bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — På det sättet kan vi få en riktig bild av vad som har skett. : Utskottet har diskuterat frågan, och - med tanke på möjligheten att det var någon brist i informationen ossemellan - även . .;.. Vi harkommit fram till att vi infe vill införa några nya arbetsformer. Vi KU1988/89:30 kommer inte att vara varulvar. Vi strävar inte efter annat än ätt fåfram så god Bilagedel C information som möjligt. Ni har också rätt attavstå från att svara på våra Bilaga B 15 frågor. Men jag har uppfattat attni är villiga att hjälpa oss med information, som inte avser någonting annat änatt hjälpa oss i vår granskning av regeringen. Efter denna principiella deklaration gör jag ett nyttförsök, eftersom jag har uppfattat att ni har värdefull information att lämnaoss. : Anledningen till att Kegö och Barrling ärhär är litet besynnerlig. Det råder alltså en unik situation, nämligen att deär misstänkta i två fall. Situationen är allvarlig. Vi har ingående diskuterat1) om man över huvud taget skall ställa upp, 2) om man skall ställa upp ioffentlighetens ljus. Pojkarna har beslutat efter noggranna diskussioner attställa upp och svara på alla frågor som ledamöterställer utom sådana frågor som berör sekret material. Även i det fallet är deberedda att svara, men då inför lyckta dörrar. är de rädda att i den här situationen inte allt skallbelysas som de vill ha belyst. Vi har förberett detta noga. Det är derasönskemål, som de själva har sagt, att jag eller någon annan under en kortaretid kunde få ställa vissa frågor som de upplever som väsentliga och attkonstitutionsutskottets ledamöter sedan kan komplettera. Vi har ingenting emotatt alla frågor ställs. Det är inte fråga om att dölja någonting ellerundanhålla någonting. : Mitt svar är att vi inte låter utomståendepåverka våra arbetsformer. har sina egna arbetsformer,som vi har valt tidigare. Om ni har några önskemål om att utfrågningen skallförsiggå inom slutna dörrar, är det inga bekymmer alls - då kan vi gå upp tillkonstitutionsutskottets sessionssal och göra det. Det är vi fullt öppna för. Vi har fattat detta beslut, och vi kan inte föra någondiskussion längre kring detta. Jag vill ånyo fråga om ni har någonting att sägainledningsvis, och jag frågar först . : Jag skulle vilja veta om samtliga ledamöterär ense på den punkten. Är ni inte def, vill jag veta vilka som har avvikandemening till att vi får framföra vår sak på det sätt vi finner bäst. : Vi är fullständigt eniga på den punkten.Hela utskottet har fattat det beslutet. Det finns ingen reservation. Vi bestämmervåra egna arbetsformer. Vi respekterar, som jag har sagt, de svårigheter detinnebär. Skulle ni inte vilja framträda med tanke på dem, respekterar vi ocksåden inställningen - den är naturlig i sådana här lägen. Vi vill inte påverkaförundersökningen i någon riktning. Vårt enda syfte är att få fram upplysningarsom kan vara av värde för vår granskning av regeringen. Att ni har kommit hithar vi tytt så att ni kan ha sådan information. : Vi accepterar naturligtvis det. : Då börjar vi utfrågningen precis på sammasätt som jag leder Jag ställer till er båda den fråga somjag alltid ställer, om 452 ni villutnyttja er möjlighet att inledningsvis göra några kommentarer kring KU1988/89:30 de här frågorna. Ni har full frihet att utnyttja den möjligheten. : Även om våra namn och bilder harförekommit i ' alldeles för stor utsträckning i massmedia på senaretid, är det kanske ändå inte alla som känner oss. Jag tänker inte lämna någon uttömmande beskrivning av vem jag är och vad jag står för, men jag skalländå ge en kort beskrivning. I det här sammanhanget kan det vara intressant att jag år1976 avlade min jur.kand.-examen. började jag minpolisutbildning, följde den normala gången och befann mig i slutet av1970-talet på i . Mellan 1980 och 1983tjänstgjorde jag i på bedrägeriroteln. började jag minanställning på säkerhetsavdelningen. Där har jag huvudsakligen sysslat medterrorism, och i det sammanhanget alldeles särskilt Kurdiska ,. : Jag kom till säkerhetsavdelningen . Ävenjag började arbeta med terrorism och gjorde det . Jag fick då enkanske bättre utbildning än de flesta i det ämnesområdet. Sedan har jag även tjänstgjort på spaningsavdelningen,kontraspionaget. 1984 var jag sektionschef i , där jag fick börja direktmed att hantera den vittomtalade organisationen , eftersom , treveckor efter det att jag hade tillträtt tjänsten i , sköts påStora Torget i . Jag var kvar i fram till då jagombads av Hjälmroth och Näss att komma tillbaka till avdelningen i Stockholmoch bli rotelchef för terroristroteln. ombads jag att ta överden då stora utredning rörande PKK som bedrevs vid avdelningen. : Jag kommer så till det som många är intresserade av, den s.k. affären och hur den har utvecklat sig. Jagdelar inte justitiekanslerns uppfattning att den inleddes i slutet pånovember, då jag första gången träffade . Det sammanträffandet varett av några sammanträffanden som och jag haft med Hans Holmérsedan sommaren 1987. Han har, som det numera kallas, agerat bollplank iförhållande till våra idéer och tankar om mordet. Att varnärvarande vid det mötet var i mina ögon en ren tillfällighet. Jag kände honominte då och lärde känna honom först . Däremot kan kanske det som senare hände i början avdecember-jag tror det var - vara mera relevant i sammanhanget.Då blir jag uppringd av , som undrar om jag har möjlighet att träffanågra personer. Det gör jag, och får då träffa själv, . Syftet var att ville få några intryck bekräftadesom han hade när det gällde utredningen av mordet på och det hot someventuellt skulle funnits mot från PKK före mordet. Vi talade i allmänna termer, men en sak kan ha relevansför den senare händelseutvecklingen. Han ville att jag skulle bekräfta om jag före mordet på hade personligen varnat byråchefen på säkerhetavdel ningen för att PKK skulle mörda någon i . Jag kunde inte annat .c-. intyga aftdet var rikfigt. före mordet på besökte jag KU1988/89:30 av andra skäl - personliga skäl - byråchef för attdiskutera några Bilagedel C saker som gällde min framtid påsäkerhetsavdelningen - jag skulle byta Bilaga B 15 sysselsättning. Då hadejag i bakhuvudet en diskussion som hade förts på terroristroteln och som gälldeinformation som innebär att PKK skulle utföra eft nytt attentat i . Vidbesöket hos P-G Näss, när vi hade talat om de andra angelägenheterna, ville jagför att försäkra mig själv om att informationen verkligen hade gått framställa frågan fill P-G Näss, vilket jag också gjorde: "Känner du till aftPKK skall skjuta en till i ?" Han svarade då nej. Om vi sedan går vidare i händelseförloppet, hamnar vi vidden . Då blev och jag, som under relativt lång fid nu hardelat tjänsterum, uppringda av , som sade sig handla på rikspolischefensvägnar och ville ha kontakt med oss. Vi träffade honom också. Under dendiskussionen framstod det helt klart för oss att man i de kretsar som omgavrikspolischefen hyste misstroende mot P-G Näss. Under vara diskussioner ringde också rikspolischefen vidtvå eller tre fillfällen för aff efterhöra resultatet av de diskussioner som vidå hade med . Om vi går vidare i utvecklingen kommer vi till den 8februari. Inför den dagen hade vi blivit ombedda av P-G Näss att komma ned tillhonom och delta i en föredragning som skulle ske inför rikspolischefen och SuneSandström, avdelningschef på säkerhetsavdelningen, gällande PKK och utredningenom mordet på . Vi besökte P-G Näss kanske före mötetoch diskuterade uppläggningen av detta möte. Under mötet sedan höll P-G Näss så aft säga i taktpinnenoch lade fram utredningen såsom han såg på den. Av någon anledning som jag nuinte minns blev P-G Näss tvungen aft lämnarummef . WalterKegö och jag fick då ta över. Vi presenterade då - naturligtvis mycketkortfattat - den utredning som vi drev. Efter denna diskussion fick vi avrikspolischefen och klart uttryckt deras fulla stöd för atf viskulle fortsätta utredningen, för aft vi också skulle få resurser tillutredningen, och man uttryckte sin förvåning över den arbetssituation som vibefann oss i. Vi har som har framgått av diskussionerna här tidigarehaft en mycket god kontakt med den åklagare som har varit avsatt att sköta vårts.k. har vi haft, om infe dagligakontakter, så dock mycket täta kontakter med honom. Vi har också försökt gehonom en bred bakgrund när det gäller terrorism och när det gäller Kurdistansarbetarparti, PKK. Eft par dagar efter mötet träffade vi ocksåJörgen Almblad. I den diskussion vi då hade sade han avslutningsvis:"Bekymra er inte för P-G Näss, för är rikspolischefensbäste vän." Vi uppfattade då helt naturligt detta så här: "Det varskönt; nu kommer vi att få de resurser vi behöver." : Def stämmer. Vi skall infe gå in i detaljer,men det finns vissa saker som man kan komplettera med. Omvi skäll gå vidare kan vi stanna omkring - jag kan inte KU1988/89:30 ange dagen närmare. Omkring ringerrikspolischefen till mig på mitt tjänsterum vid17.00-tiden. Han talar om att Bilaga B 15 befinner sig påtjänsterummet, och de diskuterar saker och ting. Han talar också om att det ärnågra saker som skall göra åt honom, och han vill att vi skallsamarbeta med . Han säger: "Du kan själv träffa , han finns i receptionen vid ." Jag gårdit och träffar där. Sedan sätter vi oss i hans bil. Då berättarEbbe för mig att rikspolischefen har bestämt sig: P-G Näss skall fålämna avdelningen. Rikspolischefen skall se till att P-G Näss får den tjänst iUppsala som han har sökt. Han berättar också att rikspolischefen återigen harförsäkrat att vi skall få resurser och stöd. Jan-HenrikBarrling: Av skäl som vi inte kan redogöra för men som har med den tidigareutvecklingen att göra såg vi oss tvungna att kontakta rikspolischefenÅhmansson . Eftersom vi då hade direktiv att samarbeta med EbbeCarlsson skedde kontakten via honom, och han ordnade också så att vi relativtsent fick möjlighet att träffa hemma i hans tillfälligabostad här i . Då diskuterades i huvudsak tre förhållanden: det s.k.PKK-spåret, interna förhållanden på säkerhetsavdelningen och hotbilden. Jagvill inte här närmare gå in på de diskussionerna. Detdiskuterades också huruvida det i skulle vara möjligt attanvända illegal avlyssning. Det kanske förtjänar att nämnas att rikspolischefenÅhmansson då inte på något sätt tog avstånd från de tankegångarna. Efterdet att vi var klara med vår föredragning undrade rikspolischefen omdet fanns något skriftligt material om det här så att han kunde tillgodogörasig vad vi hade berättat. Eftersom vi då höll på att sammanställa ett materialsom senare kommit att kallas åklagarpärmen och som i och för sig inte är ettstationärt material utan ständigt är utsatt för omvandling, svarade vinaturligtvis att det skulle vi kunna ordna. uttryckte sig ungefärså här: "Det kan du få via mig." funderade i ,varpå han nickade och sade OK. Dehär handlingarna överlämnades . Sammanfattningsviskan man säga att det som i den här debatten har betecknats som startpunkten närdet gäller handlingarna i själva verket var avslutningen på ett skede där vi påflera sätt hade fått klart för oss att i det här arbetet var attbetrakta som rikspolischefen högra hand. Det intrycket bekräftadessenare på flera sätt. Nästadatum som har relevans och som bekräftar vad jag har sagt är, om jag minnsrätt, . Då sker ett möte i . Vi kände inte till platsen förmötet, men vi visste att det skulle äga rum ett möte. skulledelta, skulle delta, och vi fick uppfattningen att också SuneSandström skulle delta och möjligen någon eller några fler. Efter mötet fick vi via klart för oss att de diskussionersom nu hade förts gjorde att vi skulle få resurser och att man KU 1988/89:30 stöttade den verksamhet som vi bedrev. kanske jag tar ett alltför stort steg i almanackan, mendet som sedan slår Bilaga B 15 mig i utvecklingen är att och jag den27 mars blir kontaktade av , vilken sitter tillsammans medAnna-Greta och anser sig behöva vårt stöd för att verifiera vissauppgifter som ingår i def som de också hade talat med rikspolischefen . Vi träffade således och omfattade de tre områden som vi varit inne på tidigare Anna-GretaLeijon uttalade sin uppskattning och sitt stöd för oss. Hon frågade oss om vihade de resurser vi behövde, och vi svarade henne att rikspolischefen och SuneSandström var informerade, och vi fick de resurser som vi behövde. Dagen därpå,, inträffade mötet på den s.k. lokalen. Vi blir kallade till enplats på Söder, vi blir upphämtade av , som visar oss vägen tilllokalen. Inne i lokalen var vi till en början , , , , och jag. är, så länge hanstannar - kanske eller -, mycket positiv tilllokalen och anser att den oavsett hur den kommer till användning i utredningenskall tillföras polisen och användas för senare ändamål. kör hemÅhmansson i bil och återkommer . Vi fortsätter diskussionerna med SuneSandström gällande organisation, resurser osv. för den verksamhet som skallbedrivas i lokalen. Om jag skall fatta mig kort är det intressant att vidiskuterar även vilka personer som skulle kunna anses vara lämpliga att arbetamed illegal avlyssning i den mån det blev bestämt att sådan skulle användas. : Får jag skjuta in att och jag ochSandström tillsammans gick igenom en namnlista. Vi bestämde oss för tiopersoner vilka namngavs vid det tillfället såsom lämpliga om vi skulle användade här metoderna. Dessutom fick vi löfte av att två spaningsgrupperskulle ställas till vårt förfogande så fort det blev möjligt. Jag kanske skall poängtera att det inte fattades någotbeslut om avlyssning vid det här tillfället. : Det är intressant att se på vilketsätt användes av . Den som gjordeföredragningen för var alltså inte vi, utan det var EbbeCarlsson som gjorde den. Vår närvaro bestod endast i att bekräfta olikauppgifter som lämnade. är nästa datum av intresse. Då kommer SuneSandström upp till och mig på vårt tjänsterum. Det är, kan mansäga, en uppföljning av den diskussion som skett . Vid dettillfället diskuterar vi möjligen något kort ögonblick ytterligare dessa namn,men sedan börjar ringa runt för aft beställa den personal som vikommit överens om skulle användas i utredningen. : Anledningen till att han skulle ringa runtvar att åtta av de tio personerna skulle komma från våra sektioner ute ilandet. kontaktade de berörda regioncheferna under vilkasansvarsområde de här personerna lydde och befordrade in dem till oss viaregioncheferna. Jan-HenrikBarrting: har vi så en diskussion med P-O KU 1988/89:30 Karlssongällande vilken typ av utrustning som skulle vara av värde om det BilagedelC beslutadespå chefsnivå att avlyssning skulle användas. Det får ses som Bilaga B 15 fortsättningpå en diskussion som hade förts vid ett par tre tillfällen den 24 I det sammanhanget förtjänar betonas -vilket kanske framgår av vad jag har sagt tidigare - att dessa diskussionerskedde iinder förutsättning att det skulle godkännas av våra chefer.Inte minst var mycket angelägen om att vi själva inte skulle tanågot som helst ansvar för dessa beslut. Han relaterade därför vid någrafillfällen sina diskussioner som han hade haft med i första hand hade vi således en diskussion med P-OKarlsson. Återigen kort sagt: viss teknisk utrustning diskuterades, och dethela avslutades utan att några som helst beslut fattades. Som grund för heladiskussionen låg att det här kunde eventuellt komma i fråga, om chefernabeslutade sig för aft det kunde användas. Vi får så sent som den 20 eller bekräftat viaSune - det är innan han ger sig i väg på sin semesterresa fill -att vi skall tillföras tio man utredningspersonal och två spaningsgrupper förde utredningsbehov som finns. Återigen vill jag poängtera en sak som jag nämnde tidigarei förbigående: och fortfarande har vi tillsammans medåklagaren den gemensamma uppfattningen att så snart vi fårresurser måste ett större antal förundersökningsåtgärder vidtas för att viskall kunna utreda detta spår resp. kunna eliminera det, vilket torde varaminst lika viktigt. får vi också, vilket skedde även vidnågot annat tillfälle, av höra att han har talat medrikspolischefen om avlyssningsutrustning, att sagt att detvar OK men att formerna för hur detta skulle gå till måste diskuteras närmare. Om jag nu kommer ihåg rätt bland alla datum är nästa datumden . Då kan man tycka att det har gått . och jaghade nog den uppfattningen, även om vi började bli otåliga - vi var ganska vanavid att få vänta på resurser. Vi hade bett att komma upptill den utredningspersonal som vi då hade fått ihop. Det var fyra fempersoner. Det var några som skulle engageras senare i spaningarna, och det varytterligare någon från den ordinarie verksamheten som fanns med i rummet närNils gjorde en föredragning och förklarade för oss hur viktigtvårt arbete var, hur viktigt det var att hålla sekretessen och hur viktigt detvar att vi på alla sätt och vis förstod att inte bara rikspolischefen utan helasamhället förväntade sig och hoppades att vi skulle kunna genomföra utredningenmed ett lyckat resultat. hade kallat föredrag ning inför spaningsledningen. Det var alltså återigen inte vi som gjorde föredragningen, utan det var , därtill ombedd av . Det där fick konsekvenser såsom alla vet . Det ledde till - vilket inte har uppmärksammats i den här diskussionen - att vi blev kallade till , intendent på säkerhetsavdelningen, som då hade tagit över vissa delar av ansvaret för utredningen. Vi blev kalladefill 457 honom utanatt veta varför. När vi väl kom dit fick vi besked att han skulletala om varför vi var ditkaHade. När klockan blev 3 fick vi också besked. Detinnehöll en hälsning från rikspolischefen , att vi ifortsättningen skulle behandla eribart som källa. Som alla förstod blev vi något förvånade, men eftersom viinte hade möjlighet att diskutera det med fick vi tauppgiften för vad den var. är också behandlad somkälla. När jag talar om det här kommer jag att tänka på något somhar hävdats tidigare, nämligen att man omkring hade låtit hälsatill oss att vi infe skulle samarbeta med och att han skullebehandlas som källa, eller någonting sådant. Det stämmer inte. Vad man läthälsa till oss var konkret: får inte ta befälet, i övrigt skullevi arbeta vidare som . Då har vi passerat . Vi började känna de isigavindarna, lindrigt sagt. Vi förstod att det pågick diskussioner bakom vår rygg.Det har senare bekräftats. är nästa datum av betydelse. Då blir viåterigen kallade till . Han har återigen en hälsning. Den härgången är det inte bara från utan också från . Delåter gemensamt hälsa att det inte blir tal om någon avlyssning. Det finns ju ingen ytterligare anledning att kommentera det, men om vi tidigare hadekänt isiga vindar, förstod vi nu att vi befann oss i . Många har nämnt ett möte . Men villjag påpeka en annan sak som vi själva tycker är mycket märklig. Vi har hellerinte någon förklaring. Någonstans mellan den 18 och blirvi uppmanade av intendent att flytta till lokalen. Vi blirnaturligtvis båda mycket förvånade över denna begäran och säger oss inte ha föravsikt att flytta dit. Inget av de skäl som ursprungligen fanns för att vi engång skulle skaffa en lokal på Söder fanns kvar. Något samarbete med EbbeCarlsson skulle inte ske, någon avlyssning skulle inte ske. Sekretessen kringutredningen hade spruckit, och pressen började ringa. Det visade sig senareatt pressen hade börjat ringa till avdelningen . Vi var vid det tillfället, förutom och jag, fem mani utredningsgruppen. Inget av de skäl som hade gjort att vi hade funderat pålokalen fanns då kvar längre. Ändå ville man att vi skulle flytta dit. kallades och jag till ett möte medavdelningschefen , , och enkommissarie som tidigare hade arbetat mycket med terroristärenden. Som Walteroch jag båda uppfattade det inledde mötet med att spela någonsorts teater. Uppenbarligen inte för vår skull utan för de övriga närvarandesskull talade han sig varm på ett dramatiskt sätt om det faktum att man aldrignågonsin skulle kunna tänka sig han var chef på säkerhetsavdelningenatt använda sig av avlyssning. Det var ett helt onödigt påpekande, eftersom viredan hade fått den informationen, men av någon anledning ansåg han att hanbehövde framföra den. I övrigt fick vi då också veta att det hade inletts två utredningar.Den ena skulle utreda den information som fanns angående förhållandena föremordet på . Den andra utredningen skulle ta ställning till om det KU 1988/89:30 Bilagedel C s.k.PKK-spåret var någonting att ha. Efter den gruppens bedömningar KU1988/89:30 skulle man fatta beslut om det fanns något skäl att fortsättautredningen av Bilagedel C PKK-spåret eller om det skulle läggas ned. Viblev något förvånade - det Bilaga B 15 förstår säkert alla - när vi senarefrågade , om han var informerad om att det pågick en utredning omatt utreda de förhållanden som han hade beslutat skulle fortsätta. Han vissteingenting om det och blev mycket förvånad. : Det är märkligt för oss att lyssna påÅhmansson när han gör ett stort nummer av att han plötsligt har bestämt att vårdel av utredningen skall föras över till Palmegruppen, som han säger. Det hadevi kommit överens med Almblad om , nämligen . : Med anledning av förhållanden som vihade berört med lämnade vi en rapport som jagtror är daterad den 24 eller . Min kollega tog med sig den rapportentill för vidarebefordran till . Om jag minnsrätt var det . : Det var jag som var uppe medsammanställningen. och jag pratade en hel del. Mot slutet sadehan: "Jag fick ett samtal från , och han säger att han skallskicka över en räkning på , som omfattar avlyssningsutrustning. Hardu fått någon avlyssningsutrustning?" - "Nej, det har jag verkligeninte", sade jag. - "Tack, , vad skönt!" : Jag har en sista kommentar som jagtycker förtjänar att tas upp. Som alla förstår är det här för oss en livsavgörandehändelse på många sätt, och inte bara för oss utan för säkerhetsavdelningen,för utredningen på mordet på , kanske för det val som skall hållas iseptember. Det finns många anledningar att ställa frågor till dem som har varitmed i händelseförloppet, och vi är utan tvivel två av dem. Sedan detta inleddes - låt oss säga , menman kanske kan gå längre tillbaka - har varken eller SuneSandström diskuterat händelseförloppet med vare sig eller mig på någotkonkret sätt. Per telefon har låtit meddela atf vi har deras fullastöd. Vi tackar för det, men man kan fråga sig om de inte undrar över det somhar hänt. Det har i alla fall inte nått oss. : Vi kan då inleda frågestunden. Jag skallkoncentrera mig till det som berör granskning. Detfinns ju många omständigheter som skulle kunna diskuteras, men det skulle föraalltför långt. Vi har fått del av JK:s undersökning, som sysslar medpolisledningens handhavande av de här frågorna och där man belyser en hel delav de frågor som ni här har tagit upp. Jag tycker det är värdefullt - och detär därför ni har kallats hit - att ni har kompletterat de synpunkterna. Genom nya framträdande hos oss har vifått en belysning av den samverkan som inleddes med . man kan beteckna det somvar på väg att byggas upp som en irreguljär KU 1988/89:30 spaningsorganisation vid sidan av ? WalterKegö: Det är befängt att ha sådana tankar. Jag har varit chef för en BilagaB 15 utredning på 40 man. Den har sedan trappats ned , och kvar varinte så många , men vi hade tio-tolvpersoner som arbetade med spåret, och vi koncentrerade oss på att klara uppmordet på statsministern. Detfinns ingen anledning att börja tala om några illegala grupper vid sidan om.Det fanns, såsom sade, redan en grupp som hade detta underutredning. Man behövde inte blåsa liv i den. Det fanns en grupp som var kapabelatt sköta uppgiften. Vi behövde egentligen inga andra personer som hjälptetill. : Betraktar ni det som någonting negativt eller som någonting positivtatt tillfördes utredningen och att han skulle medverka? WalterKegö: Det är sant att vi välkomnade det beslut som fattade att EbbeCarlsson skulle samarbeta med oss. Vi fick en kraft som var intresserad, så vityckte det var ett bra beslut då. : Ni upplevde att han gick in i arbetet med goda avsikter? WalterKegö: Det är ingen som helst tvekan om det. Jag tror att vi alla kan vara enseom att det var så. : Låt mig då fråga om det som direkt berör regeringen.