bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — : Eftersom det från olika håll har framförtsganska allvarlig kritik mot säkerhetsavdelningen och den också kommit fram tillrikspolischefen, tycker du att kontakterna mellan dig och rikspolischefen ändåhar varit någorlunda tillfredsställande , eller tycker duatt du borde ha fått mer information av ? : Det hade varit bra om vi hade talats vid. : Har han till dig gett någon förklaring, såhär i efterhand, beträffande varför han inte gett dig bättre information? : Nej, vi har inte haft tid att tala ut omdetta . : Kan den omständigheten att du var påsemester och, om jag uppfattade dig rätt, också var på tjänsteresa - att du ialla fall var borta - möjligen ha varit en förklaring tillvarför du infe har fått bättre information? : Jag fick information av omutredningen när jag återvände . Det gällde vad som hadeinträffat under min bortovaro, dvs. det slutsammanträde som man hade haft medEbbe och den utredning som hade igångsatts. BirgUFriggebo: Herr ordförande! Jag är ledsen att behöva komma tillbaka KU1988/89:30 fill en sak som vi har pratat om rätt mycket, men jag blir faktiskt interiktigt Bilagedel C klok på den här frågan om följeslagaren. Du har alltså inte utsett den här följeslagaren på grundav att är en speciell person med goda kontakter uppåt. Dethandlar inte om att regeringen har bett dig eller utövat påtryckningar. Dethandlar inte om att har bett dig eller utövat påtryckningar. Han ärinte utsedd som livvakt, och han tillhör inte ditt folk utan kommer från enannan del av verksamheten. Jag blir inte riktigt klok på orsaken, skälet eller syftetoch varför du i så fall skulle fatta beslutet. : Jag får börja om från början. informerar mig om sin teori ochsina förhoppningar om och starka tro på att han vid resor i andra länder skallfå kontakter som skall ge honom informationer som han tror är mycketintressanta för spaningsledningen och förundersökningsledningen. Han är inte alldeles säker på vilka kontakter han i alladelar får. Han är rädd därför att han inte känner de kontakter som han vid allatillfällen skall få. Han har diskuterat dessa resor med , som ocksåhar instämt i att det är bra om han gör de här resorna. Som jag uppfattade det skulle han göra de här resorna isin egenskap av förlagschef. Han skulle passa på att fa dessa kontakter när hanändå var ute och reste. Men för sin trygghets skull - eftersom han var rädd föratt hot kunde uppstå under dessa resor - utbad han sig atf få en polisman medsig, så att han hade någon person i sin närhet som kunde ta kontakt med enfrämmande polismyndighet om det skulle uppstå en hotfull situation och hansjälv inte var i stånd att göra det. Jag kaninte klargöra detta tydligare. Man behöver inte kalla en människa livvakt därför att hanföljer med på en resa. BirgU : Du sade att hyste förtroendeför och kände den här personen. Kunde också du garantera den här personensskicklighet och yrkeskunskap? : Ja, jag har ju varit chef förordningspolisen , och från kände jag honom som en dugligordningspolis. : Herr ordförande! Jag kommer att utgå frånföljeslagaren, men jag hoppas att du inte behöver ta om det hela från början. När du beslutade om den här följeslagaren var du medvetenom att det gällde resor till bl.a. och . Stod det helt klart? : Ja, det gällde fyra till fem resor;och . : Visste du om det rekommendationsbrev somEbbe son hade med sig för att kunna få kontakt med den engelska säkerhetstjäns ten? Talade han om att han avsåg att skaffa ett sådant rekommendations- 276 Brevet var väl de facto inte utfärdat när du fattadebeslutet. Nämndes KU 1988/89:30 alltså brevet i det här sammanhanget? : Nej, då hade jag handlat annorlunda. : Av vilken anledning hade du handlatannorlunda? : Då hade jag bl.a. förstått att han var utepå resor som icke skulle vara farliga. Om man besöker en säkerhetstjänstutsätts man inte för någon fara. : Hade du också dragit den slutsatsen att dethade varit direkt fel att han hade tagit de kontakterna? : Du hade alltså de här kunskaperna om EbbeCarlssons resor i . Diskuterade du med åklagarna,och fogs i så fall frågan upp om att han skulle göra dessa resor och inhämtadessa upplysningar? Justitiekanslern har också anmärkt pådetta i sin rapport. Det blev aldrig riktigt diskuterat med JK - förmodligen avtidsskäl. Men chefen för säkerhetspolisen har i den interna arbetsfördelningeninga åklagarkontakter i denna mordutredning, utan de sker via spaningsledningen.Det äger rum månatliga informationer till justitieministern, och där deltarrikspolischefen och riksåklagaren och dessutom på ömse sidorförundersökningsledaren och spaningsledaren. Chefen för säkerhetspolisen deltar aldrig och har helleraldrig haft åklagarkontakter i de här ärendena. Därför insåg jag inte varförjag plötsligt skulle hoppa in och ha en åklagarkontakt sedan jag hade redovisatav mig mina åtgärder internt. : Hade du inte heller behov av atf framföradetta via spaningsledningen? : Jag redovisade . Det skeddepå söndagen. Följeslagaren kom till . återvändeÅhmansson från sin tjänsteresa, och jag redovisade i vederbörlig ordning och ialla delar vad som hade förevarit vid detta möte. : Vilken sekretessbedömning gör dubeträffande material som kan ha kommit ut från säkerhetsavdelningen? Kan detsedan fritt förfogas över av dem som känner till det och lämnas ut på nytt? : Jag har inte deltagit i någon bedömning avdet materialet. Jag har faktiskt aldrig sett denna åklagarpärm, utan jag harlevt på munfiiga besked och föredragningar som P-G Näss ochjag arbetade ihop. Jag hade full tilltro till hans bedrivande av verksamheten. Jag kan inte bedöma sekretessvärdet på handlingar som jaginte har hållit i min hand. : Men oavsett det - principiellt? SuneSandström: Det är i och för sig en ovanlig åtgärd. KU 1988/89:30 Men frågan om vilken bevekelsegrund som låg bakom det härutlämnandet Bilagedel C diskuterades ju ingående i går. : Du måste ändå ha en uppfattning, för du kanju ställas inför situationen att som chef få överpröva ett sådant härutlämnande. : Nej, inte i det här fallet. Det varrikspolischefen som tog beslutet, och jag kan inte överpröva min chefs beslut. : Jag menar principiellt, i fråga omutlämnande av handlingar. : Beträffande utlämnande av handlingar ärdet väldigt svårt att svara i generella termer, eftersom den ena situationenofta inte är lik den andra och den ena handlingens värde annorlunda än en annanhandlings. Det är alltså väldigt svårt att svara principiellt på frågan - jagbeklagar. Hans Nyhage: Du har här uttalat att man har gått bakomryggen på dig, och du har reagerat kraftigt mot detta. Då frågar jag: Måste detenligt din mening vara en "högt uppsatt person" som har gett order omeller godkänt anskaffningen av avlyssningsutrustningen? : Det kan jag inte bedöma. Det är åklagarensom i massmedia har uttalat den tanken, och jag vet inte vad han har förbevekelsegrund för att uttala den tanken. Hans Nyhage: Måste det enligt din egen uppfattning vara pådet sättet? Anser du att det är givet att det måste vara en högt uppsatt personsom har gett beskedet? Det finns ju folk som kan ta sigfriheter. Hans Nyhage: På s. 34 i JK:s utredning framgår det delsatt , Kegö och Barrling har diskuterat anskaffningen avutrustningen, dels att har vidtagit åtgärderför att införskaffa den, dels att den skulle finansieras med de pengar som EbbeCarisson disponerade från . Då frågar jag: Kan det ändå inte vara på det sättet attbeslutet har fattats i den kretsen? : Jag vill också hålla mig till sid. 34 ochrekommendera en läsning av sista stycket på den sidan, där det står: "Ingen av de av mig hörda personerna har vid någottillfälle uppgivit att anskaffandet av avlyssningsutrustningen skulle ha skettefter samtycke av någon i polisledningen eller att någon i polisledningen känttill vad som ägde rum." Hans Nyhage: Det var exakt därför jag ställde frågan. Jag får fråga om igen: Kan det inte enligt din mening varaså att beslutet har fattats i den krets som jag nämnde? SuneSandström: Jag vill inte göra några värderingar. Jag tycker att det är KU 1988/89:30 Jag kan inte göra det under pågående Bilagedel C Bilaga B 7 Jag beklagar att jag inte kan göra denna värdering. Hans Nyhage: Kan det enligt din mening vara tänkbart attden här högt uppsatte personen finns i ? : Jag måste ge samma svar på den frågan sompå den förra. Det är inte min sak att mitt under pågående förundersökning ochdirekt inför TV-kamerorna ge uttryck för vad jag kan tro ha legat bakom anskaffandet. : Med anledning av frågaom rekommendationsbrev sade du att du inte skulle ha skrivitditt om du hade känt till hennes. Mot den bakgrunden vill jag fråga: Anser duatt förmådde dig att skriva ditt infroduktionsbrev på felaktigagrunder? : Det har jag inget belägg för. Jag var nogden förste i raden som skrev ett brev. Men jag skrev inget brev till EbbeCarlsson, utan det gällde en portmonnähandling som polismannen vid behov - omdet uppstod trångmål eller hot utomlands - skulle kunna begagna vid kontakt meden utländsk polismyndighet. : Är det inte som liggerbakom önskemålet om denna handling? : Jo, vi diskuterade naturligtvisförutsättningarna för hur arbetet skulle bedrivas. Jag var t.ex. väldigt mån omatt arbetstiden för denne polisman skulle förläggas så att det inte blevövertidsuttag. utvecklade tanken om eller föreslog det härbrevet, och jag tyckte att det var rimligt. Även om han råkade nämna brevetförst tyckte jag det var rimligt att han hade ett sådant papper med sig när hanskulle ut på en sådan här resa. : Då vill jag tillägga en fråga: Dethär papperet - vi hade frågan uppe i går också - är inte daterat. Brukar duinte datera sådana här handlingar? : Jo, det är ett misstag. : En allra sista fråga: Har du fåtttillbaka handlingen? : Nej, den är i säkert förvar hos förundersökningsledarenOla . : Då är frågestunden avslutad, och detåterstår för mig att tacka för att han har gett oss dennavärdefulla komplettering till vårt skriftliga material. Tack skall du ha. KU 1988/89:30 Bilagedel C Offentligutfrågning av riksåklagare , biträdande riksåklagare byråchef angående regeringens åtgärder med anledning avmordet på : Jag ber aft fill vår offentliga utfrågningfå hälsa välkomna riksåklagaren åtföljd av Axel Morath ochJörgen Almblad. Vi tänker ta upp en del problem som vi har diskuterat tidigarei konstitutionsutskoftet i samband med . Det gäller frågan omfördelningen av befogenheter och ansvar mellan åklagare och polis i sambandmed förundersökning. Den frågan har ju ingående diskuterats, och har denockså tagits upp bl.a. i med anledning av den senastehändelseutvecklingen, som vi diskuterat de här . Jag vet att ni från åklagarsidan har haft synpunkter påatt förundersökningsledningen inte var underrättad om att isamråd med polisledningen skulle företa utlandsresor i syfte att inhämtainformation av betydelse för förundersökningen rörande mordet på . Jag vill först lämna ordet till riksåklagaren för den händelse att hanvill lämna synpunkter på problemet med arbetsfördelningen. : I finns det klara reglerför hur fördelningen är mellan polis och åklagare. Där stadgas att när det ärfråga om förundersökning i mål som icke är av enkel beskaffenhet åklagareinträder som förundersökningsledare när någon är skäligen misstänkt. Menåklagare kan om det finns särskilda omständigheter inträda tidigare, i principredan från början, som förundersökningsledare. En åklagare har också rätt attta kontakt med polisen och skaffa sig informafion även när han inte ärförundersökningsledare, alltså när en förundersökning befinner sig på ettmycket preliminärt stadium. Jag tror inte att det i princip råder några störremeningsskiljaktigheter mellan polis och åklagare om hur det här skall gå till.I vissa fall kan det uppkomma diskrepanser i uppfattningen om hur man skallhantera detaljer, men i och med att åklagaren när han tillträtt somförundersökningsledare är ansvarig för förundersökningens bedrivande, både förhur den bedrivs och för vad man skall ägna förundersökningen åt, är det alltsååklagaren som har det helt övergripande ansvaret. För att han skall kunnautföra sin funktion som förundersökningsledare - det är visserligen infeuttryckligen sagt i att åklagaren skall hållas underrättad omvad som händer i förundersökningen på utredningssidan, men vi menar att det ären given konsekvens om åklagaren skall kunna verka aktivt somförundersökningsledare - skall han också ha erforderlig information. Def är såvi har sett saken. 0//e5ve/i55on. 'Detär två frågor som man kan resonera om. Den första gäller KU 1988/89:30 eruppfattning när det gäller att ni så sent fick informationen om "expedition" till Banisadr. Det framfördeskritiska synpunkter Bilaga B 8 från riksåklagaren till dåvarandejustitieministern . Jag tror att det var . Hurreagerade hon på den reaktionen från er sida? : Hon reagerade på det viset att honhänvisade fill atf hon ideligen hade uppmanat rikspolischefen att informeraåklagarna om vad som var på gång. Jag kanske också skulle berätta litet mersammanhängande om vad som försiggick i detta sammanhang. Om ordförandentillåter, skulle jag först vilja nämna någonting om den funktionsfördelning sområder inom åklagargruppen när det gäller . : Det är fullt i sin ordning att de inbjudnafår göra en liten . Var så god. : Det är biträdande riksåklagaren som ärförundersökningsledare. Den uppgiften delegerades till honom sedan jag fickregeringens uppdrag att vara förundersökningsledare i . Vidsidan om förundersökningsledaren finns tre biträdande åklagare, som kan inträdanär det behövs antingen vid förfall för den ordinarie förundersökningsledareneller när han delegerar uppgifterna till en sådan åklagare. ären av de tre biträdande åklagarna i sammanhanget, och han har huvudsakligensysslat med den del av utredningen som har skötts av SÄK inom polisen. Det vorekanske av värde om fick redovisa hur han kom i kontakt medhistorien med . Det var nämligen han bland åklagarna som fick denförsta kontakten med denne. Sedan skulle jag kunna nämna hur vi efter det attvi fått information om att var inblandad i denna förundersökningreagerade från åklagarnas sida genom aft gå till justitieministern. Därefterkan, om det tillåts, Axel Morath beskriva hur vi följde upp i detta sammanhang. Vidare har jag också några synpunkter på vitboken. : Vi accepterar det, men skulle sätta värdepå om det blev mycket koncentrerat. : Min första kontakt med PKK-spåretinträffade i samband med att riksåklagaren fick i uppdrag att varaförundersökningsledare . Jag läste då in hela spåret. Det varett mycket omfattande material, och det var tidsödande. Jag ägnade en stor delav våren åt att läsa in det. Det offensiva arbetet med detta spår låg nereunder våren, och det var full enighet mellan åklagaren och polisen om detta. beslöt vi att man skulle "sättafart" på PKK-spåret. Man avdelade ett antal personer som knutits till säkerhetspolisen, men även folk från rikskriminalen. Målsättningen för arbetet var att man i första hand skulle göra en slags sammanställning, en analys av det material som fanns, för atf sedan komma fram till en uppfattning, en bedömning av hur man skulle komma vidare. En stor del av hösten ägnades åt detta arbete. Jag tror att det var åtta eller nio poliser som sysslade med detta på heltid. De hade också 2si någrakonkreta uppgifter som rörde PKK-spåret. Tanken var att def material KU1988/89:30 som samlades in, de hypoteser och de belägg för olika omständighetersom vi öilagedel C hade skulle samlas ihop till det som sedan kalladesåklagarpärmen, som Bilaga B 8 skulle bilda underlag för en föredragningoch en diskussion tillsammans med förundersökningsledningen i övrigt ochspaningsledningen. Det arbetet hade väl mer eller mindre blivit färdigt enbit in på 1988. Då dyker den s.k. källa A upp, och det gjorde att man sköt påföredragningen inför spaningsledningen och förundersökningsledningen i övrigtför att se vad källa A kunde ge. Framåt maj var man färdig. Man hade gjort enbedömning av vad källa A hade givit och var återigen framme vid föredragningen,men så dök upp, och den har ännu inte blivit av. Jag har mycket nära följt säkerhetspolisens arbete, mereller mindre , och många timmar och dagar suttit och pratat medpoliserna och fått information om hur de såg på PKK-spåret, och jag har helatiden följt hur åklagarpärmen har vuxit fram. Jag vill nog påstå att det intefinns något skäl för påståendet att det skulle behöva "blåsas liv" iPKK-spåret. Det pågick ett arbete med PKK-spåret som hade en bestämdmålsättning. Första gången jag hörde talas om var imitten av mars. Jag besökte i ett annat ärende, och när vi varklara med det sade han - närmast i en bisats - att , som känneralla och envar och reser runt i världen, har luskat litet och har träffat folksom har information att lämna om PKK, och den informationen kommer EbbeCarlsson att vidarebefordra till oss, alltså ochförundersökningsledningen, . Jag återkommer till det -så sade han ungefär. Jag tänkte inte närmare på denna upplysning. Det händernärmast att man hör talas om folk som anser sig ha upplysningar attlämna om Palmemordet. Jag utgick från att när tiden var mogen skulle jag fåhöra mera från om EbbeCarlsson. Det kom sedan av olika skäl inteatt ske förrän , då kallade mig tillrikspolisstyrelsens lokaler. Det var ett sammanträde som pågick efter 16-tidenpå eftermiddagen. Då redogjorde mycket ingående för PKK-spåretoch för vad han hade för synpunkter på det. Jag blev förvånad - en förvåning som jag tror attspaningsledningen i övrigt delade - över att var så välinformerad om spåret. Det stod helt enkelt klart för mig att han visste likamycket som jag. Däremot visste han inte mer. Jag blev också litet irriteradöver hans sätt att agera. Han på något sätt tog det som självklart att haningick i någon form av undersökningsledning när det gällde PKK-spåret, och hantalade om framtiden på ett sätt som visade att han skulle ha en aktiv roll. Jagförstod också av det han sade att han hade haft täta kontakter med Anna-GretaLeijon. Rent allmänt dominerade han föresfällningen på ett sättsom jag tyckte inte riktigt borde stämma. Som exempel kan jag nämna att NilsÅhmansson sade att man i sammanhanget skulle förstärkapolisen med tio personer. Då sade han: Nej, hör Du , tjugo skall det vara! Resultatet av det hela blev att jag dagen därpå -sammanträdet slutade - berättade för och vad som hade inträffat och hur jag hade upplevt situationen. MagnusSjöberg: När vi fick denna uppgift från blev både 'y1988/89:30 AxelMorath och jag häpna och bestörta över vad som var på gång, för vi öiiagea vissteingenting om detta. Vi resonerade och kallade också in den biträdande Bilaga B 8 åklagarenSolveig Riberdahl, och vi hade ett gemensamt resonemang om Visåg atf vi måste få uppgifter om vilken roll Carlssonhade i detta sammanhang. Till den ändan ringde jag omgående - det varrelativt - till och bad honom kommaöver, så att vi kunde få en information om vad som försiggick. komtämligen omgående, och han bekräftade då att hade samlat påsig uppgifter under resor som han hade gjort under sin tjänst som bokföriäggare,såvitt jag uppfattade. Han berättade att denne hade besökt Banisadroch hade försetts av med ett introduktionsbrev för beklagade då att han inte hade hållit åklagarnaunderrättade om förehavanden. Detta gjorde oss ytterligare konfunderade, och redantidigt sökte jag kontakt med justitieministern. Jagtalade med statssekreterare om att jag absolut måste träffahenne, och han fick också reda på vad ärendet gällde. Vi bereddes tillfälle attfå komma . Vi skulle få på oss, men det visade sig sedanbli en timmes samtal. Det som vi ville ha besked om från justitieministern - viförstod genom uppgifter att hon var väl införstådd med EbbeCarlssons engagemang i saken - var vilken status hade. Vi fick dåinget annat besked än att han hade agerat som privatperson. På frågan om hansagerande var sanktionerat på något sätt från , antingen avjustitieministern eller av någon annan, frågade justitieministern: Vad menar dumed sanktion? Det vet jag inte, men han har vårt stöd. Vi förklarade då med eftertryck att vi icke kundeacceptera någon irreguljär - jag tror att det var första gången som detuttrycket användes i sammanhanget - form av utredning eller organ i den härhistorien. Då förklarade framför allt med stor emfas att detfinns en förundersökningsledning, och den ligger hos riksåklagaren, och enutredande myndighet, och det är . Det fick icke förekommaoch fanns icke heller något annat. Det beskedet fick vi. Sedan anmärkte vi också att åklagarna inte hade hållitsunderrättade om vad som hade inträffat med , och det var då somAnna-Greta påpekade att hon hade varit noga med att åklagarna skullehållas underrättade och att hon påmint om det. Sedan förklarade vi också för henne att det kunde finnasanledning aft misstänka att brott mot tystnadsplikten kunde ha förekommit isamband med att hade ägnat sig åt sin verksamhet. På detreagerade både och på det viset att de hävdadeatt det först och främst var viktigt att utreda Palmemordet och att det ickefick störas av att man gjorde ingripande i anledning av misstanke om brott mottystnadsplikt. Sedan frågade jag också om det fannsenligt hennes bedömande någon substans i de uppgifter som hadekommit med. Då svarade hon: Det är er sak att utreda. Jag frågade henne pånytt: Om Du harnågra uppslagsändar eller några faktiska uppgifter, är det naturligtvis KU1988/89:30 fill gagn för oss när vi skall börja nysta i det här. Då svarade hon på nyttatt det Bilagedel C är en sak som fick ankomma på oss. Vidare var det mitt intryck - def är ett personligt,subjektivt intryck - hon tog också upp frågan om det skulle förefinnas någonsorts korruption eller konspiration inom SÄK - att det var en utomordentligtviktig fråga att få utredd. Hon hänvisade till att hon hade kört på NilsÅhmansson om att det skulle göras en utredning till den ändan. Jag uppfattadehennes inställning i det läget som så, att det bl.a. var det övergripandeintresset för henne i det här sammmihanget. Naturligtvis skulle man drivautredningen med all kraft, men just för stunden var hon mest engagerad i dendelen av situationen. Det värdet som förekom vid det mötet. Sedan har vi söktatt följa upp vad kunde ha att bidra med i utredningssammanhang,och det är närmast Axel Morath som känner till detta. Axet Morath: hade vi ett sammanträffande pårikspolisstyrelsen. Från åklagarsidan deltog riksåklagaren, ,och jag. Polissidan representerades av rikspolischefen, och . Det får närmast ses som en uppföljning av defidigare åtgärder som vi hade vidtagit. Vi var ense om på polissidan ochåklagarsidan att vi endast kunde ha att räkna med en enda förundersökning, attEbbe sl Därefter bestämde vi att vi skulle hålla ett förhör medEbbe för aft få klart dokumenterat vilka uppgifter och vilkeninformation han hade atf lämna. Det förhöret kom inte fill stånd på det sättsom vi hade tänkt oss, eftersom kom med avslöjandet ochaffären sedan rullade på på ett sätt som vi alla känner till. Justitiekanslernkom då att överta utredningen i vad gäller utlämnandet av sekretessbelagdahandlingar. Vi på åklagarsidan fullföljde våra tankar, och ett förhörhölls med i mordutredningen. Jag vill också i detta sammanhang eftersom jag ärförundersökningsledare något kommentera frågan om när vi borde ha blivitunderrättade. Som bakgrund vill jag säga att det här sker en utredning isamverkan mellan två olika myndigheter, riksåklagaren och rikspolisstyrelsen.Vi skall ju samverka, och det måste alltså föreligga ett förtroendefulltsamarbete mellan oss. Det bygger i sin tur på atf vi skall ha en generösinställning när vi lämnar information till varandra. Mot den bakgrunden bordevi enligt min mening ha fått en information om roll iutredningen . Jusfitiekanslern har i sin utredning dragitden slutsatsen att fick klart för sig vid ettsammanträde som han hade med . Barrling och Kegö aft det förelågen nära förbindelse, som det står i JK:s utredning, mellan dessa. Jag tyckeratf det hade funnits anledning att underrätta oss då på åklagarsidan för våra vidareställningstaganden.