bet · GC01LU17 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89 LU17 1 betänkandet behandlar utskottet dels proposition1988/89:100 bilaga 15 () i vad avser anslag tillmarknadsdomstolen, och , dels 27motioner som väckts under den allmänna motionstiden och som tar upp främstolika konsumentpolitiska frågor. Utskottet har vid studiebesök hoskonsumentverket inhämtat synpunkter på några av de frågor som behandlas ibetänkandet, nämligen bl.a. konsumenttekniska nämndens verksamhet, konsumentverksamhet,extraprissystemet, varuprovningsverksamheten vid och verketsförsöksverksamhet med videotexdata. Utskottet tillstyrker bifall till propositionen iförevarande delar och till motion L719 yrkande 1 samt avstyrker bifall till övrigamotionsyrkanden. Tillbetänkandet har fogats 16 reservationer och tre särskilda yttranden. I proposition 1988/89:100 bilaga 15 ()föreslår regeringen under punkterna Fl, F4 och F5 att (Fl) till för /90 anvisarett förslagsanslag på , (F4) till för /90 anvisarett förslagsanslag på , (F5) till för budgetåret1989/90 anvisar ett förslagsanslag på . 1988/89:L702 av m.fl. (s) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag till lagstiftning mot försäljning avvåldsförhärligande leksaker och spel, 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan ändring i marknadsföringslagen att detinte skall vara tillåtet att göra reklam för våldsleksaker och våldsspel ellerpå annat sätt använda våldsförhärligande marknadsföring av leksaker. 1 1988/89. 1988/89:L703av m.fl. (fp) vari yrkas 1988/89:LU17 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen fill känna vad i motionen anförts omprovningsverksamhet inom verksamhetsområde, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen har anförts omvarudeklarationer, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringeri till känna vad som i niotionen har anförts omteledistribuerad varuinformation, 4. att riksdagensom sin mening ger fegeringen till känna vad som i motionen har anförts omprismärkning, 5. att riksdagentill för /90 anvisar ettförslagsanslag på , 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen har anförts omAllmänna reklamationsnämndens verksamhet. T988/89:L704 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av en snabb uppgörelse om en begränsning av våldslek saker, 2. att hos regeringen begär åtgäraer tor attförmå den ej branschanslutna handeln att upphöra med marknadsföring och försäljning av data- och TV-spel med våldsinslag. 1988/89:L705 av () vari yrkas att riksdagenbegär att regeringen utfärdar en ny instruktion för meduteslutande av den konsumenttekniska nämnden. 1988/89:L706 av m.fl. (c) vari yrkas såvittnu är i fråga 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i mofionen anförts om ansvar avseende information omlivsmedlens innehåll och användningsområde m.m. 1988/89:L707 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att det skall vara obligatoriskt attmärka alla förpackade varor direkt på varan med möjligt undantag för vissamejeriprodukter. 1988/89:L708 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att alla produkter i dagligvaruhandelnskall vara märkta med klara och entydiga produkt namn, produktionsställe,producent och producentland samt produktionstillfälle. 1988/89:L709 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen fill känna vad i motionen anförs om undersökningav möjligheterna att häva den sorts köptvång som försäljning imassförpackningar innebär. 1988/89:L710 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändring eller tillägg imarknadsföringslagen så att könsdiskriminerande reklam förbjuds. 1988/89 :L711 av () vari - med hänvisningtill vad som anförs i motion 1988/89:K414 - yrkas att hos regeringenbegär förslag till lagstiftning om köpfrid som innebär att konsumentupplysningen skall reformerasoch byggas ut i varje kommun på sätt som har beskrivits i 1988/89:LU17motionen. 1988/89:L712 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av lagstiftning avseende förbud mot import och försäljning av imotionen nämnda leksaksvapen. 1988/89:L713 av och (båda s)vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att avtalenmellan barnmiljörådet och databranschen respektive leksaksbranschen bör varaklara , 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts om förbud motvissa krigsleksaker och dataspel i den händelse ingen godtagbar överenskommelsekan nås. 1988/89:L716 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till utformning av ett förbud motförsäljning och distribution av dataspel, som återger grovt verklighetstrogetvåld, skrämmande skildringar eller som förhärligar våldet. 1988/89:L717 av och (båda s)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att marknadsföringslagen bör tillföras en paragraf omförbud mot könsdiskriminering i reklam. 1988/89:L718 av (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till lag som förbjuder försäljning ochmarknadsföring av krigsleksaker samt leksaker och spel som bygger på våld. 1988/89:L719 av och (båda s) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökadinformation angående data- och T'V-spel, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet aven lagstiftning rörande våldsförhärligande data- och TV-spel. 1988/89:L720 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen fill känna vad i motionen anförts om enöversyn av kontaktlinsmarknaden. 1988/89:L721 av och (båda c) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi mofionen anförts om varudeklaration av miljöskadliga ämnen. 1988/89:L722 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådan ändring ikonsumentlagstiftningen att miljöorganisafioner får rätt att väcka talan imarknadsdomstolen. 1988/89:L723 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär lagförslag om obligatorisk kommunalkonsumentvägledning. 1 * 1988/89. 1988/89:L724 av GudrunNorberg m.fl. (fp) vari - med hänvisning till vad 1988/89:LU17 som anförs imotion 1988/89:N316 - yrkas 1. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om extrapriser, 2. att hos regeringenbegär förslag till ändring av produktsäkerhetslagen i enlighet med vad imotionen anförts. 1988/89:L726av Hans Leghammar och (båda mp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om distribution avdirektreklam. 1988/89:L727av och (båda mp) vari yrkas att beslutarstifta en lag som gör det straffbart att låta dela ut reklam i brevlådorgentemot innehavarens skriftligt uttalade önskan. 1988/89:L728av och (båda s) vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagsfiftning motkönsdiskriminerande reklam. 1988/89:L729av m.fl. (mp) vari yrkas att hos regeringen begärförslag till ändring av marknadsföringslagen så att könsdiskriminerande reklamförbjuds. 1988/89:L730av () vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behovet av konsumentskyddsregler försvenska researrangörers transporter utomlands. 1988/89:L732av m.fl. (mp) vari - med hänvisning till vad som anförs i motion 1988/89;Sk695 - yrkas att som sin mening ger regeringen till känna att det långsiktiga målet bör vara köpfrid, dvs. attingen människa skall behöva utsättas för kommersiella reklambudskap som hon inte bett om. Utskottetbehandlar i betänkandet regeringens förslag till anslag för /90till , och allmänna rekla-mafionsnämnden jämtetvå motionsyrkanden (L703 yrkandena 5 och 6) med anknytning till den sistnämndamyndighetens anslag och verksamhetsområde. Vidare behandlas ett antal motioneri olika frågor på konsumentskyddsområdet, nämligen miljöorganisationerstalerätt hos (L722), konsumenttekniska nämndens verksamhet(L705), konsumentverksamhet (L711 och L723), prisinformation (L703yrkande 4 och L707), extraprissystemet (L724 yrkande 1), konsumentverketsvaruprov-ningsverksamhet (L703 yrkande 1), varudeklarationssystem (L703 yrkande2), konsumentinformation medelst datakommunikation (L703 yrkande 3),varudeklaration på livsmedel och på övriga produkter i dagligvaruhandeln samtvarudeklaration om miljöskadliga ämnen (L706 yrkande 1, L708 och L721), produktsäkerhet(L724 yrkande 2), könsdiskriminerande reklam 1988/89:LU17 (L710, L717, L728och L729), våldsleksaker, m.m. (L702, L704, L712, L713, L716, L718 och L719),reklambegränsning (L726, L727 och L732), massförpackningar (L709),kontaktlinser (L720) och charterresor (L730). Somen allmän bakgrund fill förslagen i proposifionen och motionerna kan . nämnasatt godkände mål och riktlinjer för konsumentpolitiken(prop. 1985/86:121, LU 34, rskr. Riksdagsbeslutet innebär att målet förkonsumentpolitiken skall vara att stödja hushållen i deras strävan atteffektivt utnyttja sina resurser samt att stärka konsumenternas ställning påmarknaden. Konsumentpolifiken skall sålunda bli tydligare inriktad påhushållsekonomiska frågor och då särskilt på hushållens baskonsumtion. Tresärskilt viktiga utvecklingslinjer utpekas i riksdagsbeslutet. För det förstaskall den lokala verksamheten ges hög prioritet. Utbyggnaden, som skall ske genomkommunernas frivilliga åtaganden, bör ha som mål att konsument-politiskverksamhet inrättas i alla kommuner. Vidare bör de lokala konsumentmyndigheternasarbetsuppgifter och myndigheternas samarbete med andra intressenter ges störreomfattning. Bl.a. skall reklamafionshantering-en decentraliseras ytterligare.För det andra skall särskilt utsatta grupper stödjas. För det tredje förordasatt fler grupper i samhället engageras i konsumentpolifiken. Konsumenternasmöjligheter att påverka produktion och distribution av varor och tjänster kanpå det sättet förstärkas. Ett ökat engagemang från organisationer eftersträvas.Vidare skall företagen ha ett större ansvar för att förbättra konsumenternasförhållanden. Föratt uppnå målet med konsumentpolifiken skall särskilda insatser göras när detgäller att utveckla konsumenternas kunskaper genom utbildning,konsumentinformation och information från företagen m.m. Forskning och andraundersökningar om konsumenternas förhållanden skall få hög prioritet. Någraorganisafionsfrågor togs upp i riksdagsbeslutet. För att allmännareklamafionsnämndens verksamhet löpande skall kunna värderas i ettkonsumentpolifiskt perspektiv beslöts att ett råd med företrädare förkonsumenter, näringsliv och kommuner knyts fill nämnden. En omorganisation avkonsumentverket beslöts också. Anslags- och organisationsfrågor, m.m. Marknadsdomstolenhandlägger ärenden enligt konkurrenslagen (1982:729), marknadsföringslagen(1975:1418), konsumentkreditlagen (1977:981), lagen (1978:763) med vissa bestämmelserom marknadsföring av alkoholdrycker och lagen (1978:764) med vissa bestämmelserom marknadsföring av tobaksvaror, konsumentförsäkringslagen (1980:38), lagen(1971:112) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden samt lagen (1984:292) omavtalsvillkor mellan näringsidkare och fr.o.m. även ärendenenligt produktsäkerhetslagen (1988:1604). Konsumentverketär central förvaltningsmyndighet för konsumentfrågor med uppgift att stödjahushållen i deras strävan att effektivt utnyttja sina resurser samt att stärkakonsumenternas ställning på marknaden. I anslutning till detta fullgörs deuppgifter som ankommer på konsumentombuds- mannenenligt marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsu- 1988/89LU17mentförhållanden. Verket fullgör vidare uppgifter enligt konsumentkreditlagen, konsumentförsäkringslagen, lagen (1971:1081) om bestämning av volym ochvikt och förordningen (1985:619) om statligt stöd till glesbygd. omorganiserades som enföljd av ovan redovisade beslut. Fr.o.m. /87 harprogramindelningen avskaffats, och verket erhåller medel genom ettförvaltningskostnadsanslag (förslagsanslag). har till uppgift att prövatvister mellan konsumenter och näringsidkare rörande varor, tjänster och andranyttigheter samt att ge rekommendationer om hur tvister bör lösas. Nämndenskall dessutom på begäran av domstol avge yttrande vid sådana tvister som förtstill domstol. Vidare skall nämnden stödja kommunernas reklamationshanteringoch därvid bl.a. informera om nämndens praxis och ge råd fillkonsumentvägledare på lokal nivå. I budgetpropositionen föreslås att tillmarknadsdomstolen för /90 anvisar ett förslagsanslag på . Förslaget till medelsberäkning föranleder inte någraerinringar från utskottets sida, och utskottet tillstyrker därför bifall tillregeringens förslag. I detta sammanhang tar utskottel upp en motion om rättenatt väcka talan i . Enligt marknadsföringslagen (1975:1418) gäller somhuvudregel att talan vid får väckas av konsumentombudsmannen.Sammanslutning av konsumenter, löntagare eller näringsidkare har dock rätt attväcka talan under förutsättning att konsumentombudsmannen i ett visst fall harbeslutat att inte föra frågan till domstolen. Liknande bestämmelser finns ilagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden och i produktsäkerhetslagen. I motion L722 av m.fl. (mp) framhålls attäven miljöorganisationer bör ges rätt att väcka talan i , ochmotionärerna begär förslag till sådan ändring i lagstiftningen på konsumentskyddsområdet. Utskottet erinrar om att behandladeen motion om miljöorganisationers talerätt i samband med proposition 1988/89:23om en produktsäkerhetslag. I sitt av godkända betänkande i ärendet(1988/89:LU13) framhöll utskottet att om miljöorganisationer enligt sinastadgar kan anses vara en konsumentorganisation har de därigenom ocksåtalerätt. Någon ytterligare talerätt för dessa organisafioner var utskottetinte berett att förorda. Utskottet underströk att det knappast behövde befarasatt konsumentombudsmannen ställde sig avvisande till befogade anspråk påingripande från olika organisationer eller enskilda personer. Utskottet har inte någon annan uppfattning i frågan ochavstyrker således bifall till motion L722. I fråga om föreslås i budgetpropositionenatt för /90 anvisar ett förslagsanslag på 67 445 000kr. Förslaget föranleder inte några erinringar från utskottetssida, och utskottet fillstyrker därför bifall till propositionen i denna del. Enligtförordningen (1988:61) med instruktion för är två rådgivandeorgan knutna fill verket. Det ena av dem, konsumenttekniska 1988/89:LU17nämnden, har till upgift att verka för att brukarkrav beaktas vid utvecklingoch upphandling av produkter. Nämndens ledamöter utses av regeringen. Förnärvarande ingår i nämnden företrädare för bl.a. ,, statens industriverk, , styrelsenför teknisk utveckling, , universitet och tekniskahögskolor. samt för arbetsmiljö-och handikappintressen. I mofion L705 av () riktas kritik motkonsumenttekniska nämnden. Motionären ifrågasätter i och för sig inte att detfinns ett behov av en närmare samordning av brukarintressena vidproduktutformning men anser att nämnden med sitt mycket stora antal ledamöterinte kan fylla någon funktion. Den konsumenttekniska nämnden bör därföravskaffas: Utskottet erinrar om att den konsumenttekniska nämndeninrättades av regeringen . Med hänsyn till att nämnden således harverkat i ungefär saknas det enligt utskottets mening tillfredsställandeunderlag för en bedömning av dess verksamhet. Utskottet förutsätter attregeringen : uppmärksamt följer nämndens fortsatta arbete och vidtar deåtgärder som kan visa sig erforderliga. Med detanförda avstyrker utskottet bifall fill motion L705. I sammanhanget behandlar utskottet även två mofioner omutbyggnad av den lokala konsumentverksamheten. Motiveringen till motion L711 av () återfinnsi motion K414. Mofionären anser att konsumentupplysningen skall reformeras ochbyggas ut på sådant sätt att det i varje kommun skall finnas ett eller fleraställen som medborgarna kan kontakta för att få en heltäckande information omvad marknaden har att erbjuda och till vilka villkor. I motion L723 av m.fl. (vpk) framhålls viktenav konsumentvägledning. Enligt motionärerna varierar den lokalakonsumentverksamheten mycket mellan olika kommuner och i några kommuner saknasden helt. Motionärerna begär därför införande av obligatorisk konsumentvägledningi varje kommun. Frågan om utbyggnaden av den lokala konsumentverksamhetenbehandlades ingående av med anledning av den fidigarenämnda propositionen 1985/86:121 om inriktningen avkonsumentpolifiken och motionsyrkanden med liknande syften som de nu aktuella.Som redovisats ovan (s. 5) innebar beslut att den lokalakonsumentverksamheten skall ges hög prioritet inom konsumentpolitiken.Utbyggnaden, som skall ske genom kommunernas frivilliga åtaganden, bör ha sommål att konsu-mentpolitisk verksamhet inrättas i alla kommuner. Vidare bör delokala konsumentmyndigheternas arbetsuppgifter och myndigheternas samarbete medandra intressenter ges större omfattning. I sitt av godkända betänkande i ärendet (LU1985/86:34) framhöll utskottet att den lokala konsumentverksamheten spelar en centralroll inom konsumentpolitiken. Detta förhållande hade enligt utskottet sin grundi att det är på lokal nivå man lättast fångar upp konsumentproblemen och nårdem som i första hand behöver hjälp samt finner de flesta av de företag varsverksamhet berör konsumenterna. av enfortsatt, snabb utbyggnad av den lokala konsumentverksamheten, men 1988/89:LU17hade förståelse för att man i särskilt de minsta och resurssvagaste kommunernatvekade att använda de knappa resurserna fill konsumentverksamhet. Utskottetpåpekade dock att en satsning på konsumentpolitisk verksamhet kunde innebäraatt inte oväsentliga belopp sparades inom andra förvaltningsområden. Någonanledning att då införa ett obligatorium kunde utskottet i hkhet medföredragande statsrådet inte finna. Utskottet framhöll vidare att det fick ankomma påkonsumentverket att lämna erforderligt stöd och biträde åt kommunerna närfrågan om inrättande av konsumentverksamhet utreds på lokal nivå. Det var ocksåangeläget att verket sökte initiera sådan utredning i kommuner där verksamhetpå området saknades. Utskottet underströk också vikten av att konsumentfrågornainte endast blev en tjänstemannafråga i kommunerna utan att de fick politiskförankring. Enligt utskottet hade som centralt konsumentorganen vikfig uppgift att fylla när det gällde att ge de förtroendevalda vägledningoch stöd. Enligt vad utskottet har inhämtat med anledning av de nuaktuella motionerna är det tolv kommuner som inte har beslutat om någon form avkonsumentverksamhet. har upplyst att verket i sin fortsattaverksamhet avser att stimulera och stödja utvecklingen av den lokalakonsumentverksamheten. I arbetet ingår att bistå kommunerna med material,grund- och fortutbildning samt råd. En viktig del i arbetet är stödet tillutbildning av de förtroendevalda. Verket stöder också kommunerna i konkretaprojekt för att utveckla det lokala konsumentpolifiska arbetet. Bistånd lämnasäven till kommuner och organisafioner för att den uppsökande verksamhetenskall utvecklas. Från har vidare framhållits att resursernaför den kommunala verksamheten har ökat och att verket ser positivt på denframtida utvecklingen. Ett annat inslag i bilden är enligt attintresset för konsumentpolitiken ökat inom folkrörelserna vilket innebär attförutsättningarna att nå ut till breda grupper har vidgats. Det samarbete sompåbörjats mellan den kommunala konsumentverksamheten och företrädare för detlokala näringslivet har också visat sig verkningsfullt. Enligt utskottets mening är det angeläget att utbyggnadenav den kommunala konsumentverksamheten fortsätter, och utskottet utgår från attkonsumentverket även i fortsättningen akfivt verkar i detta syfte. Någotsärskilt uttalande i saken från sida kan emellertid inte anseserforderligt mot bakgrund av det ovan anförda. Utskottet kan lika litet nu somdå frågan prövades ansluta sig till uppfattningen att det bör varaobhgatoriskt för kommunerna att tillhandahålla konsumentvägledning. Det måsteöverlåtas på varje kommun att inom ramen för tillgängliga resurser fatta beslutom konsumentverksamheten. Utskottet avstyrker med det sagda bifall tillmotionerna L711 och L723. Beträffande föreslås ibudgetpropositionen att för /90 anvisar ettförslagsanslag på . Av detta belopp har . beräknats tillökat stöd för den lokala reklamationshanteringen. I motionL703 av m.fl. (fp) framhålls att det är önskvärt att allmännareklamationsnämnden under kommande budgetår får behörig- 1988/89:LU17 het attpröva tvister mellan konsumenter och fastighetsmäklare och därmed biståkonsumenterna i dessa för den enskilde betydelsefulla frågor. Motionärernahänvisar fill att nämnden i sin anslagsframställning för /90äskat . för detta ändamål. Enhgt motionärerna bör nämnden tillförasdet begärda beloppet. Ökningen bör finansieras genom att -några medel inteberäknas för den lokala reklamationshanteringen och. genom att anslaget räknasupp med . I motionen begärs ett tillkännagivande (yrkande 6) om attnämndens verksamhetsområde bör utvidgas redan kommande budgetår fill attomfatta även fastighetsmäklartvister samt yrkas att anslaget för budgetåret1989/90 till allmänna reklama-fionsnämnden bestäms till . (yrkande5). Sompåpekas i mofionen behandlade med anledning av en mofionfrågan om en översyn av lagen (1984:81) om fastighetsmäklare. I mofionenkritiserades lagstiftningen som varande bristfällig i åtskilliga avseenden. Enbrist ansågs i motionen varaatt det vid fastighetsmäklartvister saknades någotalternativ till domstolsprövning, och mofionärerna förordade att dettillskapades ett insfitut för tvistlösning på området, exempelvis inom ramenför . Motionen remissbehandlades varvid fleraremissinstanser stödde tanken på ett tvistlösningsförfarande. I sitt betänkandei ärendet (1988/89:LU1) framhöll utskottet att det var angeläget att de problemundanröjdes som - enligt vad som framkommit i ärendet - yppat sig i den prakfiskatillämpningen av lagen om fastighetsmäklare. Utskottet ansåg att en översyn avlagen därför var befogad och att det borde ankomma på regeringen att bestämmaformerna för översynsarbetets bedrivande. Vad utskottet anfört gav riksdagensom sin mening regeringen fill känna. Medhänsyn till det anförda utgår utskottet från att frågan om prövningen avfasfighetsmäklartvister kommer att övervägas i samband med den begärdaöversynen. Enligt utskottets mening bör översynsarbetet inte föregripas genomatt nu uttalar sig till förmån för att allmänna reklamationsnämndenskall ta upp sådana tvister och anvisar särskilda medel för ändamålet.Utskottet avstyrker därför bifall fill mofion L703 i nu aktuella delar. Ienlighet härmed bör anslaget fill beräknas på sättsom föreslagits i propositionen, och utskottet fillstyrker bifall tillregeringens förslag. Såvittgäller beräkningen av anslaget vill utskottet dock fillägga att det hade variten fördel om det i propositionen hade redovisats att allmännareklamafionsnämnden begärt medel för prövningen av fastighetsmäklartvister isina anslagsäskanden. En sådan redovisning har emellertid inte lämnats. Detinträffade ger utskottet anledning att än en gång (se LU 1986/87:21) understrykavikten av att i budgetproposifionen lämnas alla uppgifter som erfordras förbedömningen av en anslagsframställning. Imofion L703 av m.fl. (fp) framhålls att konsumenterna måste harätt att ställa krav på tydlig prbmärkning, direkt på varan eller på hyllkantenoch i skyltfönstret. I yrkande 4 begärs tillkännagivande om att 1988/89:LU17 på nytt tar upp prismärkningsfrågorna med handelnför att försöka åstadkomma bättre prismärkning för konsumenterna. I motion L707 av () begärs obligatoriskprismärkning av alla förpackade varor i dagligvamhandeln direkt på varan medeventuellt undantag för vissa mejeriprodukter. Efter förhandlingar med representanter för handelnutfärdade riktlinjer för prisinformation tillkonsumenter vid marknadsföring av varor i detaljhandeln (KOVFS 1982:1). Dessariktlinjer innehåller krav på prisangivelser i bl.a. annonser och skyltfönstersamt på varor.