bet · GC01JoU14 · 1988-12-31 00:00:00 — kets resurser är nödvändigför att vi där skall ha "riksresurser" och få råd 1988/89: JoU14 och synpunkter vid hanteringen av dessa frågor ute i kommunema. GretheLundblad (s): Egentligen ville jag gärna att ni skulle tala om vilka konkretaförstärkningar av kontrollen ni vill prioritera. Jag kanske inte fick så mycketsvar därvidlag. Jagskulle vilja säga till representanten för att detär bra att ni sympatiserar med förslagen. Men hur tänker ni stimuleraföretagen till en ökad egenkontroll? Tänker ni inte försöka få några riktlinjerför system för egenkontroll, så att det blir lättare både för företagen ochför kontrollmyndigheterna? Representantenför livsmedelsverket skulle jag vilja fråga följande: På vilket sätt tänker nihålla öga på egenkontrollen? Det är ju väldigt många som misstänker att enegenkontroll inte blir så effektiv. Manblev litet förvånad när man läste att tagit ut mycket mindreavgifter än väntat. Det måste innebära att det tagits färre prov än vad manräknat med. införs alltså ett system med fasta avgifter. Det skall geutrymme för mer effektiv kontroll. Ni tänker väl inte bara ta ut avgifter ochutöva mindre kontroll? Det är viktigt för oss att få veta vad som kommer atthända. GöranHolmqvist: I vårt remissvar till själva kontrollutredningen tryckte vi starktpå företagens egentillsyn. Egentillsyn är ju ingen ny företeelse. Vi har byggtupp kontrollverksamheten inom företagen. Jagkan nämna att själva laboratoriekontrollen för det första är en förutsättningför att man skall kunna ge produktsäkerhet och ange den av företagendefinierade kvaliteten på olika produkter. Det arbetet vill vi fortsätta med. Fördet andra är livsmedelstillverkningen som bekant reglerad av lagar ochförordningar. Även här kommer vi att ha den utökade kontrollverksamheten. Fördet tredje är laboratorie- och kontrollverksamheter ett instrument iproduktutvecklingsarbetet. Det här är viktiga saker, och egentligen ingentingnytt. Propositionen kommer inte att initiera något nytt, utan det här har vialltid arbetat med. Beträffandesjälva organisationen vill jag understryka att , ,skall ha själva överstyrande funktionen i kontrollverksamheten och under siglänsstyrelserna och miljö- och hälsovårdsnämnderna. LarsÅgren: Jag vill understryka att den politiska prioriteringen är mycket viktig.Vi kan räkna med att vi får ökade resurser till miljö- och hälsovårdsnämndernanär dessa frågor är politiskt prioriterade i budgetprocessen. Sedan gäller detatt följa upp med utbildningsresurser så att tjänsterna kan besättas ochfortbildning av personal kan ske. Vi är beredda att trycka påutbildningsinstanserna för livsmedelstekniker och miljö- och hälsoskyddsinspektörer.Vidare skall vi se till att det i regi blir fortbildning ochinte samverkan. ÅkeSelberg (s): Kraven på den framtida livsmedelskontrollen kommer att Konsumenterna ochsamhället i övrigt kommer att ställa än större 96 krav på en fungerandekontroll. Det kommer också att ställas stora krav på 1988/89: JoU 14kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder. Detta i sin tur för med sig Bilaga 2 ökade kunskapsbehov och krav på bättre utbildning. Minfråga till livsmedelsverket och är: Hur planerar ni att möta deökade behoven av utbildning? ArneKardell: Vi utbildar så mycket vi orkar . Jag kan inte se attlivsmedelsverket har huvudansvaret för utbildning av kommunernas personal. Vadvi åtagit oss att göra framför allt är att se till att den laboratoriepersonalsom finns vid livsmedelslaboratorierna får en bra och uppföljande utbildning. Kommunernasbehov av utbildning skall främst tillgodoses av i . Där ärvår förhoppning att och vi gemensamt kan få till stånd sådanautbildningsinsatser som innebär att man kan vidareutbilda personal som redanfinns ute i miljö- och hälsoskyddsnämnderna och att man kan ökautbildningsplatserna i högskolan där och kanske genom utbildningsinsatser göralivsmedelsutbildningen mera attraktiv i förhållande till vad som ärvåldsamt populärt, nämligen miljöutbildningen. LarsÅgren: Jag upprepar vad jag sade till , att vi anser att manskall trycka på utbildningsinstanserna i men också vid högskolor där detfinns livsmedelsteknisk utbildning. Vidare har vi satsat på specialkurser viddessa institutioner. Så har vi på vanligt vis konferenser och sammankomster medfolket ute på fältet, alltså en fortbildning i aktuella frågor. Vi har redantagit initiativ till att sätta i gång på länsnivå så att när den nyalagstiftningen kommer har vi på länsnivå redan satt i gång runt om i landet. ÅkeSelberg (s): Jag skulle vilja ta upp en annan fråga som har nära samband medden föregående, och det gäller veterinärerna. De kommer att få en ännuviktigare uppgift framför allt när det gäller köttbesiktning. Man kan också,åtminstone delvis, förvänta sig en etablering av en del mindre slakterier ute iglesbygd. Hur kommer veterinärrekryteringen att i Norrlandslänen, därman har stora problem? Vilka insatser gör man för att klara rekryteringenav veterinärer? Den här frågan riktar jag till ochlivsmedelsverket. Marie-LouiseDanielsson-Tham: Jag är professor i livsmedelshygien vid lantbruksuniversitetetoch har hand om utbildningen av veterinärer i bl. a. köttbesiktning. Det vi kangöra från institutionens sida är att ge veterinärer en god utbildning och ocksåpåpeka fördelarna med att vara besiktningsveterinär. Däremot kan vi intepåverka de arbetsförhållanden som veterinärer som arbetar i glesbygd har. Detär mer en fråga för livsmedelsverket och lantbruksstyrelsen, som ju ärarbetsgivare för dessa veterinärer. ArneKardell: Vi kan inte heller från livsmedelsverkets sida särskilt mycketpåverka rekryteringen vid . Vad vi försöker göra är naturligtvisatt skapa sådana förutsättningar att besiktningsveterinärernas arbetsuppgifterframstår som attraktiva. 7 1988/89. arbete där vi ser överhela besiktningsveterinärorganisationen för att kartlägga problemen vad gällerarbetsmiljö, lönefrågorna och förhållandena i övrigt inom organisationen föratt få en bättre fungerande organisation. Det är naturligtvis vår förhoppningatt vi skall lyckas med att göra arbetsuppgifterna så attraktiva att etttillräckligt antal veterinärer väljer att arbeta på detta område. ÅsaDomeij (mp): Jag har en fråga fill representanten för länsstyrelserna. 1propositionen läggs inte mycket av direkt kontroll på länsstyrelserna, utan denläggs på livsmedelsverket och kommunerna, medan länsstyrelserna i huvudsakskall ha en rådgivande funkfion. Anser ni ute på länsstyrelsema att ni hartillräcklig kompetens och tillräckliga ekonomiska resurser för att klarauppgiften på ett bra sätt? Det kanske är svårare att upprätthålla kompetensenom man inte direkt har en fillsyns- och kontrollfunktion? BengtTidblad: Även jag har läst och begmndat vad som står i propositionen medavseende på länsveterinärsfunktionen och länsstyrelsefunktionen. hur vi har det med kompetensen. 1 ett antal län i landet finns det tvålänsveterinärer, i faktiskt tre, en länsveterinär och ett antalbiträdande länsveterinärer. I de flesta län saknas faktiskt biträdandelänsveterinär. Jag vill gärna passa på att påpeka att - det är en rättväsentlig sak över huvud taget inom länsstyrelseorganisationen - det barafinns en länsveterinär i så många län som det fakfiskt gör. Internti sker ett tvärsektoriellt arbete så att länsveterinärernasamarbetar med personalen vid naturvårdsenheterna. Jag har egen erfarenhet avdetta arbete. fanns en länshälsovårdskonsulent som i en tidigareomorganisationsprocess inlemmades i naturvärdsenheten. Den befattningen innehasi min länsstyrelse av en tidigare hälsovårdstjänsteman på nivå. Vihar så till vida åstadkommit ett tvärsektoriellt arbete att vi samverkar ochömsesidigt utnyttjar våra kapaciteter. Beträffandebristen på uppgifter från fältet vill jag säga att vi tillfrågas i mycket storutsträckning av primärkommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder. Vi arbetarganska mycket ute pä fältet i den nuvarande organisationen, så mycket somtiden medger. Det gör att vi faktiskt fortfarande får en praktisk kontakt meduppgiftema. Infördet kommande beslutet på basis av propositionen vill jag säga att även om viinte kvalitativt tilldelas ytterligare uppgifter, kommer länsstyrelserna attkvantitativt få en ökad funktion i den nya organisationen. Vi kommer bl. a. attmedverka till olika kontrollprogram och i övrigt förmedla kontakt mellancentralmyndighetsnivå och primärkommunal nivå. AstridMäkitalo: Jag vill informera om att det inte finns handläggare motsvarandelänshälsovårdskonsulent vid alla länsstyrelser. De försvinner mer och mer medtanke på miljöfrågornas betydelse. Därför anställer inte länsstyrelsernapersonal med hälsoskyddsbakgrund. ÅsaDomeij (mp): Jag vill då gå vidare och fråga representanten försocialstyrelsen. Det verkar som om ni på gärna skulle se att 1988/89: JoU 14 Bilaga 2 länsstyrelserna fick någontyp av extra kompetens. Vilken form av kompe- 1988/89: JoU 14 tens skulle det vara? AstridMäkitalo: Vi från ser det som självklart att man bör hahälsoskyddskompetens på länsstyrelserna. Med det innefattas också kompetens ilivsmedelsfrågorna. ÅsaDomeij (mp): Kommunerna får ökat ansvar både enligt propositionen och också imiljöskyddslagen. Då är frågan - det har berörts redan litet tidigare: Tänkerni på göra något speciellt i era kontakter gentemotkommunerna, t.ex. rekommendera kommunerna att satsa mera resurser på attanställa människor med denna kompetens? Jag undrar också om ni från kommunernaanser er ha kompetens att ta över tillsynen också av de storalivsmedelsindustrierna? Enligt propositionen är det livsmedelsverket som fårdetta ansvar. Jagskulle gärna vilja få några kommentarer om avgiftssystemet. Är det ändamålsenligtutformat, kommer det att tillföra kommunerna tillräckligt mycket resurser ochär det tillräckligt preciserat utformat i propositionen? LarsÅgren: Jag tror att vi skall vänta med frågan om avgiftssystemet tills vikommer till den punkten på föredragningslistan. Rent generellt beträffandepersonalinsatserna är personalen i stora kommuner uppdelad, dvs. specialiseradefter olika uppgifter. Där finns särskild personal för livsmedelsfrågorna. mindre kommunerna får man syssla med allt möjligt. Där har vi tänkt oss atten specialutbildning skall ingå för att klara uppgifterna, och det kan man läsaut i propositionen. 1förbundets yttrande har vi gått något längre, och vi menar att vi skall ha alltillsyn. Det innebär att skall följa den ideologiskauppläggningen av samhällsarbetet, dvs. att närkontakterna skall skötas på lokalnivå av kommunerna. För att inte företagen skall hamna i en dubbel situation dels kommer livsmedelsverket, dels kommer kommunerna och springandeoch diskuterar saker och ting - menar vi att ansvaret ligger på kommunerna. Dehar i sin tur att vända sig till livsmedelsverket och i den månde behöver experthjälp. Närdet gäller samverkan mellan kommuner kan de mindre kommunerna gå samman. Vi hari förbundet resonerat om att ta initiativ till att det blir en samverkan överkommungränserna. I är man ofta inte så intresserad eftersom avståndenär långa och det blir så mycket resor. Men i södra och bördet inte vara några problem för de mindre kommunerna. Det är bara fråga om attfå fram den utbildade personalen. ÅsaDomeij (mp): Jag undrar om det är sant att det i ett femtiotal kommuner endastfinns en inspektör för allt miljö- och hälsoskyddsarbete? LarsÅgren: Det är riktigt. Det är en omprövning på gång just på gmnd av denpolitiska prioritering som ägt rum . Man anställer fler. , som har synts i massmedia, har annonserat efter ännu eninspektör. ÅsaDomeij (mp): Har Konsument-Fomm några åsikter om hur kontrollen enligt propositionen skallvara upplagd? : 3ag ärledsen att jag inte har fått propositionen och att jag 1988/89: JoU 14 intehar hunnit läsa den. Jag ser den . Men självfallet Bilaga 2 anser vi att kontrollen skall vara tillfredsställande och betydligteffektivare. Vi kan som konsumenter inte kontrollera detta, dvs. ArneKardell: Det vore bra om det bara var 50 kommuner som endast har enhälsoinspektör, men jag tror att det är ca 100. Ordföranden:Lars tillbakavisar denna uppgift? Det blir bättre och bättre? GunillaKrantz: är mitt svar litet passé, eftersom jag begärde ordet i anslutningtill fråga om egentillsyn och konkret vilka åtgärder som skallvidtas vad avser industrin och livsmedelsindustrin. Min avsikt var att förstoch främsta markera, vilket också gjorde, att i de storaväletablerade företagen finns det självfallet en väl fungerande egentillsynredan i dag. Men givetvis måste man också utforma kontrollprogram ochkontrollsystem i samråd med livsmedelsverket, vilket vi i likhet med fleraandra företag är beredda att göra, så att de fyller de krav man ställer med enfullständig insyn i kontrollen och resultaten. BertilEkberg: Jag begärde också ordet för att försöka svara på . Jag skall göra det kort. Hon frågade vilka konkreta åtgärder man kanvidta. Inom konsumentkooperationen har vi ett särskiltlivsmedelsprogram där det ställs betydligt större krav på både industrier ochbutiker. I programmet ingår bl.a. en ännu bättre egenkontroll och även enkraftigare satsning på utbildning. Del var främst det svaret jag ville ge tillGrethe . Vi kanske kan återkomma till frågan. (): Lika krav på importerade som på inhemskt producerade livsmedelär självfallet en mycket vikUg fråga för såväl konsumenter som producenter. Ipropositionen framhålls det att "enbart det förhållandet attexportlandets produktionsmetoder skiljer sig från de svenska utgör inte grundför importförbud. Avgörande är om produkten uppfyller svenska krav". Desvenska kraven blir nu att det inte får finnas rester av i förbjudnaämnen i de importerade produkterna och att det nu införs ursprungsmärkning.Det är bra. ISverige är det förbjudet att använda hormonpreparat i djuruppfödningen. Det ärockså förbjudet att generellt blanda kemoterapeutika i foder i förebyggandesyfte, att använda viss lagringsbehandling av de färdiga livsmedlen osv. Detblir inte tillåtet att bestråla livsmedel. Allt detta görs i syfte att skyddakonsumenterna. av att kontrollera eventuella restsubstanser i rimlig tid framöver? Hur skall kontrollen vad gäller eventuellt an vändande av hormonbehandlade och bestrålade importvaror? Hur långt kan gå vad gäller importrestriktioner med hänsyn till de gjorda 100 utfästelserna i ?Frågan bör väl gå till livsmedelsverket, kommers- 1988/89: JoU 14 kollegium och LRF. ArneKardell: Det var många frågor på en gång. Livsmedelslagensådan den är utformad ger möjlighet att ingripa mot livsmedel, oavsett omdet är inhemskt eller utländskt producerade sådana, om livsmedlen kan ansesinnebära några hälsorisker för konsumenterna. I den mån utomlands användaproduktionsmetoder inte bedöms innebära några hälsorisker för konsumenterna vadgäller de produkter som importeras, kan livsmedelsverket inte lagligen ingripa.Vi har därför inga synpunkter på de krav som du framförde om attproduktionsmetoderna skall vara desamma, annat än att det naturligtvis ärmöjligt för att stifta lagar där man ställer sådana,krav. En annanfråga är om man i framtida GATT-förhandlingar, vilket kommerskollegium fårsvara på, har möjlighet att genomdriva sådana krav, dvs. när det inte gällerhälsorisker utan när andra konsumentintressen står i förgrunden, t.ex. etiskaintressen. Omvi håller oss till sådant som vi bedömer kunna medföra hälsorisker, dvs.restsubstanser av bekämpningsmedel i vegetabilier eller animaliska produkteroch rester av veterinärmedicinska preparat i animaliska produkter, framgår detganska klart i propositionen vad vi i stort sett klarar och inte klarar. Vi harsom bekant när det gäller vegetabilier en ganska omfattandestickprovskontroll. Vi använder oss av en multimetod som sveper över och tar ca150 kända bekämpningsmedel, och vi har några kompletterande metoder som tarytterligare 10-15 bekämpningsmedel. Mot bakgrund av att det kanske finns över500 bekämpningsmedel som används i världen och som kan användas påvegetabiliska produkter, framgår det att vi inte klarar allting . Vihåller pä att utöka vår kontroll, och det finns även förslag om det ipropositionen. Kontrollenskall utövas pä flera olika sätt. Vi skall ta tätare stickprov när det gällerimporten, och vi skall börja rutinkontrollera svenskproduceradejordbruksprodukter. har kontrollen enbart avsett i huvudsakträd-gärdsprodukter. Vi skall också rutinmässigt genom stickprov kontrolleraspannmål, oljeväxter och potatis. Vi skall också ur bekämpningsmedelssynpunktkontrollera vissa animaliska livsmedel. Vi skall dessutom försöka pressasamman tiden mellan provtagning och resultat av analysen, så att vi harmöjlighet att snabbare ingripa, dvs. stoppa partier, där vi har påträffat förhöga halter av bekämpningsmedel. är det svårt med hänsyn till att det går4-5 dygn mellan det att man tar ett prov och att man har ett resultat, vilketde facto innebär att det parti som man har tagit prov på är skingrat för allavärldens vindar inom landet. har detta emellertid inte så stor betydelse,eftersom de överskridanden vi påträffar är mycket beskedliga sådana. Degränsvärden som är satta är sådana att en konsument skall kunna klara enlivslång konsumtion av livsmedlet. Vi anser därför att det ur hälsosynpunktinte har någon större betydelse att partier som kan innehålla överskridandenkommer ut på marknaden. Men vi tycker att det är en redlighetsfråga, dvs.konsumenterna skall inte ens behöva hysa några tankar härvidlag. Det är detfrämsta skälet till att man skall dra åt nätet ochskärpa kontrollen. Det pågår kontinueriigt ett arbete 1988/89: JoU 14 pålivsmedelsverket där vi i tillsammans med andra länder försö- Bilaga2 ker att utveckla metoder för att kunna analysera ytterligare bekämpningsmedelutöver de 175 som vi klarar . Ifråga om veterinärmedicinska preparat är situationen när det gälleranalysmetoder väsentligt mycket dystrare än när det gäller bekämpningsmedel.Vi tillämpar egentligen bara en metod rutinmässigt, och den avser att spåra omdet finns rester av antibiotika i kött. Vi föi-söker att utveckla metoder, ochdet är naturligtvis vår förhoppning att vi skall lyckas. Med hänsyn till attdet finns så många veterinärmedicinska preparat - praktiskt taget allahumanpreparat kan användas på djur måste man ha måttliga ambitioner när detgäller möjligheterna att spåra veterinärmedicinska preparat i kött. Men detfinns också andra möjligheter för en" livsmedelsmyndighet att utövakontroll. Vi kan ställa krav på att andra länders livsmedelsmyndigheter skallintyga att det kött som skickas till är fritt från preparat, att man t.ex. vid uppfödning inte har använt vissa preparat. Vi har alltså denmöjligheten, även om vi sedan kanske inte har möjlighet att i ett laboratoriumanalysera om intyget är sant eller inte. Men vi har naturiigtvis ocksåmöjlighet att på plats i det främmande landet bilda oss en uppfattning om hurderas exportkontroll går till och hur uppfödning, slakterier ochstyckningsanläggningar är skötta. Innanjag specifikt går in på frågan om hormoner, vill jag säga att vi har ingamöjligheter att spåra, eller hur... Ordföranden:Vi har kanske möjlighet att återkomma till det. ställde så omfattandefrågor att svar tog . Jag skall ge kommerskollegium enchans att svara, speciellt med tanke på GATT-förhandlingarna. LeifLundberg: Enligt det stora gäller att en part är oförhindrad attvidta vissa åtgärder som kan innebära tekniska handelshinder, detta bl.a. föratt skydda människors liv och hälsa. Man har dessutom i omtekniska handelshinder lagt in skyddet av miljön. Men det är inte intressanthär. I princip får man införa restriktioner för att skydda människors liv ochhälsa. JanEmmervall: Vi inom LRF ser importkontrollen som en mycket viktig fråga. Detgäller att man bygger upp en kompetens inom området speciellt med tanke på deninternationalisering som kommer. Produktionsmetoderna som togs upp tidigaretycker jag inte är något som man kan avfärda som etiska frågor. Vissa sakerblir ändå gränsfall mellan vad som är etiskt acceptabelt och vad som ärhälsomässigt acceptabelt. Jag tycker att detta är något som man bör tänka litetnärmare på, och man måste verkligen ställa samma krav i vissa fall på deproduktionsmetoder som används utomlands jämfört med dem vi använder i . Närdet gäller importkontrollen tror jag inte att man bara kan hålla sig på analyssidan. Det kommer allt flera ämnen som används utomlands och som vi inte har möjlighet att konstatera om de finns i livsmedel eller inte. Det är en bra väg som livsmedelsverket har gått när verket har börjat ställa jq2 krav på importintyg från deexporterande länderna. Man har också börjat 1988/89: JoU 14 skissera närdet gäller bestrålningsdelen; Detta är även något som man Bilaga 2 bordetänka pä när det gäller hormoner. 1 propositionen står det bara att man vadgäller hormoner skall följa frågan. Det tycker jag inte är tillräckligtlångtgående. Vi kan också se vad EG har gjort, bl. a. har man ställt störrekrav på dessa delar. LarsErnestam (fp): Vi fortsätter med några frågor på samma tema. Vi harpropositionen framför oss, och vi har tidigare haft tillgång till livsmedelskontrollutredningen.Jag har läst i propositionen att det tydligen inte finns någontillfredsställande kartläggning av livsmedelsimporten. Statsrådet vill gelivsmedelsverket i uppdrag att göra en sådan kartläggning. Finns det i dagverkligen inte någon kartläggning över hur livsmedelsimporten fungerar,eftersom statsrådet nu begär att en sådan kartläggning skall göras? Jaghar en fråga till kemikalieinspektionens representant. I det här sammanhangettalas det mycket om kemikalier i andra länder som är farliga för oss.Visserligen sker det kontroller vid gränsen, men finns det kemikalier somanvänds i jordbruksproduktionen som är så farliga att de, om de glider mellankontrollerna, kan innebära allvarliga hälsorisker? VibekeBernson: Jag svarar på frågan om analysmetoder och farliga kemikalier. Dekemikalier som kemikalieinspektionen känner till är sådana kemikalier som vihar fått in godkännanden för. som vi får in en ansökan får vi inredogörelser för analysmetoder. Vi deltar i ett internationellt samarbete, ochvi vet en del om vad som finns i andra länder. Det är många länder som hargodkänt sådana bekämpningsmedel som vi inte har godkänt i . Därför harvi antingen avslagit ansökan eller förbjudit medlen. ArneKardell; Det gäller kartläggning av importen. Jag förstår inte riktigt vad LarsErnestam menar. Vi vet ju över vilka importhamnar livsmedel kommer tillSverige. Vi har dess bättre kontroll anordnad i dessa hamnar. Vad menar du medkartläggning av importen? LarsErnestam (fp): Statsrådet skriver i propositionen: " det finns enligt min meninganledning att närmare kartlägga hur importkontrollen utförs. En sådankartläggning bör ligga till grund för överväganden om skärpta regler förkontroll. Målet skall vara en hög ambitionsnivå och likformig kontroll." Jagtycker att detta är en allvarlig anmärkning mot den kartläggning vi har hafttidigare på området som tydligen inte är riktigt bra. ArneKardell; Bakgrunden till det som du läste upp ur propositionen är att detförekommer av och till uppgifter och misstankar om att kommunerna konkumerar omatt vara gynnsammaste importhamnen för t. ex. animalieprodukter. Det har t.ex. påståtts att det är billigare att ta in kött över en viss kommun än över enannan. Misstanken kan då ha uppkommit att kontrollen i en kommun är sämre än ien annan där kostnaden är högre. Det är sådant som ligger bakom detta. Vi vetexakt var det kommer in kött, och vi vet att det utförs kontroller av det. Mendet finns anledning att titta närmare på detta, och det skall vi göra. (); Dethär är en ganska allvarlig anmärkning på kommu- 1988/89: JoU 14 nerna. Tror ni att det finns kommu- Bilaga 2 ner somanvänder detta som någon form av förhandlingsargument? Det är tydligen såallvarligt att statsrådet och livsmedelsverket hävdar att det behövs enkartläggning. LarsÅgren: Det har nog förekommit en konkurrenssituation mellan hamnarna.Kommunerna har sett det så att det gäller att hålla sig framme för att skapasysselsättning i hamnarna.