bet · GC01FiU20 · 1988-12-31 00:00:00 — Utvecklingskraftenförstärks genom ekonomins flexibilitet och förmåga att på marknadsmässigavillkor dirigera resurser mot områden med gynnsamma pris- och tillväxtförutsättningarsåväl på hemma- som på världsmarknaden. Det skapar förutsättningar för envaraktigt hög tillväxt. Genom en bättre funktionsduglighet hos olika marknaderoch högre produktivitet minskar också inflationsbenägenheten i ekonomin, vilketunderlättar stabiliseringspolitiken. uppfattning är den viktigaste åtgärden för att öka drivkraften attarbeta, spara och starta företag samt för att underlätta lönebildningen attsänka marginalskatterna. I motion Fi214 (m) förordas att en omfattande marginalskattereformgenomförs med början . Utskottet stöder denna uppfattning liksomförslaget att en sänkning av bolagsskatten genomförs i samband med att vissamöjligheter till skattefria avsättningar minskas, samt att förmögenhets- ocharvsskatterna också sänks, eftersom de träffar den kapitalbildning som främjarekonomisk tillväxt. Utskottetanser i likhet med motionärerna att den svenska ekonomin behöver avregleras.Det gäller både den offentliga sektorn och det privata näringslivet. Dagens lågaeffektivitet inom områden som barnomsorg, sjukvård, åldringsvård ochutbildning, bl.a. till följd av övertung byråkrati och långa köer, måsteförbättras. De offentliga monopolen skall brytas och konkurrensen stärkas genomatt enskilda alternativ tillåts arbeta på likvärdiga villkor. Utskottetförordar vidare en privatisering av stafiiga företag och andra fillgångar,vilket skulle befrämja effektiviteten, sprida ägandet och därutöver innebäraen välbehövlig sanering av statens skuldbörda. Ilikhet med motionärerna anser utskottet att förbud och föreskrifter som hämmarnäringslivet så långt möjligt bör tas bort. En avreglerad kapital- ochvalutamarknad fördelar de finansiella resurserna smidigare, snabbare ochsäkrare till de områden där de gör mest nytta. Vidare bör lagstiftningen påarbetsmarknaden moderniseras, så att den underiättar och inte försvårarstrukturomvandlingen. Även bostadsmarknaden måste fås att fungera bättre genomatt subventioner successivt tas bort, fastighetsskatten stegvis avskaffas ochcentralstyrning och byråkrati ersätts med rörlighet och anpassning. Utskottetvill också framhålla vikten av att ekonomins spelregler hålls någorlundastabila över tiden. Den kortsiktighet och ryckighet som kännetecknatregeringens ekonomiska politik har förstärkt osäkerheten förföretagare och anställda. Ständiga ändringar av spelreglerna genomskattehöjningar, nya ingrepp och regleringar skapar ett klimat där långsikfigasatsningar och investeringar över huvud taget inte kommer fill stånd. mening bör den ekonomiska politikens inriktning därför ligga fastöver tiden. Ilikhet med motionärerna avvisar utskottet särskilda åtstramningsåtgär der genom att höja skattetrycket. En åtstramningspolitik skulle minska 72 kapacitetsutnyttjandet ochdriva upp arbetslösheten. Efter hand skulle en 1988/89:FiU20 sådan polifikvisserligen ge återverkningar i form av lägre pris- och Reservafionerlöneökningar, men i frånvaro av åtgärder som angriper de grundläggandeproblemen i ekonomin skulle därefter ett ökat kapacitetsutnyttjande stöta påsamma utbudshinder, vilket varit det vanliga mönstret vid konjunkturtopparnaunder . Utskottetinstämmer också i mofionärernas synsätt att de aktuella kraven på snabbtinsatta åtstramningsåtgärder är ett uttryck för en förlegad uppfattning attstaten skall ägna sig åt att finstyra den totala efterfrågan i ekonomin.Utskottet förordar i stället att stabiliseringspolitiken ges en mer långsikfiginriktning. Uppgiftenför finanspolitiken är inte längre att minska det stafiiga budgetunderskottet.Tvärtom uppvisar den samlade offentliga sektorn numera ett finansielltsparandeöverskott, som gör det angeläget att överväga var i ekonomin sparandetskall ske. Den av regeringen förespråkade inriktningen mot bestående överskotti den offentliga sektorn innebär en successiv överföring ay ägandet frånenskilda händer till det allmänna. En sådan politik kan utskottet inte ställasig bakom. I stället förordas den av mofionärerna utpekade vägen, som innebäratt det sparande och den kapitalbildning som krävs för näringslivets utbygnadskall ske i den enskilda sektorn. När de sparstimulerande åtgärder somutskottet anser erforderliga får effekt, bör den offentliga sektornsfinansiella sparande kunna reduceras. Målet bör sedan vara att det hålls ibalans sett över en konjunkturcykel. Utskottetanser det mot denna bakgrund angeläget att förbättra det dåligahushållssparandet genom en generell politik. Erfarenheten har visat att detinte nämnvärt går att öka sparandet med hjälp av skattemässiga styråtgärder somt.ex. nu sker i allemanssparandet. I stället anser utskottet att det i förstahand krävs stabila spelregler men också en minskning av skattetrycket, somförutom att dämpa inflationen också höjer avkastningen efter skaft påsparandet. Utskottet delar också motionärernas uppfattning att def är särskiltviktigt att stimulera långsiktigt bundet sparande samt att sprida ägandet avbostäder och aktier till enskilda hushåll. Utskottetställer sig således bakom det alternafiv till regeringens ekonomiska politiksom framförs i motion Fi214 (m) och som innefattar en strukturpolitiskomvandling genom skattelättnader och avreglering samt en icke-interventionistisk,normbaserad uppläggning av stabiliseringspolifiken. Enligt utskottetsuppfattning har ett sådant program större möjligheter än en interventionistiskpolitik att varakfigt och trovärdigt värna den fulla sysselsättningen. Imotion Fi214 (m) redovisas detaljerade beräkningar av de effekter som detmoderata alternativet till uppläggning av den ekonomiska polifiken skulle få påden ekonomiska utvecklingen. Beräkningarna utgår från att en skattereformgenomförs som innebär att marginalskatterna sänks kraftigt redan den 1 januari1990. förordas en långtgående avreglering av den offentliga sektornoch ett program för ökat hushållssparande. Om resultatet av en sådan politikjämförs med finansplanens prognos för (se tabell A), blir resultatetenligt motionärerna följande: Tabell A.Försörjningsbalans och nyckeltal 1988/89:FiU20 (genomsnittlig årligvolymförändring i procent, där ej annat anges) _ Export av varor och 1 Import av varor och 1 -14,1 -18,3 -18,8 -19,9 'Förändring i procent av föregående års BNP fipl = regeringens bedömning ifinansplanen (m) = prognos baserad på moderat politik Ökningenav den totala produktionen ligger väsenfiigt över den som redovisas ifinansplanen. Vidare fås en påtagligt högre fillväxt såväl ibruttoinvesteringarna och den privata konsumtionen som i exporten. Pris-ochlöneökningarna beräknas bli måttliga och stanna vid . Bytesbalansenförsämras endast marginellt i jämförelse med den utveckling som redovisas ifinansplanens alternativ. ser det, är det högst realisfiskt att den här beskrivna utvecklingenkan realiseras. har ett antal studier av skattesänkningarnasinverkan på arbetsutbudet gjorts på svenska förhållanden. I flertalet falltyder de på stora posifiva effekter - på lång men även på kort sikt.Motionärerna anför att beräkningarna i motionen bygger på mycket försiktigaantaganden om ökningen av arbetsutbudet och dessa torde enligt utskottetsmening vara fullt realisfiska. Utskottets slutsats blir sålunda att den politiksom förordas i motionen och vars effekter detaljerat redovisats leder till enväsentligt högre tillväxttakt . Därmed kommer mer i linje medden internafionella utvecklingen. I det något längre perspektivet skulle ensådan uppläggning av den ekonomiska politiken ytterligare förhöjaaktivitetsnivån, förstärka produktionskapaciteten, reducera flaskhalsproblemenpå arbetsmarknaden, minska inflafionstakten och sänka räntenivån, vilket allthjälper till att förstärka bytesbalansen. Imotionerna Fi223 (fp) och Fi22ö (c) redovisas en inriktning av den ekonomiskapolitiken som i väsentliga avseenden överensstämmer med förslagen i motionFi214 (m). Enligt utskottets mening är emellertid förslaget i motionerna Fi223(fp) och Fi226 (c) inte tillräckligt långtgående. Imofion Fi223 (fp) ägnas stort utrymme åt en diskussion av de problem som de kraftigt växande kraven på socialförsäkringssystemet skapar. Som utskottet ser det, är det angeläget att försäkringssystemen ses över och att bl.a. frågor rörande samordningsproblem mellan socialförsäkringssystemet och socialpohtiken i övrigt tas upp i detta sammanhang. Frågan om systemets hållfasthet på lång sikt bör också beaktas. Vad utskottet ovan anfört med anledning av motion Fi214(m) yrkande 1 1988/89:FiU20 bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Innebörden härav är Reservationer att utskottet avstyrker proposifionensförslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken samt även avstyrkermotionerna Fi223 (fp) yrkande 1 och mofion Fi22ö (c) yrkande 1. De riktlinjer som förordas i motion Fi224 (vpk) yrkandena1, é och 10 innebär en socialistisk polifik, som totalt avviker från vadutskottet ovan förordat. deb att den del av utskottets yttrande som på s. 50 börjarmed "Sammanfattning av" och på s. 51 slutar med"samhällsekonomisk balans" bort utgå, dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken att med avslag på regeringens förslag i proposition 1988/89:100 bil. 1 mom. 1 och mofionerna 1988/89:Fi213 yrkande 1, 1988/89:Fi223yrkande 1, 1988/89:Fi224 yrkandena 1, ö, 7, 8 och 10 samt 1988/89:Fi226yrkandena 1 och 7 godkänner vad som förordats i mofion 1988/89:Fi214 yrkande 1samt som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken(mom. 1) och (båda fp) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 26börjar med "Utvecklingen i " och på s. 35 slutar med"motion Fi224 (vpk)" bort ha följande lydelse: Vid behandlingen av regeringens ekonomiska paket idecember 1988 konstaterade utskottet att den svenska ekonomins balansproblemfortsätter att öka. Någon förändring till det bättre har inte skett,snarare tvärtom. Inflations- och löneökningstakten fortsätter att liggahögre än i våra viktigaste konkurrentländer. steg prisernamed ö,. ökade inflafionen ytterligare, fill iårstakt. Priserna i ökar därmed med mer än ivåra viktigaste konkurentländer och skillnaden är än större i förhållande tillvissa vikfiga handelspartners, t ex . Enligt utskottet är detsannolikt att den inflationsprognos som görs i propositionen - för år1989 -kommer att överträffas. Utskottet vill i likhet med motion Fi223 (fp)varna för att en sådan utveckling kommer att skapa stora problem i , medrisk för försämrad tillväxt, ökande arbetslöshet och en godtycklig omfördelningav inkomster och förmögenheter till nackdel för stora löntagargrupper. Underskottet i bytesbalansen väntas öka under de närmasteåren. Detta är 1988/89:FiU20 ett uttryck för att det totala sparandet iSverige är för lågt. Utskottet Reservationer konstaterar att det framförallt är hushållens sparande som sjunkit kraftigt och ser med oro på dennautveckling. Ekonomin fortsätter att kännetecknas av överhettning.Flera branscher rapporterar brist på arbetskraft som det främsta hindret förökad produktion. Läget på arbetsmarknaden kan därmed enligt utskottet befarasmedföra en kraftig löneglidning på den privata arbetsmarknaden. Utskottet villi likhet med motion Fi223 (fp) särskilt påtala de stora svårigheter attrekrytera och behålla personal inom barnomsorg och sjukvård som följer därav. Mot bakgrund av den ovan beskrivna internationellautvecklingen gör utskottet bedömningen att en viss avmattning i den svenskakonjunkturen kan vänfas under loppet av och . Enligt flerabedömningar kan tillväxten befaras avta kraftigt . Utskottet delaruppfattningen i partimotion att inte bara tillväxtens nivå utanockså dess sammansättning skapar problem för framfiden. harfillväxten varit konsumtionsledd i motsats till den exportledda tillväxt somriksdagen vid behandlingen av den ekonomiska polifiken på medellång sikt slagitfast som önskvärd. Detta medverkar till att skapa en dålig beredskap inför enkommande internationell konjunkturdämpning. Den förda ekonomiska politiken Utskottet drar i huvudsak två slutsatser av ovanståendebeskrivning. För det första att oavbruten internationellhögkonjunktur inte utnyttjats till att lösa vissa grundläggande strukturellaobalanser. Dessa kommer att bli svårare att lösa om och när den internationellaekonomin går in i en mera dämpad fas. För def andra att effekterna på svensk ekonomi kan blibåde kraftiga och snabba om konjukturen viker. Erfarenheterna visar attvändningar i konjunkturen ofta får snabbare genomslag än vad som förutsagts. Båda dessa effekter är enligt utskottet en följd avbrister i regeringens förda ekonomiska politik. Utskottet delar bedömningen i partimotion attden ekonomiska politiken borde varit stramare. Utskottet beklagar att förslagom en finanspolitisk åtstramning som folkparfiet framförde infegenomfördes. Effekterna visar sig nu i fortsatt snabb prisökning. Utskottet anser att skattehöjningar vid dagens högaskattetryck är olämpliga för att strama åt ekonomin. Det bör i stället skegenom en sparstimulerande politik och reducerade utgifter. Utskottetkonstaterar att regeringen säger sig dela denna uppfattning, men icke destomindre föreslår en extra vinstskatt. En sådan vinstindragning är enligt utskottet inte ettlämpligt medel för att dämpa lönekostnadsökningarna. Företagen kommer att haprecis lika stort intresse av att rekrytera arbetskraft och därmed betala högrelöner efter denna extra vinstskatt som före. Den största effekten är tvärtomnegativ så till vida att den illustrerar bristen på stabila spelregler.Utskottet har upprepade gånger tidigare framhållit vikten av stabilitet ispelregler. Utskottetåterkommer till frågan om utgiftstak i den ekonomiska poli- 1988/89:FiU20 tiken. Enväsentlig brist i regeringens ekonomiska politik är enhgt utskottet avsaknadenav sparfrämjande åtgärder. Regeringens polifik har gått ut på att genom höjdaskatter öka det offentliga sparandet. Därigenom har den offentliga sektornuppnått ett stort sparandeöverskott, men samfidigt har hushållens sparandeminskat kraffigt. Utskottetdelar uppfattningen i mofion Fi223 (fp) att det inte är möjligt att öka dettotala sparandet genom skattehöjningar. Ettväsentligt inslag i regeringens sparandepolitik är fillskapandet av kollektivafonder av olika slag. Löntagarfonderna och den är de tydligasteexemplen. tycks siktet vara inställt på ytterligare kollektiva fonder.Utskottet tar liksom partimotion bestämt avstånd från sådanasocialiseringsförslag och vill i stället stimulera enskilt sparande. Dendåliga produktivitetsutvecklingen under en följd av år är enligt utskottet istor utsträckning en följd av bristen på konkurrens och ett skattesystem somhämmar arbetsutbud och omvandlingsförmåga i ekonomin. Regeringen förespråkar iallmänna ordalag en förändring av den ekonomiska politiken i riktning motåtgärder som förbättrar den långsiktiga produkfionsförmågan. Utskottet skullehälsa en sådan förändring med tillfredsställelse, men kan i praktiken inte seatt de föreslagna åtgärderna svarar mot de allmänna texterna. Fleraavregleringsåtgärder fördröjs i onödan, ytterligare regleringar har införts påbyggområdet och regeringen vidhåller sitt motstånd mot mer konkurrens iproduktionen av sociala tjänster. Utskottetvill liksom motion Fi223 (fp) särskilt framhålla den konflikt som regeringengenom sin förda ekonomiska politik försatt sig (och därmed den svenskaekonomin) i genom att vägra diskutera förändringar i de storainkomstöverföringssystemen. Om regeringen skulle vidhålla denna uppfattningblir effekterna antingen fortsatt sfigande skattetryck eller ytteriigareförsämringar i den offentliga verksamheten (vård, omsorg, utbildning,forskning, försvar m.m.). Ingendera kan accepteras av utskottet. Riktlinjerför den ekonomiska politiken Ifolkpartiets partimotion presenteras en alternativ uppläggning av den ekonomiskapolitiken som utskottet ställer sig bakom. Utskottet anser således att denekonomiska politiken tydligare måste inriktas på utbudsstimulerande ochfillväxtbefrämjande åtgärder. Åtgärder måste sättas in för att dämpa pris- ochkostnadsstegringen, förbättra produkfiviteten och öka arbetskraftsutbudet ochflexibiliteten på arbetsmarknaden. Utskottetanser att en omfattande skattereform är nödvändig. Kraftigt sänktamarginalskatter, återinfört inflationsskydd samt en mera enhetligkapitalbeskattning är nödvändiga inslag i en sådan reform. Utskottet vill ocksåbetona att det totala skattetrycket redan är för högt och bör sänkas. En sådanskattereform skulle skapa bättre förutsättningar för avtalsförhandlingarna,främja ett ökat arbetskraftsutbud och väsentligt förbättra förutsättningarnaför den framtida fillväxten och omvandlingsförmågan i svensk ekonomi. Ett rejält steg i denna skattereform bör tas redan, år1990. Utskottet 1988/89:FiU20 förutsätter att regeringen presenterar ettförslag till skatteskala för Reservationer . Förutsättningar för arbetsmarknadens parter att slutaavtal på lägre nominell nivå och därigenom minska prisökningarna skulle öka omarbetslöshetsförsäkringen reformerades. Målet måste vara att skapa inbyggdaincitament att begränsa löneökningarna till en nivå som inte försämrarföretagens kostnadsläge och konkurrenskraft och därigenom leder fill ökadarbetslöshet. Utskottet ställer sig bakom förslaget i parfimotionatt arbetslöshetsförsäkringen ändras så att den dels i större utsträckningfinansieras direkt av parterna, dels i sin tur får finansiera en större del avde arbetsmarknadspolitiska åtgärder som blir nödvändiga om avtalen skulle bliså höga att arbetslösheten ökar. Som utskottet tidigare framhållit är det angeläget att ökahushållens sparande. Den inriktning av en skattereform som utskottet ovanbeskrivit skulle innebära väsentligt bättre förutsättningar för sparandet.Utskottet delar också uppfattningen i motion Fi223 (fp) att stimulanser föranställdas vinstandelar, utförsäljning av statliga företag samt avveckling avlöntagarfonderna skulle medföra ett ökat sparande hos hushållen.. I parfimotion förs ett ingående resonemang omde automafis-ka utgiftsökningarna inom socialförsäkringssystemet. Tillsammansmed kraven på en totalt sett återhållsam utgiftsutveckling skapar detta storasvårigheter inom vikfiga offentliga verksamheter, anför motionärerna. Utskottetdelar motionärernas uppfattning. Utskottet vill framför allt peka på sex problem inomsocialförsäkringssystemen. De administrafiva problemen och kostnaderna ärbetydande. Handläggningen av ärendena blir därför orimligt lång och viktigarehabiliteringsinsatser eftersatta. Rättviseproblemen är stora genom denvarierande täckningsgrad som gäller för sjukpenning, arbetsskadeersättning,ATP m.m. Effekterna på arbetsvilja och sparande är osäkra och bör klarläggas.Ett fjärde problem är de alltför vattentäta skotten mellan de olika systemen.Människor tvingas vänta i månader och år på behandling i sjukvården trots attderas sjukpenning mer än väl skulle täcka .kostnaderna för behandhng. Sambandetmellan avgifter och förmåner är svagt. Slutligen innebär den metod förförmånernas värdesäkring som valts att en låg ekonomisk tillväxt skaparbetydande finansieringsbörda för löntagarna. Utskottet vill liksom motionärerna slå vakt om dengenerella socialförsäkringen. För att bevara den trygghet för enskilda somdenna polifik innebär krävs enligt utskottet en genomgripande översyn.Utskottet gör samrha bedömning som i partimotion på hur dennaöversyn bör utformas för att både skapa.trygga försäkringssystem och utrymmeför angelägna reformer inom offentliga verksamheter. En skattereform enligt vad utskottet ovan anfört skulleverksamt bidra fill att minska bristen på arbetskraft. Därutöver vill utskottetnämna förslaget i partimofion att genom ett förvärvsavdrag förpensionärer uppmuntra den som så önskar till en extra arbetsinsats. För att förbättra produktivitetsutvecklingen villutskottet särskilt betona vikten av förnyelse i den sociala tjänstesektorn. Det handlar både om 78 decentraliseringoch flexibilitet genom en "inre reformation" och om sfimulans avenskilda alternativ och konkurrens genom en "yttre reformation".Utskottet delar uppfattningen i motion Fi223 (fp) att detta inte bara skullemedverka till större utbyte av insatta resurser utan också skapa större valfrihetför konsumenter och anställda. Utskottet vill också betona vikten av ett nära samarbetemed EG och en bättre energipolifik för att skapa stabilitet och godaförutsättningar för framtida utveckling och tillväxt i den svenska ekonomin.Utskottet gör samma bedömning som att en anknytning av den svenskakronan till EMS-systemet bör övervägas. Med detanförda tillstyrker utskottet motion Fi223 (fp) yrkande 1. I moderata samlingsparfiets partimotion Fi214 förespråkasen inriktning av den ekonomiska politiken som i stora stycken sammanfaller medvad utskottet ovan förordat. Det gäller behovet av en skattereform med lägremarginalskatter, avregleringar och slopade offentliga monopol, stimulanser tillhushållens sparande, anknytning till EMS m.fl. förslag. Motionärerna ställersig emellertid avvisande fill att finanspolitiken används som medel istabiliseringspolitiken, vilket utskottet inte instämmer i. Yrkande 1 i motionFi214 (m) bör därför avslås. Även i partimotion Fi22ö förespråkas enekonomisk polifik som liknar vad utskottet ovan förordat. Motionärerna föreslåremellertid en differentierad moms som medel i stabiliserings- ochfördelningspolitiken och utskottet anser inte detta vara ett lämpligt medel. Imotion Fi22ö (c) avvisas också tanken på anknytning av kronan till EMS.Utskottet avstyrker därför mofion Fi22ö (c) yrkandena 1 och 7. I mofion Fi224 (vpk) förespråkas en socialistisk politiksom helt avviker från vad utskottet ovan förordat. Där föreslås sålundainsatser mot "spekulationsekonomin", kraftig expansion av denoffentliga sektorn, samhällelig styrning av investeringarna och storaskattehöjningar. Utskottet avvisar en sådan politik och avstyrker sålundamotion Fi224 (vpk) yrkandena 1, ö och 10. dels att den del av utskottets yttrande som på s. 50börjar med "Sammanfattning av" och på s. 51 slutar med"samhällsekonomisk balans" bort utgå, dels atf utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken att med avslag på regeringens förslag i proposition 1988/89:100 bilaga 1 mom. 1 och motionerna 1988/89:Fi213 yrkande 1, 1988/89:Fi214yrkande 1, 1988/89:Fi224 yrkandena 1, ö, 7, 8 och 10 samt 1988/89:Fi22öyrkandena 1 och 7 godkänner vad som förordats i motion 1988/89:Fi223 yrkande 1och som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Deallmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 1988/89:FiU20 (mom.1) Reservafioner GunnarBjörk och (båda c) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 28 börjar med "Denförda" och på s. 35 slutar med "motion Fi224 (vpk)" bort haföljande lydelse: Sverigehar under haft ett andrum för att lösa de grundläggandeobalanserna i ekonomin. Devalvering, oljeprissänkning, internationell räntesänkning,dollarkursfall och minskad internationell inflafionstakt har inneburit enrespitfid för att komma fill rätta med hög inflafion, snabb kostnadsutveckling,låg produkfivitetsutveckling samt svag extern balans. Utskottet måste dockkonstatera att inget av dessa problem är lösta. Regeringen har trots deinternationellt goda förutsättningarna misslyckats med att uthålligtlösa de ekonomiska problemen. Deinternationella förutsättningarna för den svenska ekonomins utveckling underinnevarande år bedöms vara tillfredsställande med en fortsattrelativt stark internationell konjunktur även om den mattas något. För svenskekonomis del pekar flera faktorer mot en något svagare utveckling än under år1988. Denminskade aktiviteten - tillväxten i kan väntas stanna vid något under 1,5 %- beror på ett antal faktorer, bl.a. följande: