bet · GC01JoU19 · 1988-12-31 00:00:00 — Ändring i bilavgaslagen (1986:1386), m.m. 1988/89 JoU19 I betänkandet behandlar utskottet proposition 1988/89:128om ändring i bilavgaslagen (1986:1386), m. m. I anslutning till behandlingentar utskottet upp sammanlagt 28 motionsyrkanden till behandling. Utskottet föreslår med anledning av två motioner (m, c)att undantaget för jordbruk och skogsbruk från förbudet mot körning i terrängmed motordrivet fordon skall regleras i lagen. I övrigt tillstyrker utskottetde i propositionen redovisade förslagen till lagändringar. Utskottet har inteheller något att erinra mot vad som anförts beträffande skärpta avgaskrav förlastbilar och bussar, tillsynen av terrängkörningslagstiftningen m. m.Utskottet avstyrker således övriga motionsyrkanden. Tillbetänkandet har fogats 15 reservationer och 1 särskilt yttrande. I proposition 1988/89:128 föreslår regeringen (miljö- ochenergidepartementet) att antar förslagen till 1. lag om ändringi bilavgaslagen (1986:1386), 2. lag om ändringi terrängkömingslagen (1975:1313), 3. lag om ändringi lagen (1976:1054) om svavelhalligt bränsle. Vidare bereds tillfälleatt ta del av vad i propositionen anförts 4. skärptaavgaskrav för lastbilar och bussar m.m., 5. tillsynen avterrängkörningslagstiftningen m.m. Lagrådet har avgett yttrande överlagförslagen. Lagförslagen har följande lydelse: 1 1988/89. 1 Förslagtill 1988/89:JoU19 Lag om ändring i bilavgaslagen (1986:1386); Härigenom föreskrivs att det i bilavgaslagen(1986:1386) skall inforas en ny paragraf, 6 a §, av följande lydelse. Ombilägaren låter någon annan än tillverkaren avhjälpa brist som omfattas avåtagande enligt 6 § och därvid anlitar någon som yrkesmässigt utförbilreparationer, är tillverkaren skyldig att betala skälig ersättning jörreparationen till den som har utfört arbetet.Denne har inte rätt att fåbetalning för reparationen från bilägaren och.får inte heller gentemotbilägaren göra gällande åtgärder som kan komma i fråga vid bristandebetalning. Anspråkpå ersättning som avses i första stycket skall, om inte tillverkaren medgerannat, åtföljas av en redogörelse för de åtgärder som har vidtagits och enutredning om resultatet av reparationen. Tillverkaren har rätt att inom tvåveckor från det att han fick del av ersättningsanspråket kräva att den som harutfört arbetet tillställer tillverkaren på dennes bekostnad de delar som harbytts ut vid reparationen. Tillverkaren får inte ifrågasätta betalningsskyldighetensedan fyra veckor har förfiutit efter det att han fick del aversättningsanspråket och, om han har krävt att erhålla utbytta delar, dessadelar tillställdes honom. Omtillverkaren har betalat ersättning som avses i första stycket, får handärefter inte gentemot bilägaren åberopa brist i reparationen som sådanomständighet som avses i 6 § andra stycket. Dennalag träder i kraft den . Lag om ändring i terrängkömingslagen (1975:1313); Härigenom föreskrivs att 1 § terrängkömingslagen(1975:1313) skall ha följande lydelse. Körning i terräng med terrängfordon och motorfordonär förbjuden i hela landet 1. på barmark, 2. påsnötäckt skogsmark med plant- eller ungskog, om det ej är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på skogen. Inomde delar av fjällområdet som regeringen bestämmer är körning i terräng med terrängfordonoch motorfordon förbjuden även på annan mark än som anges i första stycket. Körning i terräng med motordrivet fordon ärförbjuden i hela landet 1. påbarmark, 2. påsnötäckt skogsmark med plant- eller ungskog, om det inte är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på skogen. Inomde delar av fjällområdet som regeringen bestämmer är körning i terräng medmotordrivet fordon förbjuden även på annan mark än som anges i första stycket. Dennalag träder i kraft den . Lagom ändring i lagen (1976:1054) om svavelhalligtbränsle; Härigenom föreskrivs att 3, 5 och 7 §§ lagen(1976:1054) om svavelhalligt bränsle skall ha följande lydelse. Regeringen eller förvaltningsmyndighet somregeringen bestämmer får föreskriva att den som driver handel med ellerimporterar fossilt bränsle skall lämna uppgift om svavelhalten i bränslet. Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer får föreskriva att den som driver handel med eller importerarbränsle skall lämna uppgift om svavelhalten i bränslet. har rätt att ef ter anfordranerhålla de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen enligt dennalag . Tillsynsmyndighetäger tillträde till lokal eller område där fossilt bränsle förvaras och får därgöra undersökning och taga prov på bränsle eller rökgas. För uttaget prov utgårej ersättning. Omskyldighet att ersätta tillsynsmyndighet kostnader för provtagning ochundersökning av prov föreskriver regeringen eller förvaltningsmyndighet somregeringen bestämmer. har rätt att på begäran få deupplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Tillsynsmyndighetenhar rätt till tillträde till lokal eller område där bränsle förvaras och fårdär göra undersökning och ta prov på bränsle eller rökgas. För uttaget prov betalasinte ersättning. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om skyldighet attersätta en tillsynsmyndighets kostnader för provtagning och undersökning avprov. Till böter eller fängelse i högst dömes densom uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot föreskrift som har meddelats medstöd av 1 §, om ej gärningen är ringa. Tillböter dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att lämnauppgift eller lämnar oriktig uppgift i fall då uppgiftsskyldighet harföreskrivits med stöd av 3 §. Ansvarenligt första eller andra stycket inträder ej , om ansvar för gärningen kanådömas enligt . Omansvar för import av fossilt bränsle i strid mot föreskrift som har meddelatsmed stöd av I § och försök därtill finns bestämmelser i Till böter eller fängelse i högst döms densom uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot föreskrift som har meddelats medstöd av 1 §, om inte gärningen är ringa. Tillböter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att lämnauppgift eller lämnar oriktig uppgift i fall då uppgiftsskyldighet harföreskrivits med stöd av 3 §. Tillansvar enligt denna lag döms inte , om ansvar för gärningen kan ådömas enligtbrottsbalken. Om ansvar för import av bränsle i strid motföreskrift som har meddelats med stöd av I § och försök därtill finnsbestämmelser i lagen Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1988/89: JoU19 lagen(1960:418) om straff för va- (1960:418) om straff för varu- msmuggling. Dennalag träder i kraft . 1* 1988/89. Motioner 1988/89:JoU19 Med anledning av propositionen väckta motioner 1988/89:Jo34av m.fl. (fp) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om en kartläggning av hurterrängkörningslagens regler beträffande snöskoterkörning fungerar ochefterlevs. 1988/89:Jo35av m.fl. (c) vari yrkas 1. att beslutar att första meningen i 1 § terrängkömingslagenfår följande lydelse; Körning i terräng med motordrivet fordon är förbjuden ihela landet utom då fordonet används för jordbruk och/eller skogsbruk eller idirekt samband med renskötsel, dock är köming på kalfjäll ej heller dåtillåten, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförs om generösa dispensmöjligheter för handikappade. 1988/89;Jo36av och Hans Lindförss (mp) vari yrkas l.attriksdagen beslutar att barmarkskörning med motordrivet fordon på kalfjäll intelängre skall vara tillåten för statliga och kommunala tjänstemän, 2. att beslutar att barmarkskörning med motordrivet fordon påkalfjäll inte längre skall vara tillåten ens i direkt samband med renskötsel, 3. att beslutar att barmarkskörning med motordrivet fordon ivåtmarker inte längre skall vara tillåten för statliga och kommunalatjänstemän, 4. att beslutar att barmarkskörning med motordrivet fordon ivåtmarker inte skall vara tillåten ens i direkt samband med renskötsel. 1988/89;Jo37av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att hos regeringen begär att skärpta avgaskrav för lättalastbilar och bussar blir obligatoriska , 2. att hos regeringen begär att skärpta avgaskrav för tungalastbilar och bussar blir obligatoriska , 3. att hos regeringen begär att gränser för partikelutsläppsätts i enlighet med vad som i motionen anförs. 1988/89;Jo38av m.fl. (m) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ändring av garantitiden för avgasreningsanläggningar i bilar, 2. att avslår propositionen i vad avser föreslagen lydelse i 6a § av Bilavgaslagen. 1988/89:Jo39av m.fl. (m) vari yrkas att beslutar att undantagför nyttotransporter i jord- och skogsbruket skall göras i terrängkömingslagen. 1988/89:Jo40 av m.fl. (m) vari yrkas att avslår förslagetom ändring av bilavgaslagen. 1988/89;Jo41 av m.fl. (c) variyrkas 1. att begär en redovisning av vilka åtgärder som vidtagits med anledning av beslutet omökade insatser för utvecklande av miljövänliga 1988/89:JoU19 motorer ochdrivmedel, 2. att beslutar att skärpta reningskrav skall införasobligatoriskt års modeller för lätta lastbilar och bussar, 3. att beslutar att skärpta reningskrav skall införasobligatoriskt års modeller för tyngre fordon. Under allmänna motionstiden väckta motioner 1988/89;Jo719av m.fl. (fp) vari yrkas 1. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rening av avgaser från dieselfordon. Motiveringen återfinns imotion 1988/89;A408. 1988/89:Jo748av m.fl. (fp) vari yrkas 3.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom stimulanser för utveckling av nya motorer och drivmedel. 1988/89:Jo751av m.fl. (c) vari yrkas att beslutar begära attregeringen verkar för internafionella överenskommelser som underlättarutvecklingen av nya fordonsmotorer i enlighet med vad som anges i motionen.Mofiveringen återfinns i motion 1988/89:T215. 1988/89:Jo800av m.fl. (fp) vari yrkas 2. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts om tidigareläggning av införande av skärpta utsläppsnormer för tunga dieselfordon till 1992, Mofiveringen återfinns imotion 1988/89:T222. 1988/89;Jo845av och (båda c) vari yrkas 1. attriksdagen begär att regeringen för klargör att en ny överenskommelse mellan parterna på marknaden måste träffas som beaktar av fattade beslut i fråga om kravet på bibehållen konkurrens inom bilbranschens eftermarknad, 2. att begär att regeringen för påpekar att dei regelutfärdandet på bilområdet, liksom vid nödvändiga ändringar av tidigareutfärdade bestämmelser, skall beakta vad riksdag och regering uttalat i lagaroch förordningar, 3. att beslutar uttala sig för att det är önskvärt attBilindustriföreningen fullföljer sitt avgivna löfte avseende bilar av1987 och modell som uppfyller avgaskrav. 1988/89:Jo884av () vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i mofionen anförts om utformningen av A 40-bestämmelserna avseendekonkurrensneutralitet på servicemarknaden. 1988/89;Jo896av och (båda vpk) vari yrkas att hosregeringen begär förslag till förändring av A 40-bestämmelserna. 1988/89:Jo962av m.fl. (vpk) vari yrkas 1988/89:JoU 19 13. att beslutar införa skärpta avgaskrav förlätta lastbilar och bussar års modeller samt för tunga lastbilar ochbussar års modeller. 1988/89:Jo967 av m.fl. (mp) vari yrkas 11. att skärpta avgaskrav för lastbilar och bussar börinföras och att kraven bör vara minst lika låga som de som ställs iUSA års modeller. I propositionen föreslås ändringar i bestämmelserna ibilavgaslagen (1986:1386) om tillverkarens ansvar för brister i fordonensavgasreningssystem. Tillverkarens ansvar gentemot bilägaren föreslås bliutvidgat till att också omfatta kostnader för reparationer som har utförts avbilmärkesobundna verkstäder. Ersättning för en sådan reparation skall avtillverkaren betalas direkt till verkstaden. Vidare föreslås en utvidgning av tillämpningsområdet förterrängkömingslagen (1975:1313) till att omfatta motordrivna fordon över huvudtaget. Med den föreslagna ändringen kommer användningen av traktorer ochmotorredskap också att regleras genom terrängkörningslagstiftningen. Vissa ändringar föreslås också i lagen (1976:1054) omsvavelhaltigt bränsle. Ändringarna innebär att alla slags svavelhaltigabränslen kommer att omfattas av samtliga bestämmelser i lagen. Tillverkarens ansvar enligt bilavgaslagen Enligt bilavgaslagen (1986:1386) kan tillverkare genombeslut av myndighet åläggas att rätta brister i avgasreningssystemet ända tillsbilen är eller har körts , om fel framkommer vid s. k.nybilskontroll eller hållbarhetskontroll. Därutöver har tillverkaren enskyldighet gentemot bilägaren att kostnadsfritt avhjälpa brister som framkommeri andra sammanhang, t. ex. vid den årliga kontrollbesiktningen. I samband medbehandlingen av proposition 1987/88:85 om miljöpolitiken inför 1990-talethävdade miljö- och energiministern att utformningen av 6 § bilavgaslagen intemedförde någon skyldighet för tillverkaren att bekosta en garantirepara-fionsom utförts av annan än tillverkaren. Vid sin behandling av förslaget vidhöllutskottet dock sin tidigare uttryckta uppfattning att en bilägare skall kunnareparera sin bil och även få garantireparationer av avgasreningssystemetutförda på en bilmärkesobunden verkstad. Utskottet hemställde därför om attriksdagen skulle ge regeringen i uppdrag att komplettera bilavgaslagen ienlighet med tidigare framförda önskemål. beslutade i enlighet medutskottets hemställan (JoU 1987/88:23, rskr. I propositionen föreslås attbilägaren skall ha rätt att lämna sin bil fill en obundenverkstad för att åtgärda en brist i avgasreningssystemet som 1988/89:JoU19omfattas av tillverkarens åtagande. Tillverkaren skall vara skyldig att betalaersättning till verkstaden för en sådan reparation, om bilägaren har anlitatnågon som yrkesmässigt utför bilreparationer. Tillverkaren har rätt att krävautredning i fråga om en reparation som har utförts av en obunden verkstad. Ettsådant krav skall framställas från det tillverkaren mottogersättningsanspråk. Tillverkaren måste ta ställning till anspråket inom fyraveckor. Sedan betalning skett får tillverkaren inte åberopa felakfigheter ireparationen gentemot bilägaren, om åtagandet blir aktuellt igen. I propositionenbehandlas inte frågan om de ersättningsdelar som används vid reparationer avavgasreningssystemet kan vara av annat slag än de som bilen var utrustad med dåden var ny. Föredragande statsrådet framhåller att gällande ordning kaninnebära en risk för konkurrensbegränsningar på reservdelsmarknaden. Ett systemför certifiering även av andra delar än de som omfattas av det ursprungligaavgasgodkännandet skulle eventuellt kunna minska denna risk. Frågan om ettsådant certifieringssystem bereds inom . I motionerna Jo38 (m) yrkande 2 och Jo40 (m) framförs kravpå att den föreslagna ändringen i bilavgaslagen skall avslås. I förstnämndamofion framhålls att möjligheten att bedöma skäligheten av en ersättning ibilrepara-tionsbranschen är mycket liten. Förslaget innebär också enligtmotionärerna att tillverkaren står risken för reparatörens solvens i de falldenne kommer på obestånd, vilket är oacceptabelt för svenskt rättsliv. Ikommittémotion Jo40 påpekas att tidigare uttalat att tillverkareninte skall vara ansvarig för fel begångna av någon annan och att den verkstadsom gör ingreppet i utrustningen också skall vara ansvarig för eventuellabrister. Garantiåtagandet skulle således överföras på den som utförreparafionen. Till detta kopplades ett krav på att ifrågavarande verkstadskulle vara försäkrad för att garantera konsumentens trygghet. Regeringensförslag uppfyller inte dessa krav, varför motionärerna inte anser sig kunnaställa sig bakom detsamma. Regeringen bör enligt motion Jo845 (c) yrkande 1 klargöraför att en ny överenskommelse mellan parterna på marknadenmåste träffas, som beaktar det av fattade beslutet angående kravet påbibehållen konkurrens inom bilbranschens eftermarknad. föreskrifter angående bilavgaskontroll(SNFS 1987:2) är föremål för ett flertal motionsyrkanden. I mofionerna Jo845yrkande 2, Jo884 (m) och Jo896 (vpk) framhålls att dessa s. k. A40-bestämmelsermåste utformas med utgångspunkt i de av fattade besluten beträffande konkurrensneutralitetpå eftermarknaden. Regeringen bör därför enligt motionärerna tillse attifrågavarande föreskrifter ändras i enlighet med tidigare riksdagbeslut. Krav på att garantitiden för avgasreningsanläggningarskall begränsas fill motsvarande sedvanlig konsumentgaranti framförs imotion Jo38 yrkande 1. I motionJo845 yrkande 3 framhålls det önskvärda i att Bilindustriförening- enfullföljer sitt avgivna löfte angående bilar av 1987 och 1988 års1988/89:JoU19 modell som uppfyller avgaskrav. Enligt motionärerna harBilindustriföreningen i samband med överenskommelsen mellan föreningen ochkonsumentverket om villkoren för tillverkarens särskilda åtaganden för fel ibilens avgasreningssystem enligt 12 § bilavgasförordningen (1987:586) sagt sigvilja verka för att överenskommelsen även skulle tillämpas på bilar av 1987 och1988 års modeller som levererats med katalysator. Ett uttalande från riksdagenangående ett fullföljande av detta löfte efterlyses av motionärerna. Som utskottet tidigare framhållit är det angeläget attstörsta möjliga konkurrens råder på reservdels- och servicemarknaderna. Delångtgående garanfiåtaganden som ålades tillverkarna av avgasreningsutrustningi samband med införandet av obligatorisk avgasrening skulle kunna innebära ettåsidosättande av den balans i konkurrenshänseende som bör eftersträvas mellanmärkesverkstäder och märkesobundna verkstäder. Det förslag som är föremålför utskottets prövning synes i detta hänseende på ett tillfredsställande sättuppfylla de krav som utskottet tidigare fört fram. Utskottet instämmer iföredragande statsrådets uppfattning att en ordning som innebär att detframtida ansvaret enligt åtagandet delas mellan flera parter kan medföraavsevärda praktiska tillämpningsproblem. Ansvarsfördelningen blir oklar förbilägaren. Dessutom samverkar de olika komponenterna i avgasreningssystemet påett komplicerat och ofta svårförutsägbart sätt, vilket knappast är ägnat attminska dessa farhågor. Behovet av ett system för registrering av i vilkenutsträckning ansvaret har överlåtits utgör enligt utskottets mening ytterligareett exempel på det olämpliga i en sådan lösning. Mot bakgrund av det anfördaoch då utskottet i likhet med föredragande statsrådet anser att en eventuellförsäkringslösning till skydd för bilägaren kan utformas och tillämpas utanstöd av lagstiftning avstyrks motionerna Jo38 yrkande 2 pch Jo40. Vid riksdagsbehandlingen av förslaget till bilavgaslagutgick utskottet från att regeringen skulle meddela föreskrifter om en rätt förbilägare att vid fel på avgasreningssystemet lämna in sina bilar för reparationhos den märkesobundna sektorn. Härvid skulle verkstaden ha rätt tillersättning av tillverkaren för sådana reparationer. Som föredragande statsrådetkonstaterat ger överenskommelsen mellan ochBilindustriföreningen inte den bilmärkesobundna sektornnågon rätt att utföra reparationer som omfattas av åtagandet annat än då detaktuella felet inte blivit avhjälpt av fillverkaren inom skälig tid. Medföreliggande förslag till ändring i bilavgaslagen torde enligt utskottetsmening förutsättningar skapas för en ny överenskommelse i enlighet medriksdagens ursprungliga intentioner. Utskottet anser sig därmed inte ha någonanledning att utöver väd som redovisats göra ett särskilt uttalande medanledning av motion Jo845 yrkande 1. Motionen bör således inte föranleda någonriksdagens ytterligare åtgärd. Utskottetdelar i viss mån de farhågor som förs fram i motionerna Jo845 yrkande 2, Jo884 ochJo896. Som också föredragande statsrådet framhåller 1988/89:JoU19 kangällande ordning innebära en risk för konkurrensbegränsningar påreservdelsmarknaden. Mot bakgrund av vad utskottet tidigare anfört och dåifrågavarande problem är föremål för beredning inom börmotionerna kunna lämnas utan vidare åtgärd i detta sammanhang. Utskotteterinrar om att de riktlinjer för införandet av skärpta avgasreningskrav somriksdagen godkände (JoU 1985/86:11, rskr. 101) innebar attmotsvarande avgaskrav infördes som gäller för den federala amerikanskamarknaden. Enligt de federala krav som gäller fr. o. m. a. fastställda gränsvärden av personbilar som är upp till femår gamla eller som körts högst . Harmoniseringen med de amerikanskabestämmelserna var ett uttalat önskemål från lagstiftarens sida sombästa avgasreningsteknik kom till användning. Med hänsyn till det anförda ochdå underlag för annat ställningstagande saknas avstyrks motion Jo38 yrkande 1. Utskottetanser sig i princip inte ha anledning att särskilt uttala sig beträffande en frivilligöverenskommelse som i första hand tar sikte på förhållanden av privaträttsligkaraktär. Innehållet 1987 träffade överenskommelsen mellanBilindustriföreningen och är enligt utskottets mening atthänföra fill denna kategori av frågor. Med hänsyn härtill avstyrks motion Jo845yrkande 3. Terrängkömingslagen(1975:1313) trädde i kraft (prop. 1975/76:67, JoU28, rskr.130). Lagen syftar fill att skydda mark och vegetafion mot skador. a. ett geiierellt förbud mot körning i terräng med terrängfordonoch motorfordon på barniark samt på snötäckt skogsmark med plant- och ungskogom det inte är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på skogen.Inom de delar av fjällområdet som regeringen bestämmer (kalfjället) är körningi terräng med terrängfordon och motorfordon förbjuden även på annan mark. Iterrängkömingsförordningen (1978:594) undantas körning på barmark i jord- ochskogsbruk samt i direkt samband med renskötsel från det generella förbudet.Vidare undantas bl. a. körning av personal i räddningstjänst,sjukvårdspersonal, veterinär i trängande fall och statlig eller kommunaltjänsteman i tjänsteärende. Liknande undantag finns för de fjällområden somomfattas av regeringens förordningsmakt. Iframställning fill regeringen har lämnat vissa förslag fill ändringar i terrängkörningslagstiftningen. Ändringsförslagen har föranletts bl. a. av att olika typer av terränggående fordon registreras framför allt som traktorer. Dessa traktorer används dock inte som nyttofordon. Särskilt i fjällområdet har användningen av dessa fordon ökat betydligt . En särskild marknad har uppstått för barmarksfordon som inte omfattas av terrängkörningslagens regler. Denna utveckling befaras leda fill ett ökat slitage i områden med känsliga vegetationstyper och ökade risker för 11 Konflikterna,med det traditionella friluftslivet ökar 1988/89:JoU19 genom att vandringslederna även utnyttjas av barmarksfordonen. 1 propositionen föreslås att terrängkörningslagenstillämpningsområde utvidgas till att omfatta motordrivna fordon över huvudtaget. Föredragande statsrådet framhåller bl. a. att existerande undantag iterrängkömingsförordningen från förbudet mot terrängkörning även ifortsättningen kommer att tillgodose behoven av nyttotrafik med aktuellafordon. Ytterligare undantag för vissa användningsområden måste enligtföredraganden övervägas och förslag i enlighet härmed kommer att föreläggasregeringen vid ett senare fillfälle. En förändring i förevarande lagförslags utforrhning yrkasi motionerna Jo35 (c) yrkande 1 och Jo39 (m). I förstnämnda motion föreslås att1 § terrängkömingslagen kompletteras med ett undantag från förbudet motterrängkörning i jord- och skogsbruk samt i direkt samband med renskötsel. moderata kommittémotionen yrkas att undantag för nyttotransporter ijordbruk och skogsbruk skall göras i lagen. Motionärerna framhåller bl. a. attjordbruk och skogsbruk är näringar av nationell betydelse och att skilda lagarpåbjuder att markanvändning inte får avsevärt försvåras. Med regeringensförslag kommer svensk lag att förbjuda och försvåra ett rationellt ochekonomiskt bruk av jord och skog. I motion Jo36 (mp) framförs krav på ingripandemot barmarkskörning med motordrivna fordon i vissa särskilda fall. Sålundabegärs att förbjuder statliga och kommunala tjänstemän att i tjänstenköra på kalfjället (yrkande 1). Sådan körning skall inte heller vara tillåtenens i samband med renskötsel (yrkande 2).