bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Ungefär hälften av dessa, 278, hade kommit ut under densista veckan före ikraftträdandet eller, i något fall, somikraftträdandet eller efter denna fidpunkt. Av de 55 författningar som kommit ut senare än två veckorföre ikraftträdandet var 240 lagar och 306 förordningar. Utskottet anförde atf granskningen visade angelägenheten av att ytterligare ansträngningar gjor des för att undvika förseningar i författningsutgivningen. Utskottet framhöll atf när def gäller regeringsförfattningarna är det regeringen själv som måste vidta ytterligare åtgärder för att förbättra situationen, men att även i fråga om lagar och regeringsförfatfningar som har ett direkt samband med riksdagsbeslut har regeringen ett stort ansvar för atf planera propositionsar- > betet såatf får skälig fid på sig atf behandla de förslag regeringen läggerfram. Utskottet pekade också på vikten av att utskotten i regelmässigtöverväger om en justering vad gäller ikraftträdandet kan ske. Utskottet fann aft def på en punkt hade skett en klarförbättring. Det gällde antalet författningar för vilka det inte angivits enbestämd dag för ikraftträdande. Antalet sådana författningar hade minskat från167 till 1986. Utskottet ansåg dock aft def borde vara möjligtaft komma ned på en ännu lägre nivå i det berörda hänseendet. I förra årets granskningsbefänkande (KU 1987/88:40)konstaterade utskottet aft av de 1 339 författningar som publicerats i SFShade 411 utkommit senare än före ikraftträdandet. Jämfört med 1986innebar detta en nedgång både i andelen och antalet sent utkomna lagar ochförordningar. Andelen författningar som utkommit föreikraftträdandet eller senare var dock , vilket var samma andel som 1985 ochendast något under genomsnittet förde . 153 författningar hadeunder 1987 utkommit av trycket eller föreikraftträdandet. Jämfört innebar detta enligt utskottet en klarförbättring. Enligt utskottet var det, även om def i förhällande fill1986 skett en viss förbättring i författningsutgivningen, angeläget atfytterligare ansträngningar gjordes för att nedbringa antalet sent utgivnaförfattningar. Utskottet påpekade att regeringens arbetsplanering bl.a. iproposifionsarbefet måste vara sådan att anhopning unviks i riksdagsarbetef närainpå de tilltänkta tidpunkterna för ikraftträdande av de framlagda förslagen.Ett belysande exempel på de problem som annars kan uppstå var enligt utskottetde förändringar i lagen om arvsskatt och gåvoskatt (SFS 1987:1207) som kom attpubliceras först , före ikraftträdandet den 1 januari1988. Dessa ändringar var en följd av den familjeräftsreform som riksdagenbeslöt . Även om jusfifiedepartementet genom särskilda insatserinformerade om innebörden av familjerättsreformen värdet enligt utskottet heltotillfredsställande att den aktuella författningen i realiteten inte fannstillgänglig före ikrafffrädandetidpunkfen. Det var enligt utskottet positivtatf notera aft det skett ytterligare en kraftig reducering avantalet förordningar för vilka def angivits aft de skulle träda i kraft ettvisst antal veckor efter def aft de utkommit av trycket. Antalet förordningarför vilka det på detta sätt infe angivits bestämd dag för ikraftträdande var49. publicerades 1 615 författningar i SFS. Avbdaga A 4 framgår vilka författningar som utkommit av trycket senare än tvåveckor före ikraftträdandet. Bilagan upptar 476 författningar. Jämfört med 1987innebär detta en viss uppgång, men andelen författningar som utkommit senare före ikraftträdandet är liksom under de tvä föregående åren 30 %.160 författningar har utkommit av trycket under föreikraftträdandet, eller, i några fall, som ikraftträdandet eller efterdenna tidpunkt. Andelen författningar som utkommit av trycket ellersenare före ikraftträdandet är lägre än . har def endast i ett fall angivits aft enförfattning träder i kraft ett visst antal veckor eller dagar, i def aktuellafallet , efter det atf den utkommit av trycket. 1987 saknade 49 ochåret 81 författningarpå detta sätt uppgift om bestämd ikraftfrädandedag. Utskottet vill som fidigare understryka vikten av atfförfattningsarbetet bedrivs på sådant sätt att förseningar undviks. Detta är avsynnerlig betydelse för myndigheterna och ytterst för den allmänhet som berörsav statsmakternas normgivning. Utskottet ämnar återkomma till frågan omförfattningsutgivningen i nästa års granskning och undersöka förhållandenainom de olika departementen. I övrigt har granskningen inte föranlett någotuttalande från utskottets sida. I detta avsnitt behandlar utskottet ett antal frågorrörande propositionsavlämnandet till . Utskottet har under en följdav år följt förhållandena på detta område, främst med avseende på förseningaroch anhopning av propositioner under riksmötet.Granskningen har också rört frågor om offentliggörande av budgetpropositionen,tidpunkten för presskonferenser om propositionsförslag i förhållande fill deffakfiska avlämnandet till och det antal propositioner- utöverbudgetproposifionen - som avlämnats . Utskottet har också redovisat de åtgärder somvidtagits av statsrådsberedningen om förändrade rutiner i syfte att förbättraförhållandena sett ur synpunkt. I riksdagsordningen (RO) 3 kap. 5 § föreskrivs allmänt aft"regeringen bör avlämna sina propositioner på sådana tider aft anhopningav arbete hos om möjligt förebygges. Regeringen skall samråda medtalmannen därom. Proposifion kan avlämnas även när ej pågår." Tidsgränserna för propositionsavlämnandet är enligt RO förpropositioner angående anslag för följande budgetår och förandra proposifioner . För budgetpropositionen jämtefinansplan och nationalbudget gäller atf dessa skall avlämnas senast den 10januari. Regeringen skall också avge särskilt förslag fill slutlig reglering avstatsbudgeten {kompletteringsproposition). Denna skall om hinder ej möteravlämnas före utgången av april månad. Proposifion med förslag om nytt ellerväsentligen höjt anslag eller om sådana riktlinjer för viss verksamhet somavses i 9 kap. 7 § regeringsformen (RF) bör innehålla uppskattning av framtidakostnader för det ändamål som förslaget avser (RO 3 kap. 2 §). De aktuella tidsgränserna får överskridas endast om detföreligger synnerliga skäl (RO 3 kap. 4 §). Annan proposition än sådan somavses i RO 3 kap. 2 § - anslagsfrågor - skall avlämnas omregeringen an.ser att den bör behandlas under pågående . Proposition avlämnas genom aft den ges in fillkammarkansliet. Den anmäls av falmannen vid sammanträde med kammaren efter detaft den har delats ut till ledamöter. Utskottet vill erinra om beslut (KU1987/88:43) om arbetsformer. Detta beslut innebar bl.a. attriksdagen skall behandla statsbudgeten före den 30 apriloch att behandlingen skall bli mera samlad . Om detta mål skall nåsvar def enligt utskottet önskvärt att budgetpropositionen är mera fullständigän vad somvarit fallet vid flera fillfällen . Anslagspropositioner 1988/89:KU30 skall avlämnas istället för . Kompletteringsproposifionen och andra ekonomiskaåfgärdspaket skall bli behandlade i sin helhet ifinansutskottet efter hörande av berörda utskott. Under årets granskning har utskottet uppmärksammat vissafrågor avseende kompletteringsproposifionen. 1 denna har under senare årtagits upp ett förhållandevis stort antal förslag om justeringar av olikaanslag, frågor om godkännande av riktlinjer för viss verksamhet och redovisningav förhållanden som bör bekantgöras för . I några fall gäller detbemyndiganden av skilda slag och i förekommande fall även förslag filllagändringar. Utskottet vill i detta sammanhang understryka betydelsenav att budgetpropositionen är så heltäckande som möjligt för att riksdagensledamöter skall få möjlighet aft redan under den allmänna motionstiden ijanuari fa ställning till den ekonomiska politik regeringen avser att föraunder i första hand det kommande budgetåret. I den mån vissa anslag ej kandefinifivt beräknas bör självklart iakttas reglerna i RO omanslagspropositioner som skall avges . I de fall anslagsfrågorfas upp i kompletteringspropositionen, som avlämnas så sent som den sistaapril (dock ), leder detta till att arbetsförhållandena iutskotten och kammaren blir onödigt ansträngda. Dessutom skapar def särskildaölägenheter för finansutskottet i dess arbete med de övergripandefinanspolitiska frågorna och fastställandet av statsbudgeten. Budgetfrågornasbehandling har också stor vikt för de stafiiga myndigheternas och andra berördaorgans förutsättningar att planera sin verksamhet samt är självfallet ifrämsta rummet av synnerlig betydelse för den allmänhet som berörs av besluten. 1 kompletteringsproposifionen 1988 redovisadecivilministern aft han avsåg att föranstalta om en särskild översyn avbudgetpropositionens innehåll och utformning. I sammanhanget skulle ocksåövervägas vilken resultatinformation som bör lämnas till och hurförslag fill rikfiinjer bör redovisas. Regeringen har , ,beslutat tillkalla en kommitté med uppdrag aft behandla bl.a. frågor som rörbudgetpropositionen. Till ordförande har utsetts landshövdingen av direktiven framgår av i bilaga A 5 B intaget pressmeddelande.Utskottet utgår från atf utredningen kommer aft även uppmärksamma utformningenav kompletteringspropositionen och därvid kunna beakta de synpunkter utskotteti detta sammanhang anfört. Som framgår av en inom utskottets kansli upprättadpromemoria {bilaga A 5 A) avlämnades enligt kammarkansliets statisfik 103proposifioner , av vilka 82 var aviserade i regeringensproposifionsförteckning. Antalet propositioner som avlämnats senare än enligtregeringens ursprungliga förteckning var 40, medan 19 proposifioner avlämnadessenare än vad som angetts i den reviderade proposifionsförteckningen. Dengenomsnittliga förseningen jämfört med den ursprungliga förteckningen harberäknats och fill i förhållande till den revideradeförteckningen. Förseningarna har varierat mellan . Antaletaviserade men ej avlämnade proposifioner uppgick till 16. Antalet avlämnade proposifioner som inte aviserats i någon förteckning uppgick till 17. Vad gäller anhopning i avlämnandet av propositioner filltiden närmast 1988/89:KU30 före resp. proposifionstid kan noteras aft veckanföre avlämnades 17 propositioner, veckan efter 15 samt veckan föreden proposifioner - varav samtliga närmast föreslutdagen. Under den allmänna mofionsfiden avlämnades utöverbudgetpropositionen endast 5 proposifioner. efter densammanträdesfria veckan bordlades infe mindre än 20propositioner. Dessa hade avlämnats under eller strax före den nämnda veckan. Utskottet finner att anhopningen av propositioner tillveckorna före de i riksdagsordningen angivna sista tidpunkterna föravlämnande av proposifioner varit förhållandevis rimlig. De avstatsrådsberedningen rekommenderade rufinerna får bedömas ha gett visstresultat därvidlag. Med hänsyn fill arbetsförhållandena i bör dockytterligare ansträngningar göras för atf fler proposifioner än nu blir färdigaför avlämnande . Utskottet finner det olyckligt atf såmånga proposifioner som 20 kom aft bordläggas dagen efter den sammanträdesfriaveckan. En sådan anhopning innebär stora svårigheter för enskilda ledamöter ochpartikanslier. Enligt utskottet bör statsrådsberedningen vidta lämpligaåtgärder för aft motverka en så kraftig anhopning till . Utskottetkonstaterar att ganska få proposifioner avlämnades under den allmännamofionsfiden, vilket är en önskvärd förbättring i förhållande till fidigare. Utöver det anförda finner utskottet inte anledning fillnågot särskilt uttalande. Vid årets granskning har utskottet gjort en studie avregeringens normgiv-ningsbefogenhefer enligt regeringsformen. Granskningen haravsett förhållanden inom utrikesdepartementef, samt miljö-och . Den har begränsats fill en del av de förordningar somintagits i . Sådana författningar somomfattas av reglerna i 8 kap. 13 § regeringsformen (RF) om verkställighetsföreskrifteroch om regeringens restkompefens har granskats endast i mindre utsträckning.Till grund för granskningen har legat en promemoria upprättad inom utskottetskansli (bilaga A 6 A). En stor del av de meddelade föreskrifternafaller inom ramen för regeringens restkompefens. Så hade en radmyndighetsinsfrukfio-ner utfärdats i anledning av s.k.verksledningsbesluf (prop. 1986/87:99, KU 29, rskr. Regeringensbefogenhet atf besluta om gynnande föreskrifter har också utnyttjats. Varkennär def gäller restkompe-fensen eller i fråga om verkställighefsföreskrifterhar granskningen visat att regeringen överskridit sin befogenhet enligt 8 kap.13 § RF. De förordningar som granskats närmare har i allmänhetutfärdats i enlighet med bemyndiganden som meddelats i lag med stöd avbestämmelserna i 8 kap. 7 eller 9 § RF. Granskningen av dessa föreskrifter harinte visat annat än att dessa faller inom de ramar som ges i bemyndigandena. gäller i enlighet med punkt 6 iövergångsbestämmelserna fill RF äldre bemyndiganden som inte är förenliga medRF:s normgivningssys- Detär enligt utskottets mening angeläget atf regeringen tillser att 1988/89:KU30 uppmärksamhetfortlöpande ägnas frågan om aft anpassa lagstiftningen fill defregelsystem den nuvarande regeringsformen innehåller. en sådananpassning är den nya smittskyddslagen (1988:1472) som Genom denna lag har möjligheten för regeringen atf bestämmavilka sjukdomar som skall hänföras till allmänfarliga sjukdomar och fillveneriska sjukdomar bortfallit. Som bilaga fill lagen har fogats en förteckningöver vilka sjukdomar som avses. Enligt utskottet är def positivt atfåtgärden i fråga vidtagits (se 1988/89:SoU9). har utskottet från statsrådsberedningenerhållit halvårsvisa register över bemyndiganden inormgivningshänseende. Utskottet har vid fidigare granskningsfillfällenuttalat atf det är värdefullt aft registren upprättas och atf de fortlöpandehålls aktuella. Även har sådana register upprättats och överlämnats tillutskottet. Def senaste visar gällande normgivningsbemyndiganden per den 1januari 1989 och har bifogats detta betänkande som bilaga A 6 B. Det skall slutligen nämnas aft statsrådsberedningen sedanbörjan av 1988 har samlat in uppgifter från departementen om vilka förordningarsom beslutats med stöd av givna normgivningsbemyndiganden. Det fortsattaarbetet med denna uppgiftsinsamling och dess bearbetning övervägs förnärvarande inom statsrådsberedningen. Def är enligt utskottets mening angelägetatf detta arbete fullföljs på ett systematiskt sätt. Det är utskottets avsiktatt även i fortsättningen följa regeringens utövning av sinnormgiv-ningsbefogenhet. Utöver def anförda har granskningen inte föranlett någotuttalande frän utskottets sida. Principer för registrering av allmänna handlingar m.m. Utskottet har tidigare behandlatfrågor om diarieföring och om sekretesslagens tillämpning inomregeringskansliet (KU 1974:22, 1975:12, 1975/76:48 och 50, 1978/79:30,1983/84:30, 1984/85:35 samt 1985/ 86:25). Vid granskningarna åren 1974,1975,1979 och 1985 fogs särskilt upp frågan om diarieföring av brev m.m. tilleller från statsråd i vissa konkreta fall. I KU:s betänkande 1975/76:48 medanledning av proposition 1975/ 76:160 om nya grundlagsbestämmelser angåendeallmänna handlingars offentlighet uttalade utskottet att en riktlinje bör varaatt skrivelser rörande myndighets verksamhet i visst konkret fall skallbehandlas som allmänna handlingar men däremot inte skrivelser som uppenbartavser partipolitiskt eller fackligt agerande. Vid granskningen togs upp dels användningen avs.k. stafsrådsdi- arier, dels frågan om rättelser i databaserat diarium. Vidare behandlades en rapport från ambassadören till statsministern som diarieförts först efter det aft den inkommit. rapport framhöll utskottetatt det är av vikt aft diarieföringen av allmänna 1988/89:KU30 handlingar, ävensekretessbelagda sådana, diarieförs utan dröjsmål. Beträffande förekomsten avstatsrådsdiarier hänvisade utskottet till vad som anförts i en promemoria frånstatsrådsberedningen om att alla skrivelser fill eller från statsråd som är atfhänföra till allmänna handlingar borde registreras i det departementsdiarium tillvilket skrivelsen hör på grund av sitt ämne. företogs en ingåendegranskning av sekretesslagens tillämpning i utrikes- ochförsvarsdepartementen. Utskottethar granskat diarieföring och sekretessbeläggning av allmänna handlingar iutrikesdepartementet, samt miljö- och energidepartementet.Vidare har ufskottet uppmärksammat ett regeringsbeslut den 26 januari 1989rörande utlämnande av allmänna handlingar hos statsrådsberedningen. Somunderlag för granskningen har utskottet utöver detta beslut haft bl.a. tvåpromemorior rörande diarieföringen m.m. inom resp. miljö-och {bilagorna A 7 A-C). - I annat sammanhang behandlas ibetänkandet diarieföringen av eft s.k. rekommendationsbrev från Anna-GretaLeijon för räkning. Degrundläggande bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet finns i 2kap. tryckfrihetsförordningen (TF) där def inledningsvis stadgas att fillfrämjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning skall varjesvensk medborgare ha rätt att ta del av allmänna handlingar. Definitionenav allmän handling ges i 2 kap. 3 § TF som anger att med handling förståsframställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnaseller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. Handling ärallmän, om den förvaras hos myndighet och enligt 6 eller 7 § är aft anse sominkommen till eller upprättad hos myndighet. Enligt 6 § anses handling inkommenfill myndighet, när den har anlänt fill myndigheten eller kommit behörigbefattningshavare till banda. Handling anses enligt 7 § upprättad hosmyndighet, när den har expedierats. Handling som ej har expedierats ansesupprättad när def ärende till vilket den hänför sig har slutbehandlats hosmyndigheten, eller om handlingen ej hänför sig fill visst ärende, när den harjusterats av myndigheten eller på annat sätt färdigställts. För bl.a. diarium,journal samt sådant register eller annan förteckning som förs fortlöpandegäller i stället att handlingen anses upprättad, när den färdigställts föranteckning eller införing. I2 kap. 8-11 §§ anges vissa typer av handlingar som inte anses allmänna. Sädanahandlingar är bl.a. handHngar som lämnas mellan vissa organ inom sammamyndighetsorganisafion samt vissa slag av minnesanteckningar, handlingar förteknisk bearbetning och biblioteksmaterial. Föratf förverkliga principen om handlingsoffentlighet i 2 kap. TF finns def regler som ålägger myndigheterna att hålla allmänna handlingar ordnade pä ett sådant sätt att det går att konstatera vilka handlingar som finns. Registret/diarietfyller således bl.a. den funkfionen aft allmänheten därige- 1988/89:KU30nom kan få veta aft en viss handling existerar. Dessutom medför registreringenaft en handling som någon begär att få ta del av lättare kan identifieras avmyndigheten. Den grundläggande bestämmmelsen om myndigheternasskyldighet aft registrera allmänna handlingar finns i 15 kap. 1 § sekretesslagen(1980:100). Enligt denna bestämmelse skall allmän handling som kommit in filleller upprättats hos myndighet registreras utan dröjsmål, om def infe äruppenbart aft den är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet. I fråga omallmänna handlingar, för vilka inte sekretess gäller, får dock registreringenunderlåtas om handlingarna hålls så ordnade aft det utan svårighet kanfastställas om handling har kommit in eller upprättats. I 15 kap. 2 §sekretesslagen anges vad som skall framgå av ett register. Om def är nödvändigtför att registret skall kunna förefes för allmänheten kan vissa uppgifteruteslutas. Hemliga diarier får förekomma endast efter fillstånd av regeringen. Enligt 31 § departementsförordningen (1982:1177) skall deti varje departement finnas eft eller flera diarier för registrering av inkomnaeller upprättade allmänna handlingar. Rättschefen vid statsrådsberedningen utarbetade enpromemoria angående registreringen av allmänna handlingar hos departementen (seKU 1983/84:30 s. 282-300). Promemorian ingår i s.k.riktlinje-pärmar - SB: s pärm. I promemorian som bygger på TF: s ochsekretesslagens bestämmelser ges bl.a. rikfiinjer för registreringen medinnebörd att departementen bör ha så få diarier som möjligt. Sådana skrivelsertill eller från ett statsråd som är allmänna handlingar bör enligt promemorianregistreras i det departementsdiarium till vilket skrivelsen hör på grund avsitt ämne och inte i eft särskilt statsrådsdiarium. Databaserad diarieföring förekommer ijusfifiedepartementet, och statsrådsberedningen. Inomregeringskansliets förvaltningskontor arbetar man med en generell lösning pådetta område för hela . Förhandlingar om programvaran harpågått en längre fid utan att ett avtal ännu slutits. Eft databaseratdiarieföringssystem beräknas emellerfid kunna börja användas senast årsskiftet1989-1990. I 15 kap. 9-13 §§ sekretesslagen finns särskilda bestämmelser omupptagningar för automatisk databehandling. Syftet med bestämmelserna är attförhindra aft ADB-systemet byggs ut på ett sådant sätt atf fillämpningen avoffentlighetsprincipen försvåras. Med stöd av bemyndigande i 15 kap. 2 § tredje stycketsekretesslagen har regeringen i 6 § sekretessförordningen (1980:657)föreskrivit aft vissa diarier får innehålla hemliga uppgifter. Def gäller bl.a.i fråga om diarium hos regeringen över handlingar som rör myndigheterskrigsorganisation och hos i fråga om diarier övermeddelanden i chiffer och diarier över handlingar som inkommit eller upprättatsi andra än administrativa och konsulära ärenden. Av 15 kap. 3 § sekretesslagen framgår aft om def kan antasatt hinder mot utlämnande av uppgift i allmän handling föreligger enligt sekretessbestärh- melser får myndighet utmärka detta genom särskild anteckning, som skall 16 innehållabeteckningen hemlig samt ange tillämplig bestämmelse, dagen /89:KU30anteckningen och den myndighet som låtit göra den. I detta sammanhang bör nämnas aft statsrådsberedningen den2 har utfärdat föreskrifter om sekretesskydd i regeringskanslietm.m. Föreskrifterna innehåller bl.a. regler för hanteringen av vissa hemligahandlingar. Särskilt om diarieföringen samt tillämpningen avsekretessbestämmelserna inom vissa departement Inom förs 10 olika diarier, varav etthuvuddiarium. Den övervägande delen av de allmänna diarieförda handlingarnaregistreras i huvuddiariet, som är datoriserat. Huvuddiarief är ihuvudsak sekrefessbelagf utom i fråga om handlingar i administrativa ochkonsulära ärenden. Efter registreringen filiförs handlingen resp. dossier.Dossierna är upprättade enligt ett särskilt system som finns beskrivet i ensärskild dossierplan. Av de hemliga handlingar som upprättas inom departementetär de flesta förutom koncept och beslut av sådan art att skyldighet attregistrera dem inte finns eftersom de utgör arbetspapper e.d. Om någon begär att fä ut en hemlig handling som förvaras iutrikesdepartementet görs en preliminär prövning av den tjänsteman somförvarar handlingen. I allmänhet är det chefen för 4:e enheten påadministrativa avdelningen (A 4) eller honom undersfälld personal somhandlägger framställningen. Om handlingen inte anses kunna lämnas ut hänskjutsfrågan till utrikesministern om detta begärs. Framställningar som berörhandelsavdelningens handlingar hänskjuts av vederbörande tjänsteman tillutrikeshandelsministern om handlingen inte ansetts kunna lämnas ut. I vissafall förekommer det aft statsråden hänskjuter frågan till regeringen. Formellabeslut rörande framställningar om att få ta del av allmänna handlingar harunder året meddelats i ett trettiotal ärenden, varav den övervägande delenhänför sig till handelsavdelningens område. Besluten har fill stor delinneburit aft framställningarna helt eller delvis bifallits. De grundläggande sekretessbestämmelserna inomutrikesdepartemenfets verksamhetsområde finns i 2 kap. 1 § sekretesslagen somreglerar den s.k. utrikessekretessen.