bet · GC01TU15 · 1988-12-31 00:00:00 — Inu förevarande proposition konstaterar departementschefen att i sinanslagsframställning visat på mycket stora behov av medel för driften av detstatliga vägnätet. har anslagit 4 925 milj.kr. till driftav statliga vägar. begär 6 200 milj.kr. Departementschefenbestrider inte att medlen behövs men framhåller att hänsyn tillsamhällsekonomin inte gör det möjligt att över statsbudgeten anvisa medel i denomfattning som har föreslagit. Han föreslår nu en höjning av anslagetför drift av statliga vägar med 535 milj.kr. Denna förstärkning är dock intetillräcklig för att på säkerställa ett tillfredsställande underhållav hela vägnätet i enlighet med de vägpolitiska mål som fastställt.På kort sikt måste inriktningen vara att med tillgängliga resurser sträva efter bästa möjligamåluppfyllelse. På måste ytterligare 1988/89:TU15 resursertillföras driften av vägarna. Departementschefenerinrar om fjolårets riksdagsbeslut som skapade möjligheter att med avgifterfinansiera byggande av angelägna vägar som inte inom rimlig tid kan finansierasöver statsbudgeten. Han erinrar vidare om det arbete som bedrivs inom den s.k.storstadstrafikkommittén (K 1988:01, dir. 1988:20) och framhåller att denna hartill uppgift bl.a. att belysa möjligheterna att exempelvis finansiera vägaroch gator med områdesavgifter. Förutsättningarna är enligt departementschefeni viss utsträckning likartade vad gäller driften av vägarna. Han avser därförföreslå regeringen att ge i uppdrag att skyndsamt utreda och redovisaförutsättningarna för ett avgiftssystem i första hand på det befinthga ochfillkommande nätet av motorvägar, motortrafikleder och större broar. Influtnaavgifter skall med ett sådant system - betonas det - tillföras väghållningen.Avgifter på vägtrafiken kan därtill i vissa trafikrelationer och under vissaförutsättningar vara ett verksamt medel för att stimulera en önskad övergångfrån landsvägstransporter till järnväg. I uppdraget bör även ingå att redovisade samhällsekonomiska effekterna av avgiftsfinansieringen. Avmotion T359 (vpk) framgår att motionärerna motsätter sig inte bara demöjligheter till avgifts- och lånefinansiering av vägbyggnadsprojekt, somriksdagens beslut skapade utrymme för, utan också en sådanavgiftsfinansiering för drift av vägar som avses utreda. Imotion T243 (m) framhålls att möjligheterna till privat finansiering bör tastill vara som ett sätt att genomföra angelägna vägprojekt. Avmotionerna T240 (s) och T330 (s) framgår att motionärerna välkomnar möjligheternatill en avgifts- och lånefinansiering av vägbyggnadsprojekt och inte heller harnågon erinran mot en avgiftsfinansiering för drift av vägar. Imotion T325 (m) yrkas att som sin mening skall ge regeringen tillkänna att avgifter på det befintliga vägnätet inte skall införas. Sådanaavgifter innebär - säger motionären - i själva verket en ny skatt på den redannu överbeskattade bilismen. Imotion T225 (m) framhåller motionärerna att de avvisar tanken på enavgiftsfinansering av driften av vägar och broar. Dessa har - säger motionärerna- redan betalts av skattebetalarna. I fråga om ombyggnader som är så omfattandeatt de kan jämställas med nybyggnader kan man dock godta enavgiftsfinansiering. Vadförst gäller frågan om avgiftsfinansiering av vägbyggnadsprojekt vill utskotteterinra om att den möjlighet härtill som beslut öppnadeendast omfattar allmänna vägar. Den nuvarande organisationen för väghållningenshuvudmannaskap ändras inte som en följd av beslutet. Grundprincipen att detallmänna skall vara väghållare för de vägar som behövs för den allmännasamfärdseln ligger fast. Tillstånd att genomföra vägbyggnadsprojekt som helteller delvis finansieras med avgifter från trafikanterna skall i varje enskiltfall beslutas av regeringen. Även formerna för genomförandet avvägbyggnadsobjektet, finansieringen samt frågan hur vägen skall upplåtas förallmänheten beslutas om i varje enskilt fall av regeringen. Vad härefter angår frågan om lånefinansiering av vägobjektvill utskottet /89:TU15 erinra om att beslut innebaratt det i vissa speciella fall bör kunna tillåtas att de som berörs av enväginvestering får förskottera medel så att den kan tidigareläggas. Deförskotterade medlen återbetalas till intressenterna, när medel finnstillgängliga inom ramen för de tioåriga väginvesteringsplanerna. Enförskottering av investeringsmedel får inte påverka vägplaneringen så att andraobjekt försenas. Någon förräntning på insatt kapital skall normalt inte medges.Ätagandena skall i varje enskilt fall godkännas av regeringen. Möjligheten atttidigarelägga ett byggnadsobjekt med bidrag från kommuner eller företag skalläven kunna kombineras med avgifter från trafikanterna. Utskottet har inte frångått sin uppfattning attalternativa finansieringskällor behövs för en rad angelägna vägbyggnadsprojektsom är samhällsekonomiskt mofiverade men som inte inom rimlig tid kanfinansieras över statsbudgeten. Som utskottet framhöll i det nämnda betänkandetTU 1987/88:20 kan det - när t.ex. en färja ersätts med en bro - vara möjligtatt delvis finansiera brobygget med avgifter från trafikanterna, vilka genombron får en väsentlig standardhöjning. Större broar och tunnlar, såsom delar avhögtrafikerade vägar, eller med placering i storstadsområden, kan vidare varaangelägna inte minst från miljösynpunkt. Med det anförda avstyrks motion T359 (vpk) yrkande 7 i dendel det avser avgifts- och lånefinansiering av vägbyggnadsprojekt. Syftet medmotion T243 (m) yrkande 4, i den del som är i fråga, torde vidare genom vadutskottet anfört få anses tillgodosett. Yrkandet avstyrks följaktligen i berörddel. Även syftet med mofionerna T240 (s) yrkande 5 och T330 (s) yrkande 6 -i dedelar de avser avgifts- och lånefinansiering av vägbyggnadsprojekt -torde fåanses tillgodosett. Yrkandena avstyrks därför i dessa delar. Vad så gäller frågan om avgiftsfinansiering av driften avde statliga vägarna vill utskottet fästa uppmärksamheten på vad som återges ipropositionen ur anslagsframställning. Enligt verket harunderhållsbehoven ökat drastiskt som en direkt följd av otillräckligt underhållav vägarna. Kostnaden för det eftersläpande underhållet uppgår nu till närmare5 miljarder kronor. De kommande 10-15 åren krävs 600 milj.kr. utövernuvarande anslagsnivå enbart för att inhämta eftersläpningen. anföratt goda transportmöjligheter är av stor betydelse för konkurrenskraften hosdet svenska näringslivet. Vägar av hög kvalitet är en förutsättning för denregionala utvecklingen och för att i någon mån kompensera ogynnsammageografiska läge. Kraftfulla väghållningsåtgärder är också nödvändiga för attdistributionstrafiken i storstäderna skall fungera. Utskottet ifrågasätter inte beräkningar av demedel som erfordras för att på lång sikt upprätthålla standarden på vägnätet isin helhet. Utskottet kan också ansluta sig till vad verket anfört ombetydelsen av goda vägar. Vidare delar utskottet departementschefens uppfattning attdet och med hänsyn till samhällsekonomin inte är möjligt att över statsbudgeten anvisa medel för underhåll av det statliga vägnätet i den omfattning som behövs för att de vägpolitiska målen skall kunna uppfyllas. finner det därförangeläget att alternativa finansieringskällor övervägs och 1988/89:TU15 haringen erinran mot att fullgör det aviserade uppdraget med den angivnainriktningen. I avvaktan på resultatet av utredning avstyrkerutskottet samtliga motionsyrkanden med synpunkter på frågan omavgiftsfinansiering av drift av statliga vägar i allmänhet. Vidareavstyrks - i avvaktan på resultatet av nämnda utredning - motion T319 (m) om enbiltull på för finansiering av reparation och underhåll av bron. Imotion T324 (m) uttalas önskemål om en tidigareläggning av investeringar på E66i län genom lånefinansiering. framhållit ovan innebar trafikpolitiska beslut förra åretatt möjligheter skapades för lånefinansiering av vägbyggnadsprojekt undervissa förutsättningar. Om dessa förutsättningar är för handen, har regeringenmöjlighet att tillgodose motionärernas önskemål. Någon åtgärd medanledning av motionen torde följaktligen inte vara erforderlig, varför densammaavstyrks. Medsamma motivering avstyrks vidare motion T344 (fp) med begäran om ett statligtinitiativ i syfte att underlätta finansiering av kringfartsleder i storstadsregioner. Imotion T447 (m) förordas en avgiftsfinansiering av Österleden i föratt denna möjligt skall komma till stånd. Somframgår av vad utskottet anfört kan ett vägbyggnadsprojekt - såsom t.ex.Österleden - under vissa förutsättningar komma till stånd genomavgiftsfinansiering. Syftet med mofionsyrkandet torde sålunda få ansestillgodosett, varför detsamma avstyrks. Imotion T225 (m) yrkas att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs om finansiering på den öppna lånemarknaden av vissainvesteringskostnader. Vidare framhålls att regeringen inte bör prövavägbyggnadsprojekt som inte finansieras med statliga medel. Utskottetvill med anledning av dessa motionsyrkanden erinra om att fjolårets riksdagsbeslutinnebär att lån endast får avse tidigareläggning av väg- ellerbrobyggen där förskottering (lån) sker från kommuner eller företag som har såstor nytta av objektets tillkomst att någon förräntning på insatt kapitalnormalt inte erfordras. Tidigareläggningar får inte heller ske på sådant sättsätt eller i en sådan omfattning att väginvesteringsplaneringen äventyras genomatt det tidigarelagda objektet medför att andra objekt försenas. Åtagandena bördärför i varje särskilt fall godkännas av regeringen. Utskottet finner inteskäl ompröva beslut och avstyrker därför motionsyrkandena. Fråganom förräntning på länemedel för väginvesteringar behandlas i motion T343 (c). Motionären vill att ersättning för räntekostnaden skall kunna utgå till kommuner eller företag, när dessa förskotterar kostnaden för väg- eller broprojekt inom stödområdet. Om en sådan ersättning inte beviljas innebär det enligt motionären en risk för en fortsatt koncentration av vägbyggen till områden utanför stödområdet. Enlåne- eller förskottsfinansiering bör som nämnts endast kunna komma i1988/89:TU15 fråga när den som finansierar har så stor nytta av objektetstillkomst att någon förräntning på insatt kapital normalt inte erfordras. Enordning med ränteutbetalningar skulle enligt utskottets mening innebäranegativa konsekvenser för den medelstilldelning som kan användas för självavägbyggandet. Härtill kommer att den sannolikt skulle bli administrativtbetungande. Med det sagda avstyrker utskottet motionsyrkandet. Imotion T225 (m) begärs en ändrad företagsform för i syfte att ökaförutsättningarna att utanför statsbudgeten finansiera angelägna vägprojekt. företagsform skulle vidare enligt motionärerna skapa förbättrade möjligheterför verket att i samarbete med privata företag genomföra stora gemensammaprojekt. mening har verket genom de avgifts- och lånemöjligheter som numerafinns för att finansiera vägbyggen getts utökade förutsättningar att genomföraangelägna projekt. Någon ytterligare åtgärd synes inte erforderlig,varför yrkandet avstyrks. Bl,: Ämbetsverksuppgifter m.m. Frånanslaget betalas vissa kostnader för central administration (andel),översiktlig vägplanering, fastställande av arbetsplaner samt vägverketsinternrevision. Regeringen föreslår en medelsanvisning på . Imotion T235 (mp) yrkas att minskar medelsanvisningen med 2 milj.kr.fill . Till stöd för yrkandet åberopas ett annat yrkande i sammamotion enligt vilket det av regeringen föreslagna anslaget för byggande avriksvägar bör minskas med 1 000 milj.kr. Om så sker minskar-framhållermotionärerna - behov av medel för ämbetsverksuppgifterna. Utskottetfinner för sin del den medelsanvisning som regeringen föreslår förämbetsverksuppgifterna väl avvägd. Härav följer att regeringens förslagtillstyrks och att motionsyrkandet avstyrks. 82.Drift av statliga vägar Frånanslaget betalas kostnader för drift av statliga vägar och verketsräntekostnader för kredit i för inköp av omsättningstillgångar. Regeringenföreslår för nästa budgetår en medelsanvisning på 5 . Departementschefen erinrar om att fjolårets trafikpolitis ka beslut innebar att anslaget stegvis skulle höjas med 500 milj.kr. För innevarande budgetår anslogs , vilket innebar en ökning i förhållande till det närmast föregående budgetåret med 381 milj.kr. Den för nästa budgetår föreslagna medelsanvisningen innebär en ökning av anslaget med 535 milj.kr. Med denna ökning kommer höjningen av anslaget för åren 24 1989-1990 att uppgå tilltotalt 916 milj.kr. Det bör därmed bli möjligt - trots de kostnadsökningar somhar skett och kan förväntas - att nå den i det 1988/89:TU15 trafikpolitiska beslutetangivna reala förstärkningen av anslaget med 500 Den i beslutet fastlagdaregionalpolitiska inriktningen av ökade driftinsatser kan därmeduppnås. Den föreslagna förstärkningen är dock inte - som redan framhållits -enligt departementschefens bedömning tillräcklig för att på längre siktsäkerställa ett tillfredsställande underhåll av hela vägnätet i enlighet med deav fastställda målen för väghållningen. Imotionerna T215 (c) och T365 (c) aktualiseras frågan om ändrad beteckning påanslaget för drift av statliga vägar samt yrkas att beslutar förasamman anslagen Drift av statliga vägar och : Särskilda bärighetshöjandeåtgärder till ett anslag benämnt B2. Drift, underhåll och modernisering avstatliga vägar. Vidare yrkas att ett sådant nytt anslag förs upp med 6 482milj.kr., vilket innebär en ökning med 400 milj.kr. i förhållande fillregeringens båda förslag. Motionärerna framhåller att de medel som under senareår anslagits för drift av de statliga vägarna är klart otillräckliga för attåstadkomma en snabb modernisering av vägnätet. Det är därför angeläget att ettnytt underhållsbegrepp, som inrymmer möjligheter till moderniseringoch bättre standard, formuleras. Ett sådant underhållsbegrepp bör omfatta bl.a.asfaltering av grusvägar, bärighetshöjande åtgärder samt åtgärder för att ökaframkomligheten, t.ex. anläggande av stigningsfiler och dubbla filer vidkorsningar. Utskottetbefarar för sin del att en sammanslagning av ifrågavarande två anslag skullekunna medföra att medel som avsatts för bärighetshöjningar -under det särskildaanslaget härför - används för andra ändamål. Därmed skulle de för näringsliveteftersträvade effekterna med de bärighetshöjande åtgärderna inte kunna uppnås.Med det sagda avstyrks motionsyrkandena. Imotion T350 (m) yrkas att under anslaget anvisar 6 200 milj.kr. Motionärerna framhåller att målen för väghållningen inte kannås med de medel som regeringen föreslår och att den själv konstaterar attanslagen är så låga att vägkapitalet minskar. Imotion T235 (mp) yrkas att beslutar öka anslaget med 100 milj.kr.fill 5 . Mofionärerna betonar det angelägna i att hålla en godvägstandard i hela landet. Somframgår av propositionen innebär regeringens förslag till medelsan visning en ytterligare förstärkning av anslaget än den höjning med 160 milj.kr. realt för nästa budgetår som fastlades i det trafikpolitiska beslutet. Utskottet delar motionärernas uppfattning om det angelägna i att driften av de statliga vägarna tillförs ökade resurser och noterar därför med tillfreds ställelse att regeringens förslag tillgodoser detta önskemål i högre grad änvad som ansågs möjligt när det trafikpolitiska beslutet fattades . Förslaget i propositionen att skall få finansiera inköp av anlägg ningstillgångar genom lån i innebär dess utom att 250 milj.kr. frigörs för att användas till drift av stafiiga vägar. Utskottet delar emellertid också departementschefens uppfattning att hän syn till samhällsekonomin inte gör det möjligt att över statsbudgeten anvisa medel i den omfattning som föreslagit. Den medelsanvisning som regeringen föreslår synes - med beaktande av det anförda - väl avvägd och 25 Härav följer att yrkandena om en i förhållande till 1988/89:TU15 regeringensförslag ökad medelsanvisning avstyrks. erinrarutskottet vidare oih vad i det föregående anförts om behovet av att alternativafinansieringskällor för driften av de statliga vägarna övervägs i syfte attpå säkerställa ett fillfredsställande underhåll av dessa vägar isin helhet. I motionerna T215 (c) och T221 (c) begärs ett tioårsprogramför beläggning av länsvägar. I den förstnämnda motionen framhålls att 500milj.kr. bör användas för ändamålet. Som en följd av utskottets ställningstagande tillmofionsyrkandena om en höjning av anslaget avstyrks även dessa bådamofionsyrkanden. Enligt motion T250 (s) är det angeläget att medlen fördrift och underhåll fördelas så att driftanslagets regionalpolitiska profilklart markeras. Utskottet erinrar om att det är ett av riksdagenfastställt vägpolifiskt mål att en fillfredsställande vägstandard i landetsalla delar skall säkerställas. I fjolårets trafikpolitiska beslut betonadesdessutom särskilt det väsentliga i att i sina prioriteringar avdriftåtgärder beaktar nödvändigheten av en satsning på vägar i skogslänen. Densålunda angivna regionalpolifiska inriktningen av driftåtgärderna ligger fast.Vad sålunda anförts synes ägnat att tillgodose syftet med motionsyrkandet,varför detsamma avstyrks. I motion T326 (s) framhålls fördelarna från bl.a: miljö-och trafiksäkerhetssynpunkt med broar i stället för färjor. Genom beslut med anledning av budgetproposifionhar bemyndigats använda driftmedel för att bygga broar som ersätterfärjor. Regeringen har också - enligt vad utskottet erfarit - uppdragit åtverket att fortlöpande se över färjedriften för att utröna i vilkenutsträckning färjor kan ersättas med broar. Några ytterligare direktiv synes ejerforderliga, varför yrkandet om ett uttalande i frågan avstyrks. Utskottet tillstyrker regeringens förslag ombeställningsbemyndiganden för i syfte att ge verket möjlighet attanskaffa vissa anläggningstillgångar så ekonomiskt fördelaktigt som möjligt. I propositionen framhålls att regeringen bör kunna ge ettbemyndigande för att överföra medel mellan olika anslag. Regeringenföreslår att medger att regeringen vid behov när allmän väg förvilken staten är väghållare övergår till enskild väghållning får låta vägverketöverföra medel motsvarande gällande statsbidrag mellan anslaget för drift avstatliga vägar och anslaget B6. Bidrag fill drift och byggande av enskildavägar. Utskottet fillstyrker detta förslag. Utskottet tillstyrker vidare det förslag i propositionenom befogenhet för regeringen att överföra medel mellan olika anslag som innebäratt regeringen vid ändringar i väghållningsansvaret får överföra medel mellananslaget för drift av statliga vägar och anslaget B5. Bidrag fill drift avkommunala vägar och gator. Departementschefenframhåller att det är angeläget att de medel som anvisas 1988/89:TU15 underanslaget för drift av statliga vägar kan användas effektivt. delardenna uppfatning och tillstyrker förslaget om att regeringen skall ha befogenhetatt ge sådant bemyndigande för till medelsöverföring frånanslaget för drift av statliga vägar som innebär att verket under andra halvåret1989 kan ta i anspråk behövliga belopp av de medel som anvisas Vidare framhåller departementschefen att - isyfte att effektivisera väghållningen och underlätta planeringen - bör hamöjlighet att göra mindre jämkningar under ett enskilt år mellan drift- ochbyggandeanslagen för väghållningen. Utskottet tillstyrker att riksdagengodkänner vad departementschefen sålunda anfört. Utskottet tillstyrker också regeringens förslag attriksdagen godkänner att får träffa hyresavtal och långtidsförhyra(leasa) anläggningstillgångar motsvarande ett anskaffningsvärde av 170milj.kr. Vidare tillstyrker utskottet att godkänner vaddepartementschefen anfört om tilläggsbidrag till drift av kommunala vägar ochgator. Förslaget innebär att det under /90 skäll vara möjligtatt använda anslaget för drift av statliga vägar vid utbetalning avfilläggsbidrag enligt förordningen (1988:1017) om statsbidrag till vissa vägaroch kollekfivtratik-anläggningar m.m. fill de kommuner som har blivitväghållare efter . Departementschefen framhåller att det är angeläget att ensystematisk försöksverksamhet med automatisk hastighetsövervakning kanpåbörjas. För att detta skall kunna möjliggöras bör 5 milj.kr. av anslagetberäknas för anskaffning av erforderlig utrustning, som polisen får tillgångtill. Utskottet tillstyrker att godkänner vaddepartementschefen sålunda anfört. Slutligen tillstyrker utskottet att godkännervad departementschefen anfört om finansiering av anläggningstillgångar. Dettainnebär att fr.o.m. tillhandahållervägverket erforderliga rörelsemedel. Enligt departementschefen börriksgäldskontoret fillhandahålla totalt 600 milj.kr.för utgifter vid köp av anläggningstillgångar. Från anslaget betalas kostnader för byggande avriksvägar. Från anslaget betalas vidare räntekostnader för kredit iriksgäldskontoret för projekteringsutgifter. Regeringen föreslår en medelsanvisning med 1 417,9 milj.kr. för nästa budgetår. Departementschefen erinrar om att den 13 maj1987 (prop. 1986/87:100 bil. 8, , rskr. 235) beslutade godkänna att en kredit inrättades i för finansieringen av utbyggnaden av väg E6 som motorväg på delen och att kapitalkostnaden för skulle få belasta anslaget. 1987 att riksgäldskontoretinrättade krediten. Utbyggnaden av vägen pågår. 1988/89TU15Kapitalkostnaden för krediten för beräknas till 30 milj.kr. Dennakostnad bör - framhåller departementschefen - få belasta anslaget under år1990. 1motion T235 (mp) yrkas att under anslaget anvisar ett belopp som med1 000 milj.kr. understiger det som regeringen föreslagit. Motionärernaframhåller att det inte föreligger något behov av att bygga nya vägar, isynnerhet inte motorvägar. De erinrar vidare om att de vill minska bilismen med25 % fram för att kunna klara centrala miljöpolitiskamålsättningar. Utskottetvill med anledning av detta motionsyrkande erinra om konstaterandet ifjolårets trafikpolitiska beslut att bilismen svarar för merparterna av gods-och persontransporterna och att den är en förutsättning för att samhälletsbehov av transporter skall kunna tillgodoses. betonades att bilismenmåste utvecklas med beaktande av de säkerhets- och miljökrav som samhälletställer. Utskottet, som inte kan ansluta sig till motionäremas uppfattning ombehovet av nya vägar, tillstyrker den av regeringen föreslagnamedelsanvisningen och avstyrker motionsyrkandet. Imotion T359 (vpk) yrkas avslag på regeringens förslag om användningen avanslaget för att täcka kapitalkostnader för utbyggnaden av väg E6 som motorvägpå delen . Utskottetser för sin del inga skäl att ompröva det nämnda riksdagsbeslutet år 1987.Härav följer att motionsyrkandet avstyrks, medan regeringens förslagtillstyrks. Imotionerna T223 (mp) och T255 (mp) begärs ett stopp för byggande av motorvägartills vidare. Nya motorvägar innebär enligt motionärerna ett undergrävande avmöjligheterna att få till stånd en mer energisnål och miljövänlig trafik. Utskottetvill erinra om att motorvägar byggs där det behövs av trafiksäkerhets- ochframkomlighetsskäl - och därmed också av miljöskäl - samt med beaktande avbl.a. också samhällsekonomiska bedömningar. När, var och hur de skall byggasbestäms inom ramen för den planeringsprocess som utskottet i det föregående angivithuvuddragen av. Med det sagda avstyrks motionsyrkandena. Imotionerna T758 (vpk) och T359 (vpk) uttalas önskemål om avbrytandeav pågående motorvägsbygge i . Motionärerna åberopar miljöskäl och denlokala opinionen samt framhåller att vägen måste ses som ett led i regeringensEG-politik, vilken de säger sig vara motståndare fill. Imotion T258 (vpk) framhålls också - som ett alternativ till det pågåendemotorvägsbygget - att den befintliga vägen bör rustas upp. Regeringenbeslutade , efter förnyad prövning med anledning av ett beslut av regeringsrätten , att inte ändra sitt fidigare beslut om arbetsplanen för ifrågavarande vägobjekt. Arbetsplanen för objektet i sin helhet har därmed fastställts i den ordning som väglagen anvisar. Utskottet anser för sin del att bygget bör fullföljas och avstyrkermed hänvisning till det anförda motionsyrkandena.