bet · GC01JuU25 · 1988-12-31 00:00:00 — Juridiska fakultelsslyrelsen anmärker inledningsvis all denmedehida regleringen av kyrkofriden tvärt emot vad som ofta antas syftade till att värna enskilda mot angrepp från andra enskilda som ville larätten i egna händer. Del var ett kungamaktens försök i ett relativt primitivträttssamhälle alt tillförsäkra medborgarna rättsligt skydd. Det vore därför,enligt fakultelsslyrelsen, ett steg bakåt i samhällsutvecklingen all i dagstifta en ny lag om kyrkofrid, som eventuellt skulle ha till uppgift allförhindra de statliga ordningsorganen all ingripa och utföra sitt arbete ilokaler tillhörande olika religiösa församlingar. Detta skulle innebära alt detöveriäls till olika religiösa samfund all svara för skyddet av enskildaindivider. Dämtöver skulle den demokratiska rättsordningen motarbeta sig själv;en oundviklig följd skulle därför bli en betänklig ökning av antaletpreventiva frihetsberövanden. Utskottethar från de svenska ambassaderna i , , , ochParis inhämtat atl några särregler beträffande straffprocessuellatvångsingripanden eller ivångsingripanden för verkställighet av ettförvaltningsrättsligl beslut i kyrka, kloster och liknande inte existe- rar i FörbundsrepublikenTyskland, , , el- 1988/89: JuU25 ler . ISvenska ekumeniska nämndens ovannämnda skrivelse till regeringen ompolisingripanden i kyrkolokaler har nämnden begärt att regeringen snarastmöjligt vidtar åtgärder för atl komplettera de föreskrifter som gäller för polisensarbete i dessa situationer. Justitieministernföreslår i propositionen (s. 59 ff) inte några särregler för Ivångsingripandeni kyrkor, kloster och liknande lokaler. Enligt hennes uppfattning kan det intekomma i fråga all införa något slags frizoner, där polisingripandeöverhuvudtagel inte skulle få ske. Del finns i vårt samhälle, enligtjustitieministern, inte något behov av all anordna en för personer somär misstänkta för brott eller som eftersöks enligt annan lagstiftning. Däremotbör hänsyn så långt möjligt böra las till kyrkorummets helgd vid enhusrannsakan eller liknande eftersökning. Detta kan, enligt hennes uppfattning,tillgodoses inom ramen för den proportionalitetsprincip som i detta ärende ärföreslagen vid tvångsmedelsanvändning enligt RB och vilken redan nu gällerenligt polislagen. Hon tillägger atl beslut om husrannsakan i kyrkorum ochliknande i de allra flesta fall torde grundas på den regel som säger atthusrannsakan under vissa fömtsättningar får ske hos annan än den misstänkte.För sådan husrannsakan fordras enligt polislagen synnerliga skäl all anta eftersökte uppehåller sig i lokalen. I RB uttrycks detta så att synnerliganledning skall förekomma att den sökte uppehåller sig i lokalen. Utskottetdelar mot bakgrund av vad flera remissinstanser anfört justitieministernsuppfattning atl några särregler inte bör införas vid och liknande. Liknande intressekonflikter kan, som anförts ipropositionen, uppstå vid t. ex. husrannsakan på advokatkontor ochtidningsredaktioner. Som framgått har utskottet ställt sig positivtill införandel av en proportionalitetsprincip vid tvångsmedels-användning.Inom ramen för denna princip skall, som justitieministern framhållit, behövlighänsyn las till kyrkolokalernas särprägel och tvångsmedel måste i sådanasituationer hanteras med försiktighet och omdöme. Det bör, somjustitieministern anför, i de flesta fall vara lämpligt att polisen i förstahand vänder sig till den som ansvarar för lokalen vanligen en kyrkoherdeeller församlingsföreståndare som kan förmedla kontakt med den som eftersöks.Detta bör, enligt utskotlets uppfattning, kunna bidra till atl ingripandena,när de ändå måste äga rum, kan ske på ett sätt som är godtagbart. Delanförda innebär att utskottet avstyrker bifall till motionerna Ju607, Ju62l,Ju20 och Ju24 i här behandlad del. Nyatvångsmedel avlyssning med dold mikrofon m. m. Tvångsmedelskommillénhar föreslagit att avlyssning med dold mikrofon (s.k. buggning) och doldTV-övervakning införs som straffprocessuella tvångsmedel. Ipropositionen läggs några sådana förslag inte fram. Justitieministern anför (s. 59) att de argument som har åberopats till förmån för polisarbetet 33 3 1988/89. mot narkotikabrottslighetoch annan grov brottslighet inte har övertygat 1988/89:JuU25 henne om att dessametoder är försvarliga med hänsyn till de tunga invändningar som kan riktasmot dem. Avslutningsvis anför justitieministern att vad hon anfört i förstahand tar sikte på fömndersökningar i allmänhet. Eftersom längrefram kommer all behandla bl. a. säkerhetspolisens arbetsmetoder utgår hon ifrånatl frågan härigenom får en särskild genomlysning såvitt avser säkerhetspolisensverksamhet. Hon tillägger all hennes ställningstaganden har avseende enbart påsådana tvångsmedel som används inom ramen för en pågående fömndersökning ochall del sagda inte innebär något ställningslagande till frågan om det är ellerbör vara tillåtet att i nödsituationer vidta extraordinära åtgärder. Imotionema Ju 19 och Ju25 riktas kritik mot propositionen i denna del. Enligtmotionärerna är justitieministerns uttalande klart otillfredsställande motbakgrund av den senaste lidens händelser där misstankar uppkommit atlanvändandet av icke tillåtna spaningsmetoder inom polisen försvarats medhänvisning till bl. a. reglerna om nöd. I motion Ju 19 begärs tillkännagivandenrörande dels nödrällens innebörd, dels fortsall förbud mot s. k. buggning. Imotion Ju25 begärs utredning och lagstiftning om nödrätt. Inledningsvisvill utskottet påpeka atl sådana misstankar som åberopats av motionärerna ärföremål för fömndersökning (se 1988/89: KU30 s. 31). 124 kap. BrB finns bestämmelser om nödvärn och annan nödhandling. Bestämmelsernainnebär atl den som begår en i och för sig straffbar gärning går fri frånstraff, om han handlar i nöd. Situationen skall vara sådan all gärningen krävsför all skydda eller rädda något viktigt intresse. Nöd-värnsräll kan sägas varaett specialfall av nödrätt, vilket bmlils ut ur den allmänna bestämmelsen omnödrätt, reglerats mera ingående och erhållit större omfattning. I24 kap. I § BrB stadgas om rätt till nödvärn. Här räknas upp de situationer dånödvärnsräll kan föreligga. Utmärkande för dessa situationer är att någonutsätts för angrepp eller något som jämställs med sådant. Nödvärnshandlingenär en handling som företas för atl avvärja detta angrepp. Handlingen betraktasdå inte som ett brott. Enligt24 kap. 4 § BrB skall den som för all avvärja fara för liv eller hälsa, räddavärdefull egendom eller av annan sådan orsak handlar i nöd vara fri frånansvar, om gärningen med hänsyn till farans beskaffenhet, den skada som åsamkasannan och omständigheterna i övrigt måste anses försvarlig. Bestämmelsen ärsubsidiär till 24 kap. I 3 §§ BrB. Detta innebär all del innannödbeslämmelsen tillämpas måste slå klart alt ansvarsfrihet inte skall gällapå gmnd av nödvärn eller på gmnd av laga befogenhet. Enskillnad mellan en nödvärnssituation och en nödsituation är all för nödrättinte krävs all faran uppkommit genom ett brottsligt angrepp. Nödbeslämmelsenär avsedd all ge en regel för fall av intressekollision. I en nödsituation somomfattas av paragrafen kolliderar två intressen som båda skyddas avrättsordningen, och den fara som hotar det ena intresset kan avvärjas endastgenom ett intrång i del andra intresset. Bestämmelsen skall enligt motiventillämpas endast i undanlagsfall. Del krävs ett nödläge som innebär all en farahotar liv eller hälsa eller värdefull egendom eller 1988/89:JuU25 annat somär klart atl jämställa härmed. Fängelseslraffkommillénhar gjort en översyn av de allmänna slraffrihetsgmnderna. I sittslutbetänkande (SOU 1988:7) Om legalitels-principen och om allmänna gmnder föransvarsfrihet anför kommittén all den nuvarande regleringen i 24 kap. 4 § avrätlen att handla i nöd i huvudsak är lämplig. Betänkandet är för närvarandeföremål för remissbehandling. Utskottetnoterar i sammanhanget all fängelseslraffkommillén anfört all del inteföreligger någon begränsning när del gäller vilka straffbelagda gämingar somkan företas i nöd. Vilken gäming som helst kan således bli aktuell. Del kangälla för förmögenhetsbroll, åstadkommande av kroppsskada, ärekränkning ellerkränkning av allmänna eller offentliga intressen OfrSOU 1988:7 s. 82). Någonallmängiltig författningsreglering av nödrätt vid sidan av den i brottsbalkeninskrivna nödrällen finns inte för svensk rätts del. Den i motion Ju 19upptagna frågan om den s. k. konstitutionella nödrätten har behandlats avFolkstyrelsekommillén i betänkandet (SOU 1986:28) Folkstyrelsen under krig ochkrigsfara. Enligt kommittén kan under beteckningen "konstitutionellnödrätt" samlas resonemang av något olika slag. Gemensamt för dem alla äratt de på olika sätt avser all legitimera handlingar som om de vidtagits undernormala förhållanden hade ansetts gmndlagsslri-diga. Utskottetvill här anmärka att frågor som berör den konstitutionella nödrällen harbehandlats av i ett flertal uppmärksammade fall, bl. a.flygplanskapningen på Bulltofla, Norrmalmslorgsdramat och ockupationen avFörbundsrepubliken i . BeträffandeBullloflahändelsen uttalade all del från striktkonstitutionella synpunkter otvivelaktigt förhöll sig så all del konstitutionellaregelsystemet till följd av de speciella förhållandena inte iakttogs avregeringen på en rad punkter i samband med kapningen. Här åsyftadesfrigivningen av intagna i kriminalvårdsanslalt och dispositionen av statensmedel till lösensumma. Delta var åtgärder som knappast kunde anses lagligengmndade. Inte heller regeringsformens regler beträffande konseljbe-slul m. m.iakttogs. Mot nämnda brister i regeringens handläggning av flyg-kapningsfråganvägdes det ansvar för enskilda människors i detta fall flygpassageramas ochbesättningens personliga säkerhet vilket åvilar myndigheterna och därvidytterst regeringen. Regeringens bedömning att en uppenbar nödsituation förelågvar enligt konslitutionsulskollels mening riklig. Mot den bakgmnden fanns inteanledning till anmärkning mot regeringens handlande i samband medflygplanskapningen. Del inträffade gav emellertid enligtkonstitutionsutskottets mening anledning alt ställa frågan om behovet avsärskilda regler för extraordinära situationer (KU 1973:20 s. 16f, se även KU 1974:22 s. 17 ff och KU 1975/76:50 s. 32 ff). År1978 konstaterade (KU 1977/78:35 s. 15 f) att det inom övervägts frågan om sådana särskilda reg-, ler, varvid slutsatsen blev all gällande regler ger anvisningar om vilka 35 handlingsmöjligheterregeringen har i nödsituationer och om regeringens /89:JuU25 ansvar försill handlande i sådana situationer. ifrågasatte intedenna bedömning men fömtsatte atl regeringen fortlöpande ägnade uppmärksamhet åtfrågan om sin och berörda myndigheters handlingsberedskap för sådanasituationer. ÄvenJO har berört frågan om den konstitutionella nödrällen. I 1975 årsämbelsberättelse redogörs för en anmälan (av ) rörandeflyg-kapardramal på Bulltofla. I anmälan framhölls alt den sedvanerättsligakonstitutionella nödrätten fått ett materiellt innehåll först i KU:s belänkande1973:20 men all fråga uppkommit om den konstitutionella nödrällen sträcker sigså långt all även and ra statsanställda än statsråd har rätt all i nödlägenföreta olagliga handlingar. JOuttalade att den konstitutionella nödrällen var ett i svensk statsrätt fögabehandlat institut men atl del otvivelaktigt var berättigat all dra slutsatsenatt en sådan nödrätt existerar. Vad avser konstitutionell nödrätt underfredsförhållanden ger lagstiftningen emellertid enligt JO inte något direktbesked. Enligt JO syntes viss vägledning kunna hämtas från BrB:s regler omnöd. JO anförde vad angick den sakliga innebörden av berörda tjänstemäns åtgärderatt det syntes som om åtgärderna även om vederbörande till äventyrs skulleanses ha handlat helt på eget ansvar och inte på order från regeringen varsådana alt straffrihel måste inträda redan enligt 24 kap. 4 § BrB (JO 1975 s.50 ff). Delgmndläggande skyddet mot hemlig avlyssning finns i regeringsformen. Dettaskydd kan inskränkas endast genom lag. stöd av lag får således varkenpolis eller annan företrädare för det allmänna använda sig av hemligavlyssning. Straffbestämmelser i till skydd mot olovlig avlyssningmedelst tekniskt hjälpmedel infördes, som tidigare anförts, (prop.1975:19, JuU 12). Närdet gäller spörsmålet om rätt för polisen att i sitt arbete åberopa nödrätttill stöd för eljest otillåtna handlingar vill utskottet peka på följande. 1anslutning till atl antog polislagen lades också fastvissa principer för polisens användning av okonventionella spaningsmetoder(prop. 1983/84:111 s. 44-49, JuU 27 s. 21). Bl.a. slogs fast all polisen aldrigbör få begå en kriminaliserad handling för alt kunna efterforska eller avslöjaett brott. I sammanhanget anfördes dock all ett utrymme för vissa eljestotillåtna handlingar föreligger enligt den allmänna bestämmelsen omnödhandlingar i 24 kap. 4 § BrB och enligt vissa speciella föreskrifter, t.ex. i väglrafikkungörelsen (1972:603). Enligt 68 § sistnämnda kungörelsegäller hastighetsbegränsning inte i där uppräknade fall av brådskandeutryckning eller yrkesutövning. I nämnda proposition (s. 81) konstateras vidareall de allmänna reglema om nödvärn och om nöd i 24 kap. BrB givelvis också ärtillämpliga på polismän. Imotionema hänvisas till misstankar om användning av s. k. buggning somspaningsmetod inom främst säkerhetspolisens arbete. Förall la fram underlag för del fortsatta arbetet inom har en särskild utredare på regeringens uppdrag gjort en genomlysning av bl. a. den polisiära säkerhetstjänstens arbetsmetoder. Arbetet har redovi sats i en rapport (SOU 1989:18) Säkerhetspolisens arbetsmetoder 36 där utredaren konstaterar all säkerhetspolisen disponerar elektronisk avlyssningsulmslning förutbildnings- och demonslrationsändamål inom 1988/89:JuU25 säkerhetsskyddet ochför användning i nödsituationer. Han konstaterar att nödreglema är restriktivamen all de är diffusa och svårtolkade och all det är polisens sak attsjälv avgöra när de skall tillämpas. Osäkerheten i det nuvarande rättslägeloch vad den kan leda till illustreras enligt rapporten inte minst av att detunder utredningen av mordet på förekommit elektronisk avlyssning istor skala och under omständigheter som gjort all avlyssningsoperationemaslaglighel har ifrågasatts och all rättsliga åtgärder har vidtagits för attpröva den frågan. Utredaren konstaterar vidare all buggning förekommit ocksåvid andra slags operationer från säkerhetspolisens sida. Utredaren har funnitatl en helt ny rättslig reglering av avlyssning genom dolda mikrofoner börövervägas. Rapportenhar överlämnats till . Enligt vad civilministern uttalat måstefrågan om elektronisk avlyssning bli en av huvuduppgifterna i kommitténsfortsalla arbete. Ulskollelvill anmärka all Norrmalmslorgsdramat inträffade innan förbudet mot avlyssningmed dold mikrofon infördes även om del ofta åberopats som exempel på ensituation när avlyssning med dold mikrofon skulle anses vara tillåten medåberopande av reglema i 24 kap. BrB (se KU 1988/89:30, s.39). Utskottetkan konstatera att nödrättsreglerna i BrB varit föremål för utredningoch alltjämt övervägs inom som frågan omkonstitutionell nöd behandlats såväl inom utredningsväsendet som i riksdagenoch av JO. Mot bakgmnd härav kan ulskollel inte ställa sig bakom yrkandet imotion Ju25 om översyn av nödrällen. Motionsyrkandét avstyrks därför. Såvittgäller önskemålet i motion Ju 19 om ett riksdägsuttalande i fråga om nödrällensinnebörd anser utskottet inte all del utöver vad som anförts i del föregåendeär påkallat med något särskilt uttalande i frågan. Motion Ju 19 avstyrks därföri här behandlad del. Närdet härefter gäller önskemålet i motion Ju 19 om ett tillkännagivande rörandefortsall förbud mot buggning vill ulskollel erinra om tidigare uttalanden avutskottet i näraliggande frågor. Iett ärende med anledning av en motion med önskemål om en försöksverksamhet hospolisen med hemlig avlyssning med dolda mikrofoner underströk utskottetsålunda viklen från demokratisk synpunkt av atl diskussionen om enskildasintegritet i förhållande till myndighelema hålls levande. En minskad vaksamheti dessa frågor kunde framhöll utskottet vidare leda till en avtmbbning iden allmänna rättsuppfattningen all inlegrilelskränkningar endast undantagsviskan godtas i ett samhälle av den typ vi har. Utskottet anförde - i linje medett uttalande av atl man noga måste överväga vilkastora värden som kan äventyras om samhället successivt flyttar framtoleransgränsen vad gäller tvångsmedel och andra integritetskänsliga åtgärder(JuU 1984/85:12 s. 17 Ifråga om del nu aktuella motionsönskemålel kan utskottet dela molio näremas uppfattning så till vida all utskottet inte nu kan förorda något sådant slraffprocessuellt tvångsmedel av det slag som berörs i motionen. Som framgått ovan är dennafråga emellertid föremål för ytteriigare över- 1988/89:JuU25 väganden iannat sammanhaiig, och det är inte ändamålsenligt för att nu uttalasig om framtida ;5tällningstaganden i frågan. Mot bakgmnd av del anfördaavstyrks bifall till motion Jul9 i här behandlad del. Propositioneninnehåller förslag till ändringar i spaningslagen. Som tidigare framgått harregeringen i proposition 1988/89:86 föreslagit all de s. k.terroristbestämmelsema i utlänningslagen sammanförs med bestämmelserna ispaningslagen till en lag om åtgärder för all förebygga våldsdåd medinternationell bakgmnd (lerrorisllag). Denna lagstiftning föreslås träda ikraft den . Ändringarna i spaningslagen föreslås däremot träda ikraft . Det sagda bör leda till alt de i förevarandeproposition föreslagna ändringama i spaningslagen vidtas i den i proposition1988/89:86 föreslagna nya terroristlagen, på sätt som framgår av utskottetshemställan nedan (mom. 13). Utskottet anmärker att benämningen på den nya lageninom parantes i lagens mbrik allt efter det språkliga sammanhanget bör ges denform, bestämd eller obestämd, som följer av den form som huvudordel (lageneller lag) i själva mbriken har. Utöver vad som redovisats i det föregående harulskollel inte något atl anföra med anledning av propositionen och motionema. all avslårmotion 1988/89: Ju21 i denna del (yrkande 3) och morion 1988/89: Ju22 i dennadel (yrkande 1), 2. beträffandeoffentligt ombud all avslårmotion 1988/89: Ju21 i denna del (yrkande 2) och motion 1988/89: Ju22 i dennadel (yrkande 4), 3. beträffandeteleavlyssning vid s. k. förbrott alt med avslagpå motion 1988/89: Ju21 i denna del (yrkande I delvis) och motion 1988/89:Ju22 i denna del (yrkande 2) antar del i proposition 1988/89:124 framlagda förslaget till lag om ändring irättegångsbalken såvitt avser 27 kap. 18 §, all med avslagpå motion 1988/89: Ju21 i denna del (yrkande I delvis) och motion 1988/89:Ju22 i denna del (yrkande 3) och med bifall till propositionen antar del undermoment 3 nämnda lagförslaget såvitt avser 27 kap. 19 §, 5. beträffandebandupptagning av telefonsamtal att avslårmotion 1988/89: Ju25 i denna del (yrkande 2), 6. beträffandevissa frågor om beslag att avslårmotion 1987/88: Ju719 och motion 1988/89:Jul8, 7. beträffandepolismans rätt att besluta om husrannsakan att medanledning av motion 1988/89: Ju23 som sin mening 38 ger regeringen till kännavad utskottet anfört i detta hänseende. 8. beträffande brott mot kyrkofrid 1988/89:JuU25 all avslår motion 1987/88:Ju607 i denna del, 9. beträffandetvångsingripanden i kyrkolokaler m. m. att avslårmotion 1987/88: Ju607 i denna del, motion 1987/88:Ju62l, motion 1988/89: Ju20och motion 1988/89:Ju24, 10. beträffandefortsatt förbud mot avlyssning med dold mikrofon att avslår motion 1988/89: Jul9 i denna del (yrkande 2), 11. beträffandenödsituationer m. m. atl avslårmotion 1988/89: Ju 19 i denna del (yrkande 1) och motion 1988/89: Ju25 i dennadel (yrkande 1), 12. beträffandeändring i i övrigt all antar del imoment 3 framlagda lagförslaget i den mån del inte omfattas av vad ulskollelhemställt ovan, 13. beträffandeändring i spaningslagen all deb avslårdet i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1975:1360)om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall, deb antar följande Lag omändring i lagen (1989:000) om åtgärder for att förebygga våldsdådmed internationell bakgrund (terroristlagen) Härigenom föreskrivs all 20, 21 och 22 §§ lagen(1989:000) om åtgärder för all förebygga våldsdåd med internationell bakgmnd(terroristlagen) skall ha följande lydelse. Lydelseenligt proposition Utskottets förslag Förändamål som avses i 19 § För ändamål som avses i 19 § första stycket kan rätlen,om det första stycket får rätten, om det finns synnerliga skäl, meddela po-finns synnerliga skäl, meddela polismyndighet tillstånd att ta del avlismyndighet tillstånd enligt 27 samtal till och från telefonapparat, kap.rättegångsbalken tid hemlig te-som innehas eller av annat skäl kan leavlyssningmot utlänning som av-antas komma att begagnas av en ut- ses i 17 §. länning somavses i 17 §. Rättenkan för ändamål som avses i 19 § första stycket, om del finns synnerliga skäl,även meddela polismyndighet tillstånd all närmare undersöka, öppna ellergranska post- eller lelegrafförsändelse, brev, annan sluten handling ellerpaket som har ställts till eller avsänts från utlänning som avses i 17 §, ochsom påträffas vid husrannsakan, kroppsvisitation eller kroppsbesiklning ellersom finns hos post-, telegraf-, järnvägs- eller annan befordringsanstall, Itillstånd som avses i andra stycket kan rätten förordna, att i tillståndetavsedd försändelse, som ankommer till befordringsanstall, skall kvarhållas tilldess den närmare undersökts, öppnats eller granskats. Förordnandet skallinnehålla underrättelse all meddelande om åtgärden inte får ulan tillstånd avden som har begärt åtgärden lämnas avsändaren, mottagaren eller annan. Lydelse enligtproposition 1988/89:86 Tillståndsom avses i 20 § skall meddelas atl gälla för viss lid som inte överstiger enmånad. Tiden räknas vid tillstånd tdl telefonavlyssning från den dag tillståndetdelgavs telefonanstaltens föreståndare och i övriga fall från den dagtillståndet meddelades. Fråganom tillstånd prövas av på yrkande av rikspolisstyrelsen.Rättens avgörande sker genom slutligt beslut. Sådant beslut går iverkställighet. I fråga om förfarandet skall också bestämmelserna irättegångsbalken om förfarandet vid rättens prövning av fråga som underförundersökning i brottmål uppkommit om åtgärd enligt 27 kap. 16 § nämnda balktillämpas. Tillståndsom avses i 20 § skall meddelas att gälla , ej överstigande en månad,från den dag tillståndet meddelades. Fråga om tillstånd prövas av tingsrättpå yrkande av . Rättens avgörande sker genom slutligtbeslut. Sådant beslut går i verkställighet. I fråga om förfarandettillämpas / övrigt bestämmelserna i om förfarandet vidrättens prövning av fråga om hemlig teleavlyssning enligt 27 kap.rättegångsbalken. Uppteckning som har gjorts vid telefonavlyssning får inte granskas av annan än rätten, , polismyndighet eller åklagare. Innehåller uppteckningen något som inte är av betydelse för del ändamål som har föranlett avlyssningen, skall den i sådan del efter granskningen förstöras. En upptagning elleruppteckning som gjorts vid hemlig teleavlyssning skad granskas snarastmöjligt. Granskningen får inte utföras av annan än rätten, , polismyndighet eller åklagare. Innehåller upptagningen eller uppteckningen något som inte är av betydelse för det ändamål som föranlettavlyssningen, skall den i denna del förstöras eftergranskningen. Försändelse eller annan handling som omfattas av tillstånd enligt20 § får inte närmare undersökas, öppnas eller granskas av annan än rätten,, polismyndighet eller åklagare. Sådan handling skall undersökassnarast möjligt. När undersökningen har slutförts, skall försändelse som finnshos befordringsanstall tillställas den till vilken försändelsen är ställd ochannan handling återlämnas till den hos vilken handlingen påträffats, om intebeslag sker enligt därom gällande bestämmelser. Denna lag träder i kraftden . 14. beträffande övriga lagförslag att riksdagenantar de i propositionen framlagda förslagen till