bet · GC01SfU7 · 1988-12-31 00:00:00 — Som ovanangivits är målsättningen att tandvårdstaxan skall vara bruttointäktsneutral.Av denna anledning har styckepriserna i tandvårdstaxan baserats påmedelbehand-lingsfiden för olika behandlingsåtgärder. Högre ersättning utgårsåledes för behandling som generellt sett är mer tidskrävande. Tilläggas bördessutom att vid omfattande behandling med kompositmaterial kan enligt taxanarvode utgå efter tidsdebitering. Utskottet vill i detta sammanhang även nämnaatt i nämnda allmänna råd (SOSFS 1988:9) anfört bl.a. följande. rekommenderar att all hantering avkvicksilver och kvicksilverföreningar bör ske så att både individuellexponering och kontaminering av den omgivande miljön nedbringas till minstamöjliga nivå. Användningen av amalgam bör successivt minska. Alternativ såsomkompositmaterial eller glasjonomercement anses bäst fungera vid reparativbehandling av små kariesskador. Dessa alternativ bör användas i så storutsträckning som möjligt vid sådan behandling och även i de övriga fall där detkan anses indicerat (se meddelandeblad nr 19/87 omkompositmaterial som möjligt alternativ till dentala amalgam) och då andraalternativ av olika skäl inte kan tillgripas. Mot bakgrund av det ovan anförda anser utskottet att någonriksdagens åtgärd inte erfordras vad gäller ersättning för behandling medkompositmaterial. Utskottet förutsätter emellerfid att riksförsäkringsverketvid sin uppföljning av tandvårdstaxan föreslår erforderliga åtgärder om vissbehandlingsåtgärd visar sig vara felaktigt arvoderad. Med det anfördaavstyrker utskottet bifall till mofion Sf343. 1 detta sammanhang behandlar utskottet även motion Sf319av m.fl. Enligt motionärerna bör ochförsäkringskassornas personal få utbildning om kvicksilverförgiftning så attde som drabbats av sådan förgiftning blir rätt bedömda vid prövning av såvälsjukpension som amalgamsanering. Motionärerna begär ett tillkännagivande härom. Utskottet vill inledningsvis framhålla attförsäkringskassornas bedömningar i tandvårdsärenden och förtidspensionsärendentill stor del bygger på utredningar och bedömningar som gjorts av odontologisktresp. medicinskt utbildade personer. Vidare har försäkringskassornas personalfillgång till förtroendeläkare och förtroendetandläkare. De allmänna råd m.m.som utfärdas av kan även ses som ett led ikassapersonalens utbildning. Utskottet har anledning utgå från attriksförsäkringsverkets och försäkringskassornas personal i övrigt erhållererforderlig utbildning vad gäller såväl tandvårdsförsäkringens somförtidspensioneringens tillämpning. Något uttalande från sida medanledning av motion Sf319 är således inte erforderligt. Enligt övergångsbestämmelserna p. 8 till tandvårdstaxanfår privatpraktiserande tandläkare som har specialistkompetens i någon avspecialiteterna tandsystemets kirurgiska sjukdomar, tandlossningssjukdomar,rotbehand- ling ellertandreglering och som vid utgången av var verksam i enskild 1988/89:SfU7 tandvård - när han ger tandvård inom sin specialitet - beräkna arvodeenligt specialisttaxa. I samband med de ändringar som gjordes i tandvårdstaxanfr.o.m. infördes en möjlighet för privatpraktiserandetandläkare, som vid utgången av var verksam i enskild tandvårdoch som förvärvat specialistkompetens i oral protetik, att- när han ger tandvård inom sin specialitet - beräkna arvode som med högst 30 %överstiger de belopp som anges i taxan. 1 motion Sf257 yrkande 3 anför m.fl. att detär viktigt att det finns valmöjligheter och konkurrens även inomspecialisttandvården. Motionärerna begär därför ett tillkännagivande om attnuvarande begränsningar för privattandtäkares rätt till speeialisttaxa upphävs. Utskottet har tidigare behandlat frågan om en utökad rättför privattandläkare att tillämpa specialisttaxa (se senast SfU 1987/88:5).Utskottet har därvid anfört bl.a. följande. Alltsedan tandvårdsförsäkringeninfördes har landstingen haft ansvaret för specialisttandvården. 1 samband medriksdagens beslut (prop. 1984/85:79, SoU 12, rskr. 143) om en tandvårdslaganfördes som skäl för att landstingen även fortsättningsvis skulle svara förspecialisttandvården bl.a. följande. Specialisttandläkaren utför mer kompliceradearbeten efter remiss från folktandvårdens distriktsvård. En annan väsentliguppgift för specialisttandläkarna är att vara konsulter åt samt att utbildatandläkarna inom allmäntandvården. Specialisterna kan - om de är knutna till folktandvården- på ett avgörande sätt medverka till att effektiva vårdprogram utarbetas ochgenomförs. Landstingens hittillsvarande ansvar för specialisttandvården harvidare medfört ätt den begränsade men efter hand ökande tillgången påspecialister har kunnat spridas över landet. Det är önskvärt att dennautveckling fortsätter. Det är också viktigt att se till att den resurs somspecialisttandläkarna utgör utnyttjas så effektivt som möjligt. Mot dennabakgrund har utskottet inte ansett sig kunna medverka till en utvidgning avprivattandläkares rätt till specialisttaxa. Utskottet ser inget skäl att nu frångå denna uppfattningoch avstyrker således bifall till motion Sf257 yrkande 3. I två motioner, slutligen, begärs förändringar avtandvårdsförsäkringens konstruktion i olika avseenden. Såväl m.fl. i motion Sf257 yrkande 2 som i motion Sf201 påpekar att tandvårdstaxans arvodesnivåer inte höjts i takt med kostnadsutvecklingen. har kompensationsnivån inom tandvårdsförsäkringen sänkts. 1 båda motionerna anförs vidare att en väsentlig höjning av tandvårdstaxans nivå är ofrånkomlig för att den privata tandvårdssektorn skall överleva. m.fl. anser att ett återställande av försäkringen till ursprunglig kompensationsnivå och ett genomförande av en nödvändig höjning av taxan medför en orealistisk kostnadsökning för försäkringen. En lösning skulle enligt motio närerna kunna vara att inordna tandvårdsförsäkringen i sjukförsäkringen. Patienten skulle då betala samma enhetsavgift vid varje tandläkarbesök som gäller inom sjukvården. Det skulle möjliggöra den nödvändiga höjningen av tandvårdstaxan genom att kostnadsökningen då skulle slås ut på egenavgif- terna i hela försäkringen. Motionärerna begär att en översyn görs av tandvårdsförsäkringen för att komma till rätta med de nämnda bristerna. nyttsystem bör emellertid utformas så att överkonsumtion av tandvård inte1988/89:SfU7 stimuleras. anser att kostnaderna för den nödvändigahöjningen av arvodesnivån måste anfingen bäras av patienterna eller medföra attden privata sektorn successivt minskar medan folktandvården ökar sin vårdvolym.Motionären begär en utredning om en förändring av försäkringens konstruktion idetta syfte. I motionen nämns tre alternativa lösningar: antingen en fritaxesättning där patienternas försäkringsersättning utgår efter faståterbäringstaxa, eller en utökad självrisk för patienterna, eller en inordningav tandvårdsförsäkringen i den allmänna sjukförsäkringen. Utskottet har tidigare behandlat motioner med förslag tillförändringar av tandvårdsförsäkringens konstruktion i samma syfte som de nuaktuella motionerna. Utskottet har därvid framhållit (se senast SfU 1987/88:5)att de förslag som fördes fram i motionerna skulle innebära ökade kostnaderantingen för patienterna eller för försäkringen, och utskottet var inte berettatt medverka till något av dessa alternativ. Utskottet anser att även förslagen i de nu behandlademotionerna skulle få sådana kostnadseffekter. Utskottet vidhåller därför sintidigare inställning och avstyrker bifall till motionerna Sf257 yrkande 2 ochSf201. Utskottet vill dock erinra om att man, som ovan nämnts, inomregeringskansliet överväger frågan om en ny konstrukfion av tandvårdstaxan. 1. beträffandebarn- och ungdomstandvård attriksdagen avslår motionerna 1987/88:Sf257 yrkande 4 och 1987/ 88:Sf286, aftriksdagen avslår mofion 1987/88:Sf257 yrkande 5, 3. beträffandeetableringsbegränsning för privattandtäkare att avslår motion1987/88:Sf257 yrkande 1, 4. beträffandekostnadsfria tandproteser att avslår motion 1987/88:Sf215, 5. beträffandeavvikande reaktion för amalgam attriksdagen avslår motionerna 1987/88:Sf343 och 1987/88:Sf319, 6. beträffandeprivattandtäkares räti till speeialisttaxa att avslår motion1987/88:Sf257 yrkande 3, 7. beträffandeförändringar av tandvårdsförsäkringens konstruktion att avslårmofionerna 1987/88; Sf257 yrkande 2 och 1987/ 88:Sf201. Närvarande: (), (), (), 1988/89:SfU7 (), (), (), (), (),(), (), Hans (), (), (), Margö (vpk), (), () och (s). Barn- och ungdomstandvård (mom. 1) GullanLindblad (m), (), (), () och BarbroSandberg (fp) anser debatt den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjar med "1propositionen" och på s. 4 slutar med "därför avslås." bort haföljande lydelse: Tandvårdsförsäkringenomfattar tandvård åt försäkrad som fyller minst under det år behandlingenpåbörjas. Landstingen svarar däremot genom folktandvården för all tandvård förbarn och ungdomar t.o.m. det år de fyller . Detta innebär att patienterunder själva får betala hela behandlingskostnaden om de väljer tandläkareutanför folktandvården. Valfriheten för denna grupp patienter är således enligtutskottets mening starkt beskuren. Med nuvarande regler saknas dessutommöjligheter för privattandläkare att erbjuda familjetandvård, vilket enligtutskottets uppfattning är beklagligt ur många synpunkter. Mot bakgrund häravanser utskottet att en förändring av nuvarande regler för barn- och ungdomstandvårdmåste ske. Detta bör göras genom att den allmänna tandvårdsförsäkringenutvidgas fill att omfatta även barn och ungdomar. Det anförda bör gesregeringen till känna. dels att moment 1 i utskottets hemställan bort haföljande lydelse: 1. beträffande barn- och ungdomstandvård att medbifall fill motionerna 1987/88:Sf257 yrkande 4 och 1987/88;Sf286 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört, Sjukhustandvård (mom. 2) GullanLindblad (m), (), (), () och BarbroSandberg (fp) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjar med "uttalade" och på s. 5 slutar med "är erforderligt." bort haföljande lydelse: Landsfingen har huvudansvaret för den tandvård som ges till pafienter som är intagna vid landstingens vårdinrättningar. Enligt utskottets mening finns det ingen anledning att förorda att denna tandvård skall ges av folktandvårdens personal. Utskottet anser därför att samverkan bör kunna ske med privatpraktiserande tandläkare vad gäller tandvården vid sjukhus 22 Sådan samverkan bör ske genom vårdavtal mellan 1988/89:SfU7landstinget och vederbörande tandläkare. Det anförda bör med bifall till motionSf257 yrkande 5 ges regeringen till känna. dels att moment 2 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: attriksdagen med bifall fill motion 1987/88;Sf257 yrkande 5 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Etableringsbegränsning för privattandläkare (mom.3) (), (), (), (), (), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Bakgrunden till" och på s. 6 slutar med "yrkande 1. "bort ha följande lydelse: Etableringskontrollen infördes när det rådde stor brist påtandläkare. Skälet var att trygga folktandvårdens tandläkarbehov. finnsemellertid ett stort tandläkaröverskott. Det ursprungliga motivet för enetableringskontroll har således helt bortfallit. Enligt utskottets mening ärdet bättre att låta människors efterfrågan på tandvård styra etableringarna änatt de avgörs i administrativ ordning. Etableringsreglerna har inte förbättratden regionala balansen av tandvårdsresurserna. Inte heller kan samhällsekonomiskamotiv anföras för en bibehållen etableringskontroll. Risken för att en frietableringsrätt skulle medföra att tandvården ökar i väsentlig omfattningmåste nämligen anses som liten. För privattandläkare gäller, liksom för andrasom driver egen rörelse, att verksamheten måste löna sig. Vidare har deundersökningar av tandvårdens kostnader som gjorts visat att de privatatandläkarna har lägre kostnader än folktandvården. Sammanfattningsvis finnerutskottet att det helt saknas motiv för en fortsatt etableringsbegränsning förprivattandläkare, och bestämmelserna härom måste därför upphävas.Utskottet fillstyrker således bifall fill motion Sf257 yrkande 1. dels att moment 3 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 3. beträffandeetableringsbegränsning för privattandläkare attriksdagen med bifall fill motion 1987/88:Sf257 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Kostnadsfria tandproteser (mom. 4) Margö (vpk) och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Utskottet har" och slutar med "inomregeringskansliet." bort ha följande lydelse: Såsom framhållits i motion Sf215 har tandvårdsförsäkringensom infördes haft stor betydelse för tandhälsan. fick mångaavstå från tandläkarbesök av ekonomiska skäl. Detta har medfört att en stor delav den äldre befolkningen - framför allt de som har haft låga inkomster -saknar egna tänder. Enligt gällande tandvårdsta.xa ersätts tandproteser påsamma sätt somövrig tandvård, dvs. och 1988/89:SfU7 med 75 %därutöver. Anskaffningskostnaderna för en tandprotes uppgår Detta är en stor ekonomisk belastning för För dem som saknar egna tänder är tandproteserhelt nödvändiga av estetiska och psykologiska skäl men även av hälsoskäl.Det har nämligen konstaterats att många äldre, som saknar tänder eller hardåliga tandproteser, riskerar att få näringsbrist på grund av att de inte kanäta en allsidig kost. Enligt utskottets mening bör avtagbara tandproteserur kostnadssynpunkt jämställas med övriga proteser, dvs. tillhandahållaskostnadsfritt för den enskilde. Regeringen bör därför tillsätta enutredning med uppgift att utreda frågan om kostnadsfria tandproteser samtdärefter framlägga förslag härom till . med bifalltill motion Sf215 således anfört bör ges regeringen till känna. dels att moment 4 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 4. beträffandekostnadsfria tandproteser attriksdagen med bifall till motion 1987/88:Sf215 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, Avvikande reaktion för amalgam (mom. 5) dels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Utskottet vill" och på s. 9 slutar med "inteerforderligt." bort ha följande lydelse: Det är viktigt att patienter som drabbats avkvicksilverförgiftning får en seriös bedömning såväl när det gäller prövning avsjukbidrag och förtidspension som när det gäller prövning avtandvårdsersättning. och försäkringskassorna bör därförge sin personal erforderlig information om kvicksilverförgiftning. Det anfördabör ges regeringen till känna. dels att moment 5 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 5. beträffandeavvikande reaktion för amalgam attriksdagen med anledning av motion 1987/88:Sf319 och med avslag på mofion1987/88:Sf343 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Privattandläkares rätt till specialisttaxa (mom. 6) (), (), (),() och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 10 sombörjar med "Utskottet har" och slutar med "yrkande 3." bortha följande lydelse: Enligt utskottets mening bör det finnas valmöjligheter ochkonkurrens även inom specialisttandvården. De begränsningar som för närvaranderåder när det gäller specialisttandläkares möjlighet att ansluta sig tilltandvårdsförsäkringen bör därför upphöra. Regeringen bör således vidtasådan ändring av p. 8 i tandvårdstaxans övergångsbestämmelser att nämnda syfteblir tillgodosett. Det anförda bör ges regeringen till känna. dels attmoment 6 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse: 1988/89:SfU7 6. beträffande privattandtäkares rätt tillspeeialisttaxa attriksdagen med bifall till motion 1987/88:Sf257 yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Förändringar av tandvårdsförsäkringens konstruktion(mom. 7) (), (), (), (), (), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "Utskottet har" och slutar med "av tandvårdstaxan. "bort ha följande lydelse: Tandvårdsförsäkringen står inför stora problem. Delshar kompensationsnivån sänkts i flera etapper, såväl generellt som punktvis.Dels har privattandläkarna genom ständigt eftersläpande taxor tvingatssubventionera vuxentandvården. Sammantaget har utvecklingen medfört attpatientens utgifter för tandvård räknat i fast penningvärde inte är särskiltmycket lägre än före tandvårdsförsäkringens tillkomst. Om en fullgodtandvård inte var ekonomiskt möjlig för många så börjar detsammaåter att bli fallet . Eftersläpningen av tandvårdstaxan har medfört attprivatpraktikernas realinkomster har sjunkit år . Detta har fått tillföljd att nyetablering av privatmottagningar nu är i det närmaste omöjlig, ochmånga äldre företag är hotade. Den reviderade tandvårdstaxa som har börjattillämpas ger en viss förbättring, som dock är långt ifråntillräcklig för att trygga privattandvårdens fortbestånd och förnyelse.Tandläkarna har alltså, med ständigt sjunkande realinkomster, tvingatssubventionera vuxentandvården. Folktandvårdens vuxentandvård subventioneras iän högre grad med ständigt större tillskott av skattemedel. För att en god tandvård skall bli tillgänglig för allaäven samt för att rädda och utveckla privattandvården behövertandvårdsförsäkringen reformeras. Att återställa den ursprungligakompensationsnivån och genomföra en nödvändig, kraftig höjning avtandvårdstaxan skulle innebära en betydande utgiftsökning för försäkringen. Manmåste därför försöka finna en annan konstruktion av försäkringen. Utskottetanser att man bör utreda möjligheterna att inordna tandvårdsförsäkringen isjukvårdsförsäkringen. Detta skulle innebära att den enskilde får betala för tandvårdenligt samma regler och med samma belopp som gäller för läkarvård. Denofrånkomliga kostnadsökningen kan därvid täckas genom att den enhetligapafientavgiften justeras upp. Läkarvården blir med andra ord något dyrare ännu, som tandvården blir avsevärt billigare. Regeringen bör tainitiativ till en översyn av tandvårdsförsäkringen i enlighet med det ovananförda. sålunda anfört bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under moment 7 bort haföljande lydelse: 7. beträffandeförändringar av tandvårdsförsäkringens konstruktion attriksdagen med bifall till motion 1987/88:Sf257 yrkande 2 och med 25 anledningav motion 1987/88:Sf201 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.