men syftet med min 1988/89:KU30 rundringning var att det skulle gå att förbereda den åtgärd somskulle få Bilaga B 7 formell klarsignal dagen därpå. I och för sig hade vikunnat protokollföra per capsulambeslutet, men, herregud, det var emellan! BertU Fiskesjö: Kan verkligen regeringen fatta beslut percapsulam? StenWickbom: Ja. BertUFiskesjö: På vad stöder du denna uppfattning? : Det vet jag inte. statsminister, , varmördad, och jag utgick i det läget från att det någonstans fanns stöd för attregeringen, innan det formella regeringssammanträdet hölls, kundeförankra regeringsbeslutet hos fem "tunga" statsråd. Om lyckas hitta en paragraf som säger attdet var fel att göra så tar jag på mig ansvaret för detta fel. BertU Fiskesjö: Vi har så hört att ändamålenhelgar medlen. : Nej, ändamålen inte medlen. Jag villbara beskriva den situation som förelåg. var mördad på öppen gata.Situationen var fullständigt oklar och kunde vara utomordentligt farlig. har kritiserat regeringen ocholika tjänstemän på olika punkter därför att vi inte räknade med möjlighetenatt mordet på var upptakten till en statskupp. Enskilda statsråd harkritiserats för att de åkte taxi till i samband med regeringenssammanträde under mordnatten. Det var en mycket speciell situation, huvud taget saknar man i de nu aktuella diskussionerna den bakgrund som vifaktiskt har, nämligen den att statsminister, , mördades påöppen gata. Ingen hade en aning om vad detta var eller vad detta kunde varabörjan till. BertU Fiskesjö: Jag hade inte förväntat mig en så långredogörelse som svar på min fråga. Jag vill helt enkelt veta hurbeslutsfattandet gick till. Det är uppgift att ta ställningtill huruvida de regler som finns också följs. Jag är medveten om att det kanfinnas lägen där man anser sig kunna tillämpa vad som brukar kallas förkonstitutionell nödrätt. Detta ställningstagande får prövas i efterhand, så kan bedöma huruvida detta kan anses vara acceptabelt. Jag har inte gjortnågon värdering av handlandet. Jag vill bara få reda på hur det har gått till. I regeringsformen 7 kap. 4 § står det att minst femstatsråd skall delta i regeringssammanträde. Jag har aldrig sett detta lagrumtolkat på sådant sätt att regeringen kan fatta beslut per capsulam. : Det var ju synd att inte varmed och sade att vi inte kunde göra så. BertU Fiskesjö: Ursäkta, jag hörde inte vad du sade. /jo/n.-Jag skall inte säga mer. Jag kan inte råför att jag är upprörd. BertUFiskesjö: Jag vill anknyta till den fråga i vilken jag hade en dispyt med 1988/89:KU30 statsministern vid tidigare utfrågning. Det är något som svävarsom ett diffust Bilaga B 7 moln över många konstigheter i spaningen och iden utredning som har gjorts. Det gäller användningen och rättfärdigandet avs.k. Jag har aldrig fått klart för mig vilka metodersom är godtagbara resp. icke godtagbara okonventionella metoder. Av vad som framkommit i ärendet framgår att mycketmärkligt uppenbarligen hände. fick tillgång till sekretessbelagtmaterial trots att han inte hade någon som helst anställning eller någonegentlig befogenhet. Polisen tar in avlyssningsmaterial som i varje falltidigare ansetts vara olagligt. När detta diskuteras med andra än dem som finns iregeringskretsen säger de att de hade en bestämd känsla av att detta varsanktionerat, det gällde att "blåsa på" och göra så mycket man kunde. Jag beskyller inte för någonting . Hurkunde denna stämning uppkomma? Har du någon uppfattning om hur det kunde bli pådet viset? : Alla var väl besjälade av att göra så mycketde kunde för att få fast mördaren. Jag tyckte att det var, för att använda ettunderstatement, angeläget. BenU Fiskesjö: Där satt alltså som spindeln i nätetoch låtsades att han hade tillgång till annat stöd än vad han enligt din meninghade? Vid den utfrågning som vi hade med P-G Näss sade han i enpassus att han frågat : Är allt klart nu? Då hade svarat ja. Dåtror man alltså i övrigt att här är det så att säga sanktionerat uppifrån ochatt man kan gå vidare. Jag skall inte uppehålla mig mer vid den frågan, utan jagvill ställa en allmän principiell fråga till dig som ju är en kunnig jurist ochtidigare justitieminister: det din uppfattning att användning av s.k.buggningsut-rustning under alla omständigheter är otillåten? : I princip ja. Det förekommer sombekant en rättslig prövning av om det i vissa faktiska situationer, som underdenna spaning, har varit tillåtet med buggning. Jag skall inte ha någonuppfattning i denna fråga, det enda jag vill säga är att när jag anmälde 1983års polislag till regeringen så anförde jag att det är förbjudet att bugga menatt det kan finnas ytterligt extrema situationer, grundade pånödvärnsbestämmelser i strafflagen, då det är tillåtet. Jag har ingenting attsäga utöver detta mycket nyanserade uttalande som jag gjorde och som det gåratt läsa i statsrådsprotokollet. Att säga någonting mer vore att ge pekpinnaråt åklagare och domstolar som har att bedöma om det är olagligt ellerlagligt. Men buggning är förbjuden , det vet vi ju alla. Dessförinnanvar det tillåtet att bugga. : Slutsatsen av det du har sagt här är attom polisen skall ha möjligheter att använda sig av sådana här metoder måsteutrustningen finnas på plats, dvs. enligt detta resonemang skulle det varafullt lagligt att ha denna utrustning tillgänglig för att kunna användas iexceptionella situationer. StenWickbom: Det är ju självklart att skall man göra det så måste man ha 1988/89:KU30 instrument.Jag skall inte gå in i detaljer, men här gäller det ytterligt Bilaga B 7 Det kan ju inte behövas så många mikrofoner för Men som jag sade inledningsvis tror jag inte på denna metod. Man hör inte vad som sägs, och man får en massa material som det äromöjligt att tolka. Detta är en lekmans bedömning, som man kan göra bl.a.genom att ha läst deckare. BertU Fiskesjö: är avlyssning av detta slag ett mycketallvarligt ingrepp i den personliga integriteten. : Det är därför jag inte tycker om det. BertU Fiskesjö: Det gör jag inte heller, och det är därförjag ställer envetna frågor om detta. är det tydligen så att man inom polisen redan innan manblev avslöjad som smugglare hade tillgång till denna utrustning. Då vill jagfråga: Hade du kännedom om att polisen hade utrustning av det, här slaget? Och jag har frågat: Varför i all sin darhar ni det? Jo, det skulle man ha för utbildnings- och övningsändamål för denhändelse buggning skulle bli tillåten eller det skulle uppståsituationer då buggning är tillåten. Men jag har ifrågasatt om man verkligenbehöver sådan utrustning för sådana ändamål. BertU Fiskesjö: Den materiel som fanns tillgänglig varenligt din mening införd på helt laglig grund? : Det har jag ingen aning om, men det utgårjag ifrån. BerUt Fiskesjö: Men materiel som det är tillåtet attanvända måste väl, såvitt jag förstår, ha förts in i landet på lagligt sätt. Dåuppkommer frågan: Varför var man, när man på laglig grund kunde införa materielav det här slaget, tvungen att tillgripa vad som senare kom att karakteriserassom smuggling? Jag antar att du inte har några synpunkter på detta. : Om man smugglar in någonting tänker man välanvända det illegalt. BertU Fiskesjö: Slutsatsen av det du sade är att polisenplanerade spaningsverksamhet som inte kunde vara tillåten? : Det har jag ingen aning om, för detta händelångt som justitieminister. : Du har redovisat din syn på nödvärnsrättenligt . Jag skulle vilja ha en avslutande kommentar när detgäller tillämpningen av exceptionella undantagsregler: Var anser du attbeslutsnivån bör ligga i sådana frågor? : Det är omöjligt att säga rent generellt.Skall man kunna svara på frågan, måste man gå in i konkreta fall. Då hänvisar jag till det material som finns om Bulltofta, och attentatet mot västtyska ambassaden. I vissa fall gick regeringen in, t.o.m. så att det inte var hela 145 10 1988/89. regeringenutan enskilda statsråd. I andra fall fattades besluten på andra 1988/89:KU30 nivåer. Som sagt går det inte att svara påfrågan generellt, man måste ha en konkret situation framför sig för att kunnasvara på den. BertU Fiskesjö: Är det allmänt tillfredsställande attpolisbefäl på ganska låg nivå kan anses ha rätt att använda sådana härexceptionella spaningsmetoder? : Nej, generellt inte, men det berornaturiigtvis på situationen. : När det gäller fallet Baresic har jag ingenspeciell fråga, eftersom det inte är en fråga som bekymrar mig särskilt mycket.Det gäller ju ändå en person som var knuten till en av de mest"elakartade" terroristorganisationer som världen någonsin harbeskådat. Jag har litet svårt att uppbåda indignation över att han sattes underavlyssning. Så jag avstår helt från att ställa frågor om det fallet. Du sade inledningsvis att du tror att du inte hadekännedom om P-G Näss förfrågningar till . Utesluter du attdu har haft någon kännedom om dessa, eller är det någonting som du inte baraminns. : Jag sade att jag förutsatte att det skapadesen handlingsberedskap bland mina nära medarbetare för hur man skulle uppträdaoch tillämpa olika delar av lagstiftningen i ytterst exceptionella situationer,som dessutom karakteriseras av stor fara för rikets säkerhet. Jag utgick frånatt man grunnade på detta. Det ingick i instruktionerna att man skulle studeragamla pärmar och se hur det hade gått till i liknande situationer tidigare. Omnågon då hade sagt att han håller på med sådant, hade det varit så litetmärkvärdigt att jag inte hade haft någon anledning att lägga sådant på minnet. Mitt svar på frågan är att jag inte har någon minnesbildav att jag skulle ha gjort något sådant. : Du anser att frågan att polisen skall tillgripaillegal buggning är stor och viktig? : Naturligtvis är alla frågor där man har attbedöma om exceptionella åtgärder skall sättas in stora och besvärliga ochkräver noga eftertanke. Dessutom kräver det visst studium av hur man har gjortvid motsvarande situationer tidigare. Det är självklart att mina medarbetaresysslade med sådant. Vi fungerade som team. Jag behövde aldrig gå runt och sägaatt mina medarbetare skulle göra si eller så, utan de visste vad som krävdes avdem. Jag har ett mycket bestämt, helt säkert, minne av attingen ställde en fråga om eller begärde att jag skulle ta ställning tillexceptionella åtgärder. Därmed har jag inte heller lämnat någon sanktion ochnaturligtvis inte heller gjort ett så utomordentligt märkligt uttalande som P-GNäss påstår att jag gjort. Det vore mig helt främmande att uttrycka mig på detvis som P-G Näss påstår. Bo Hammar:I vilken utsträckning informerade Bergenstrand och dig 1988/89:KU30 omsina kontakter med spaningsledningen och polisen? I vilken utsträckning Bilaga B 7 hade de så att säga eget svängrum för att kunna ge besked tillpolisen? : Jag tror inte de underrättade mig alls. Detde gjorde ingick i deras reguljära arbetsuppgifter i den situation som hadeuppkommit. Vi hade alla oerhört mycket att göra och arbetade dygnet om.Informationsflödet var mycket brett. : Jag läste just vad du sade när du blev utfrågadförrförra året. Då handlade det i huvudsak om utredningen av Palmemordet. Vidden utfrågningen fick du bl.a. frågan om Bergenstrand, Fälth och hadeagerat ofta på eget initiativ. Du svarade kategoriskt nej. Sedan frågade om du hade varit närvarande och fått rapporter om alla kontakter somförekommit. Du svarade ungefär så här: Vad de har gjort har varit sanktioneratav dig. Då får jag bilden att de så att säga i stort sett har underrättat dig idetalj om det mesta och inte haft något eget svängrum, utan alla besked som dehar kunnat ge till spaningsledning och polis har de fått hämta sanktion för hosdig, eller läser jag fel? : Allt vad de gjorde för min räkning hade denaturligtvis sanktion av mig för att göra. : Innebär det då inte att de, om de hade fått enså pass allvarlig fråga som illegal avlyssning, i så fall går till dig? Kan depå egen hand ge besked i en sådan fråga? : Det är allvarligt att bugga i situationerdär det inte är tillåtet. Men att man gjorde en allmän översikt över vad somkan gälla i en exceptionell situation, som kan bedömas innebära fara för riketssäkerhet, är en rutinåtgärd. : Men Näss fråga till Bergenstrand som han inteheller har dementerat att han fått, gällde inte, vad jag förstår, i första handden allmänna översikten, utan det var att man ville ha klartecken för attbugga. : Jag måste upprepa mig här. Ingen har frågatmig om det var lagligt, lämpligt eller möjligt att bugga. Därmed har jag hellerinte gett någon sanktion för detta. Jag heller inte känt till att det buggats.På dessa tre punkter är jag absolut säker. : Jag upprepar att jag ställer denna fråga därföratt du, vid utfrågningen , sade uttryckligt att bådeBergenstrand och i alla sammanhang har handlat efter uttryckligt beskedav dig och på din sanktion och inte så att säga haft något eget svängrum. Nufår vi en något annan bild av att Bergenstrand och kan ha gett denna typav besked utan att du på något sätt varit informerad. Det tycker jag är en heltannan bild än den vi fick . : Jag kan inte svara på annat sätt än jag hargjort. Hans Leghammar: Vi har här ett granskningsärende därHarald Fälth har varit på kansliet. Han har då uppgivit att P-G Näss harvelat ha tillstånd att 147 bugga påkurdiska bokkafét. Är det någonting du har hört talas om vid något 1988/89:KU30 tillfälle? : Inte förrän jag hörde att hadesagt det här på kansliet. Hans Leghammar: Du har inte hört det tidigare? Är det intemycket märkligt, eftersom Fälth och Bergenstrand är ganska nära medarbetaretill dig? Hade de inte i uppgift att framföra denna typ av information? : Jag tycker inte att det var märkvärdigt attde inte gick till mig. De fann frågan absurd. Hans Leghammar: Men att Näss de facto ville det kunde välha ett visst intresse i den diskussion som trots allt har förts om buggning? : bedömde väl att han på ettmycket effektivt sätt lade locket på. "Hur kan karln vara så dum att han tror att han kan göra olaglig---- " Hans Leghammar: Men informationen som sådan är väl ganskaviktig att känna till som justitieminister, trots allt? : Jag kände inte till den. Hans Leghammar: Nej, det är ju beklagligt. Jag ställerinte fler frågor i det här läget. : Jag skulle vilja återkomma något tillsammanträdet när ni fattade beslut om telefonavlyssning av Baresic. Vem var det som tog kontakt med dig då? StenWickbom: Polisen, via någon av mina medarbetare. YlvaAnnerstedt: Ni träffades i din bostad? StenWickbom: Ja. : När du sedan ringde runt till ett antalregeringsledamöter, var det ingen som framförde några tveksamheter? : Man brukar inte återge samtal mellan regeringsledamötersom föregår ett beslut. Men eftersom beslutet var enhälligt kan du dra dinaegna slutsatser av det. : Ni diskuterade naturligtvis det faktumatt hade sagt nej på sina grunder. : Ja, det var ju därför vi tog upp det. : Föranledde det er inte att ha en extradiskussion om lämpligheten av att använda sig av en annan paragraf? : Det var just därför vi använde oss av enannan paragraf. Vi var angelägna att få enavlyssning, och då använde vi oss av den paragraf som helt klart medgavavlyssning. YlvaAnnerstedt: Hur tog diskussionen innan ni kom fram till detta 1988/89:KU30 beslut? : Det har jag inget som helst minne av. Om jagsäger, det höll inte på , men det gick inte . : När ni sedan hade regeringssammanträdeden , var samma ledamöter närvarande och beslutade, eller var detytterligare och andra? : Ja, naturligtvis var det ytterligare andrastatsråd. Det var ett fullt regeringssammanträde. Vilka som var närvarande fårdu titta i protokollet. : Då vill jag fråga något om buggningenockså. Du sade förut att buggning är otillåten i princip, men att det kanfinnas exceptionella situationer. Kan denna inställning ha tolkats på ettvidare sätt av dina medarbetare eller andra som kände till din inställning,tror du? : Mina medarbetare kom aldrig att tolka den. : Men det var känt att du ansåg att detfanns möjligheter att göra avsteg från lagen i detta fall? : Det hade jag uttalat. Det hade jag anförttill statsrådsprotokollet i det ärende då regeringen beslöt om den nyapolislagen. Jag vill hänvisa till det. Jag har det inte framför mig och skulleändå inte ha tröttat utskottet med att läsa upp det - det kan ni läsa hemma. : När fick du reda på att polisen hadebuggningsutrustning? : Att de hade buggningsutrustning? Det hadejag vetat . Det hade förvånat mig. På frågor svarades dels att det fannsbuggningsutrustning kvar sedan den tid då det var tillåtet, dels att detförekom viss utbildning i denna hantering. : Hur länge hade du vetat det? : Det kan jag inte svara på. : Förvånade det dig inte, reagerade du intenär de sade till dig att det behövdes utbildning, för att det skulle blitillåtet ? : Jo, jag tyckte det var märkligt att manskulle ägna tid åt att utbilda sig i detta. : Hade ni då diskuterat möjligheten attgöra buggning laglig, eftersom man trodde att det kunde bli möjligt iframtiden? : återkommer jag till en fråga jag fick avKurt här. Det fanns ett förslag från tvångsmedelskommittén att,om jag säger så, legalisera eller liberalisera buggning. Det betänkandetdiskuterades till och från. Vi kom aldrig till en formell beredning medföredragningar och slutliga beslut, men de underhandsresonemang jag förde leddemig till ståndpunkten att man inte borde genomföra detta, av två skäl: dels avhänsyn tillintegriteten, som jag tyckte behövde skydd i dagens samhälle, dels därför 1988/89:KU30 att jag som lekman föreställer mig att detta inte kan vara särskiltintelligent. Bilaga B 7 att hålla på med en massa trådar och översättningar,när man ändå hade så svårt att hantera den lagliga telefonavlyssningen. : Du sade tidigare att du länge hade vetatatt polisen hade buggningsutrustning. : Länge - jag vet inte hur länge jag hadevetat det. Men jag hade vetat det, ja. : 1985 avslöjades att polisen hade etthemligt bolag för att dölja sina spaningsbilar, vilket det i och för sig kanskekan finnas fog för. Kom det då till din kännedom att det fanns flera bolag? : Att det fanns bolag visste jag, men om detfanns ett eller flera minns jag inte. : Du talade kanske med dina medarbetare omdetta? : Om vad då? : Om att det eventuellt kunde t.ex.användas för att införskaffa buggningsutrustning. : Nej, jag kopplade inte det förhållandet bildade bolag för att äga bilar till buggning. : Men du visste att det fanns flera bolag? : Nej, jagsvarade på det. Jag visste att detfanns bolag. Om det var ett eller flera vet jag inte. : Men när det nu avslöjades under såspektakulära omständigheter, tog du inte reda på om det fanns flera bolag? : Jag är osäker på detta. Vi sattejustitiekanslern på att utreda både det ena och det andra om polisens innehavav bilar. Jag vill minnas att den utredningen omfattade också dennabolagsbildning. Men det går också att gå till handlingarna och ta reda på. Jagär inte inläst på den frågan . : Det finns dokumenterat i alla fall? : Ja, i så fall gör det det. Vad jag vet äratt vi har lämnat ett eller flera uppdrag till JK som har med polisinnehav avbilar att göra. Jag vill lämna därhän om det omfattade just dennabolagsbildning.