bet · GC01SfU19 · 1988-12-31 00:00:00 — Polismyndighetenfår enligt nuvarande regler ta fingeravtryck och fotografi av varje utlänningsom vid ankomsten till eller senare söker uppehållstillstånd här ochsom inte kan styrka sin identitet (8 c § UtlL). Fingeravtryck och fotografifår också tas om fömtsättningama för förvarstagande är uppfyllda (50 a § UtlL). Fotografioch fingeravtryck föreslås i propositionen få tas under samma fömtsättningarsom tidigare (5 kap. 5 §). Omhändertagande av returbiljett m. m. Enutlännings pass får omhändertas om han söker uppehållstillstånd här vidankomsten eller senare (8 b § UtlL). En utlännings returbiljett får omhändertasom han saknar erforderliga handlingar för inresa eller vistelse i ellerom han kan antas komma att ansöka om uppehållstillstånd samt det inte framstårsom osannolikt att han kommer att vägras tillstånd, och det kan befaras att hangör sig av med biljetten så att han inte själv kan betala sin återresa (8 a §UtlL). Polismyndighetenföreslås i propositionen få omhänderta pass eller annan identitetshandling (5kap. 3 §) samt returbiljetter (5 kap. 4 §) under huvudsakligen sammafömtsättningar som gäller för pass och returbiljetter. Imotionema S06 yrkande 5 av m.fl., SOS yrkande 2 av RagnhildPohanka och samt yrkande 5 (delvis) av ochUlla-Britt Åbark yrkas avslag på förslaget om rätt att omhänderta returbiljett. Lagutredningenföreslog att möjligheten att ta hand om biljetter skulle slopas. Som skälangavs huvudsakligen svårigheter att få systemet att fungeratillfredsställande. Enligt propositionen bör emellertid denna möjlighet attbegränsa statens kostnader inte slopas. Utskottetdelar bedömningen i propositionen av denna fråga och avstyrker bifall tillmotionema yrkande 5 i denna del, SOS yrkande 2 och S06 yrkande 5. Anteckningi resedokument m. m. Enligtartikel 28 i skall den stat som tar emot en flykting utfärda resedokument för denne. Resedokumentet gäller som pass och innebär också en skyldighet för den utfärdande staten att tillåta inne havaren att resa tillbaka in i landet. Liksom ett vanligt pass innehåller resedokumentet uppgifter om innehavarens identitet. Resedokument utfärdas av invandrarverket (S § UtlF). Omen utlänning inte kan visa upp någon handling som gäller som pass 1988/89:SfU 19 och saknar möjlighet att skaflFa en sådan handling eller om det annarsfinns synnerliga skäl, får invandrarverket utfärda främlingspass för honom (6 §UtlF). 1propositionen föreslås att invandrarverket liksom skall utfärdaresedokument för flyktingar och statslösa samt att ytterligare föreskrifter omresedokument får meddelas av regeringen (3 kap. 7 §). Enligt propositionenavser regeringen att föreskriva att i resedokument och i främlingspass skallkunna antecknas att en persons identitet inte är styrkt. Itre motioner begärs tillkännagivande att någon anteckning om oklar identitetinte skall få göras i resedokument eller i främlingspass, nämligen i motionernaS06 yrkande 9 av m.fl., Sf29 yrkande 14 av m.fl. ochSOS yrkande 14 av och . Åtgärdeni fråga har föreslagits av lagutredningen. UNHCR har i remisssvar överlagutredningens betänkande avstyrkt att utredningsförslaget i denna delgenomförs och därvid anfört att det skulle strida mot Genévekonventionensbestämmelser om obligatorisk rätt till ett resedokument för flyktingar att pådetta sätt inskränka möjligheten för den som är beroende av dokumentet attförflytta sig över gränserna. Föredragande statsrådet förklarar i propositionenatt hon inte kan dela UNHCR:s uppfattning i denna fråga. Utskottet,som vill framhålla att lagrådet inte har haft någon invändning mot förslaget idenna del, delar den i propositionen uttalade uppfattningen att det kanifrågasättas om det egentligen är rimligt att alls utfärda en identitetshandlingbeträflFande en person vars identitet inte är styrkt. Eftersom det inte ärmöjligt att vägra att utfärda resedokument till en konventionsflykting, synesdet utskottet vara en lämplig lösning att anteckning får göras i dokumentet.Detsamma bör gälla för främlingspass. Liksom bör det ankomma påregeringen att utfärda närmare föreskrifter om dessa handlingar. Med detanförda avstyrker utskottet bifall till motionerna Sf29 yrkande 14, SOS yrkande14 och S06 yrkande 9. Imotion SfS47 yrkande 3 begär m. fl. ett tillkännagivande ombehovet av sådana regler att asylsökandes identitet säkrare kan bestämmas. 1propositionen föreslås, som ovan framgått och som nedan kommer att framgå, enrad åtgärder med det syfte som avses i motionen. Enligt utskottets uppfattningär motion SfS47 yrkande 3 därmed tillgodosedd och påkallar ingen åtgärd. Polismyndighetsbeslut om avvisning kan enligt nuvarande regler överkla gas till invandrarverket. Beslutet skall dock enligt huvudregeln verkställas utan hinder av att det inte vunnit laga kraft. beslut om avvisning eller utvisning överklagas till regeringen. En domstols beslut om 52 utvisning på gmnd av brottöverklagas enligt reglema om överklagande av 1988/89: SfU 19 dom ibrottmål. Beslutet kan verkställas sedan det vunnit laga kraft eller efternöjdförklaring. beslut i verkställighetsfrågan kan formellt inte överklagas.Polismyndigheten skall dock då nya inte uppenbart oriktiga asylskäl åberopasöverlämna verkställighetsfrågan till invandrarverket för beslut. beslutar att inte överlämna ett ärende kan detta beslutöverklagas till invandrarverket. beslut i detta ärende fåröverklagas hos regeringen. Beslutom förvar som fattats av en polismyndighet eller av invandrarverket överklagastill kammarrätten i . Beslut om förvar som fattats av ett statsråd överklagastill regeringsrätten. Regeringens beslut om förvar kan inte överprövas. Ettbeslut av regeringen om förvar i samband med ett avvisnings- ellerutvisningsbeslut gäller emellertid inte längre än . Invandrarverketsbeslut att inte ge flyktingförklaring eller resedokument eller att återkallaflyktingförklaring överklagas till regeringen (65 § UtlL, 89 § UtlF). Beslutav förvaltningsmyndigheter i utlänningsärenden får överklagas endast i de falldet är särskilt angivet (68 § UtlL). Beslut att vägra eller återkalla visering,uppehållstillstånd eller arbetstillstånd samt beslut om uppsikt kan inteöverklagas. Invandrarverketfår ompröva ett av verket i första instans fattat beslut, om verket finner attbeslutet är oriktigt på gmnd av nya omständigheter eller av annan anledning ochdet nya beslutet inte blir till nackdel för utlänningen (65 b § UtlL). Dettafår med viss inskränkning ske även sedan beslutet överklagats hosregeringen. Möjligheten till omprövning infördes i samband med att dennya förvaltningslagen (1986:223) antogs av . Även denna lag innehålleren omprövningsregel, som dock på några punkter skiljer sig från regeln i UtlL. Ipropositionen föreslås endast mindre ändringar i regleringen av möjlighetemaatt överklaga. Överinstansen skall emellertid enligt förslaget (7 kap. 5 §) gesmöjlighet att i ett sammanhang fatta beslut i närliggande frågor. Ett beslutav invandrarverket att vägra eller återkalla uppehållstillstånd ocharbetstillstånd i samband med ett beslut om avvisning eller utvisning skallsålunda kunna prövas av regeringen tillsammans med prövningen av verketsavlägsnandebeslut. Regeringen skall därvid kunna besluta om sådana tillstånd ide fall ett avlägsnandebeslut upphävs. och regeringen skallockså ges möjlighet att i regel meddela beslut om avvisning eller utvisning avbam under som står under utlänningens vårdnad i samband med att frågan omavlägsnande av denne överprövas, även om frågan inte har prövats tidigarebeträflFande barnet. Iövrigt föreslås samma ordning för överklagande som . En bety delsefull skillnad uppkommer ändå enligt förslaget, eftersom bestämmels ema om skyldighet för polismyndighet att överlämna eller hänskjuta verk ställighetsärenden till invandrarverkettas bort. Liksom tidigare skall be slut av förvaltningsmyndigheter enligt den nya lagen få överklagas endast i de fall som särskilt anges (7 kap. 1 §). Ipropositionen föreslås vidare att frågan om omprövning av invandrar- 1988/89:SfU 19 verkets beslut uteslutande skall regleras i den nya utlänningslagen.Enligt de nya reglema (7 kap. 10 §) skall verket ompröva beslut på gmnd av nyaomständigheter eller av annan anledning, om inte ändringen skulle bli tillnackdel för utlänningen eller sakna betydelse för honom. Verket skall medviss inskränkning få ompröva sitt beslut även sedan det överklagats tillregeringen. Fråganom inrättande av överinstanser tas upp i två motioner. m. fl.anför i motion Sf502 att det kan ifrågasättas om det är rimligt att landetshögsta instans i flyktingärenden både skall meddela avslag på asylansökningaroch uppträda som invandrares och flyktingars välgörare. Fristående asylnämndersom tar ställning i de fall invandrarverket inte ansett sig kunna bifalla enasylansökan skulle enligt motionärema skapa större rättssäkerhet och insyn ibedömningarna samt befria regeringen från en tung börda. I motionen yrkande 29begärs därför en utredning av möjligheten att skapa asylnämnder. Hans GöranFranck och ifrågasätter i motion dels om regeringen ochdet ansvariga statsrådet i så stor utsträckning som är fallet bör handhaöverklagningsärenden, dels om asylärenden i första instans bör prövas avinvandrarverket. Motionärema anser det vara olyckligt att invandrarverket ocharbetsmarknadsdepartementet i stor utsträckning uppfattas som motparter tillde asylsökande samt att både verket och departementet får ägna alltför myckettid åt enskilda ärenden till förfång för möjligheten att driva och genomföra enaktiv invandrarpolitik. De begär därför i yrkande 1 ett tillkännagivande ombehovet av utredning om instansordningen och om överklagningsmöj-lighetema. mening finns visst fog för de i motionerna framförda synpunktema.Utskottet vill dock framhålla att de förslag som läggs fram i propositionen bl.a. har till syfte att nedbringa den sammanlagda tidsåtgången inommyndigheterna för handläggning av enskilda asylärenden. Utskottet utgår vidarefrån att de påtalade problemen uppmärksammas inom det ansvariga departementet.Något uttalande med anledning av motionema yrkande 1 och SfS02yrkande 29 är således enligt utskottets uppfattning inte påkallat. Verkställighet av beslut om avvisning och utvisning I81 § UtlL anges till vilket land verkställighet av beslut om avvisning ellerutvisning skall ske. Avvisning skall ske till det land från vilket utlänningenhar kommit och utvisning skall ske till hemlandet eller, om hemlandet inte kanfastställas, till det land från vilket utlänningen kom hit. Om beslutet intekan verkställas på det angivna sättet eller det finns andra särskilda skäl emotdet, får utlänningen sändas till det land som bedöms lämpligast. Avavsnittet nedan om transportörers kostnadsansvar framgår att en ut länning också i vissa fall får återföras till ett fartyg eller ett luftfartygsom han kommit hit med. I77 - 80 §§ UtlL finns bestämmelser om s. k. politiskt verkställighetshin-1988/89: SfU 19 der. Avvisning eller utvisning får normalt inte verkställastill ett land där utlänningen riskerar politisk förföljelse ellervidaresändning till ett sådant land. Vidare får en krigsvägrare i princip intesändas till ett land där han riskerar att sändas till en krigsskådeplats ellertill ett land där han riskerar vidaresändning till ett sådant land. En defacto-flykting som anför synnerliga skäl för att han inte skall sändas tillsitt hemland får inte sändas dit eller till ett land där han riskerar att blisänd till sitt hemland. Ettbeslut om avvisning eller utvisning skall enligt 84 § UtlL verkställas så snartdet kan ske. Sättet för verkställighet regleras i utlänningsförordningen.Beslutet får enligt 76 § UtlF verkställas genom att utlänningen åläggs att inomen lämna riket. En fömtsättning för detta är att utlänningensannolikt är villig att rätta sig efter beslutet utan att tvångsåtgärdervidtas. I princip får också enligt 69 § UtlF anstånd beviljas för viss kort tidom utlänningen begär det för att ordna enskilda angelägenheter eller om hanåberopar annan godtagbar anledning, eller anstånd av annat skäl bör medges. Omdet inte är sannolikt att utlänningen kommer att rätta sig efter ett åläggandeeller om han inte har följt ett åläggande, får han föras ur landet med tvång.Närmare föreskrifter angående dessa frågor får enligt 87 § UtlF utfärdas avrikspolisstyrelsen efter samråd med invandrarverket. Enligt uppgift från rikspolisstyrelsenanges tidsfristen för en utlänning att lämna landet normalt ,och anstånd ges med . Polismyndighetsbeslut om avvisning är alltid verkställbara utan hinder av att de haröverklagats. Detta gäller även de beslut rörande personer som åberopat asylskälm. m. som polismyndighet enligt nuvarande regler får fatta men skall anmälatill invandrarverket för eventuellt övertagande. Verkställigheten fåremellertid inte genomföras innan invandrarverket har beslutat att inte övertaärendet. Omen utlänning i ett verkställighetsärende gör gällande verkställighetshinder,skall ärendet enligt huvudregeln överlämnas till invandrarverket. För avgörandeav frågan om polismyndigheten skall överlämna ärendet till verket gäller sammaregler som för frågan om myndigheten skall överlämna ett ärende om avvisningtill verket. Enligt de paragrafer som reglerar överlämnande avverkställighetsärenden skall dock ett ärende inte överlämnas om de i ärendetåberopade skälen har prövats redan i gmnd-ärendet. Polismyndighetsbeslut att inte överlämna ett ärende kan i vissa fallöverklagas till invandrarverket som vid bifall övertar ärendet. Reglemaom till vilket land en avvisning eller utvisning skall ske föreslås ipropositionen göras något mer flexibla än nuvarande regler. Verkställighetföreslås sålunda enligt 8 kap. 5 § få ske till hemlandet eller, om möjligt,till det land från vilket utlänningen kom till . Om verkställighet intekan genomföras på det sättet eller om det finns andra särskilda skäl, skallutlänningen få sändas till något annat land. Bestämmelsemaom verkställighetshinder förs enligt propositionen över till den nya lagen isak oförändrade (8 kap. 1 -4 §§). inleds med en särskildbestämmelse som generellt förbjuder verkställighet 1988/89: SfU 19 tillländer beträflFande vilka det finns gmndad anledning att tro att utlänningendär skulle vara i fara för att utsättas för dödsstraflF eller tortyr ellervidaresändning till sådant land. Polismyndighetsavvisningsbeslut skall enligt propositionen alltjämt vara direkt verkställbara(8 kap. 7 §). skall emellertid, som ovan berörts, aldrig fåfatta avvisningsbeslut i ärenden där asylskäl åberopas och polismyndighet skallvidare överlämna ärenden till invandrarverket, om polismyndigheten anser dettveksamt om avvisning bör ske. Bestämmelsernaom överlämnande och övertagande av verkställighetsärenden föreslås upphävas. Invandrarverketskall få förordna om omedelbar verkställighet av sitt avvisningsbeslut iärenden där asylskäl åberopats, om det är uppenbart att det inte finns gmnd förasyl och att uppehållstillstånd inte heller skall beviljas på någon annan gmnd(8 kap. 8 §). Beslut om omedelbar avvisning skall dock få meddelas senare efter utlänningens ankomst till bara om det finnssynnerliga skäl till det. Ipropositionen föreslås vidare att i lagen för vissa fall skall anges inom vilkafrister en utlänning skall lämna landet (8 kap. 12 §). beslutom avvisning, invandrarverkets beslut om avvisning med förordnande omomedelbar verkställighet, domstols dom eller beslut om utvisning samtregeringens beslut om utvisning av hänsyn till rikets säkerhet skall dockalltjämt verkställas möjligt (8 kap. 12 § första stycket). De fristersom föreslås för andra fall är vid avvisning och vid utvisning fyraveckor efter det beslutet vann laga kraft, om inte annat bestäms i beslutet (8kap. 12 § andra stycket). Om utlänningen inte lämnar landet inom denföreskrivna tiden eller det med säkerhet måste antas att han inte har föravsikt att frivilligt lämna landet , skall polismyndighetenverkställa beslutet så snart det kan ske (8 kap. 12 § tredje stycket). Utgångspunktenför tidsfristema är således enligt förslaget den dag då beslutet vann lagakraft. Detta sker enligt förvaltningslagens regler efter det attutlänningen fick del av ett beslut som han kan överklaga. Regeringens beslut,som inte kan överklagas, vinner laga kraft genast. Förslagetom omedelbar verkställighet av avvisningsbeslut kritiseras i ett antalmotioner. MariaLeissner m. fl. begär i motion S06 yrkande 11 ett tillkännagivande om attnågon utvidgning av gmndema för omedelbar verkställighet inte är acceptabel. LarsWemer m. fl. begär i motion S09 yrkande 1 avslag på förslaget om utvidgad rättatt besluta om omedelbar verkställighet och i yrkande 12 ett tillkännagivandeatt vid beslut om avvisning med omedelbar verkställighet för den beslutandemyndigheten kända humanitära skäl skall beaktas även om de inte anförts avutlänningen. RagnhildPohanka och begär i motion SOS yrkande 8 ett till kännagivande att ingen utökning av direktavvisning kan godtas och i yrk ande 16 ett beslut att avvisning aldrig får ske förrän avvisningsbeslutet 55 vunnit laga kraft. Imotion Sf545 yrkande 7 (delvis) av 1988/89: SfU 19 m. fl.begärs beslut att all direkt avvisning vid gränsen skall upphöra. Företeelsendirektavvisning kritiseras också i andra motioner. I motion S03 yrkande 4 begärKarin Söder ett tillkännagivande att direktavvisning av bam inte bör äga rumoch i motion S062 (delvis) begär och etttillkännagivande om att ensamma bam och bamfamiljer inte bör direktawisas. Ipropositionen påpekas (s. 123) att polismyndigheten alltjämt skall fatta beslutom avvisning i sådana fall då utlänningen antingen saknar erforderligatillstånd för inresan eller kan antas sakna tillräckliga medel för vistelsenhär eller för hemresan, kan antas inte komma att försörja sig ärligt ellerbedriva brottslig verksamhet av visst slag eller omfång m. m. men att, om enutlänning som i och för sig skulle kunna avvisas på någon av dessa gmnderansöker om asyl, invandrarverket skall bedöma de skälen och fatta beslut iavvisningsfrågan. beslut om avvisning skall i fortsättningeninte inrymma några bedömningar av känsligare art; det skall röra sig om falldär det föreligger klara brister i utlänningens rätt att vistas i eller kommain i landet. Dessa avvisningsbeslut bör även i fortsättningen kunnaverkställas utan att laga kraft avvaktas och utan hinder av ett eventuelltöverklagande. Ifråga om de beslut i ärenden där skäl för asyl har åberopats och som föreslås ifortsättningen alltid fattas av invandrarverket anförs i propositionenföljande (s. 123). Föratt de riktlinjer som senast vid antagandet av prop. 1983/84:144 har dragit upp för invandringspolitiken skall kunna följas, måste det liksomhittills vara möjligt att låta ett avvisningsbeslut även avseende enasylsökande verkställas utan hinder av att det inte har vunnit laga kraft.Möjlighet till omedelbar verkställighet måste t. ex. med nödvändighet finnasom avvisning till ett första asylland skall kunna genomföras. Även i en delfall där verkställighet skall ske till hemlandet bör den emellertid kunnagenomföras, trots att avlägsnandebeslutet inte har vunnit laga kraft. Det ärinte rimligt att personer som uppenbart saknar rätt till asyl här i landetskall få avvakta att beslutet efter ett eventuellt överklagande blirdefinitivt. Detta tar ofta och förorsakar problem för den enskildeoch blir en ekonomisk belastning för samhället. Detär inte ovanligt att de skäl, som medför att tillstånd attstanna i slutligen ges, inte är de urspmngligen åberopade asylskälenutan skäl som har uppkommit först under vistelsen här. Utlänningenacklimatiserar sig i , förlorar anknytning till hemlandet eller formarsådana förbindelser här att det framstår som inhumant att begära att han skalllämna . Det står inte i överensstämmelse med de antagna riktlinjema förinvandringspolitiken att möjligheter skapas för en sådan händelseutveckling. tid när antalet asylsökande liksom antalet flyktingar ökar och stora kravställs på resurser för att ta emot och integrera flyktingar på ett riktigtsätt, framstår det som felaktigt att den som kanske rentav lämnar medvetetfalska uppgifter om sina asylskäl får uppehållstillstånd på gmnd avden anknytning han har vunnit till . Även för att motverka en sådanutveckling bör därför omedelbar verkställighet kunna genomföras i uppenbarafall. Omedelbar verkställighetbör till en böijan kunna ske om varje risk för 57 förföljelse framstår somutesluten i hemlandet. Så anses vara fallet i fråga 1988/89: SfU 19 om länderdär man med säkerhet kan säga att brott mot mänskliga rättigheter eller annanförföljelse inte förekommer. kan det visserligen inte uteslutas attvissa personer i ett land utsätts för förföljelse men det kan inte anses föreligganågon risk för den asylsökande. Omedelbar verkställighet skall således kunnaske om en asylsökande inte åberopar någon annan gmnd än en som redan harprövats av regeringen beträflFande andra personer och då inte har befunnitstillräcklig; det kan gälla exempelvis tillhörighet till en viss religion ellerhemvist i ett visst område i hemlandet. Omedelbar verkställighet skall ocksåkunna ske om utlänningen, enligt de principer som jag har redogjortför, kan återsändas till ett land (ett s. k. första asylland), där han haruppehållit sig före ankomsten till och där han är skyddad motförföljelse och mot att sändas till ett land där han riskerar förföljelse. Ispecialmotiveringen (s. 198) uttalas beträflFande under vilka fömtsättningaromedelbar verkställighet av ett avvisningsbeslut skall kunna förordnasföljande. Förordnandeom omedelbar verkställighet får meddelas endast när det är uppenbart att gmndför asyl inte föreligger. När sökanden åberopar asylskäl eller om det annarsfinns anledning att pröva om asyl bör ges måste det därför vara helt klartatt utlänningen inte genom att avlägsnas från kan komma att bli utsattför förföljelse, trakasserier eller tvingas delta i krig. Vid avgörandet kanvägledning hämtas från tidigare praxis men en bedömning måste alltid göras avomständigheterna i det enskilda fallet. Det kan sålunda aldrig anses uppenbartatt en asylansökan skall avslås enbart på den gmnden att den asylsökandetillhör en nationalitet eller religion, för vilkas medlemmar asyl normalt intebmkar medges. Vad som i dessa fall har lagts fast i praxis är att detförhållandet att någon bekänner sig till en viss religion inte ensamt utgör etttillräckligt skäl för asyl. I ett sådant fall måste ändå utredas, att det intefinns ytterligare omständigheter som ensamma eller tillsammans medreligionstillhörigheten kan medföra asylrätt. Endast om det är uppenbart att såinte är fallet kan beslut om omedelbar verkställighet meddelas. Ett annat fallnär det är uppenbart att en asylansökan skall avslås kan vara att det stårklart att utlänningens uppgifter är osanna i alla väsentliga delar. Så snartnågra mer ingående överväganden behöver göras om tilltron till sådanauppgifter som kan vara asylgmndande är det emellertid uteslutet att förordnaatt avvisningsbeslutet får verkställas direkt. Utlänningens intressen måste fåväga över; upp-enbarhetsrekvisitet kan inte anses uppfyllt om det råder någontvekan om antingen humvida utlänningens uppgifter kan medföra rätt till asyleller humvida uppgiftema är trovärdiga. Ävenom det är uppenbart att en ansökan om asyl inte kan beviljas, får beslut intetas om omedelbar verkställighet om det inte också är uppenbart attuppehållstillstånd inte bör beviljas av andra skäl, t. ex. anknytning ellerhumanitära skäl. Härvid bör dock observeras att uppehållstillstånd som regelinte får beviljas om ansökan görs vid eller efter ankomsten till Sverige.Endast av utlänningen anförda skäl behöver bedömas. Omedelbarverkställighet kan beslutas även om skäl för asyl inte alls åberopas avutlänningen. Ärendet kan ha överlämnats av polismyndigheten för att denna haransett det tveksamt om avvisning bör få ske. 1fråga om möjligheten att förordna om omedelbar verkställighet av ett 58