bet · GC01TU15 · 1988-12-31 00:00:00 — I motion T359 (vpk)framhålls också att motorvägsprojektet 1988/89:TU15 Link böravbrytas. BeteckningenScandinavian Link har lanserats av företrädare för näringslivet och används iden allmänna debatten som ett gemensamt namn för järnvägar och motorvägar sombl.a. skulle förbinda de tre skandinaviska huvudstäderna och de tre störstastäderna i med varandra och som även via fasta förbindelser överÖresund, Stora Balt och Fehmam-Belt skulle förbinda medkontinenten. Begreppet Scandinavian Link har ingen förankring i väglagstiftningen.Flerårsplanerna för väginvesteringar omfattar följaktligen inte något sådantprojekt. Med det sagda avstyrks motionsyrkandet. Utskottetväljer att i detta sammanhang också behandla en motion - T364 (mp) - variframhålls att en planerad trafikplats på vid Åby i kommuninte bör komma till stånd. Av motionen framgår att motionären är emot inte baratrafikplatsen som sådan utan också anläggandet av en s.k. truck stop inärheten av denna. Utskottethänvisar - i fråga om själva trafikplatsen - till vad som anförts omvägplaneringsprocessen och vill framhålla att den andra av motionärenbehandlade frågan helt synes avse kommunens ansvarsområde enligt plan-ochbygglagen. Med det sagda avstyrks motionen. Utskottetfillstyrker förslaget i propositionen om medelsöverföring från anslaget förbyggande av riksvägar. Förslaget innebär att det - för att främja en effektivmedelsanvändning - bör ingå i regeringens befogenheter att bemyndiga vägverketatt ta i anspråk behövliga belopp av de medel somanvisas för . Frånanslaget betalas dels kostnader för byggande av länsvägar ochbanverkets kostnader för investeringar i länsjärnvägar, dels lämnas bidrag tillsådana statskommunvägar som inte är riksvägar, till väg- eller gatuanläggningarsamt till spåranläggningar för kollektiv persontrafik och till cykelleder.Vidare lämnas från anslaget bidrag till kollektivtrafikåtgärder som främjarmiljö, energieffektivitet och samordning. Från anslaget betalas ocksåvägverkets räntekostnader för kredit i för projekteringsutgifter. Departementschefenframhåller att är för det av beslutade särskilda programmet för byggande av länstrafikanlägg ningar. anvisade 650 milj.kr. Av det trafikpolitiska beslutet framgår att regeringen skulle föreslå en ytterligare höjning av anslaget för . Enligt den i beslutet redovisade principöverenskommel sen mellan staten. och skall anslaget uppgå till minst 970 milj.kr. Jämfört med innebär detta en höjning med 320 milj .kr. Med en sådan höjning är det möjligt - säger departmentschefen - att genomföra viktiga investeringar i länstrafikanläggningar i enlighet med de planer för byggande av länstrafikanläggningar som upprättas av länsstyrelser- 29 Regeringenföreslår en medelsanvisning på 970 milj.kr. för nästa budget- 1988/89:TU15 år.Medelsförbrukningen för beräknas i stort fördela sig så att 865milj.kr. går till investeringar i länstrafikanläggningar, 85 milj.kr. tillbidrag till investeringar i trafikmedel m.m. och 20 milj. kr. till bidrag tillbyggande av cykelleder m.m. Det åren uppgift för regeringen - framhållerdepartementschefen - att göra den slutliga fördelningen. Fördelningen av medellänen emellan för byggande av länstrafikanläggningar bestäms enligtförordningen (1988:1074) med instruktion för av verkets styrelse. Imofion T350 (m) yrkas att under anslaget anvisar 1120 milj.kr.,vilket innebär en ökning med 150 milj.kr. i förhållande till regeringensförslag. Motionärerna framhåller att inte mer än en halvprocent av bruttonationalprodukten har avsatts för väginvesteringar. De erinrarvidare om konstaterandet i fjolårets trafikpolitiska proposition att en så låginvesteringstakt medför att vägkapitalet minskar. Om tendensen fortsätterkommer vägkapital att minska med en fjärdedel fram . Imotion T215 (c) yrkas att under anslaget anvisar 1205 milj.kr.,vilket innebär en ökning med 235 milj.kr. i jämförelse med regeringens förslag.Motionärerna framhåller också att den inbördes fördelningen av dessa medel rörmycket centrala politiska frågeställningar. Det är därför rimligt att riksdagentar ställning till huvudinriktningen genom att anslaget delas på specificeradeanslag. Elektrifierad järnvägstrafik - fortsätter motionärerna - ärmiljövänligare, energisnålare och betydligt trafiksäkrare än biltrafik. För atttrafikhuvudmännen skall få en rejäl chans att satsa på sina järnvägar böranslaget till länsjärnvägar uppgå till 300 milj.kr. Imotion T235 (mp) yrkas att under anslaget anvisar 1 170 milj.kr.,vilket innebär en ökning med 200 milj.kr. i jämförelse med regeringens förslag.Vidare yrkas att anslaget delas upp i tre delar, varvid 625 milj.kr. går tilllänsjärnvägar, 125 milj.kr. till cykelvägar m.m. och 420 milj.kr. går tillövriga länstrafikanläggningar, trafikmedel m.m. Vadförst gäller anslagsnivån vill utskottet framhålla att denna lades fast genomfjolårets trafikpolitiska beslut och att det förslag som regeringen nu läggerfram innebär att beslutet efterföljs. Mot denna bakgrund och med hänsyn tillsamhällsekonomin tillstyrker utskottet regeringens förslag och avstyrkermotionsyrkandena om en ökad medelsanvisning. framhållit i avsnittet 3. Vägplaneringsprocessen innebar 1988 årstrafikpolitiska beslut att den välutvecklade och decentraliseradeplaneringsprocessen för byggande av allmänna vägar utvidgades till att omfattaäven investeringar i länsjärnvägar och kollektivtrafikanläggningar. Utskottethar där också angivit huvuddragen i planeringsprocessen enligt de bestämmelsersom tillkommit som en följd av riksdagsbeslutet. I beslutet framhölls attinvesteringar i väganläggningar resp. kollektivtrafikanläggningar i viss månär utbytbara och att det bl.a. därför är viktigt att lokala och regionalaanläggningar för vägtrafik och kollektivtrafik prioriteras samordnat och pålänsnivå. Vidare uttalades att investeringar i länsjärnvägar skall prövasregionalt på samma sätt som gäller för kollektivtrafikanläggningar 1988/89:TU15 och länsvägar. Den decentraliserade ordning som enligt riksdagsbeslutetsålunda numera tillämpas för beslut om investeringar inte bara i vägar utanockså i länsjärnvägar och kollektivtrafikanläggningar m.m. är enligt utskottetsmening mera ändamålsenlig än en centraliserad beslutsprocess. Utskottet ärdärför inte berett att förorda att fjolårets riksdagsbeslut omprövas. Det börframhållas att det i beslutet uttalades att spårbunden trafik har betydandefördelar inte minst från miljösynpunkt och att bidragssystemet för länstrafikanläggningardärför borde utformas så att investeringar i sådan trafik kunde främjas. Av detanförda följer att utskottet avstyrker yrkande 23 i motion T215 (c) om attriksdagen skall ta ställning fill huvudinriktningen av ifrågavarande anslaggenom att det delas på delposter och yrkande 22 i samma motion i den del detinnehåller förslag till sådan fördelning samt yrkande 4 i motion T235 (mp) iden del det innehåller förslag av sistnämnda art. Av det anförda följer vidare att utskottet även avstyrkeryrkande 1 i motion T237 (mp) om att skall besluta anvisa 625 milj.kr. i riktat bidrag till länsjärnvägarna. Vidare avstyrks det yrkande om specialdestination("öronmärkning") av medel för länsjärnvägar som återfinns i mofionT258 (vpk). I motion A465 (c) behandlas planeringsramar.Motionärerna säger att genom beslut fastställt deekonomiska ramar som skall ligga till grund för länsstyrelsernas beslut ominvesteringar i länstrafikanläggningar . Enligt mofionärernahar verket i sitt beslut inte alls beaktat det av fastställdavägpolitiska målet att en tillfredsställande standard på vägnätet - även detlågtrafikerade - i landets alla delar skall säkerställas. bör därförgöra en ny fördelning av de medel som anvisats under anslaget. Som utskottet framhållit i det föregående är det enuppgift för att upprätta och fastställa flerårsplaner förbyggande av länstrafikanläggningar. I planen skall byggnadsföretagen inomlänet anges i ordning efter angelägenhetsgrad. Innan planen upprättas skalllänsstyrelsen hämta in förslag om de länstrafikanläggningar som bör utförasfrån bl.a. . Innan fastställer planen skallyttrande ha inhämtats från bl.a. . Om och harolika uppfattningar om vad planen skall innehålla, skall frågan om fastställelseöverlämnas till regeringen. anger planeringsramar som länsstyrelserna haratt beakta vid upprättandet av flerårsplaner. I planeringsramarna återfinns bedömningar av den medelstilldelning som resp. län kan förväntas erhålla . Till grund för bedömningar ligger riktiinjer fastställda av statsmakterna. Målen för vägpolifiken, sådana de fastställts av , utgör de primära riktlinjerna. Dessa mål innebär bl.a. - som motionärerna själva framhåller - att en fillfredsställande standard på vägnätet i landets samtliga delar skall säkerställas. skallpröva frågan om fastställelse av en flerårsplan i sådana fall då 1988/89:TU15 ochlänsstyrelsen inte når enighet, kan regeringen sägas pröva frågan omgraden av måluppfyllelse. Detsamma gäller då ett beslut av vägverketeller om fastställelse av en flerårsplan överklagas hos Vad utskottet sålunda anfört synes ägnat att tillgodosesyftet med motionsyrkandet, varför detsamma avstyrks. Med hänvisning till vad utskottet nu anfört avstyrks ävenmotion T209 (fp) yrkande 1 i den del det innehåller krav på att länsstyrelsernaskall ha rätt att överklaga de av angivna planeringsramarna. Cykelleder m.m. behandlas i fyra motioner. Statsbidrag förbyggande av cykelleder kan enligt gällande bestämmelser lämnas i mån avtillgång på medel av kostnaden. Frågor om bidrag administreras avvägförvaltningen i det län där arbetet skall utföras. Som framgår av vadutskottet anfört i det föregående är det regeringens avsikt att 20 milj.kr.under nästa budgetår skall kunna användas för ändamålet. I motion T340 (s) framhålls att den summa på 20 milj.kr.som regeringen tänker sig anvisa är för liten med tanke på den stora betydelsenfrån trafiksäkerhetssynpunkt av cykelleder och gångbanor. Anläggandet av sådanabör vidare enligt motionärerna omfattas av vägplaneringen och bekostas avvägverket. Anslagsnivån för nästa budgetår- 970 milj.kr. - lades fastgenom fjolårets trafikpolitiska beslut. Utskottet är - som framhållits i detföregående - inte berett att förorda någon specialdestination av medel inomanslagsramen för ett visst ändamål. Byggandet av cykelleder och gångbanor synesutskottet i flertalet fall vara helt och hållet en angelägenhet.Enligt vad utskottet erfarit omfattas dock i vissa fall cykelleder ochgångbanor av arbetsplaner för riksvägar och länsvägar. Byggandet avcykellederna och gångbanorna bekostas i sådana fall också av staten-vägverket,om inte kommunen - såsom är fallet i fråga om statskommunvägarna - ärväghållare. I sistnämnda fall kan dock givetvis statsbidraget avanläggningskostnaden utbetalas. Någon generell skyldighet för attbekosta anläggandet av cykelleder och gångbanor är utskottet för sin del inteberett att förorda. Med det sagda avstyrks motionen. I motion T351 (s) begärs en ändring av reglerna omstatsbidrag till byggande av cykelleder. Motionärerna erinrar om attstatsbidrag kan utgå av anläggningskostnaden och föreslår att detskall stå varje län fritt att bestämma bidragsnivån. Mindre kommuner tvingasofta - säger motionärerna - avstå från att anlägga cykelleder av ekonomiskaskäl. Andra kommuner mottar bidraget för cykelleder som det är så angeläget attanlägga att de sannolikt skulle komma till stånd även utan bidrag eller med ettlägre bidrag än av kostnaden. Utskottet är inte nu berett att förorda den begärdaändringen av bidragsreglerna och avstyrker sålunda motionen. Enligtmotionerna T201 (s) och T423 (c) bör reglerna för statsbidrag till 1988/89:TU15 anläggande av cykelleder utformas så att anläggningar som innebären från trafiksäkerhetssynpunkt fördelaktig separation mellan gång- ochcykeltrafik blir ekonomiskt fördelaktiga för kommunerna att uppföra. Eftersom utformningen av gator och vägar med tillhörandegång- och cykelbanor är en eller regional angelägenhet bör ocksåenligt utskottets mening frågor av det sålunda aktualiserade slaget lösas pålokal eller regional nivå med anpassning till rådande förhållanden. Enseparation mellan gång- och cykeltrafik är i många fall till fördel. Inomoförändrad anslagsram skulle sådana regler som motionärerna vill ha till stånddock innebära att det antal kommuner som kan få del av statsbidraget minskar.Utskottet avstyrker med det sagda motionsyrkandena. Utskottet tillstyrker förslaget i propositionen ommedelsöverföring från anslaget för länstrafikanläggningar. Förslaget innebäratt det - för att främja en effektiv medelsanvändning - bör ingå i regeringensbefogenheter att bemyndiga att ta i anspråkbehövliga belopp av de medel som anvisas för . Bidrag till drift av kommunala vägar och gator Från anslaget lämnas driftbidrag till statskommunvägarsamt väg- och gatuanläggningar för kollektiv persontrafik m.m. Utskottet tillstyrker regeringens förslag om enmedelsanvisning på 558,1 milj.kr. för nästa budgetår. Bidrag till drift och byggande av enskilda vägar Från anslaget lämnas bidrag till drift och byggande avenskilda vägar enligt förordningen (1979:788) om statsbidrag till enskildväghållning. Regeringen föreslår en medelsanvisning med 439 milj. kr.för nästa budgetår. I motion T350 (m) yrkas att under anslagetanvisar 550 milj.kr., vilket innebär en ökning med 111 milj.kr. i jämförelsemed regeringens förslag. Motionärernas förslag utgör en del av de förslag somde lägger fram i syfte att tillföra vägväsendet totalt 1 000 milj.kr. utöverregeringens förslag för nästa budgetår. Till stöd för förslagen åberopas att deav regeringen föreslagna medlen inte täcker kostnaderna för att hålla nuvarandevägkapital på oförändrad nivå. Vidare framhålls att ett genomförande avmofionärernas förslag innebär förbättringar av infrastrukturen, som får storbetydelse för svenskt näringsliv och svensk ekonomis tillväxtmöjligheter.Miljön och trafiksäkerheten skulle också förbättras. I mofion T215 (c) yrkas att beslutar öka den avregeringen föreslagna medelsanvisningen med 100 milj. kr. Även i denna motionbetonas vikten av insatser i syfte att återställa det samlade vägkapitaletsvärde. Vidare framhålls att bärighetshöjande åtgärder behövs inte bara påriksvägar och de länsvägar som omfattas av anslaget för särskildabärighetshöjande åtgärder utan också på de enskilda vägarna. Den ipropositionen föreslagna medelsanvisningen - som innebär en -3 3 1988/89.15 saml. ökning avanslaget med 17 milj.kr. i förhållande till innevarande budgetår - 1988/89:TU15 synes, medbeaktande av samhällsekonomins krav, inte böra föranleda Det bör med anledning av c-motionen framhållas att det är regeringensavsikt att 15 milj.kr. från anslaget för särskilda bärighetshöjande åtgärderskall kunna användas som bidrag till sådana åtgärder på det enskilda statsbidragsberättigadevägnätet inom skogslänen under nästa budgetår. Utskottettillstyrker regeringens förslag och avstyrker motionsyrkandena. I motion T215 (c) behandlas också bidragsnormerna för deenskilda vägarna. Mofionärerna säger sig inte kunna acceptera nuvarande normeroch vill ha en återgång till tidigare gällande bidragssystem. Utskottet vill med anledning av detta yrkande erinra omriksdagens beslut (prop. 1983/84:100 bil. 8, , rskr. 313) om att införaett nytt differentierat bidragssystem för enskild väghållning. I beslutetframhölls att det nya systemet innebar en för den enskilde rättvisarefördelning av medlen samfidigt som samhällets intresse i de olika vägarnaskulle kunna återspeglas bättre. Systemet skulle också kunna anpassas till ochmöjliggöra förändrade prioriteringar från samhällets sida. Sammantaget ansågsdet innebära väsentliga förbättringar av den enskilda väghållningen ijämförelse med det då gällande bidragssystemet. Utskottet finner för sin delinga skäl till att ompröva riksdagsbeslutet. I sammanhanget bör erinras om attdet vid sidan av det statliga bidraget förekommer kommunala bidrag till denenskilda väghållningen i betydande omfattning. I många fall innebär detta attväghållarna för de enskilda vägarna får samtliga kostnader för väghållningentäckta med bidrag. Härtill kommer, som redan nämnts, att regeringen avseranvisa 15 milj.kr. för nästa budgetår för särskilda bärighetshöjande åtgärderpå statsbidragsberätfigade enskilda vägar i skogslänen. Med det sagda avstyrksmofionsyrkandet. Frågor om enskild vägs förändring till allmän behandlas imotionerna T304 (m) och T305 (m). Motionären vill att två närmare angivnaenskilda vägar i skall förändras till allmänna vägar. Enligt väglagen är det som efter samråd medlänsstyrelsen har att pröva om en enskild väg skall förändras till allmän.Någon åtgärd med anledning av motionerna kan sålunda inte komma ifråga, varför desamma avstyrks. Utskottet fillstyrker förslaget i propositionen ommedelsöverföring från anslaget för enskilda vägar. Förslaget innebär att det -för att främja en effektiv medelsanvändning - bör ingå i regeringensbefogenheter att, i den mån kravet på ändamålsenlig planering avbidragsverksamheten eller andra skäl mofiverar det, bemyndiga attunder ta i anspråk behövliga belopp av de medel som anvisasför . Från anslaget betalas vissa kostnader inom förplanering av beredskapsarbeten m.m. Utskottet tillstyrker regeringens förslag om enmedelsanvisning för nästa 34 budgetår pä 35,7 milj.kr. Departementschefenerinrar om att godkänt att anslaget 1988/89:TU15 fåranvändas för upprustning av vägar vid indragning av allmänna färjeleder (prop.1986/87:100 bil. 8, , rskr. 235) och framhåller att det även under nästabudgetår bör vara möjligt att använda anslaget till sådana ändamål. Utskottettillstyrker att godkänner vad departementschefen sålunda anfört. Från anslaget betalas kostnader för planeringm.m. samt investeringar vad gäller försörjningsberedskapen inomtotalförsvarets civila delar. Utskottet tillstyrker regeringens förslag om enmedelsanvisning på 39,1 milj.kr. för nästa budgetår. Departementschefen framhåller att nuvarande bro överFalsterbokanalen är i dåligt skick och behöver ersättas. Då kanalen hartillkommit för att trygga säkerheten för handelssjöfarten i krislägen, är detlämpligt att en del av kostnaden för att ersätta nuvarande bro - främst den delsom avser försvarsinvesteringar - får belasta anslaget. Kostnaden beräknas till1 milj.kr. Utskottet tillstyrker att godkänner vaddepartementschefen sålunda anfört. I motion T216 (c) behandlas frågan om samordning av civilavägplaner och krigsvägplaner. Som utskottet framhöll i sitt yttrande /87:2y fillförsvarsutskottet med anledning av proposition 1986/87:95 om totalförsvaretsfortsatta utveckling utgör krigsvägplanen i sig ett instrument för samordningav den civila och militära väghållningen i kris- och krigssituationer. I planenanges det i fred planlagda utnyttjandet av främst det allmänna vägnätet förtotalförsvarets transporter. Vidare anges planlagt utförande av vissa vägobjektav begränsad omfattning, avsedda att öka totalförsvarets handlingsfrihet ochframkomligheten för dess transporter. Planen omfattar också en förteckningöver vissa enskilda vägar av betydelse för totalförsvarets behov och för vilkaavses gälla ett allmänt vägunderhållsansvar. Av det anförda följer att syftet med mofionsyrkandet tordefå anses i huvudsak tillgodosett. Någon åtgärd synes sålunda inteböra komma i fråga, varför yrkandet avstyrks. Utskottet tillstyrker regeringens förslag om ettbeställningsbemyndigande för att anskaffa reservbromateriel såekonomiskt som möjligt. : Särskilda bärighetshöjande åtgärder beslutade om ett tioårigtinvesteringsprogram för bärighetshöjningar på vissa delar av vägnätet i syfte att så långt möjligt anpassa detta till den standard som gäller inom EG (prop. 1986/87:100 bil. 8, , rskr. En sådan anpassning bedömdes vara av stor betydelse för svenskt näringsliv, inte minst för den industri som utnyttjar skogsråvaror. Kostnaden för programmet beräknades till 5 750 milj.kr. - utöver ordinarie ,c vägbyggnadsmedel - i 1988års prisnivå. För finansieringen beslutade /89:TU15 bl.a. i april1987 (prop. 1986/87:82, SkU35, rskr. 194) om en höjning av fordonsskatten förvissa lastbilar och släpvagnar. Ätgärderna enligt programmet skulle inriktas påhuvudvägnätet - riksvägar och primära länsvägar - samt dessutom övrigalänsvägar i de s.k. skogslänen, dvs. , , ,, , och län.Investeringsprogrammet gör det möjligt att i en första etapp höja de tillåtnafordonsvikterna på betydande delar av vägnätet i skogslänen och huvudvägarna iövrigt från nuvarande 51,4 tons bruttovikt fill 56 tons bruttovikt nästa år.Omkring beräknas den maximalt tillåtna fordonsvikten kunna höjasytterligare till 60 tons bruttovikt, som det fillåtna boggitrycketkan höjas fill . Regeringenföreslår en medelsanvisning på 622 milj.kr. för nästa budgetår. Imotion T223 (mp) framhålls att bärighetsprogrammet bör avbrytas. Imofion T235 (mp) yrkas att beslutar avskaffa anslaget och attbärighetsprogrammet avbryts. Imotion T359 (vpk) yrkas att avslår regeringens förslag och framhållsatt riksdagsbeslutet om anpassning av det svenska vägnätet till den standardsom gäller inom EG bör rivas upp. Utskottetser för sin del inga skäl att ompröva det nämnda riksdagsbeslutet år 1987.Anslagsberäkningen i propositionen har inte heller givit utskottet anledningtill erinran. Regeringens förslag tillstyrks följaktligen, medanmotionsyrkandena avstyrks. Imotionerna T223 (mp) och T258 (vpk) behandlas frågor om längd och vikt förlandsvägsfordon. Maximalt fillåten bruttovikt är i princip - som nämnt -förnärvarande . Högsta tillåtna längd för fordon eller därtill kopplatfordon är - utanför det enskilda vägnätet - . Motionärerna vill attdessa gränser skall sänkas fill resp. . Avredogörelsen för innebörden av det nämnda riksdagsbeslutet och avutskottets ställningstagande till frågan om en omprövning av det beslutetföljer att motionsyrkandena inte bör vinna bifall. Imofion T258 (vpk) förekommer också ett yrkande - som utskottet väljer attbehandla i detta sammanhang - att hos regeringen skall begära ettförslag till stopp för tunga lastbilstransporter över . Eninskränkning av tillåtna transportavstånd för lastbilar skulle enligtutskottets mening hämma näringslivets utveckUng, minska valfriheten inomtransportsektorn och försämra konkurrensförhållandena. Dessutom skulle detmedföra näst intill oöverstigliga svårigheter att kontrollera att regler, avdet slag som motionärerna vill ha till stånd, efterlevs. Med det sagda avstyrksmotionsyrkandet. Imotion T215 (c) behandlas inriktningen av de särskilda bärighetshöjandeåtgärderna. Enligt motionärerna används medlen under anslaget enbart förförstärkning av broar. Riskerna är därmed uppenbara - framhålls det - att vägsträckorna på ömsesidor om broarna inte kommer att tåla den ökade 1988/89:TU15 belastning sombroarna byggs för. Somframgår av vad utskottet anfört är det ett syfte med de särskildabärighetshöjande åtgärderna att det svenska vägnätet så långt möjligtskall kunna trafikeras av fordon med en högsta bruttovikt av och etthögsta boggitryck på . Enligt nämnda riksdagsbeslut skullebärighetshöjande åtgärder vidtas på ett stort antal broar och även på vissavägar. Avdet anförda framgår att syftet med mofionsyrkandet torde få anses fillgodosett,varför detsamma avstyrks. Imotionerna T230 (s), T321 (c) och T330 (s) behsLnd\as fördelningen på olikaregioner av medel för särskilda bärighetshöjande åtgärder. I den förstnämndamotionen framhålls att bör få del av anslaget, i den andra attstödområdet i bör få detsamma och i den- tredje att grusvägnäteti bör tillföras medel från anslaget. Somframgår av den inledande redogörelsen i detta avsnitt av betänkandet omfattasriksvägarna och de primära länsvägarna i samtliga län av det särskildaprogrammet för bärighetshöjningar. I skogslänen gäller programmet dessutom förövriga länsvägar. Det har därmed givits en tydlig regionalpolitisk inriktning,som utskottet för sin del inte är berett att ompröva.