bet · GC01TU17 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89 TU17 I betänkandet behandlar utskottet förslag i proposition1988/89:81 om riksfärdtjänsten. Vidare behandlas förslag i åtta motioner. Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrkermotionsyrkandena eller- i några fall-lämnar dem utan särskild åtgärd. Förslageninnebär bl.a. följande. Degrundläggande målen för riksfärdtjänsten ligger fast. Beställning och genomförande av resor med riksfärdtjänstenkan förenklas. Ärligen fastställda egenavgifter för olika slag av färdmedelinförs. Dessa avgifter blir anpassade till normala reskostnader vid resa medandra klass tåg inkl. kostnader för anslutningsresor. Avgränsningen mellan begreppen ledsagare och medresenärförenklas. Kostnaden för ledsagares resa betalas liksom av staten. För att förhindra ett överutnyttjande av riksfärdtjänstenskall det vara möjligt att pröva sökandens behov av att resa särskilt ofta.Beslut och kostnadsramar förs samman till kommunerna. För /90 föreslås att 66,4 milj.kr. Utskottets ställningstagande föranleder åtta reservationeroch ett särskilt yttrande. Vpk-ledamoten anser att ett skäl till att beviljatillstånd för riksfärdtjänst bör - förutom handikappets svårighetsgrad - varaatt i en del fall måste resenären resa tillsammans med småbarn (res. Enligt vpk- och mp-ledamöterna bör frågan om införande avlänsfärdtjänst i alla län bli föremål för en snabb utredning (res. Vpk- och mp-ledamöterna anser vidare att de framstegbeträffande handikappanpassning av kollektivtrafiken som gjorts ärotillräckliga (res. Enligt mp-ledamoten bör ledsagare som behövs före avfärdoch efter ankomst få hela resan betald av riksfärdtjänsten (res. Enligt vpk-ledamöten kan ledsagaren vara den person sombäst känner till hur resenären skall kunna lyftas. Ledsagaren skall då också fårätt att utföra lyft. Försäkringsfrågan måste därför lösas (res. Vpk- och mp-ledamöterna finner stora risker förknippade med att 1 1988/89. överföra destatliga medelsramarna till kommunerna.. Regeringens förslag 1988/89:TU17avstyrks i denna del (res. Enligt c-ledamöterna bör av anslaget fördelasindividuellt på kommunerna med hänsyn till variationer i resbehov ochreskostnader (res. En särskild nämnd med övergripande ansvar förhandikappades resor bör enligt vpk- och mp-ledamöterna inrättas. I en sådannämnd bör handikapprörelsen vara starkt representerad (res. Vidare har till betänkandet fogats ett särskilt yttrandeav fp-ledamöterna i fråga om en förbättrad kollektivtrafik. Regeringen () föreslår iproposition 1988/ 89:81 om riksfärdtjänsten 1. att godkänner de mål förriksfärdtjänsten som föredragande departementschefen har förordat, 2. att godkänner de grunderför egenavgifter som föredragande departementschefen har förordat, 3. att godkänner deriktlinjer som föredragande departementschefen har förordat för tillstånd tillledsagare och medresenärer och till ersättning för dessas resor, 4. att godkänner deriktlinjer som föredragande departementschefen har förordat för resor med tågoch flyg, 5. att godkänner deriktlinjer som föredragande departementschefen har förordat för resor med taxioch specialfordon, 6. att godkänner deriktlinjer som föredragande departementschefen har förordat för begränsning avkostnadsutvecklingen, 7. att godkänner deriktlinjer som föredragande departementschefen har förordat för organisationenav riksfärdtjänsten, 8. att riksdagentill Riksfärdtjänst för /90 anvisar ett förslagsanslag av , 9. att riksdagentar del av vad föredragande departementschefen i övrigt anfört omriksfärdtjänsten. De grundläggande målen för riksfärdtjänsten bör liggafast. Riksfärdtjänsten skall göra det möjligt för gravt handikappade att göralängre resor inom landet till normala kostnader. 1 propositionen föreslås enbetydande förenkling av beställning och genomförande av resor medriksfärdtjänst. Ett system med fastställda egenavgifter för olikaslag av färdmedel föreslås bli infört. Dessa avgifter föreslås bli anpassadetill normala reskostnader vid resa med andra klass tåg inkl. kostnader föranslutningsresor. Avgränsningen mellan begreppen ledsagare och medresenärförenklas. Kostnaden för ledsagares resa betalas liksom av staten. Denresenär som har bedömts ha behov av ledsagare föreslås alltid få ledsagarensreskostnad betald av riksfärdtjänsten oavsett om ledsagaren ändå skulle hagjort resan. Det föreslagna beställningsförfarandet vid resor med flygmedför att 1988/89:TU17 resenärerna i riksfärdtjänsten blir helt jämställda medInrikesflygets övriga kunder. Möjligheterna att åka på rabatterade avgångarökar i betydande utsträckning. Liknande researrangemang föreslås också vidbeställning av tågresor. Även resor med taxi och specialfordon föreslås kunnaordnas snabbare och med mera tillförlitliga beställningsrutiner. Det föreligger i några enstaka fall ett utnyttjande avriksfärdtjänsten som ligger långtifrån ett normalt resmönster. För attförhindra ett överutnyttjande ges i förslaget möjlighet att vid beslut omriksfärdtjänst beakta sökandens behov av att resa särskilt ofta. Det föreslåsockså att beslut och kostnadsramar för verksamheten förs samman tillkommunerna. /90 föreslås ett förslagsanslag av . Motioner väckta med anledning av proposition 1988/89:81 1988/89:T10 av m.fl. (mp) vari yrkas 1. att beslutar att ävenfillfälligt gravt handikappade ges viss möjlighet till riksfärdtjänst, 2. att hos regeringen begären utredning om utvidgad färdtjänst (länsfärdtjänst) m.m. enligt vad somangivits i motionen, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrad handikappanpassninginom kollektivtrafiken, 4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om uppföljning av det nyaegenavgifterna och systemet för beställningar, 5. att beslutar attledsagare som verkligen behövs såväl före som efter resan, dock inte undersjälva resan, också bör kunna få resan betald genom riksfärdtjänsten, 6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om den fortsatta utvecklingen avriksfärdtjänsten. 1988/89:T11 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att beslutar att av anslaget första åretfördelas till kommunerna efter den fördelningsnyckel som anges i propositionen samt att . fördelas av transportrådet enligt de riktlinjer som angetts i motionen, 2. att hos regeringen begäratt en utvärdering sker av första årets fördelning i syfte attåstadkomma sådana justeringar av fördelningsnyckeln att regionala och lokalaojämnheter i resandefrekvens och resmönster kan beaktas sommöjligheterna till inordning av stödet i en vidgad och reformerad kommunalskatteutjämning prövas, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om möjlighet för även andrareseföretag än SJ och att teckna avtal med TPR, 4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om möjlighet i vissa fall för merän en ledsagare att medfölja riksfärdtjänstresenären. 1 * 1988/89. 1988/89:T12av () vari yrkas 1988/89:TU17 1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om möjlighet till mer än enledsagare i vissa fall, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om regeln om endast en medresenäroch dess effekter på familjers möjlighet att resa tillsammans, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om kostnadsansvaret förriksfärdtjänst. 1988/89:T13 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om begreppetvald taxi, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att fler än en ledsagare bör kunnamedfölja vid resa med riksfärdtjänst om detta är motiverat utifrån handikappet. 1988/89:T14 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om införandet av ettfärdtjänstkort, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om resenärernas egenavgifter, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om ledsagare, 4. att beslutar att intebegränsa antalet resor per resenär och år, 5. att beslutar att statenskall ha kostnadsansvaret för riksfärdtjänsten, 6. att hos regeringen begärförslag om en särskild nämnd med övergripande ansvar för de handikappadesresor. 1988/89:T15 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omöverförande av riksfärdtjänstens medel till kommunerna. Motioner framlagda under den allmänna motionstiden 1988/89:T922 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om en särskild nämnd med övergripandeansvar för de handikappades resor. 1988/89:So246 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om en särskild nämnd med övergripandeansvar för de handikappades resor. När behandlade regeringens trafikpolitiskaproposition (prop. 1987/88:50 bil. 1) anslöt sig (/88:15,rskr. 166) till bedömningen att en helhetssyn borde läggas på samhällets olikaåtgärder för att säkerställa handikappades förflyttningsmöjligheter. bordeeftersträvas var en sådan anpassning av den kollektiva trafiken till 1988/89:TU17 handikappades och äldres behov att färdmedlen och terminalernakunde göras mera tillgängliga och att det därmed uppstod en ökad valfrihet ifråga om de färdmedel som kan utnyttjas. Som ett led i dessa strävanden beslöt om ettsärskilt stimulansbidrag i syfte att öka tillgängligheten inomkollektivtrafiken. Det bedömdes som angeläget att påskynda handikappanpassningenoch göra den mera' flexibel i förhållande till vad gällande föreskrifterkräver. beslöt också om en ändring i lagen (1979:558) omhandikappan-passad kollektivtrafik så att lagen nu kom att omfatta alla slag avfärdmedel som används i kollekfivtrafiken. För vissa till antalet begränsade handikappgrupper kommerdet inom överskådlig tid - trots den ökande handikappanpassningen inomkollektivtrafiken - inte att vara möjligt att göra längre resormed kollektivafärdmedel på egen hand. Även om denna grupp kan beräknas minska, bl.a. genomsnabbtågens tillkomst och till följd av olika beslut på handikappområdet,behövs därutöver också särskilda transportlösningar. Det gäller framför alltdem som har grava orienteringssvårigheter, svåra rörelsehinder eller ärflerhandikappade och därför har behov av speciell enskild service. Det kommerdärför att behövas särlösningar för dem som har mycket stora funktionshindervid resor. Till sådana nödvändiga lösningar hör riksfärdtjänsten. De grundläggande målen för riksfärdtjänsten bör enligtpropositionen ligga fast. Det innebär att följande mål bör gälla: Riksfärdtjänsten skall vara till för dem som på grund avsvårartat bestående handikapp måste resa på ett särskilt kostsamt sätt. - Riksfärdtjänstenskall göra det möjligt för sådana handikappade att göra längre resor inomlandet till normala kostnader. Riksfärdtjänsten får dock inte göra atthandikappanpassning av de vänliga kollektiva färdmedlen framstår som mindreangelägen för trafikföretagen. Vidare skall riksfärdtjänsten fungera kostnadseffektivt. Idetta ligger bl.a. att den skall fungera smidigt och utan krångel. I motion TIO (mp) yrkande 1 begärs att tillfälligt gravthandikappade ges möjlighet till riksfärdtjänst. Det hänvisas till att ipropositionen föreslås att endast sådana personer som har kvarstående handikappskall få rätt till riksfärdtjänst. Motionärerna menar att även grava handikappsom är av övergående natur bör kunna omfattas av riksfärdtjänsten. Riksfärdtjänsten har alltsedan den inrättades år 1980varit inriktad på att lösa gravt handikappades transportproblem. I förordningen(1984:482) om ersättning för riksfärdtjänst har detta definierats som atttillstånd får meddelas personer som till följd av svåra och bestående handikappinte kan resa på annat sätt än att det medför merkostnader. I transportrådets(TPR) allmänna råd för riksfärdtjänsten anges att med bestående handikapp menasatt handikappet kan beräknas kvarstå . För utskottet framstår det som nödvändigt att enavgränsning görs mellan gravt handikappade och personer som befinner sig iolika former av sjukdomstillstånd vilka kan beräknas vara av övergående natur.För den senaregruppen ersätts kostnaden för resor bl.a. genom förordningen 1988/89:TU17(1987:82) om ersättning vid sjukresa. För avgränsning av den särskildapersonkrets som bör kunna vara berättigad till riksfärdtjänst bör därföruttrycket bestående finnas kvar. Utskottet ställer sig bakom vad sorn i propositionenanförs om målen för riksfärdtjänsten, nämligen att ge svårt handikappademöjlighet att resa till normala kostnader. Sannolikt skulle många av dem somanvänt sig av denna transporttjänst över huvud taget inte kunnat resa om riksfärdtjänsteninte hade funnits. Det innebär att utskottet tillstyrker de avdepartementschefen förordade målen för riksfärdtjänsten och avstyrkermotionsyrkandet. I mofion T14 (vpk) yrkande 1 tas upp frågan om ettinförande av ett färdtjänstkort. Kortet skall bl.a. kunna användas förriksfärdtjänstresor med småbarn. Det anförs att vissa personer inte har behovav riksfärdtjänst när de reser ensamma men borde kunna vara berättigade tilltillstånd när de reser tillsammans med småbarn. Enligt utskottets mening är det i första hand handikappetssvårighetsgrad som bör avgöra om en person skall kunna få tillstånd tillriksfärdtjänst. Handikappet skall dessutom vara av den arten att det medförmerkostnader vid resandet. Det ligger i sakens natur att bedömningar får skefrån fall till fall i vad mån funkfionsnedsättningarna, som kan vara av mångaolika slag, bl.a. orienteringssvårigheter, medför merkostnader vid resandet.Att därutöver på det sätt som motionärerna föreslår ta hänsyn till att småbarnmedföljer på resan leder enligt utskottets mening till en alltför vidsträckttillämpning av riksfärdtjänsten. Motionsyrkandet avstyrks därför i denna del. Enligt motion TIO (mp) yrkande 2 bör hosregeringen begära en utredning om utvidgad färdtjänst i form av enlänsfärdtjänst. Motionärerna hänvisar till att det är de kortväga resorna inomriksfärdtjänsten som ökar mest och att det därför finns ett behov av enutbyggnad av färdtjänsten inom länen. Utskottet kan konstatera att den kommunala färdtjänstenendast i två fall omfattar hela länet. Det är samt länsom utgör en enda kommun. Härtill kommer där alla kommunerutom två är anslutna till en länsfärdtjänst. Länsfärdtjänsten i bedrivs som enförsöksverksamhet. Genom transportforskningsberedningens försorg pågår enutvärdering som beräknas vara klar . Det är således ännu så länge svårt att bedöma effekternaav en länsfärdtjänst i form av resandets omfattning, kostnaderna förkommunerna och staten m.m. Härfill kommer att det kan finnas behov av attsamordna fler slag av resor än enbart dem som organiseras genom den kommunalafärdtjänsten och riksfärdtjänsten. Utskottet anser det därför bra attregeringen har för avsikt att låta göra en samlad översyn över hur transporterinom kommunerna och länen för gamla, handikappade och sjuka skall organiseraspå ett mera effektivt sätt. Någon särskild utredning om länsfärdtjänst ärsåledes inte behövlig. Motionsyrkandet avstyrks följaktligen. I motionTIO (mp) yrkande 3 framhålls att en förbättrad kollektivtrafik är 1988/89:TU17mycket angelägen. Resor med riksfärdtjänst sker i huvudsak med taxi ochspecialfordon och endast i mindre utsträckning med kollektivtrafik. Detta tordetill viss del bero på bristfällig handikappanpassning av de kollektivafärdmedlen och terminalerna. Motionärerna hänvisar därför till sin reservationi betänkandet 1988/89:TU11 där man begär ytterligare 50 milj.kr. tillhandikappanpassning av kollektivtrafiken. Utskottet har alltså redan behandlat denna fråga i sittbetänkande 1988/ 89:TU11 om transportrådet, transportstöd m.m. Utskottetavstyrkte där förslag om ytterligare 50 milj.kr. utöver dem som anvisades genom1988 års trafikpolitiska beslut. Utskottet framhöll bl.a. att ansökningstidenför bidraget hade gått ut. Utskottet ansåg därför att det var för tidigtatt avgöra om behov förelåg av nya medel. Utskottet förutsatte att regeringennoga följer hur bidraget utnyttjas och för redovisar resultatet avsina bedömningar. I samband därmed får avgöras om andra typer av stimulanserför handikappanpassning bör införas. Utskottet finner inte någon anledning att frångå sitttidigare ställningstagande och avstyrker följaktligen motionsyrkandet. En mycket omdiskuterad fråga beträffande riksfärdtjänstensutformning har gällt den avgift som resenären skall betala, den s.k.egenavgiften. Problemen har varit dels av administrativ art, dels avrättvisekaraktär. I propositionen föreslås att den nuvarande ordningen förberäkning av egenavgiften för varje enskild sträcka och med hänsynstagande tillresdag och tidpunkt m.m, ersätts av ett förenklat system, I dettaskall egenavgifterna fastställas för olika slag av färdmedel. Dessaavgifter skall vara anpassade till normala reskostnader vid resa med andraklass låg inkl. kostnader för anslutningsresor. Vidareföreslås att vid kommunens beslut om tillstånd till riksfärdtjänst skallvalet av färdmedel inte låsas definitivt. Resenären skall kunna välja att åka taxitrots att dennes handikapp inte kräver det. dock endifferentiering och en högre egenavgift än för s.k. nödvändiga En höjning av egenavgiften vid direktresor med taxi ellerspecialfordon föreslås också ske. Därmed jämställs nivån för denna avgift medprisnivån vid tåg- eller flygresor inkl. anslutningsresor. I två motioner - T13 (m) yrkande 1 och T14 (vpk) yrkande 2- framhålls att det är viktigt att slå fast att resa med vald taxi alltid måstevara ett självvalt alternativ. Det är enligt motionärerna viktigt att det sombetecknas som nödvändiga resor är alla resor med taxi när alternativt färdmedelinte finns. Utskottet finner att det inte finns någon motsättningmellan motionärernas önskemål och vad departementschefen föreslår i denna del.I propositionen används uttrycket "nödvändiga resor med taxi" för attmarkera att det inte är ett självvalt alternativ. Tillstånd till nödvändigaresor med taxi skall sålunda kunna beviljas när så är befogat. Ett av skälenför vad som kan betecknas som 1** 1988/89.15saml. nödvändigataxiresor är när resenärens handikapp är av den arten att resan /89:TU17 inte kangenomföras med tåg eller med flyg, inte ens med ledsagare. andraskälet är att alternativt färdmedel blir för krångligt eller tidskrävande attanvända med hänsyn till resenärens funktionshinder, t.ex. genom att anslutningsresornablir orimligt långa. Motionärernas önskemål vad gäller villkorenför tillstånd till nödvändiga resor med taxi i riksfärdtjänsten synes Beträffande propositionens förslag till egenavgifterfinner utskottet att det både av rättviseskäl och med hänsyn till den dyraadministrationen av riksfärdtjänsten är nödvändigt att fastställaegenavgifterna på ett enklare sätt än vad som gäller. Utskottet ansluter sigsålunda till den schablonisering av egenavgifterna som föreslås. Utskottet har inte heller någon erinran mot de föreslagnaavgiftsnivåerna. Dessa är anpassade till normala reskostnader med andra klasståg. Merkostnadsprincipen kvarstår därmed men är modifierad genom att hänsyntas till kostnader för anslutningsresor vid resa med tåg eller flyg. Det ärenligt utskottet också bra att resenären får en större frihet att själv väljahur en resa skall genomföras. Av det anförda framgår att utskottet tillstyrker degrunder för egenavgifter som förordas i propositionen. Motionsyrkandena börlämnas utan särskild åtgärd från sida. I motion TIO (mp) yrkande 4 tas upp frågan om enuppföljning av egenavgifterna. Motionärerna instämmer i att administrationen avriksfärdtjänsten behöver förenklas avsevärt. De ansluter sig också tillpropositionens förslag om att resenärens kostnader för direktresor medtaxi/specialfordon blir jämförbara med tåg/flyg. Detta anser motionärerna varaen klar förbättring jämfört med nuvarande system där direktresor är billigareän kollektivresor. Utvecklingen behöver enligt motionärerna emellertid nogaföljas för att man skall kunna vidta ytterligare förenklingar och förbättringarvad gäller egenavgifterna. Även utskottet finner det angeläget att det föreslagnasystemet med egenavgifter noga följs upp. Detta är också något som på ettflertal ställen framhålls i propositionen. Justeringar måste självfallet görasav egenavgifterna med hänsyn till prisutvecklingen för resor med olikafärdmedel. Förhållandet mellan avgifterna kan också behöva anpassas med hänsynbl.a. till andelen resenärer som väljer att åka taxi i stället för tåg ellerflyg. På TPR ligger därutöver ett allmänt uppföljningsarbete!Motionärernas önskemål synes därför vara tillgodosett. Motionsyrkandet påkallardärför ingen åtgärd frän sida och avstyrks följaktligen avutskottet. I propositionen föreslås att om den som har tillstånd tillriksfärdtjänst behöver ledsagare under någon del av själva resan, skalltillståndet också omfatta ledsagare. Kostnaden för ledsagares resa skallbetalas av staten. Den resenär som har behov av ledsagare får alltidledsagarens reskostnad betald av riksfärdtjänsten oavsett om ledsagaren ändåskulle ha gjort resan. Av propositionen framgår att avgränsningen mellanbegreppen ledsagare ochmedresenär varit oklar. Det är därför angeläget att få bort 1988/89:TU17 ett stort antal svårbedömda gränsfall. En myndighetsprövning av enpersons egentliga syfte med en resa medför också enligt departementschefenproblem som berör individens integritet. I fyra motioner-Til (c) yrkande 4, T12 (fp) yrkande 1, T13(m) yrkande 2 samt T14 (vpk) yrkande 3, såvitt nu är i fråga, - tas upp fråganom antalet ledsagare som bör kunna omfattas av ett tillstånd förriksfärdtjänst. Motionärerna framhåller att en möjlighet bör finnas att ha merän en ledsagare om handikappet motiverar detta. I motion T12 (fp) nämns att förvissa fall av grava handikapp, t.ex. psykiska, är det inte tillräckligt med enensam ledsagare. Enligt vad utskottet har erfarit har praxis varit att merän en ledsagare har kunnat beviljas i det fall handikappet motiverat detta. Manhar därvid stött sig på den formulering som finns i förordningen (1984:482) omersättning för riksfärdtjänst, där uttrycket ledsagare används. Användningen avobestämd form innebär att tillståndet kan omfatta en eller flera ledsagare.Också i regeringens proposition används obestämd form, vilket betyder att nugällande ordning även fortsättningsvis föreslås bli tillämpad. För utskottet framstår det som angeläget att i de få falldär det på grund av handikappets svårighetsgrad inte är tillräckligt med enbarten ledsagare, även tillsammans med den service som tillhandahålls avtrafikföretagets personal, det skall vara möjligt att ge tillstånd till fleraledsagare. Eftersom detta också är avsikten med formuleringarna i propositionentillstyrker utskottet propositionens förslag i denna del. Av det anförda följeratt motionsyrkandena, såvitt nu är i fråga, bör lämnas utan särskild åtgärdfrån sida. I motion TIO (mp) yrkande 5 tas upp frågan omledsagarservice före och efter resan. Motionärerna framhåller att om en sådanservice behövs innan resan börjar och också på besöksorten efter resan är dettamotiv för att ledsagare skall få hela resan betald genom riksfärdtjänsten, äveni de fall då ledsagare inte behövs under själva resan. Utskottet delar propositionens uppfattning att en ordningmed utökad ledsagarservice bör uppmuntras för att underlätta resor iriksfärdtjänsten med tåg eller flyg. På så sätt kan man nedbringa den storamängd resor som sker från dörr till dörr med taxi. Dessa tar många gångerbetydligt än t.ex, flygresor inkl. anslutningsresor till och frånflygterminalerna. För personer med grava handikapp och svaga krafter bör ensådan ledsagarservice vara en klar fördel. Utskottet ansluter sig också till vad som anförs ipropositionen om att behovet av ledsagare bör avgöras med hänsyn till helareskedjan och inte bara med hänsyn till den del som bekostas avriksfärdtjänsten. Behov av ledsagare på besöksorten bör däremot inte berättigatill ledsagare på resan. I stället är det angeläget att ledsagarservicen byggsut på flera ställen i landet.