bet · GC01KU1 · 1988-12-31 00:00:00 — Partiernas representation i utskott 1988/89 KUl Utskottet föreslår genom en ändring av riksdagsordningenstilläggsbestämmelse 4.3.1. en utökning av antalet ordinarie utskottsplatserfrån 15 till 17. Lagändringen föreslås träda i kraft . Enreservafion (m) och ett särskilt yftrande (fp och c) föreligger. Enligt 4 kap. 3 § regeringsformen (RF) väljer riksdageninom sig utskott, däribland ett konstitutionsutskott, ett finansutskott och ettskatteutskott enligt bestämmelser i riksdagsordningen. I 4 kap. 2 §riksdagsordningen (RO) anges att för varje valperiod inom sigtillsätter ett konstitutionsutskott, ett finansutskott, ett skatteutskott ochminst tolv andra utskott. I tilläggsbestämmelsen 4.2.1 anges därutöver aft riksdagensenast på åttonde dagen efter dagen för första sammanträdet med kammaren underriksdagens valperiod skall tillsätta sexton särskilt angivna utskott. Föreskrifter om antalet ledamöter i utskotten finns i 4kap. 3 § RO och i tilläggsbestämmelsen 4.3.1. Av 4 kap. 3 § framgår atf varjeutskott skall bestå av udda antal ledamöter, lägst 15. Enligttilläggsbestämmelsen 4.3.1. skall varje utskott bestå av 15 ledamöter. Gemensamma bestämmelser om val inom ges i 7 kap.RO. Av tilläggsbestämmelsen 7.2.2 framgår att val av utskottsledamöfer skallberedas av valberedningen. 17 kap. 3 § RO sägs bl.a. att om vid val som avsertvå eller flera personer det framläggs en gemensam lista som upptar namn på såmånga personer som valet avser, och om listan har godkänts av alla ivalberedningens sammanträde deltagande ledamöter eller av alla utom en, skalltalmannen ställa proposition på godkännande av listan och förklara de på dennaupptagna personerna valda. Detta förfarande, som är det vanliga vid val avutskottsledamöter, förutsätter överiäggningar mellan partigrupperna om hurplatserna skall fördelas. Överläggningarna utmynnar i en gemensam lista somupptar namnen på så många personer som valet avser. Val med slutna sedlar skalldock förrättas, om def begärs av minst så många riksdagsledamöter, sommotsvarar det tal vilket erhålls, om samtliga röstberättigade ledamöters antaldelas med antalet av de personer valet avser, ökat med ett. 1 1988/89. antalutskottsplatser innebär det att val med slutna sedlar skall förrättas om KU 1988/89:1 def begärs av 22 ledamöter. 1 7 kap. 4 § RO föreskrivs att om tvä eller flera personerskall utses genom val med slutna sedlar, fördelas platserna proportionelltmellan partier. Med parti avses därvid varje grupp av riksdagsledamöter som vidvalet uppträder under särskild beteckning. Platserna fördelas mellan partier genom att de en efter entilldelas det parti som för varje gång visar det största jämförelsetalet.Jämförelsetalet är lika med partiefs röstetal, så länge ingen plats hartilldelats partiet, och erhålls därefter genom att partiets röstetal delas meddef tal som motsvarar antalet platser som redan har tilldelats partiet, ökatmed ett. Vid lika jämförelsetal skiljes genom lottning. Frågan om antalet utskottsplatser och partiernasrepresentation i utskott behandlades av grundlagberedningen i samband med dennuvarande ut-skottsorganisationens tillkomst (SOU 1969:62 s. 69-70).Beredningen konstaterade aft om alla partier, som passerat 4-procenfsspärren,skall få minst en företrädare i utskott, måste antalet platser i utskottetuppgå fill lägst 25. Ett så högt ledamotsantal borde enligt beredningens meninginfe stipuleras. ansåg man def viktigt aft antalet platser intesattes så lågt atf någoriunda stora partier blev utan utskottsrepresentation.Inget utskott borde därför ha mindre än 15 ledamöter. Detta synfes beredningenockså vara ett lämpligt fal för att utskotten skulle kunna arbeta i smidiga ocheffektiva former. Man angav att från denna utgångspunkt borde i vart fall enövre gräns för utskottens storlek gå vid ungefär 20 platser. Grundlagberedningen återkom till frågan i sittslutbetänkande (SOU 1972:15 s. 291) och övervägde bl.a. atf låta denproportionella fördelningen avse det sammanlagda antalet utskottsplatser.Beredningen, som stannade för att inte föreslå någon ändring, förklarade sigfästa avgörande vikt vid att de politiskt relevanta styrkeförhållandena ikammaren så nära som möjligt skulle komma atf avspeglas i varje utskott. antog en rekommendation som skullevara vägledande vid upprättande av de gemensamma listorna överutskottsplatsernas fördelning. Enligt rekommendationen bör det eftersträvas enproportionell fördelning av det totala antalet utskottsplatser i enlighet medpartiernas styrkeförhållanden i . Valberedningen kan enligtrekommendationen finna anledning att i vissa fall modifiera metoden för aftåstadkomma likartade majoritetsförhållanden i samtliga utskott. Alla iriksdagen representerade partier utom moderata samlingspartiet ställde sigbakom rekommendationen (KU 1978/79:29). Frågan om utskottsplatsernas fördelning behandlades ävenav folksfyrelse-kommittén. I sitt betänkande (SOU 1987:6 s. 226) konstateradekommittén, atl def fanns två huvudmetoder för att tillförsäkrautskotfsrepresentation för alla riksdagsparfier: ett ökat antal ordinarieplatser i varje utskott eller en samtidig fördelning av alla ordinarieutskottsplatser efter proportionella principer. Liksom grundlagberedningen ansåg kommittén att det med hänsyntill utskottsarbefets effektivitet var olämpligt atf öka antalet ledamö- KU1988/89:1 ter i varje utskott så mycket som skulle krävas för att varje partimed av rösterna skulle få representation i varje utskott. Mot den andra metoden talade enligt folksfyrelsekommitténatt det parti eller den politiskt bestämda konstellation av partier som harmajoritet i infe skulle komma aft förfoga över ett flertal i allautskott, såvida inte skillnaden i mandat mellan majoritet och minoritet varförhållandevis stor. Nackdelarna från parlamentarismens synpunkt med en ordningsom innebar att minoriteten hade fler platser än majoriteten i några utskottskulle enligt kommittén inte underskattas. Man ansåg emellerfid intresset avatt alla partier som passerat 4-procenfsspärren får delta i utskottsarbete varaså starkt att det vägde över nackdelarna. Kommittén föreslog därför aft dettotala antalet ordinarie utskottsplatser skulle fördelas proportionellt mellande partier som passerat 4-procenfsspärren. Repiresenfanterna för de tre borgerliga partierna i kommittén reserverade sig mot förslaget. I proposition 1987/88:22 fördes förslaget vidare utankommentar. Utskottet konstaterade vid sin behandling av frågan (KU 1987/88:43)att def är ett starkt intresse aft alla de i representerade partiersom passerat 4-procenfsspärren delfar i utskotfsarbefet. Ett parti som stårutanför utskotten har små möjligheter att påverka ärendebehandlingen. Likasåkommer ett sådant parti inte att få samma insyn i beredningsarbetet som departier som är företrädda i utskotten. Det är också en nackdel frånkammararbefets synpunkt aft infe alla partiers ståndpunkt framgår avutskottsbetänkandena. Utskottet anförde att det enligt dess mening är en riktigprincip att det totala antalet utskottsplatser fördelas proportionellt mellande riksdagsparfier som uppnått av rösterna i valet. Genom kommitténsarbete har klarlagts att det är fullt möjligt aft lagreglera denna princip.Härigenom skulle skapas en garanti för en rättvis utskottsrepresentation.Utskottet ansåg det vara att starkt beklaga atf def infe gått atf uppnå enighetmellan partierna om denna ändring av riksdagsordningen. Frågan om en lagregleringhade därmed fallit. Utskottet ansåg dock atf med anledning av det iproposifionen framlagda förslaget borde göra ett uttalande av innebörden atfprincipen om samtliga utskottsplatsers proportionella fördelning mellan departier som passerat 4-procenfsspärren borde vara grundvalen förutskottsrepresentationen. De borgerliga ledamöterna av utskottet ansåg i enreservation att utskottet bort ha uttalat att man inte kunde ansluta sig tillden föreslagna metoden för utskottsval då den rymde allvarliga olägenheter ochinte kunde befraktas som val i egentlig mening. Bl.a. pekade man ireservationen på att förslaget i proposifionen innebar att ett parti eller engrupp av partier som har majoritet i kammaren infe kommer atf förfoga över enmajoritet i utskotten. I stället kommer vissa utskott att haregeringsmajoritet, andra majoritet för oppositionen. Enligt reservanterna kandetta vara en nackdel från parlamentarisk synpunkt. Vpk-ledamoten i utskottetreserverade sig fill förmån för proposifionens förslag. Utskottet KU 1988/89:1 har val följande sammansättning:arbetarepartiet-socialdemokraterna (s) 156, moderata samhngspartiet (m) 66,(fp) 44, (c) 42, kommunisterna (vpk) 21 ochmiljöpartiet de gröna (mp) 20 mandat. Om val med slutna sedlar skall förrättastill de 15 ordinarie platserna i varje utskott och ledamöterna i valetuppträder under de partibeteckningar under vilka de invalts i blirresultatet att s erhåller 7 platser, m 3, fp 2, c 2 och vpk 1 plats, under defatt blir utan representation i utskotten. Fråga har uppkommit omändring i riksdagsordningen i syfte atf bereda även miljöpartietutskottsrepresenfa-tion. En särskild arbetsgrupp bestående av företrädare församtliga sex riksdagsparfier har behandlat saken. Härvid har partierna medundantag av moderata samlingsparfiet enats om atf frågan bör lösas genomändring i riksdagsordningen på det sättet att antalet ordinarie utskottsplatserökas från nuvarande 15 till 17. En sådan ordning medför följandemandatfördelning i utskotten: 8 s, 3 m, 2 fp, 2 c, 1 vpk och 1 mp. Med begagnande av sin initiativrätt lägger utskottet framett förslag fill ändring av riksdagsordningen i detta hänseende. Lagteknisktföreslås atf ändringen fas in i tilläggsbestämmelse 4.3.1. i riksdagsordningen.För del innebär förslaget att val av två ytterligareledamöter skall ske för innevarande valperiod. Förslag till övergångsbestämmelseför sådant val i enlighet med bestämmelserna i 7 kap. 4 § RO ges i bilagan. att antar def i bilaga till detta betänkandeintagna förslaget till lag om ändring i riksdagsordningens tilläggsbestämmelse4.3.1. Närvarande: (), (), CatarinaRönnung (s), (), tredje vice falman (),(), (), (), (),(), (), (vpk), Rosa-LillWåhlstedt (s). () och (). Reservation KU 1988/89:1 , och (alla m) anser dels atf den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "Med begagnande" och slutar med "i riksdagsordningen"bort ha följande lydelse: Frågan om antalet utskottsplatser har behandlats vid ettflertal tillfällen både av offentliga utredningar och i . Såvälgrundlagberedningen som folksfyrelsekommittén fann att det inte var lämpligtatt föreslå så många ordinarie platser i utskotten att det skulle garanterautskotfsrepresentation för samtliga partier som passerat 4-procentsspärren.Enligt grundlagberedningen skulle man med 15 platser i varje utskott garanteraatt någorlunda stora partier erhöll utskottsrepresentation. ansågsdetta vara ett lämpligt tal för atf utskotten skulle kunna arbeta i smidiga ocheffektiva former. Denna uppfattning har infe ifrågasatts, vare sig ifolksfyrelsekommittén eller när frågan om utskottens sammansättning behandlatsi . Utskottet menar aft den rekommendation om utökning av antaletutskottsplatser som framlagts av en tillfällig arbetsgrupp och om vilken detinfe rått enighet mellan alla riksdagspartier inte bör leda tillutskoftsinitiativ i frågan. Skulle nu besluta om en ändring avriksdagsordningen för att bereda nu existerande riksdagsparfierutskottsrepresentation, kommer motsvarande krav att resas om ytterligarepartier passerar 4-procentsspärren, men inte erhåller tillräckligtantal mandat för atf vara garanterade ordinarie platser i utskotten, eller omnya partibildningar uppstår i . Def kan blisvårt att motsätta sig dessa krav. Utskotten kommer då atf fä en storlek somsåväl statliga utredningar som vid upprepade tillfällen förklaratvara helt olämplig ur arbetssynpunkf. En utökning av antalet ledamöter från 15 till 17 lederdessutom till atf minoritetsskyddet i utskottens arbete försvagas. En tredjedelav ledamöterna kan begära bordläggning eller att yftrande inhämtas frånstafiig myndighet i ett ärende. Med nuvarande ordning har det i allmänhet räcktatf två partier varit ense för att utnyttja minoritetsskyddet. Med 17 ledamöteri utsköttet kommer def atf krävas 6 ledamöter i stället för som för närvarande5 för att uppnå den föreskrivna tredjedelen av ledamöterna. Den nu föreslagna utökningen till 17 ledamöter i ställetför 15 bygger inte på några principiella eller genomtänkta överväganden. Defhandlar uteslutande om att anpassa utskottsorganisationen till dendagsaktuella politiska situationen. Riksdagsordningen får sålunda rätta sigefter kortsiktiga politiska önskemål från vissa partier i stället för tvärtom- tanken att förändringar av riksdagsordningen skall ske efter noggrannutredning, utan tidspress och i bred enighet tycks nu vara främmande förriksdagens partier med undantag av moderata samlingspartiet. Den nu föreslagna förändringen är ett beställningsarbetefrån socialdemokraterna. Partiet har - fill skillnad från andra partier - intevarit berett att avstå utskottsplatser. Moderata samlingspartiet har däremotvarit berett atf avstå platser till under förutsättning attsamfliga partier också velat göra det. Det hadesålunda varit möjligt att lösa utskoftsproblematiken utan en snabbutökningav antalet utskottsplatser. Atf övriga partier infe KU1988/89:1 stannat för en sådan lösning är beklagligt. En utökning av antalet utskottsplatser nu öppnar vägen förframtida snabba förändringar av riksdagsordningen beroende på hur kommande valkommer atf utfalla. Detta är inte ägnat atf vidmakthålla respekten förriksdagens arbetsformer. Det sätt som den nu föreslagna förändringen drivitsfram på är stötande. I en så viktig fråga som utskoftsledamöternas antal börbred politisk enighet eftersträvas. Atf lägga fram ett illa förberett förslagfill förändring och snabbt genomföra detta är inte ägnat aft stärka respektenför . Förslaget bör avslås och förändringar av antalet utskottsledamöferhandläggas i den ordning som borde vara självklar vad gäller ändring avriksdagsordningen, dvs. genom ordentlig beredning och beslut i utanforcering. dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: aft infe antar förslag fill ändring iriksdagsordningens tilläggsbestämmelse 4.3.1. (), tredje vice falman (), () och () anför: Under de förhandlingar som ägt rum om miljöparfietsrepresentation i utskott har och centerpartietsföreträdare hävdat 1. attmiljöpartiet skall få utskottsrepresentation genom att alla övriga partieravstår platser, 2. att antaletledamöter i utskotten som hitfills skall vara 15. Socialdemokraterna har infe gått med på en sådan lösning.Socialdemokraterna har ansett atf de tillsammans med vänsterparfietkommunisterna skall ha majoritet i samtliga utskott. Under förhandlingarna harockså tanken på en kartell vid utskottsvalen mellan socialdemokraterna,kommunisterna och framförts. I def läge som uppstått har våra partiers representantervid förhandlingarna biträtt ett förslag om en utökning av antaletutskottsledamöfer till 17 för att därmed möjliggöra utskotfsrepresentation förmiljöparfiet. Vi anser att det förslag som framlagts av vårarepresentanter vid förhandlingarna ur en rad olika aspekter hade varit aftföredra, men vi vill inte nu motsätta oss att frågan löses på det sätt sommajoriteten i förhandlingsgruppen föreslagit. Vi vill dock understryka att vi inte ser beslutet somprejudicerande för hur frågan om utskottsrepresentation skall avgöras iframtiden. Det är enbart grundat på de omständigheter som förekommit i densituation som råder. Förslagtill KU 1988/89:1 Lag omändring i riksdagsordningen g.. Härigenom föreskrivs beträffanderiksdagsordningen' att tilläggsbestämmelsen 4.3.1. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Förslagen lydelse 4.3.1 Varje utskott skall bestå av femton Varje utskott skall bestå av sjutton ledamöter. ' Denna lagträder i kraft . Val avytterligare två ledamöter skall ske till utskott som tillsatts för valperiodenföre ikraftträdandet av denna lag. Vid val med slutna sedlar skalljämförelsetalen beräknas med utgångspunkt i de femton platser som redantilldelats partierna. 'Riksdagsordningen omtryckt 1985:1068.