bet · GC01UbU7 · 1988-12-31 00:00:00 — Somliga kommuner har valt attintegrera fritidshemmen i skolans lokaler, medan andra valt att förläggafritidshemmen i nära anslutning fill förskola. Bilden är enligt propositionensplittrad och kännetecknas av en osäkerhet om på vilket sätt ett närmandemellan skolan och skolbarnsomsorgen skall ske. Det har också på många hållfunnits fackliga motsättningar kring frågor om samverkan mellan skola ochfritidshem. Enligt föredragande statsrådet finns det mot dennabakgrund skäl att överväga på vilket sätt verksamhet inom skoldagen och den fortsatta ut byggnaden av skolbarnsomsorgen kan utvecklas och utformas så att ett närmande mellan skola och skolbarnsomsorg kan ske. För att påskynda och stimulera utvecklingen avser statsråden och att ge mensamt föreslå regeringen att tillsätta en särskild arbetsgrupp. Det fram hålls dock i propositionen att det är den enskilda kommunen som bäst avgör på vilket sätt man lokalt kan skapa en helhetslösning för barnen. och därmedformerna för samverkan kan se mycket olika ut i en storstad 1988/89:UbU7och i en glesbygd med omfattande skolskjutsverksamhet. Enligt propositionen bör målsättningen vara att alla barnsom behöver heldagsomsorg får det inom ramen för den obligatoriska skolan ochden frivilliga skolbarnsomsorgen i kommunen, men att verksamheterna i störreutsträckning får växa samman och i praktiken fungera som den helhet som barnoch föräldrar är bekanta med sedan förskolan. 1 motion 1988/89:Ub4 (m) yrkandena 21 och 22 hävdas en annanuppfattning. Enligt motionärerna bör största möjliga valfrihet och inflytandeför den enskilde finnas när det gäller val av form för skolbarnsomsorg. Motionärernavill därför avvisa att den aviserade arbetsgruppen kommer till stånd. Utskottet uppfattar för sin del inte vad som anförts ipropositionen på samma sätt som motionärerna. Självfallet skall de föräldrarsom önskar en skolbarnsomsorg i annan form än den som nämns i propositionenkunna välja det även i fortsättningen. Med det anförda avstyrker utskottetmotion /89:Ub4 yrkandena 21 och 22 och föreslår att lägger proposidoneni denna del dll handlingarna. Ett särskilt utvecklingsarbete på grundskolanshögstadium (prop. beslutade om en ny lärarutbildningför (prop. 1984/85:22, UbU 1984/85:31, rskr. 1984/85:366). Delärare som kommer ut på arbetsmarknaden med början och som kommer atttjänstgöra bl.a. på högstadiet kommer att ha utbildning för attundervisa eleverna i fler ämnen än vad som är fallet . Det kommer enligt föredragande statsrådet att ta lång tidinnan effekterna av den nya lärarutbildningen får genomslag ute i skolorna. I1988 års budgetproposition har särskilt framhållits att flera av de nuvarande lärargruppernapå högstadiet behöver bredda sin ämneskompetens. Frivillig fortbildning somsyftar till breddning av ämneskompetensen för lärare som undervisar i samhälls-och naturorienterande ämnen kommer därför att erbjudas. Under lång tid framöverkommer det dock att vara ganska få lärare som har en sådan bredd i sinämnesutbildning att de kan täcka hela det samhälls- eller det naturorienterandeområdet. Det vanligaste kommer att vara att ett par lärare med olikaämnesinriktning tillsammans kommer att ansvara för undervisningen. Dettaförhållande gör det enligt föredragande statsrådet angeläget med särskildainsatser för att främja samverkan mellan olika ämnen. Det föreslås att ettlokalt utvecklingsarbete, som inriktas på utveckling av arbetsformer ocharbetssätt på högstadium, inleds fr.o.m. /90. Detanmäls vidare att särskilda medel senare kommer att anvisas för ändamålet. I modonerna 1988/89:Ub4 (m) yrkande 2 delvis och1987/88:Ub806 (m) yrkande 4 delvis hävdas att blockämnesprincipen är helt genomförd i den nya lärarutbildningen. Det föreslås att varje orienteringsämne skall få en egen kursplan och ett eget timtal i läroplanen, så att fortsatt upplösning av ämnesstrukturen i skolan kan förhindras. I förstnämnda motions yrkande 20 43 avvisasdärefter föreslaget utvecklingsarbete som i proposifionen 1988/89:UbU7 aviserade medel för detsamma föreslås föras till grundskolansförstärkningsresurs och användas för undervisningsändamål. Utskottetvill med anledning av mofionsyrkandena anföra följande. Påståendet i motion 1988/89:Ub4 om en helt genomfördblockämnesprin-cip i den nya lärarutbildningen är inte korrekt. De blivandelärarna skall ha en studiegång med klart definierbara ämnen (jfr UbU 1987/88:2och 12). Enligt grundskollärarlinjens utbildningsplan för inriktningen motundervisning i årskurserna 49 - daterad - skall för blivandelärare i samhällsorienterande ämnen poängramen för de ingående ämnena sättas såatt inget ämne understiger 20 poäng. Vidare skall den valfria fördjupningen itvå av ämnena omfatta sammanlagt ca 40 poäng, vilket innebär att den blivandeläraren till slut kommer att ha bedrivit studier motsvarande som regel ca 40poäng i två av ämnena. När det gäller blivande lärare i de naturorienterandeämnena är studiegången i princip densamma. Utöver denna ämnesvisa utbildningskall enligt utbildningsplanen anordnas utbildning om minst 10 poäng avämnesövergripande karaktär. Det är av den totala ämnesutbildningen.Utskottet har i tidigare sammanhang slagit fast att det i läroplan förgrundskolan inte är fråga om att ersätta studierna i de enskilda ämnena pågrundskolans högstadium med en total integrering av ämnena i ämnesblock och attdet är en angelägen uppgift för den lokala skolledningen att se till attundervisningen i de olika orienteringsämnena på högstadiet handhas av läraresom har behörighet för uppgiften. En ordning med två lärare som är behöriga iolika ämnen i en och samma äirmesgrupp är en fullgod lösning av lärarfrågan(UbU 1985/86:1). Utskottet har inte något att erinra mot att ett lokaltutvecklingsarbete kommer till stånd i vad gäller arbetssätt och arbetsformer på högstadium enligt propositionen skall det inledas med en rikskonferens med bl.a. ämnesföreningarna i orienteringsämnena - och föreslår att riks dagen med avslag på motionerna 1987/88:Ub806 yrkande 4 delvis och t 1988/89:Ub4 yrkandena2 delvis och 20 godkänner regeringens förslag. Alternativkurser i engelska och matematik pågrundskolans högstadium (prop. s. 7375). 1 propositionen anmäler föredragande statsrådet bl.a. atthan inte är beredd att nu föreslå att uppdelningen i allmän kurs och särskildkurs i engelska och matematik tas bort. Ett fortsatt utvecklingsarbete bör dockbedrivas med olika grupperingar av eleverna i matematik och engelska. Med hänvisning till vad som anförts i propositionen idenna fråga föreslår utskottet att avslår motionerna 1988/89:Ub2(vpk) yrkande 10, där förslag läggs fram om ett avskaffande avalternativkurserna, och 1987/88:Ub246 (fp) yrkande 12, enligt vilket kursernabör finnas kvar. Sistnämnda motionsyrkande, som väcktes , är i stort tillgodosett genom vad som anförts ipropositionen. Utskottet avser att behandla delsförslaget i pro positionen om betygssättning i engelska och matematik i , dels yrkanden i motioner som väckts under allmänna motionstiden om 44 15.Specialpedagogik i skolan (prop. s. 76-84) 1988/89:UbU7 Regeringens förslag om principer för inriktning avspecialundervisningen i skolan tar sin utgångspunkt i begreppet "En skolaför alla", som fördes fram som den övergripande inriktningen förregeringens politik på skolområdet budgetproposition. pekar på olika åtgärder som vidtagits för att förbättra lärarnas kompetensför att bättre kunna hjälpa elever med svårigheter. 1 samband med beslutet omden nya grundskollärarutbildningen framhölls att alla blivande lärare måste fåinsikter i vilka svårigheter elever kan ha. Enligt gällande utbildningsplanför grundskollärarlinjen skall specialpedagogik motsvarande minst 10 poäng ingåsom en del i utbildningen för alla lärare i . För nu aktiva lärarehar beslutat om en plan för kompletterande fortbildning (prop.1987/88:100, bil. 10 s. 51 f., UbU 1987/88:12, rskr. 1987/88:203). Ett viktigtinslag i denna fortbildning är en obligatorisk fortbildning för alla lärare igrundskolan med inriktning mot specialpedagogik i vid mening.Fortbildning i specialpedagogik har vidare varit ett prioriteratfortbildningsområde för lärare i /86. Det framhålls i propositionen att skolansspecialpedagogiska insatser skall utgå från den enskilda elevens behov ochförutsättningar och bygga på en analys av elevens totala situation. De skallvara en del av det övergripande elevvårdande och pedagogiska arbetet i skolan.De elever som har de mest påtagliga behoven av specialpedagogiska insatser ärbl.a. elever med uttalade fysiska och psykiska handikapp, fierhandikappadeelever och elever med hjärnskador. Dessa elever finns ofta i särskolan ellerspecialskolan. En annan grupp elever med behov av specialpedagogiskundervisning är elever som har en komplicerad inlärningssituation i form avuttalade inlärningssvårigheter, koncentrationssvårigheter, relationsstörningar,läs-och skrivsvårigheter, matematiksvårigheter och allvarliga språkliga störningar.Enligt föredragande statsrådet är det de här nämnda elevgrupperna som bör fåtillgång dll merparten av de specialpedagogiska insatserna. 1 motion 1987/88:Ub328 (fp,s,m,c,vpk), delvis, begärs attett samlat åtgärdsprogram för elever med läs- och skrivsvårigheter utarbetas.Modonärerna anför att mellan 5 000 och 10 000 elever med s.k. dyslexi lämnargrundskolan utan att ha uppnått den läs- och skrivförmåga som ansesnormal för elever i årskurs 6. Dessa dyslektiker är i övrigt normalt begåvadeelever. Mot denna bakgrund måste dessa elever få en adekvat specialundervisningi . I motionen föreslås vidare att talböcker bör kunna användas fördyslektiker. Även i gymnasieskolan och i högskolan måste det finnas resurserför att möta problem hos elever med läs- och skrivsvårigheter. I motion1988/89:Ub7 (m,fp,c) yrkande 1 framhålls att antalet språkstörda elever harökat . Åtgärder bör därför vidtas för att hjälpa elever medsådana störningar. Medanledning av motionerna vill utskottet anföra följande. I läroplan för (Lgr 80) finns under Mål ochriktlinjer ett särskilt avsnitt om elever med särskilda behov (s. 52-57). Därframhälls bl.a. följande: Framförallt är det nödvändigt att den grundläggande färdighetsträningen i 1988/89:UbU7 att tala, läsa, skriva och räkna bedrivs målmedvetet ochkonsekvent. Brister i dessa färdigheter förstärker skolsvårigheter på högrestadier. Stadiegränser får inte utgöra gräns för färdighetsträning. elevernaexempelvis kunna få kontinuerlig läsundervisning. Arbetsenheten är den naturliga enhet inom vilken man skallförsöka lösa olika problem. Diskussionerna inom ett arbetslag eller ielevvårdskonferensen kring en elevs problem skall utmynna i ettåtgärdsprogram. Av programmet, som bör utarbetas av skola, elev och föräldrartillsammans och utgå från elevens behov, skall framgå vad det är man vill sökaåstadkomma, exempelvis bättre läsfärdigheter, ökad närvaro, större motivation,bättre samarbetsförmåga. Av programmet bör dessutom framgå med vilka medel ochmetoder man vill arbeta. Det är viktigt att söka stärka elevernassjälvuppfattning och självtillit genom att utgå från elevens starka sidor. SÖ har gett ut allmänna råd (SÖ-FS 1987:242) förtillämpning av föreskrifterna i läroplan för om individuellaåtgärdsprogram för elever med svårigheter. Där anförs bl.a. följande: Ett individuellt åtgärdsprogram kan ses som en ömsesidigöverenskommelse eftersom det utarbetas av skola, elev och föräldrartillsammans. Det finns skäl att markera dessa förhållanden genom att i programmetange hur och när man tillsammans skall följa upp överenskommelsen.Åtgärdsprogrammet kan härigenom tjäna som ett underlag för återkommande samtalmellan hem ochskola.---- De mål som sätts upp i ett åtgärdsprogram bör vara realistiskaoch möjliga att uppnå inom rimlig tid så att eleven kan uppfatta sina framstegoch härigenom få ett ökat självförtroende. Programmet kan behöva förändrasfortlöpande. Utskottet förutsätter att länsskolnämnderna tillser attindividuella åtgärdsprogram utformas i enlighet med de regler som finns. Ikommentarmaterial dll Lgr 80 Hjälp fill elever med svårigheter (SÖ, Läroplaner1982:7) och i SÖ:s skrift för alla (Skola i utveckling ) gesytterligare vägledning om hur arbetet med åtgärdsprogram kan utformas. Utskottetvill i likhet med föredragande statsrådet stryka under att det är av utomordentligbetydelse att lärare m.fi. i skolan är införstådda med orsakerna till behovetav stöd för en enskild elev, hur detta stöd bör utformas och vilken uppföljningav åtgärderna som bör göras för att hjälpa eleven. I gymnasieskolan kan stödundervisning (10 kap. 34 §gymnasieförordningen) anordnas för elever med läs- och skrivsvårigheter. Försådan undervisning utgår statsbidrag - i form av timmar förförstärkningsändamål (17 kap. 29-30 §§ gymnasieförordningen). Timmar förförstärkningsändamål skall främst användas för elever med särskilt behov avstöd och hjälp i sitt skolarbete. Styrelsen för skolan skall fastställa en planmed allmänna riktlinjer för användningen av fimmar för förstärkningsändamål (17kap. 31 § gymnasieförordningen). Utskottet vill vidare erinra om att om det påen gymnasieskolenhet inte finns lärare med speciallärarutbildning kan lärarfråganlösas med s.k. fyllnadstjänstgöring för lärare inom (14 kap. 5-21§§ skolförordningen). Beträffande hjälpmedel för elever med läs- ochskrivsvårigheter har ut skottet fått veta att efterfrågan på talböcker har blivit allt större fråndenna elevgrupp. () som producerar talböcker a försynskadade elever har möjlighet att erbjuda talböcker även till elever1988/89:UbU7 med läs- och skrivsvårigheter. SIL måste dock ta ut en vissersättning för bandkopiering och distribution. Enligt vad utskottet inhämtatkan SIL i form av talböcker dllhandahålla de vanligaste läroböckerna påmarknaden, bredvidläsningsböcker m.m. för mellan- och högstadiersamt för gymnasieskolan. Utskottet förutsätter mot bakgrund av gällandebestämmelser dels om individuella åtgärdsprogram för elever med svårigheter igrundskolan, dels om resursanvändningen i och i gymnasieskolan attelever med läs- och skrivsvårigheter eller språkliga störningar bör kunna få adekvatstöd och hjälp i sitt skolarbete. Utskottet är medvetet om de problem som finnsatt på ett tidigt stadium upptäcka och idenfifiera elevers läs- ochskrivsvårigheter. Inte sällan försöker den enskilda eleven att dölja dessasvårigheter så länge som möjhgt. Utskottet förväntar sig emellertid att storaansträngningar nu kommer att göras av lärare och berörd skolpersonal för attfinna former för kontroll och utvärdering av elevers läs- och skrivförmåga. Sålångt det är möjligt måste åtgärder vidtas för att hjälpa elever med läs- ochskrivsvårigheter redan i . Utskottet tillstyrker regeringens förslag om inriktning avspecialundervisningen. Utskottet konstaterar att motion 1987/88:Ub328 delvis,som väcktes under allmänna motionstiden , i stort tillgodosetts genomnämnda förslag och genom vad utskottet anfört i det föregående. Den avstyrksdärför i denna del. Likaledes avstyrks motion 1988/89:Ub7 yrkande 1. Utskottetvill i detta sammanhang även erinra om beslut (prop.1987/88:100 bil. 10, UbU 1987/88:11, rskr. 1987/88:161) om medel till Förbundetmot läs- och skrivsvårigheter (FMLS) och dess verksamhet Skriv-Knuten. FMLShar drivit denna verksamhet med medel från Allmännaarvsfonden. Förbundet sysslar bl.a. med opinionsbildning riktad till allmänhet,myndigheter och massmedier, stöd och rådgivning till personer med läs- ochskrivsvårigheter samt fortbildningsverksamhet för lärare. I propositionen föreslås att organiserandet av despecialpedagogiska insatserna i skall bygga på att alla lärare isin allmänna lärarkompetens har grundläggande kunskaper i specialpedagogik.För att kunna ge adekvat stöd åt elever med svårigheter skall skolan hatillgång dll speciallärare, dvs. lärare med en fördjupad specialpedagogiskutbildning. Utskottettillstyrker regeringens förslag i denna del. Utskottet har heller inte något att erinra mot regeringensförslag när det gäller arbetsenhetens ansvar för planering m.m. av despecialpedagogiska insatserna. Enligt föredragande statsrådet utgörarbetsenheten en vikdg grund för skolans totala elevvårdsarbete. Utskottettillstyrker att ett utvecklingsarbete avseende specialpedagogiska insatserinleds i ett antal kommuner. 16.Specialpedagogisk påbyggnadsutbildning (prop. 1 propositionen föreslås en ny specialpedagogiskpåbyggnadsutbildning. Utbildningen bör bygga fullgjord tjänstgöringinom skolan eller annan berörd verksamhetsform. Det bör ankomma på UHÄ attbesluta om behörighetsregler för utbildningen. Den nya specialpedagogiska påbyggnadsutbildningen böromfatta 40 eller 60 poäng beroende på vilken skolform eller annanverksamhetsform som utbildningen är avsedd för. En ytterligare specialiseringbör omfatta 20 eller 40 poäng. Utbildningen avses bli inriktad mot fyraelevgrupper - elever med komplicerad inlärningssituation, hörselskadade ochdöva elever, synskadade elever resp. utvecklingsstörda elever. Inom varjegruppering bör finnas inriktningar mot olika skolformer och verksamhetsformer. I motion 1988/89:Ub4 (m) yrkande 24 begärs förslag fillutbildning om 60 poäng av lärare för elever med tal- och språksvårigheter. Imotion 1988/89:Ub7 (m,fp,c) framförs samma förslag (yrkandena 2 och 3). Vidareföreslås i den sistnämnda motionen att antagningen till denna specialiseringskall motsvara dimensioneringen av antagningen av lärare för elever medkomplicerad inlärningssituation (yrkande 4). Som skäl för utbildning av lärareför elever med tal- och språksvårigheter anförs i motionen att det i skolankonstaterats att de elever som har de största svårigheterna har det gemensamtatt de har ett dåligt fungerande språk och därmed kommunikationssvårigheter.Språkliga störningar kan yttra sig på många olika sätt, t.ex. i talsvårigheter,läs- och skrivsvårigheter, matematiksvårigheter, inlärningssvårigheter,relationsstörningar. Det är ofta så att den språkliga störningen är primär ochde andra svårigheterna en komplikadon till eller en följd av denna språkligastörning. För att elever med språkliga störningar skall klara sin skolsituationmåste det finnas lärare med utbildning i specialpedagogik som står påspråkvetenskaplig grund. I detta sammanhang behandlar utskottet även motionerna1987/88:Ub328 (fp,s,m,c,vpk) delvis och 1987/88:Ub505 (s). I den förstnämndamotionen anförs att speciallärarutbildningen måste få en starkare inriktningmot undervisning av elever med läs- och skrivsvårigheter. Att lära dyslektikerläsa är en komplicerad uppgift som kräver en gedigen speciallärarutbildning. sistnämnda motionen behandlas stamning hos elever i skola och förskola.Det är av stor vikt, anser motionärerna, att barn med stamning tidigt får extrastöd i sin språkutveckling och att det i utbildningen av speciallärare/talpedagogerges gedigen kunskap om barns språkutveckling och försenad eller avvikandespråk- och läsutveckling. Medanledning av motionerna vill utskottet anföra följande. UHÄ har som tidigare redovisats - i utbildningsplan förgrundskollärarlinjen fastställt att kunskaper i specialpedagogik motsvarandeminst 10 poäng skall ingå som en del av utbildningen för alla lärare igrundskolan. Alla blivande lärare avses få viss utbildning i vad gäller barnsspråkförmåga och språkutveckling. Vidare erinrar utskottet om beslut(UbU 1987/88:12, rskr. 1987/88:203) om kompletterande fortbildning av nuvarandelärare, vilket bl.a. innebär att alla lärare skall ges viss fortbildning medinriktning mot bl.a. specialpedagogik. Utskottet konstaterar att det i förslaget dll en nyspecialpedagogisk 1988/89:UbU7 påbyggnadsutbildning saknas en specialiseringsom finns i nuvarande utbildning, nämligen en särskild utbildning av lärareför elever med språk-, tal- och röststörningar. Utskottet utgår från att denpåbyggnadsutbildning som skall komma till stånd för lärare för barn medkomplicerad inlärningssituation kommer att innehålla utbildningsmoment i logopedioch lingvistik av sådan omfattning att speciallärarna får erforderligakunskaper för behandling av barn med språk- och talsvårigheter. Det är ävenviktigt att de som skall bli speciallärare för barn med läs- ochskrivsvårigheter (dyslexi) får en gedigen kunskap om barns språkutveckling ochspråkliga svårigheter. Utskottet förutsätter vidare att det i den nyautbildningsorganisationen för specialpedagogik kommer att finnas enfördjupningskurs, utöver påbyggnadsutbildningen, om minst 20 poäng med inriktningmot grava språk- och talsvårigheter. Det är naturligt att behandling av eleversstamning tas upp där. Det är angeläget att den specialpedagogiskapåbyggnadsutbildningen planeras och genomförs utifrån tidigare redovisadeprinciper om specialundervisningens Inriktning och organisadon i skolväsendet. Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet attriksdagen med avslag på motionerna l987/88:Ub328 delvis, 1987/88:Ub505,1988/89:Ub4 yrkande 24 och 1988/89:Ub7 yrkandena 2, 3 och 4 bemyndigar regeringenatt inrätta en påbyggnadslinje, specialpedagogisk påbyggnadsutbildning,om 4060 poäng med möjlighet till ytterligare specialisering eller fördjupningom 20-40 poäng. Enligt propositionen bör utbildning på den nyaspecialpedagogiska påbyggnadslinjen ges fr.o.m. /91. Mot dennabakgrund föreslår utskottet att bemyndigar regeringen au avvecklanuvarande speciallärarlinje fro.m. I propositionen föreslås vidare en begränsning avantagningen till den nuvarande speciallärarutbildningen för /90för att frigöra resurser för ett utvecklingsarbete i vad gäller despecialpedagogiska insatserna i . Inför /90 föreslås attantagningen dll speciallärarlinjen görs till enbart gren 1, 21-40 poäng. I modon 1988/89:Ub2 (vpk) avvisas förslaget fill enminskad dimensionering av nuvarande speciallärarutbildning för /90med hänvisning dll att bristen på speciallärare inom bl.a. handikappområdenafortfarande är stor (yrkande 11). 1 stället bör särskilda medel anvisas förförberedelser inför starten av den nya specialpedagogiskapåbyggnadsutbildningen (yrkande 12). Utskottet anser i likhet med föredragande statsrådet atten temporär begränsning av nuvarande utbildning på speciallärarlinjen inte börfå några allvarliga konsekvenser när det gäller den samlade specialpedagogiskakompetensen i skolväsendet. Med hänvisning härtill tillstyrker utskottet regeringensförslag i här berörd del och avstyrker modon 1988/89:Ub2 yrkandena 11 och 12. 4 1988/89. När detgäller utbildningsarvode för studerande på den nya specialpedagogis- 1988/89:UbU7 ka påbyggnadslinjen framhåller föredragande statsrådet i propositionen (s.90) att alla studerande på denna linje bör ha samma arvode. För närvarandeutgår olika förmåner till de studerande vid genomgång av utbildning påspeciallärarlinjen beroende på vilken arbetsgivare de har. Enligt regeringensförslag bör utbildningsarvode motsvarande lön enligt lönegrad L 1:0 utgå vidgenomgång av utbildning på specialpedagogisk påbyggnadslinje. Utskottettillstyrker regeringens förslag. Litteratur och läsning m.m. (prop. En av skolans viktigaste uppgifter är enligt föredragandestatsrådet att skapa ett bestående bok- och läsintresse hos alla barn ochungdomar. En bedömning av läromedelssituationen måste därför också inrymmafrågan om barns och ungdomars tillgång till litteratur och deras förhållandefill böcker och läsning. Insatser som på ett avgörande sätt kan bidra till attlitteraturen och läsningen får en central roll i skolan är enligt föredragandestatsrådet angelägna. På många håll har lärare, bibliotekarier och elevertillsammans byggt upp en verksamhet som ger alla barn en bestående läsglädjeoch en förmåga att söka sig fram till god litteratur. Men verksamhetenförutsätter fungerande bibliotek, dvs. skolbibliotek och/eller folkbibliotek. I motion 1987/88:Ub314 (fp) som väcktes stryks under att ett välfungerande skolbibliotek är enförutsättning för att en skola skall kunna bedriva en god undervisning. Ett braskolbibliotek bör ha fackutbildad personal, ett genomtänkt urval av böcker,tidningar och tidskrifter samt lokaler som är centralt belägna i skolan.