bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Jag fick då klart för mig att , somnaturligtvis skaffade sig information om just dessa frågor för att kunna bedömade tänkta förändringarna, inte ansåg att organisationen borde vara riktigt densom hade tänkt sig. Jag sade att jag inte var villig attmedverka till ett regeringsbeslut som skulle innebära en organisation som dennye rikspolischefen inte ansåg sig vilja arbeta med. Mot denna bakgrund finnerjag det inte alls märkligt att var mycket välinformerad iolika avseenden. : Uppfattade du det så att det faktum attdet tillsattes en ny rikspolischef gjorde det intressant för atflägga fram sina nygamla uppgifter, vilket somliga påstår att det är fråga om? : Nej, det gjorde jag inte. : I samband med den särskilda utredningen påsäkerhetsavdelningen fick avdelningschefen ett förordnande. Det fickhan ganska snabbt, som han sade när han var här. Detta krävde i sin tur enovanligt snabb avveckling av den uppgift som han hade haft på säkerhetsavdelningeni åtskilliga år. Ville du bli av med P-G Näss? Anna-GretaLeijon: tog mycket tidigt upp vissa KU 1988/89:30personfrågor med mig. En av dessa frågor var P-G Näss flyttning tillUppsala. Bilagedel C Det stod helt klart att P-G Näss hade de bästakvalifikationerna bland de Bilaga B 17 sökande. Jag kunde inte göra någonannan bedömning. hade också förordat P-G Näss till tjänsten.Däremot hade en lokal kandidat fått förord från såväl den lokala polisstyrelsensom från . Jag känner till P-G Näss . Han har varitåklagare i mål som rört mig. Jag har inte uppfattat honom på annat sätt än atthan är en mycket kompetent och skicklig person. Def var litet knepigt för migatt tvingas ta kontakt med mina partivänner i och säga så här: Jag vetatt ni tycker att den person som har förordats av den lokala polisstyrelsen ärbäst, men jag bedömer att P-G Näss meriter är klart överlägsna. Jag talade omför dem att de inte skuHe få den kandidat som de hade förordat, utan att P-GNäss skulle utses samt att han skulle fillträda tjänsten . kontaktade mig således mycket tidigtoch talade om att han var angelägen om att den här frågan skulle lösas snabbt.Jag tror att den sökta tjänsten hade stått vakant under . Frånbörjan talades om en ännu tidigare tillträdesdag. Det var också vad jag hadeinriktat mig på. Därefter sades det att P-G Näss inte skulle fillträda tjänstenförrän . Jag ansåg då att det fick vara slut på detta tjafsande medtidpunkten och meddelade att jag hade talat om för de berörda i att P-GNäss skulle tillträda tjänsten . Därefter fattades beslutet att hanskulle tillträda den Ijuni. Jag vill än en gång påpeka att P-G Näss hade de bästameriterna bland de sökande och att ingen kunde slå ut honom. Han hade sökttjänsten och ville såvitt jag förstår också ha den. : Kom det till din kännedom att han gärnahade fortsatt på sin gamla tjänst ytterligare någon månad på grund av detbesvärliga avvecklingsarbete som en så speciell tjänst kräver? : Ja, men först efter det att ett mycketfidigare datum hade bestämts. Först var det mycket bråttom, men därefterbörjade det talas om att det skulle dra ut . Jag ansåg att def måstevara någon ordning. Man kan inte vid två skilda tidpunkter ha så olikauppfattningar om saker och ting. : Jag instämmer i att def måste vara ordningoch reda. : Många människor har varit inblandade i vårautfrågningar. Under de gångna dagarna har vi fått del av vissa motsägelsefullauppgifter. Till och från har också arbetsformerdiskuterats. , som inte är en domstol, har sina egnaarbetsformer. Jag vill ändå fråga så här: Skulle du kunna gåed på det du har sagt till oss här ? : På sätt och vis är frågan ointressant.Det blir inte mer ed baradärför att jag säger att jag skulle kunna gå ed på det jag har sagt. inteberättat allt jag vet i den här frågan, och def har jag också talat om för utskottet.Det hade jag inte heller kunnat göra under en domstolsförhandling a : Därmed ärdenna utfrågning avslutad. Det återstår för mig att KU1988/89:30 fill ett tack för att du har ställt dig fill vårt BilagedelC förfogande och lämnat kompletterande upplysningar till det skriftHga Bilaga B 17 materialet. ku i988/89:3o Offentlig utfrågning av statsminister regeringens åtgärder med anledning av mordet på : Konstitutionsutskoftet återupptar förhandlingarna. Viskall nu ha en frågestund med statsminister , och vi hälsar dighjärtligt välkommen hit. Enligt den praxis vi tillämpar inom utskottet ger jagförst ordet till dig. : Herr ordförande! Det är jag själv som har begärt att få komma tillkonstitutionsutskottet och här lämna en redovisning och svara på frågor. Anledningenär de påståenden som förekommit om att regeringen eller mitt parti skulle hanågot att dölja i anslutning till spaningarna efter mördare. Jagmåste från början få säga att jag upplever sådana insinuationer som oerhörtkränkande. var statsminister, han var socialdemokraternaspartiordförande, och han var en nära vän till mig. Attdenna händelse i alla dess delar skall bli utredd och klarlagd är min högstaönskan. Och jag vill självfallet inte vara med om att dölja något som har meddetta att göra. Den28 mördades statsminister. Det var en oerhört svår ochskrämmande upplevelse. Men det svenska samhällsskicket bestod denna prövning.Demokratin fungerade, lagarna visade vad som skulle hända, ochsamhällsmaskineriet arbetade vidare, precis som det skulle trots den inreförlamning som vi alla kände. Dettahar vitsordats, över partigränserna, i hela vårt land. Och vi kunde alla - mitti det tragiska som inträffat känna oss litet stolta över sammanhållningen ochstabiliteten i vårt land. Menända sedan den här hemska februarinatten har naturligtvis ändånågot legat och frätt under ytan. Självhar jag talat om en dimbank som ligger över landet, så länge som mordet på OlofPalme är ouppklarat. Man vet inte vem mördaren är, man vet inte vilket motivhan hade, man vet inte om det fanns några fler inblandade. Dettahar också skapat en särskild stämning i vårt land. Poliser och åklagare har jobbat nätter och dagar, massor av människor har ansträngt sig. Men utredningarna har misslyckats , och en spaningsledning har fått efterträda en annan. Denna stämning, och de konvulsioner som uppstått, har naturligtvis också gjort människor oroliga och osäkra. Man undrar vad som görs, det spekuleras i alla möjliga spår, och människor frågar sig naturligtvis 556 vad som pågår. Detta är en oundviklig konsekvens av att mordet är KU 1988/89:30 ouppklarat. Jag villnu redovisa min egen befattning med denna fråga. Högste ansvarige för polisverksamheten i vårt land ärrikspolischefen. När något allvarligt inträffar eller påstås ha inträffat somhar anknytning till polisens verksamhet, då är det rikspolischefens sak attsvara för att de riktiga åtgärderna vidtas inom hans ansvarsområde. Redan när första gången informerades omEbbe uppgifter, så hade rikspolischefen arbetat med ärendet i fleramånader. Och när jag informerades av , slogvi gemensamt fast att det är rikspolischefens sak att också fortsättningsvisansvara för den fortsatta handläggningen och att göra vad som behövs för attskapa klarhet. I ansvaretför handläggningen låg givetvis också att informera åklagarna. Eftersom jag själv var med om omorganisationen avförundersökningen och polisarbetet i mordspaningarna i början av , såvisste jag ju att man på polissidan kände till vikten av riktiga kontakter medåklagarna. Efter det uppdrag som regeringen då gav till rikspolischefen attleda polisverksamheten för spaning och utredning med anledning av mordet påOlof - var det naturligt att förlita sig på att denne också skulleunderrätta förundersökningsledningen. efter och mitt samtal taladeockså justitieministern med rikspolischefen om betydelsen av att förundersökningsledarenunderrättades om uppgifterna. Detta visar klart att vi från regeringens sidavarit medvetna om den roll som åklagaren har och om rikspolischefens ansvar isammanhanget. Att informationen hade ett mycket allvarligt innehåll -den må ha varit sann eller falsk - det var alldeles klart. Det handlade om enutomordentligt graverande anklagelse mot en främmande makt. Och det handlade omen allvarlig kritik mot en svensk myndighet för att inte ha reagerat påsignaler om att landets regeringschef skulle kunna komma att mördas. Var uppgifterna riktiga hade en helt ny situation uppståtti spaningsarbetet. Var uppgifterna felaktiga måste de dementeras och medeftertryck avföras. Ansträngningarna attsöka mördare är ennationell angelägenhet. Därför har regeringen varit angelägen om attpartiledarna fått utförliga upplysningar om spaningsläget, också om de allrakänsligaste delarna. Mycket kort efter det att jag fick informationen om EbbeCarlssons uppgifter konstaterade jag att partiledarna måste informeras, omuppgifterna visade sig trovärdiga. När sedan tiden gick och det inte kom vare sigbekräftelser eller dementier, så ringde jag själv upp justitieministern för attskynda på det hela. Och jag hade flera skäl. För det första: Uppgifterna i sig innehöll mycketallvarliga anklagelser. Låg det någon sanning i någon av dem måste drasfiskaåtgärder vidtas. Och var de oriktiga måste uppgifterna avföras. För detandra: Jag var angelägen om atf informera partiledarna. rätt attkänna till vad som hade uppgetts och vad kontrollen hade resulterat KU1988/89:30 i. Bilagedel C För det tredje: Den parlamentariskasäpokommittén måste informeras om Bilaga B 18 den del som gälldeförhållandena inom säkerhetspolisen. kunde omöjligen utforma sittbetänkande utan tillgång till dessa upplysningar. bestämde så justifieministern och jag tidför en genomgång av frågan inför det kommande partiledarmötet. Två alternativlades fast, men inte någon av dagarna kunde föredragningen äga rum, eftersompolisen, ännu inte hunnit göra den genomgång som skulle redovisas. Som absolutsista tidpunkt för informafionen bestämdes parfiledaröverläggningen till den7juni. Jag vill hävda, herr ordförande, att i den granskning somutskottet har att göra finns det inget att anmärka på det handlande som jagjust har beskrivit. Det handlade om att se till att utomordentligt allvarligauppgifter utreddes grundligt för att se om de var sanna eller falska. Någotannat vore otänkbart. Det handlade om att göra klart att det var polis ochåklagare som skulle ta fortsatt ansvar för undersökningen. Något annat voreministerstyre. Det handlade om att, så snart det lät sig göra, geinformafion fill oppositionens företrädare. Något annat vore inte i landetsintresse. Detta är statsministerns handlande i denna fråga, herrordförande. Det har skett helt i enlighet med vedertagen svensk rättsordning.Jag ser med tillförsikt fram mot utskottets granskning av dennatjänsteutövning. Låt mig i detta sammanhang få säga ett ord direkt till BertilFiskesjö. Vid den utfrågning som ägde rum i förra veckanhävdade att jag menat att i vissa lägen så kan man "heltåsidosätta den svenska rättsordningen". hävdade också att direkta olagligheterskulle ha försvarats med att man ibland kan vara tvungen att användaokonventionella metoder, något som jag bl.a. skulle ha sagt. vet att detta inte är sant. Och eftersomha n själv inte velat ta tillbaka sin beskyllning vill jag försäkra helautskottet att detta är osant. Jag försvarar inte olagligheter, inte någon. Ochjag har aldrig hävdat att man skall åsidosätta den svenska rättsordningen, intenågonsin. Det skall naturligtvis råda ordning och reda i vårt land.Man skall kunna lita på att lagarna följs. Man skall kunna känna trygghet i attvi har ett rättsmaskineri som fungerar, som ingriper när det skeröverträdelser, som kan skilja rätt från fel. Jag förstår, uppriktigt sagt, inte hur man kan påstå attvi socialdemokrater skulle vara mindre intresserade av rättssamhälletsfortbestånd. Lagen skall gälla lika för alla. Däri ligger ett viktigtskydd för alla dem vars rättigheter knappt var värda någonting,vars intressen ofta över huvud taget inte räknades. Socialdemokratin har varit den drivande kraften när detgällt att tillvarata dessa människors intressen. Vårt parti har lettomvandlingen av det svenska samhället till ett land där lika rätt för allamedborgare betyder något mycket konkret,på mängder av områden. Det säger sig självt att vi vill slå vakt om KU1988/89:30 och bevara denna ordning. En grundläggande uppgift för rättsstatens regler är attförhindra att någon Bilaga B 18 tar rätten i egna händer. När det misstänkts att så ändå har skett, skall det utredasoch presenteras inför rätta, och sedan skall det fällas dom. Detta är uppgifter som polis, åklagare och domstol skallutföra. Och det är precis vad som sker i de fall som varit så uppmärksammadeunder de här sommarmånaderna. Misstänktalagöverträdelser är under polisutredning. Blir detåtal, så blir det också rättegång. Därmed kan man tryggt säga att det också nu visat sig attdet svenska rättssamhället fungerar på det sätt som varit avsett. Eller somriksdagens nyutnämnda justitieombudsman sade: "Alla granskandeutredningar som har gjorts av mordspaningarna och är inteett tecken på en uppluckring av rättssamhället. Tvärtom är det ett bevis föratt rättssamhället fungerar." Det hör också till reglerna att inte i förväg döma någon,innan rättegången är slut. Jag skall därför inte gå in på några enskilda fall . Men jag vill ändå säga följande: För det första: har inte fått något uppdragfrån den . har visserligen haft ett brev som anger afthan skulle haft ett uppdrag från justitieminister . Avsiktenmed brevet var dock inte detta. Han hade inget sådant uppdrag, eventuellauppdrag i detta sammanhang skulle han ha fått från polisen, och Anna-GretaLeijon borde inte ha skrivit ett sådant brev. Det har hon också själv vidgåttäven här . För det andra: Att utöva hemlig avlyssning, utan fillståndav domstol, strider klart både mot lagen, mot mänsklig etik och mot allt vadintegritetsskydd heter. Det finns inget försvar för försök att ta in olagligavlyssningsapparatur för användning i vårt land. Och den som står bakom sådanaförsök skall självfallet ställas till ansvar. För det tredje: Det är samhället, genom sitt rättsmaskineri,som skall ansvara för polisverksamheten i vårt land. Detta garanterar bl.a. en nödvändig offentlig insyn ipolisens verksamhet. Och det är därför som vi aldrig kan acceptera att privatafinansiärer får överta ansvaret för något som den svenska polisen skall stå föroch bestämma över. För det fjärde: Allas röster måste få höras, och allasuppgifter måste kunna respekteras. Misstänker man att något allvarligt fel har begåtts elleratt något livshotande attentat kan komma att förövas då är det ens plikt atttala om det för polisen. Och det är polisens och åklagarnas sak att utreda hurdet ligger till, kanske också med viss hjälp från uppgiftslämnaren. För detfemte: Det som är hemligt skall också förbli hemligt. Vi har ettsekretesskydd, just för att skydda vissa känsliga ting. stämpelnskyddar enskilda personer, kanske för att de inte skall bli hotade till KU1988/89:30 livet. Den skyddar uppgifter om vår nationella säkerhet, för attdessa inte Bilagedel C skall komma i händerna på andra makter. Den skyddar människors Bilaga B 18 personhga integritet, för att de inte skallbehöva skylta med det allra mest privata. Min inställning till sekretessbelagda handlingar ochuppgifter är således mycket klar. Och jag beklagar mycket att det tycks haskett en allmän uppluckring på det här området. Hemliga uppgifter kommer utfrån departement, från utrikesnämnd och från . T.o.m. viddessa utfrågningar har sekretessbelagda uppgifter offentliggjorts, vare sig detberor på slarv eller dåligt omdöme. I den nu behandlade frågan svarar justitiekanslern för attundersöka om det genom utlämnande av hemliga handlingar till harförekommit något sekretessbrott eller inte. Med det jag nu har sagt borde det varaklart för varoch en att jag inte bagatelliserar det som inträffat. sade jag i riksdag att detbrev som skrev var "ett klart fel, det var icke ettbägatellartat fel". Jag har sagt att det som stod i detta brev varoacceptabelt, och jag har tillagt att brevet naturligtvis borde ha diarieförts. Och alltsedan dess har jag och den nye justitieministernbetonat allvaret i hela frågan, och jag har sagt att även om det rör sig om enså exceptionell händelse som ett mord på statsminister, så innebär detinte att lagar och förordningar får sättas ur spel. Jag harinte bagatelliserat frågan. Däremot har jag försökt att förstå. Jag har försökt förstå , hur hon tänkte,och hur hon funderade, när hon fick höra talas om att tillsammansmed rikspolischefen hade arbetat med några närmast otroligt uppseendeväckandeuppgifter. Det handlade om allvarliga beskyllningar motsäkerhetspolisen, och det handlade om hot om nya attentat. har personligen, mer konkret än de allraflesta här i landet, fått erfara vad ett attentathot innebär. Hon hade självför fått veta att man var ute efter just henne. Hon fickveta då, att planeringen för attentatet mot hennes egen person var kusligtlångt framskriden. Att den som har dessa erfarenheter blir engagerad och villveta mer, när hon får höra talas om nya attentatsplaner i anslutning tillmordet på , det är inte konstigt - särskilt om landets högstepolischef säger att uppgifterna är värda att tas på allvar. Och det står jag för. Men att man förstår denna känsla, dessa motiv och dessabevekelsegrunder, det är inte detsamma som att ursäkta eller bagatellisera närdet begåtts fel. har själv vidgått att hon har handlatfelakfigt. Men jag har inte ansett att detta bör leda till att hon skall bannlysas från politisk verksamhet . Och visst kan man diskutera om det är en rimlig ordningatf en minister 1988/89:30 först tvingas avgå och att därefter gör enbedömning. Bilagedel C som sedan skall underställas . Politiker skall granskas, och granskas hårdhänt. Och dåupptäcker man misstag, kanske både här och där, . Vi har inte alldeles felfria människor i ledningarna förde politiska partierna. Och blir man sedan statsråd så blir man varken odödligeller ofelbar för det. Visst, har gjort misstag, men hon harsannerligen också gjort en lång rad fina insatser för rätt och rättvisa. Det har snart gått det brutalamordet på statsminister. Och ännu har spaningarna efter den eller demsom var ansvariga för detta dåd inte lett till något resultat. Detta, herr ordförande, är den ytterst allvarligabakgrunden till utskottets överläggningar. Jag delar uppfattningen att det är angeläget att gå tillbotten med alla spår och alla uppgifter i denna fråga. Och naturligtvis skallkonstifutionsutskotfef göra sitt och granska statsrådens tjänsteutövning ocksånär det gäller spaningarna efter mördare. Men vad jag har upplevt som allra svårast under de härdagarna, det är att själva mordet tycks komma i skymundan. Det, herrordförande, känns svårt och oförklarligt. : Vi övergår då till frågestunden. Jag villstarkt betona att de frågor som ställs och de svar vi får är vår gemensammaegendom, och på dessa får vi sedan som kollektiv, som politiskt sammansattgranskningsorgan, försöka bygga våra slutsatser. Jag kommer som ordförande attställa ett antal mer övergripande frågor. Sedan kommer kollegerna attkomplettera mig. Min första fråga är följande: Du har när du besöktutskottet... BertU Fiskesjö: Jag begärde faktiskt ordet med anledningav statsministerns påhopp här. : får ordet vid den tidpunktdå han skall ha ordet. Statsministern fick det här angreppet för en veckasedan. Han fick alltså vänta på atf bemöta det, och du får vänta någonhalvtimme aff kommentera vad statsministern sade i detta avseende. BertU Fiskesjö: Jag vill upplysa om att statsministernsvarade genom alla massmedia. Jag tycker att detta är en mycketmärklig ordning när man får ett angrepp av det kvalificerade slag somstatsministern här gjorde. Men jag respekterar naturligtvis att ordförandenvill sätta mig åsido. : Jag sätter inte åsido. Jagtalar om uttalanden i konsfitutionsutskottet. Detta uttalande gjordes ikonsfitutionsutskottet i . Alla anser väl att ha rätt att ge ett svar. har full rätt att kommentera dettanär han får ordet. Jagåtergår till mina övergripande frågor. Du har alltså i tidigare granskningsärenden beskrivit vadjag viU kalla din ledarstil som regeringschef. Vi har talat om detta bl.a. i samband med ,, Du har ägnat dig åt övergripande KU 1988/89:30 frågorinom regeringen och lämnat stort utrymme för statsrådens bestäm- Bilagedel C mande inom sina ansvarsområden. Jag vill då fråga: Hur ser du på Bilaga B 18 statsministerns uppgift i ett ärende av det här slaget? : Jag har påverkats mycket av TageErlanders sätt att leda en regering. Jag var själv i två olika omgångaranställd som sekreterare resp. statssekreterare hos . TageErlander ansåg som bekant att departementscheferna skulle ha ett betydande egetansvar, en betydande egen möjlighet att handlägga frågorna, men också när detinträffande viktiga saker ett ansvar för att statsministern blev informerad ochkom in i beslutsprocessen. har vi haft en utveckling som inneburit attstatsministern blivit alltmer involverad i den internationella utvecklingen ochi de internationella frågorna. Under det här skedet har jag t.ex. genomfört enEuroparesa med anknytning till EG-frågorna och möjligheter att få tillstånd ett viktigt samarbete. Jag har också besökt Förenta nationernasnedrustningskonferens. Detta belyser ytterligare att man måste se fill attstatsministern inte går in för tidigt i för mycket detaljer, så att han blir ensorts bromskloss för ett effektivt regeringsarbete. Men innebär dettagivetvis ett ansvar för berörda departementschefer och statsråd att bedöma närde skall ta kontakt med statsministern. : Jag vill ställa en fråga med anledning avuttalanden som gjorts här . Du har läst P-G Näss uttalanden, somhar varit mycket uppmärksammade i massmedierna, att om en främmandeunderrättelsetjänst hade velat skada den svenska säkerhetsavdelningen inomrikspolisstyrelsen riktigt ordentligt i djupet, så kunde den inte lyckatsbättre än har gjort. Skulle du vilja kommentera det omdömet? : Det gör jag gärna. Att den svenskasäkerhetstjänsten har skadats tror jag är riktigt. Hur mycket återstår nog attse, och jag tror att man skall vara försiktig med alltför långtgående omdömen.Dessutom är det så att man ändå måste ha litet historiskt perspektiv på dennafråga. var ju fakfiskt anställd inom säkerhetstjänsten när hanvar spion. Det tror jag orsakade mycket stor skada, direkt och indirekt, försäkerhetstjänstens anseende. Det förbättrades inte av att säkerhetstjänstentillsammans med var ansvarig för då han rymde. Sedan har jag personligen den uppfattningen att detförhållandet att mordet på kunde äga rum naturligtvis var någontingsom omvärlden uppmärksammade. Jag fick själv en lång rad frågor både frånjournalister och från kolleger utomlands. Jag gjorde emellerfid vad jag kundeför att minska de skadeverkningarna. Därför tror jag att man måste sätta indetta i sitt sammanhang. Men att en skada åstadkommits tror jag är klart. Sedanfår vi hjälpas åt att minska den skadan. : , förre rikspolischefen,påst od att en socialdemokratiskt inspirerad kampanj har riktats mot och att detta blev upptakten till den s.k. affären. : Det tror jag är en helt felaktig utgångspunkt och ett felaktigt KU 1988/89:30 påstående. Tidningen är visserligen en fidning som ingår iarbetarrörelsen. Bilaga B 18 men som förstår kan ickeden socialdemokratiska partiledningen eller jag som parfiordförande på någotsätt ingripa i tidningens reportage. Jag är inte säker på det, men jag trorfaktiskt att dessa journaHster fick för denartikelserien. I vilket fall som helst kan vi inte göra någonting åt den delen.Jag har heller inte upplevt att någon annan bedrivit smutskastning, så som dethar påståtts. Jag har själv med all kraft fillbakavisat att jag skulle hadeltagit i en sådan. Företrädare för säkerhetspolisen har också sagt attkontakterna med såväl justifiedepartementet som statsrådsberedningen - och detär ju faktiskt socialdemokrater som sitter där har varit mycket goda. Någonsådan kampanj känner jag alltså inte fill.