bet · GC01TU1 · 1988-12-31 00:00:00 — I motion T430 (c,m,fp) framhålls att installation avluftkuddesystem förbättrar den inre säkerheten för bilföraren. Motionärernaåberopar resultat av kollisionsexperiment som gjorts med några av postensstadsbrev-bärarbilar. Dessa experiment torde ha motiverats av att detförekommer att förare av brevbärarbilar, som måste stanna ofta för att gå utoch hämta eller lämna ut post, inte använder bilbältena. Motionärerna begärdels att luftkuddesystem skall införas som skadelindrande utrustning ihandikappan-passade personbilar, vilkas förare av medicinska skäl är.undantagna från plikten att använda bilbälte (yrkande 1), dels attluftkuddesystem skall införas stegvis genom att till en början de personbilarsom köps in av staten utrustas med sådana system (yrkande 2). Allmänt torde det anses att luftkuddesystemet är ett brakomplement till bilbältet som skydd för bilföraren men att luftkuddesystemetinte helt kan ersätta bilbältet som inre skydd. Luftkuddesystemet är t.ex. inteutformat för att ge skydd vid påkörning på sidan av en bil. För att underlätta påtagning och avtagning av bilbältenhar emellertid framtagits och utvecklats bilbälten med anordningar som gör attbältena automatiskt anbringas eller lösgörs då åkande tar plats i bilen resp.lämnar den samt stramas åt först vid kollision. Då bilbälten med sådanaanordningar underlättar instigning och urstigning och gör att åkande kan rörasig mera fritt i bilen torde i stort sett de olägenheter med bilbältenreduceras som skulle motivera användning av luftkyddesystem i stället förbilbälten. I avvaktan på utveckling och en bredare introduktion på marknaden avbilbälten med nämnda anordningar är utskottet inte berett att nu förorda attluftkuddesystem skall införas som skydd för bilförarna. Utskottet kan såledesinte ställa sig bakom motionsförslaget att luftkuddesystem skall införasstegvis genom att de personbilar som köps av staten utrustas med sådana system.Detta motionsförslag avstyrks därmed. 1987/88:99, SfU 23. rskr. 300) beslutadeunder förra att ett nytt bilstöd till handikappade skulle införas den1 oktober . Det nya bilstödet - om vilket bestämmelser har meddelats ilagen (1988:360) om handläggning av ärenden om bilstöd till handikappade och iförordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade - har ersatt tidigare iolika former lämnat bilstöd. Det utbetalas till förflyttningshandikappade ochomfattar (1) ett grundbidrag, (2) ett anskaffningsbidrag samt (3) ettanpassningsbidrag. Grundbidraget utbetalas antingen som helt grundbidrag med . eller som halvt grundbidrag med . Anskaffningsbidragetutbetalas - efter inkomstprövning - med högst . Grundbidrag ochanpassningsbidrag får tillsammans överstiga fordonets anskaffningskostnad medhögst . Anpassningsbidraget utgår med det belopp som motsvararkostnaden för en sådan ändring eller anordning på fordonet som behövs för attden handikappade skall kunna bruka det. bidragetersätter ett tidigare likartat bidrag som har lämnats av arbetsmark- 1988/89:TU1 nadsverket. Bilstöd skall i princip kunna lämnas vart sjunde år.Frågor om bilstöd prövas av försäkringskassorna. Det nya bilstödet för handikappade synes enligt utskottetsmening kunna ge handikappad som köper personbil möjlighet att låta utrustabilen med luftkuddesystem om han/hon önskar ha sådant. Fråga om möjlighet attanvända det tidigare och det nuvarande anpassningsbidraget för installation avluftkuddesystem i handikappads personbil har enligt vad som är känt förutskottet inte prövats. Det tidigare anpassningsbidraget kunde emellertidanvändas för anskaffning av säkerhetshöjande utrustning i form av vinterdäck. Med hänsyn till det anförda synes motionsförslaget omutrustning av vissa handikappades personbilar med luftkuddesystem inte böraföranleda något initiativ av . Förslaget avstyrks således. 3 Frågor om kontrollbesiktningen m.m. Kontrollbesiktning av fordon sker enligt 74 § förstastycket FK för att den beskaffenhet och utrustning hos fordonet som är avbetydelse från miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt skall kontrolleras. gäller som huvudregel attpersonbilar och andra fordon skall kontrollbesiktigas med början underandra kalenderåret som anges i årsmodellsbeteckningarna (77 § FK). Kontrollbesiktningar liksom vissa övriga besiktningar avmotordrivna m.fl. fordon utförs enligt FK av riksprovplats. I förordningen(1985:1107) om riksprovplatser och auktoriserade provplatser har AB SvenskBilprovning (ASB) utpekats som riksprovplats för motorfordon m.m. I detta avsnitt av betänkandet behandlas motionsförslag omobligatorisk kontrollbesiktning av äldre personbilar före ägarbyte, omregistrering av vägmätarställning i bilregistret i samband medkontrollbesiktning och ägarbyte av motorfordon, om tidsintervallen mellankontrollbesiktningarna av historiska motorfordon, om översyn av ASB:setableringspolitik beträffande bilprovningsstadoner, om förläggning avbilprovningsstationer till och samt om väntetider och kvällsöppeti bilprovningsstationer. 3.2 Obligatorisk kontrollbesiktning av äldre personbilarföre ägarbyte ASB överlämnade till utskottet enpromemoria med synpunkter på vissa förslag till ändringar i nuvarandeinställelsesystem för kontrollbesiktning som framförts i motioner. Promemorian- som anmäldes för i utskottets betänkande /88:1 omtrafiksäkerhet och trafikföreskrifter m.m.- utgjorde en redovisning avresultatet av studier från skilda synpunkter av den obligatoriskakontrollbesiktningen som ASB hade utfört för att bedöma effekten avförändringar av olika slag i inställelsesystemet. 1** 1988/89. I motionT403 (s) återges synpunkter på behovet av kontrollbesiktning av 1988/89:TU1äldre bilar som framfördes i promemorian. Sålunda framhölls i denna bl.a. attfelfrekvensen ökar kraftigt när fordonen blir äldre och den totala körsträckanökar - trots att körsträckorna minskar med ökande ålder hos fordonen. Enökad besiktningsfrekvens för de äldre fordonen skulle enligt promemoriansannolikt innebära en förbättrad totaleffekt av besiktningen. I motionenframhålls dessutom att en säljare av en äldre bil som inte är i gott skick - istället för att han låter reparera bilen - koncentrerar försäljningsåtgärdernapå att få bilen att framstå i ett bättre skick än det i vilket bilen är. Enobligatorisk kontrollbesiktning av äldre bilar i samband med ägarbyte skulleenligt motionären bidra till en förbättrad totaleffekt av kontrollbesiktningensamt skulle framför allt förbättra såväl trafiksäkerheten som köptryggheten.Motionären begär att krav skall införas på att personbil som är gammaleller äldre, räknat efter den årsmodell som bilen tillhör, skall före ettägarbyte - dock tidigast - ha genomgåttkontrollbesiktning. Det föreslagna kravet skall dock inte gälla för personbilarav 1950 eller tidigare års modell. ASB har avgett yttrande (bilaga) över motionen. ASB anförsammanfattningsvis att de äldre bilarnas tekniska standard - så som den kanavläsas i resultaten från den årliga kontrollbesiktningen - motiverar att manöverväger frågan om ökade kontrollinsatser för dessa. Ett sätt kan enligt ASBvara att kräva besiktning vid ägarbyte. ASB anser emellertid att frågan om överlåtelsebesiktningbör närmare utredas, då alltför många faktorer är otillräckligt belysta.Bolaget framhåller att ytterligare utredning erfordras även för beräkning avASB:s resursbehov för överlåtelsebesiktningar samt för beräkning av värdet avde nyttoeffekter som sådana besiktningar kan ge och av de kostnader som de kanförorsaka. Utskottet är inte berett att nu förorda införande av kravpå kontrollbesiktning av äldre personbilarvid ägarbyte. Som framhålls i ASB:syttrande måste frågan närmare beredas innan ett beslut om ett sådant krav kanfattas. Utskottet vill peka på att ett krav på kontrollbesiktning kan förbigåspå det sättet att ett ägarbyte görs utan att det registreras. Utskottet förutsätter emellertid att TSV ochkonsumentverket följer handeln med äldre bilar och tar de initiativ somutvecklingen kan föranleda för att främja säkerheten i trafik med sådana bilaroch konsumentskyddet vid förvärv av dem. Motionen bör således inte nu föranleda någon särskildåtgärd av . 3.3 Tidsintervall mellan kontrollbesiktningarna avhistoriska motorfordon På förslag av finansministern, som fann det motiverat medsärbestämmelser när det gäller fordonsskatt för samlarfordon, slopades genombeslut av (prop. 1983/84:178, SkU 40, rskr. 312)vägtrafikskatten på motorfordon av årsmodell eller äldre fr.o.m. den 1januari 1985. 1 motionerna T417 (c) och T425 (fp) tas upp fråga omsärbestämmelser för samlarfordon också när det gäller tidsintervall mellankontrollbesiktningar- 12 I bådamotionerna påpekas att samlarfordon körs endast korta sträckor 1988/89:TU1varje år - i samband med enstaka uppvisningsrallyn samt till och frånkontrollbesiktningen. Kontrollbesiktning ter sig därför enligtmotionärerna orimlig. I motion T417 (c) begärs en översyn av reglerna omkontrollbesiktning när det gäller historiska motorfordon. Motionären synesönska minskad besiktningsfrekvens för bilar som är . I motionT425 (fp) begärs att veteranfordon av årsmodell eller tidigare årsmodellskall behöva genomgå kontrollbesiktning endast en gång . Antalet motorfordon från förkrigstiden och från tiden tilldess produktionen av motorfordon för den civila marknaden kom i gång efterandra världskriget och som alltjämt är i trafik beräknas vara mycket litet, ochfordonen torde till största delen utgöras av samlarfordon. Dessa fordon ärenligt vad som upplysts under hand från ASB i mycket gott skick, ochanvändningen torde vara begränsad till uppvisningskörningar o.d. Det kan därförfinnas anledning att överväga en förlängning av intervallen mellankontrollbesiktningarna för dessa fordon. I yttrandet över den i det föregåendebehandlade motionen T403 (s) har ASB förutskickat närmare överväganden om idenna motion upptagen fråga om kontrollbesiktningen. Det ligger enligtutskottets mening nära till hands att ASB i detta sammanhang även övervägerfrågan om förlängning av tidsintervallen mellan kontollbesiktningarna förhistoriska motorfordon. Då utskottet förutsätter att något initiativej behövs för att sådana överväganden skall komma till stånd torde motionernaT417 (c) och T425 (fp) kunna lämnas utan särskild åtgärd av . 3.4 Översyn av politiken beträffande etablering avbUprovningsstationer ASB har 174 bilprovningsstationer i 164 avlandets 284 kommuner. Av stationerna är 156 fasta stationer och 18besöksstationer (med mera begränsat öppethållande). I motion T434 (m) framhålls att ASB:s monopol påkontrollbesiktningar av fordon bör innebära att fordonsägarna skall erbjudas en godtagbar service genom att det i varje kommun finns en bilprovningsstation. Motionären redogör för situationen i kommun, län. Kommunen har inte en bilprovningsstation, trots att Tomelillaområdet enligt motionären är biltätt, har ett stort antal åkerier samt har försäljningsställen för de två stora lastbilsmärkena med försäljningsansvar för hela sydöstra . Då närmaste bilprovningsstation finns i , , medför detta tidsförluster och kostnader för kontrollbesiktningen. Motionären föreslår att man genom försöksverksamhet undersöker om "ambulerande bilprovningsstationer" kan täcka behovet av . Specialutrustning för kontroll- och registreringsbesiktningar skulle enligt motionären kunna medföras i en minibuss. För den "ambulerande bilprov ningsstationen", som skulle hålla öppet en eller ,skulle lokaler och sådan utrustning som inte kan medföras i minibussen, t.ex. bromsprovningsanläggning, kunna hyras hos bilverkstad på orten. Motionä ren begär att ASB skall få i uppdrag att göra en översyn av bolagets etableringspolitik med syfte att alla regioner i vårt land skall få en ,-, tillfredsställandeservice för kontroll- och registreringsbesiktningar. Från ASBhar det under hand framhållits att närmaste bilprovningsstation /89:TU1 förbilägare i Tomelillaområdet finns i , på ett avstånd av cirka en och enhalv mil - motsvarande hälften av avståndet till den i motionen nämndabilprovningsstationen i . Från ASB har det också under handupplysts att företaget har undersökt möjligheten att använda lokaler ochutrustning som finns hos bilföretag i för men atttillfredsställande arrangemang inte har varit möjliga att åstadkomma. Från ASB har det vidare under hand framhållits attföretaget vid överväganden om etablering av bilprovningsstationer tar hänsyntill såväl företagsekonomiska som samhällsekonomiska aspekter- bl.a. tillbilägarnas kostnader för resor till och från och andra kostnaderi samband med denna. Enligt bolagets mening får den geografiskatillgängligheten till i vårt la;id anses tillfredsställande. Mot bakgrund av de uppgifter som sålunda erhållits frånASB och då det inte ankommer på att avgöra var och hur ASB:sbilprovningsanläggningar skall etableras bör motionen enligt utskottets meninginte föranleda något initiativ av . Den avstyrks sålunda. 3.5 Förläggning av bilprovningsstationer till ochÅrjäng Närmaste bilprovningsstationer i förhållande tillhuvudorten () i finns i och kommuner på ettavstånd av ca 4 resp. ca 7 mil, och närmaste bilprovningsstadoner i förhållandetill huvudorten () i Ärjängs kommun finns i , , Säffleoch Åmåls kommuner på ett avstånd av . I motion T433 (c) påpekas att resorna för kontrollbesiktningblir tids- och kostnadskrävande för fordonsägarna i och Årjängskommuner, då bilprovningsstationer inte finns i och . Motionärernabegär därför att sådana stationer skall anordnas på dessa orter. kommun har vid olika tillfällen hos ASB begärt attföretaget skall förlägga en bilprovningsstation till kommunen. Senast iskrivelse meddelade ASB komirunen att etablering i intevar aktuell. Företaget - som beräknade besiktningsvolymen för en bilprovningsstationi kommunen till ca 6 500 besiktningar - anförde bl.a. att ett kriteriumför etablering av en bilprovningsstation på en ny ort är att nyttan församhället, dvs. samhällsbesparingen, når ungefär samma storlek som bolagetsmerkostnader för stationen. Utskottet behandlade också under förra ettmotionsförslag om förläggning av en bilprovningsstation till kommun.Utskottet hade då fått reda på att styrelsen för ASB hade diskuterat att görabolagets service mer lätdllgänglig i glesbygd, och utskottet framhöll (TU1987/88:1 s.23) att utskottet gärna såg att så skedde. Då det - som utskottet redan har framhållit - inteankommer på att avgöra var ASB:s bilprovningsanläggningar skall etableras, bör motionen i vad den avser förläggning av en bilprovningsstation till inte föranleda något initiativ av . Motionen avstyrks således i denna , har hos ASB begärt att företaget skall förlägga en 1988/89:TU1bilprovningsstation till kommunen. I skrivelse till kommunenmeddelade ASB att företaget som alternativ vid överväganden om hurkapacitetsproblem inom regionen skall lösas kommer att jämföra en till- ellernybyggnad av bilprovningsstationen i med en nyteablering i och attföretaget därför har bordlagt frågan om etablering av i . Medhänsyn till att frågan om etablering av i således är föremålför överväganden torde motion T443 (c) i vad den avser denna fråga kunna lämnasutan särskild åtgärd av . 3.6 Väntetider och kvällsöppet i bilprovningsstationer ASB:s fasta bilprovningsstationer hålls öppnamåndagar-fredagar . I motion T432 (m) framförs kritik mot långa väntetider vidbilprovningsstationerna. Under en genomsnittlig höstvecka var enligtmotionären väntetiderna vid flertalet stationer minst . Väntetider påupp förekom också. Motionären frågar sig om man inte under ettår genom resursförstärkning och kvällsöppet borde försöka minska väntetidernaså att de blir högst . Motionären anser att normalt bör åtminstone enbilprovningsstation i varje län och större stad vara kvällsöppen till . Motionären begär att ASB skall organisera sin verksamhet så attväntetiderna i stort sett försvinner samt att minst en kvällsöppen stationskall finnas i varje län. Från ASB har det under hand framhållits att företaget harsom mål att väntetiderna för kontrollbesiktning normalt inte skall vara längreän och att företaget genom olika åtgärder försöker att nådetta mål. Fr.o.m. har företaget sålunda bl.a. infört enregional organisation, som beräknas ge ökade förutsättningar att anpassaservicen till växlingar i efterfrågan. I det besiktningsunderlag som före inställelseterminensbörjan sänds till bilägaren uppmanas denne att ringa och beställatid för kontrollbesiktning då han/hon fått besiktningsunderlaget. Omdenna uppmaning följs torde bilägaren i de flesta fall ha möjlighet att få entid för som han/hon kan acceptera som lämplig. Med hänsyn till det anförda torde motionen, såvitt denavser väntetider för , inte böra föranleda något initiativ avriksdagen. Från ASB har det vidare under hand upplysts att företagethar försökt nå överenskommelser med företrädare för de anställda så att bilprovningsstatio ner skall kunna ha öppet men att förslag härom i vissa fall har mött motstånd från de anställdas sida. Utskottet är positivt inställt till attservicen för allmänheten förbättras genotn att vissa bilprovningsstationer hålls öppna . Då det emellertid närmast ankommer på bolaget att tillsam mans med de anställda bestämma om man skall ha kvällsöppet på bilprov ningsstationer, bör motionen inte heller såvitt avser kvällsöppna bilprov ningsstationer föranleda något initiativ av . Utskottet avstyrker således motionen. 4Bilregisterfrågor m.m. 1988/89:TU1 4.1 Registrering av vägmätarställning I bilregistret Central bilregistreringsmyndighet är TSV. Länsstyrelsernaär regionala registreringsmyndigheter. TSV för - genom automatiskdatabehandling - ett för hela landet gemensamt bilregister (70 § BRK). skall enligt 71 § BRK föras in de uppgifter som anges i en bilaga1 till BRK, och myndigheter som anges i en bilaga 2 svarar för att dessauppgifter förs in i registret. Sålunda ansvarar länsstyrelser och TSV för attägaruppgifter förs in och TSV för att uppgifter om godkännande m.m. vidkontrollbesiktning förs in. I det protokoll som förs vid kontrollbesiktningen angesbilarnas vägmätar-ställningar. Protokollet upprättas i ett huvudexemplar somefter besiktningen överlämnas till fordonsägaren samt i två"genomslagskopior", av vilka ett behålls på bilprovningsstationen ochett översänds till i . Enligt ASB:sarkiveringsbestämmelser arkiveras protokoll från kontrollbesiktning under detår varunder besiktningen har utförts samt under ytterligare . I motion T420 (m) framhålls att ett stort bekymmer förbilköparna har varit att det "fifflas" med vägmätarepå bilar som är till salu, så att vägmätarna visar kortare körsträckor än deverkliga, samt att oärliga uppgifter lämnas på bilköparnas frågor om vägmätarnahar "gått runt". För att bilköparnas situation skall förbättras begärmotionären att bestämmelser skall införas om att uppgifter om bilarnasvägmätarställningar vid godkänd kontrollbesiktning och vid ägarbyte skall förasin i bilregistret. I FK finns inte något krav på att en bil skall havägmätare - och således inte heller krav på hur körd vägsträcka skall visas.Krav på vägmätare som inte kan manipuleras måste införas vid bifall tillmotionsförslaget. Utskottet är inte berett förorda sådant krav enbart förtillgodoseende av förslaget. Syftet med bilregistret är i första hand att man skallregistrera ett fordons existens och den som har att fullgöra fordonsägarensskyldigheter. Med hänsyn till kostnaderna för att föra bilregistret bör iprincip inte andra uppgifter föras in i detta än sådana som behövs för atttillgodose det primära syftet med registret. Uppgifter om vägmätarställning kaninte anses vara av denna karaktär. Uppgifter om vägmätarställningar finns, som nämnts, iprotokollen från kontrollbesiktningarna. Om bilsäljarna inte tillhandahållerbilägarna exemplar av protokollen kan ASB lämna bilköparna uppgifter omvägmätarställningar från bolagets protokollskopior. Motbakgrund av det anförda avstyrker utskottet motionen. 4.2 Vissa åtgärder för att försvåra tillgrepp av bilar Tillverkarna ger bilarna m.fl. fordon individuellabeteckningar (chassinum- iner eller motsvarande) som instansas i fordonens underreden, motorrum eller på andra platser. Chassinumret eller motsvarande beteckning och registreringsnumret för ett fordon skall enligt BRK föras in i bilregistret 16 liksomuppgifter om ägaren (namn och adress m.m.). Sekretess gäller inte /89:TU1 uppgift i bilregistret. På fordons registreringsskylt skall enligt 18 § andrastycket BRK varaktigt finnas angivet fordonets chassinummer eller motsvarandebeteckning eller del av numret eller beteckningen. Instansning av chassinummereller motsvarande på registreringsskyltarna föreslogs av bilregisterutredningeni dess slutbetänkande (SOU 1971:11) Ett nytt bilregister. ha varit att falskskyltning av bil lätt skulle kunna upptäckas (s.19-20). I motion T401 (m) anförs att det visat sig att ett mycketstort antal dyra bilar har stulits på följande sätt. Tjuven har avläst en bils chassinummer ochregistreringsnummer från registreringsskylten och noterat dessa uppgifter.Tjuven har därefter vid telefonsamtal ined generalagenten för bilmärket sagtsig vara återförsäljare och ha en kund som har tappat bort sina bilnycklar.Tjuven har bett generalagenten om uppgift om koden för bilnycklarna medmotiveringen att han skulle hjälpa kunden att få nya nycklar. Sedan nyckelkodenhar lämnats ut per telefon har tjuven hos närmaste låssmed fått nycklar tillbilen tillverkade åt sig. Sedan tjuven vidare vid telefonsamtal fått uppgiftfrån bilregistret om bilägarens adress har tjuven där kunnat ta bilen och körai väg. I syfte att omöjliggöra tillgreppp av bilar på nämnda sättbegär motionären dels att sekretess skall gälla för uppgift i bilregistret omchassinummer eller motsvarande beteckning samt att kravet på att chassinumreteller motsvarande beteckning skall vara angivet på registreringsskylt skallslopas (yrkande 1), dels att låssmed inte skall ha rätt att tillverkadubblettnycklar för bil åt annan än den som är känd för låssmeden eller som harstyrkt sin identitet, att låssmed skall föra förteckning över tillverkadedubblettnyckar för bil och över dem som har beställt nycklarna samt attanteckningarna skall kunna kontrolleras av polismyndighet (yrkande 2).Motionären har som förebild för kravet på kundkontroll och uppgiftsskyldighetm.m. för låssmed haft den ordning som i motsvarande hänseenden gäller enligtförordningen (1981:402) om handel med skrot för den som yrkesmässigt handlarmed skrot. Inom () - i vilket förbundså gott som alla företag som säljer nya bilar och s.k. märkesverkstadsföretagm.fl. är medlemmar - har man ett handlingsprogram mot bilinbrott. I dettauppmanas medlemmarna att i verkstäderna och reservdelslagren vid tillverkningav extranycklar-såväl åt privatpersoner som åt verkstäder och företag-påformulär till nyckelkvittens ange uppgifter om nyckelbeställningen. Bl.a. böranges uppgifter om märke, typ, årsmodell, chassinummer och registreringsnummerhos aktuellt fordon, om ägarens namn och adress samt om typ och nummer påtändningsnycklar och dörrnycklar som tillverkas. Medlemmarna uppmanas särskiltatt notera beställarens identitet noga. Nyckelkvittenserna arkiveras efter tillverkningenav nycklarna. Från () - ivilket förbund ca 155 låssmedsföretag med ca 170 butiker är medlemmar- har det upplysts att medlemmarna normalt kräver att beställare av bilnycklar styrker sin identitet, att det förekommer att medlemmarna kräver att bilens registre- 17 ringsbevisvisas upp samt att medlemmarna är aktsamma när nycklar beställs 1988/89:TU1 enligt kod. SLR har infört en egen frivillig auktorisation av låsmästare. har vid olika tillfällen behandlatmotionsförslag om åtgärder för ett förbättrat låsskydd, senast /86års . 1 en motion hade begärts förslag till en lag om lås m.m.Motionärerna framhöll bl.a. att det var otillfredsställande att samhället intehade fastställt regler för hur verksamheten inom låsservicesektorn skullebedrivas och att ingen kontroll skedde av de yrkesutövare som installerarlåsanordningar, reparerar lås eller tillverkar nycklar. På förslag av näringsutskottet(NU 1985/86:12) avslog emellertid motionen.