bet · GC01SfU2 · 1988-12-31 00:00:00 — Eftersom utredningsarbetet sker på uppdrag av AMF börenligt motionärerna utredningskostnaderna ersättas av AMF. Frågan om AMF:sskyldighet att betala utredningskostnader tas även upp avNils Carishamre m.fl. i motion Sf245 yrkande 3. Motionärerna begär etttillkännagivande om att bör erhålla full kostnadstäckningför utredningarbete och administration av statistik m.m. Vid prövning av om arbetsskada föreligger gäller enligtden s.k. bevisregeln i 2 kap. 2 § lagen om arbetsskadeförsäkring följande. Harförsäkrad varit utsatt för skadlig inverkan i arbetet, skall skada som han harådragit sig anses vara orsakad av den skadliga inverkan, om ej betydligtstarkare skäl talar mot det. Utskottet anser att denna bevisregel skalltillämpas av i alla prövade arbetsskadeärenden oavsett omrätt till ersättning föreligger enligt lagen eller ej och att besvär överkassans beslut får anföras i vanlig ordning. Vad härefter gäller frågan om ersättning från AMF förförsäkringskassans utredningsarbete vill utskottet nämna att samarbetet mellanförsäkringskassorna och AMF - Trygghetsförsäkring sker med stöd av kungörelsen(RFFS 1979:20)om tillhandahållande av vissa uppgifter i arbetsskadeärenden. 1988/89;SfU2Försäkringskassans kostnader för verksamheten skall enligt kungörelsen ersättasenligt grunder som och kommer överens om. Enligt vadutskottet erfarit betalar AMF inte någon ersättning för kassansutredningsarbete. Utskottet vill i detta sammanhang nämna attarbetsskadeutredningen i SOU 1985:54 (s. 79-80) har föreslagit att regeringenskall förordna att försäkringskassorna skall handlägga s.k. serviceärenden åtAMF och att AMF skall ersätta kassorna för självkostnaden för detta biträde.Utredningen har beräknat att antalet servieeärenden uppgår till ca 5 000 per åroch uppskattat självkostnaden till ca 3 milj. kr. Utskottet anser med hänvisning fill innehållet i RFFS1979:20 och i likhet med föregående (se SfU 1987/88:2 s. 10) att någonriksdagens åtgärd inte är påkallad när det gäller ersättning från AMF förförsäkringskassornas utredningsarbete. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionernaSf324 yrkande 1 och Sf245 yrkande 3. Om en arbetsskada förorsakat bestående nedsättning avarbetsförmågan kan livränta utges med belopp som motsvarar skillnaden mellanden inkomst som den skadade kan antas ha fått om han inte skadats och deninkomst han beräknas kunna erhålla trots skadan. För att livränta skall kunnautgå fordras dock att den försäkrades förmåga att skaffa sig inkomst genomarbete blivit nedsatt med minst en femtondel. Inkomstförlusten skall för årräknat uppgå till minst en fjärdedel av det basbelopp som gällde det första årlivräntan skulle börja utgå. Livräntan beräknas på den försäkradeslivränteunderlag och utgår med så stor andel av detta som motsvarar graden avnedsättning av hans förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete.Livränteunderlaget utgörs i allmänhet av den sjukpenninggrundande inkomsten vidden tidpunkt från vilken livräntan skall utgå eller den inkomst som då skulleha utgjort hans sjukpenninggrundande inkomst, om hade känttill samtliga förhållanden. I motion Sf324 yrkande 2 begär och en översyn av lagen om arbetsskadeförsäkring. Enligt motionärernamedför bestämmelsen att livränta betalas ut endast om inkomstförlusten uppgårtill en fjärdedel av basbeloppet att delfidsarbetande och heltidsarbetande medlåg lön ställs utanför möjligheterna att få livränta. Bestämmelsen bör därförändras så att livränta betalas ut om inkomstförlusten uppgår till en åttondelav basbeloppet. Utskottet konstaterar att motionärernas förslag innebäratt livränta skulle kunna utgå vid en inkomstförlust om . (vid basbeloppet ). Eftersom förmågan att skaffa sig inkomst skall vara nedsatt med minst en femtondel skulle den föreslagna förändringen kunna få betydelse för personer med ett livränteunderlag upp till ca . per helt år. Motionärernas förslag skulle visserligen medföra ett ekonomiskt tillskott för personer med lägre inkomster men med hänsyn till de ökade utgifterna för försäkringen som skulle bli följden är utskottet inte berett tillstyrkaförslaget. Härtillkommer att en sänkning av den nedre gränsen sannolikt skulle 1988/89:SfU2medföra tillämpningsproblem. Motion Sf324 yrkande 2 bör därför avslås. m.fl. anför i motion Sf307 yrkande 1 attbestämmelserna om livränta medför att den egenföretagare vars nettoinkomst inteminskar efter skadan inte kan erhålla livränta. Reglerna kan således medföraproblem för t.ex. en lantbrukare som tar ut medel från skogskonto i näraanslutning till livränteprövningen. Enligt motionärerna bör bedömningen i dessafall grundas på ett annorlunda inkomstbegrepp och göras med större hänsyn tillde faktiska förhållandena. Motionärerna begär av denna anledning en översyn avreglerna om livränta till egenföretagare. Beträffande det särskilda exempel motionärerna tar upp kannämnas att syftet med bestämmelserna om skogskonto är att göra det möjligt fören skogsägare att fördela intäkterna från ett större skogsuttag över entioårsperiod. Vid mycket omfattande skador på skogen kan insättning få göraspå ett konto med löptid (skogsskadekonto). Skogsägaren får med vissabegränsningar uppskov med beskattningen med ett belopp som motsvarar den del avskogsintäkterna som sätts in på skogskontot. Vid fastställande av livränta till en egenföretagare skallförsäkringskassan göra en bedömning av hans förmåga att i fortsättningen skaffasig inkomst genom eget arbete. Storleken av nedsättningen av arbetsförmåganskall sedan utgå i form av livränta beräknad på ett livränteunderlag som iallmänhet utgörs av den sjukpenninggrundande inkomsten frånvilken livräntan skall utgå. Av reglerna för fastställande av sjukpenninggrundandeinkomst framgår att inkomsten för en egenföretagare inte får beräknas högre änsom motsvarar skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning. Haregenföretagaren under en följd av år i allmän självdeklaration redovisat lägreskatterättslig nettointäkt än vad som motsvarar sådan avlöning, skall enligtriksförsäkringsverkets kungörelse (RFFS 1981:5) den sjukpenninggrundandeinkomsten beräknas med ledning av de tre senaste årens taxering. I förekommandefall skall hänsyn tas till särskilt investeringsavdrag eller därmed jämförligtavdrag. Den sjukpenninggrundande inkomsten får beräknas till högre belopp änvad som framgår av den skatterättsliga nettointakten under en verksamhetsuppbyggnadsskede eller om andra särskilda skäl föreligger, såsom en starkskuldbelastning, ändrade förvärvsförhållanden eller tillfälliga förluster. IAllmänna råd 1986:6 rekommenderar bl.a. attbokslutsdispositioner som mer eller mindre tillfälligt innebär vissaförskjutningar i redovisningsskyldigheten (i huvudsak allaavsättningsmöjligheter till lager eller fonder) inte skall medföra attnettointäkten höjs vid bestämmande av den sjukpenninggrundande inkomsten föregenföretagare. Inom pågår en översynav reglerna om egenföretagares sjukpenninggrundande inkomst. Med hänsyn tillatt livränteprövningen har nära samband med reglerna för den sjukpenninggrundandeinkomsten anser utskottet att resultatet av översyn böravvaktas. Motion Sf307 yrkande 1 bör därför inte föranleda någon riksdagensåtgärd. Hemställan 1988/89:SfU2 1. beträffande utredning om ändrade former förersättning vid arbetsskada attriksdagen avslår motionerna 1987/88:Sf245 yrkande 1 och 1987/ 88:Sf229, 2. beträffandehandläggningstiderna för arbetsskadeärenden att avslår mofion1987/88:Sf302 yrkande 2, 3. beträffandebemötande av arbetsskadade attriksdagen avslår mofion 1987/88 :Sf302 yrkande 3, 4. beträffandeöversyn av arbetsskadeförsäkringen attriksdagen avslår motionerna 1987/88:Sf266 yrkande 1 och 1987/ 88:Sf297, 5. beträffandesamordningstidens längd attriksdagen avslår mofionerna 1987/88:Sf266 yrkande 2 och 1987/ 88:Sf245 yrkande2, 6. beträffandeersättning för utredningskostnader attriksdagen avslår motionerna 1987/88;Sf324 yrkande 1 och 1987/ 88:Sf245 yrkande3, 7. beträffandeminimibeloppet för utbetalning av livränta att avslår motion1987/88:Sf324 yrkande 2, 8. beträffandelivränta titt egenföretagare attriksdagen avslår motion 1987/88:Sf307 yrkande 1. Närvarande:Doris (), (), (), (),(), (), (), IngegerdElm (s), (), (), (), MargöIngvardsson (vpk), (), (), ChristinaPettersson (s), () och (). Utredning om ändrade former för ersättning vidarbetsskada och samordningstidens längd (mom. 1 och 5) , och (allam) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "Utskottet har" och på s. 5 slutar med "och Sf229. "bort ha följande lydelse: Arbetsskadeförsäkringen i sin nuvarande utformning harvisat sig vara ett 1988/89:SfU2 mycket svårhanterligt och alltförkostnadskrävande instrument för att tillgodose det i många fall marginellabehovet av extra försäkringsskydd utöver den allmänna sjukförsäkringen.Utskottet delar därför och riksrevisionsverketsuppfattning att något radikalt måste göras åt arbetsskadeförsäkringen. mening bör en ny utredning av arbetsskadeförsäkringen omgåendetillsättas. En utgångspunkt för utredningen bör vara att den allmännasjukförsäkringen - oavsett orsaken till skadan eller sjukdomen - skall täckaalla vårdkostnader och, i princip, av inkomstbortfallet. Utredningen börfå i uppdrag att undersöka om inte behovet av arbetsskadeförsäkring kantillgodoses genom den allmänna sjukförsäkringen kombinerad med en obligatoriskansvarighetsförsäkring för arbetsgivare. En sådan ansvarighetsförsäkring börkunna tecknas i vilket försäkringsbolag som helst, även hosriksförsäkringsverket om det kan konkurrera. Försäkringar bör kunna tecknas avvarje företag för sig eller t.ex. branschvis. Det bör också vara möjligt att iavtal mellan parterna reglera hur försäkringen i detalj skall vara uppbyggd.Huvudsaken är att det i botten finns en lagstadgad skyldighet för allaarbetsgivare att teckna ansvarighetsförsäkring mot arbetsskada. En ansvarighetsförsäkringenligt denna modell skulle också kunna omfatta oförsäkrade grupper ellerenskilda personer. Vid försäkringskassorna skulle personal som handläggerarbetsskadeärenden kunna friställas för att ägna sig åt rehabilitering avlångtidssjukskrivna och handikappade. Kostnaderna för den allmänna försäkringenskulle då bli lägre genom att sjukskrivningstiderna kunde förkortas och antaletförtidspensioneringar kunde minskas. Utskottet tillstyrker således bifall tillmotion Sf245 yrkande 1. Härigenom får syftet med motion Sf229 anses vara ihuvudsak tillgodosett. Det anförda bör ges regeringen till känna. dels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Vad gäller" och slutar med "av samordningstiden." bortha följande lydelse: I avvaktan på utredning av och förslag till en sådanarbetsskadeförsäkring bör, mot bakgrund av de stora ärendebalanserna,samordningstiden mellan sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen förlängasfrån 90 . bör därför med bifall till motion Sf254yrkande 2 besluta om sådan ändring av lagen om arbetsskadeförsäkring. Ändringenbör träda i kraft . dels att moment 1 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 1. beträffande utredning om ändrade former för ersättningvid arbetsskada attriksdagen med bifall till motion 1987/88:Sf245 yrkande 1 och med anledning avmotion 1987/88:Sf229 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, dels att moment 5 i utskottetshemställan bort ha följande lydelse; 5. beträffande samordningstidens längd att med bifall till motion 1987/88:Sf245 yrkande 2 och med anledning av motion 1987/88:Sf266 yrkande 2 antar följande såsom ,-, Förslagtill 1988/89:SfU2 Lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring Härigenom föreskrivs att 3 kap. 1 §lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Reservanternas förstag Är den skadade sjukförsäkrad en- Är den skadade sjukförsäkrad en ligt lagen (1962:381) om allmän för- ligtlagen (1962:381) om allmän för säkring, har han vid arbetsskada rätt säkring,har han vid arbetsskada rätt till samma förmåner från sjukförsäk- tillsamma förmåner från sjukförsäk ringen som vid annan sjukdom un- ringensom vid annan sjukdom un der av efter det att deren tid av ISO dagar efter det att skadan inträffade, dock längst till skadaninträffade, dock längst till dess skadan medför rätt till livränta dessskadan medför rätt till livränta eller rätten till sjukpenning upphör eller rätten till sjukpenning upphör enligt 3 kap. 3 § första stycket andra enligt3 kap. 3 § första stycket andra meningen nämnda lag (samord- meningennämnda lag (samord ningstid), ningstid). Denna lag träder i kraft . Handläggningstiderna för arbetsskadeärenden (mom. 2) Margö (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Utskottet anser" och slutar med "motbelastningsskador." bort ha följande lydelse: Arbetsskadeförsäkringen somträdde i kraft innebar väsentliga förbättringar i förhållandetill äldre lagstiftning. För dem som drabbats av arbetsskada har emellertidtillämpningen i praktiken kommit att bli en besvikelse." Den storaärendeanhopningen vid försäkringskassor och överklagningsinstanser har ocksåmedfört sådana förseningar att många som skadats i sitt arbete inte får utersättning under sin livstid. De åtgärder som vidtagits för att möta denkraftiga ärendetillströmningen är otillräckliga, och köerna vidförsäkringskassorna av människor som väntar på beslut i sina ärenden kommeräven fortsättningsvis att öka. Ytterligare åtgärder bör därför enligtutskottets mening vidtas. Åtgärderna måste leda till att beslut iarbetsskadeärenden normalt kan fattas från anmälningsdagen.Vad utskottet med bifall till motion Sf302 yrkande 2 således anfört bör gesregeringen till känna. dels att moment 2 i utskottetshemställan bort ha följande lydelse: 2. beträffande handläggningstiderna förarbetsskadeärenden att med bifall till motion 1987/88:Sf302 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. 3.Översyn av arbetsskadeförsäkringen och samordningstidens /89:SfU2 längd(mom. 4 och 5) och (båda fp) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Vad gäller" och på s. 9 slutar med "och Sf297." bortha följande lydelse: Utskottet konstaterar att handläggningstiderna iarbetsskadeärenden vid försäkringskassorna blivit oacceptabelt långa. Åtgärderhar vidtagits för att rationalisera och effektivisera handläggningen, ochförsäkringskassorna har fått kraftiga personalförstärkningar fördenna handläggning, men balanserna av arbetsskadeärenden hosförsäkringskassorna växer fortfarande kraftigt. Dessutom har kostnaderna förförsäkringen ökat starkt. Trots att fr.o.m. den 1 januari 1988beslutat höja arbetsskadeavgiften till kommer utgifterna förförsäkringen att överstiga inkomsterna. , har i sittbetänkande SOU 1985:54 anfört att nuvarande balanser måste nedbringas och att ivart fall ytterligare förlängda väntetider måste förhindras.Arbetsskadeutredningen har funnit att en förlängning av samordningstiden från90 vore en effektiv åtgärd för att begränsa ärendetillströmningen.De beräkningar som utredningen redovisat ger vid handen att en samordningstidpå kan medföra att antalet arbetssjukdomsärenden minskar med ca 20 %och övriga ärenden med . Utredningens beräkningar visar vidare att ensådan samordning inte leder till nämnvärda ekonomiska försämringar för denenskilde. Med hänsyn till det ovan anförda anser utskottet att enförutsättningslös utredning bör tillsättas. Utredningen bör få i uppdrag attbehandla, förutom samordningstidens längd, även frågan om arbetsskadeförsäkringenseffekter på arbetsmiljölagen. Arbetsskadeförsäkringen fungerar nämligen inte generellt sett som incitament för att förbättra arbetsmiljön. Vidare måsteförsäkringskassornas möjligheter till reella rehabiliteringsinsatser utredas.Utredningen bör dessutom behandla frågan om personer som genomgårrehabilitering skall ha rätt till arbetsskadeersättning vid olycksfall underfärd till eller från rehabiliteringsstället. Utskottet anser slutligen att, i avvaktan på resultatet aven sådan utredning, samordningstiden mellan sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringenbör förlängas från 90 . Regeringen bör därför komma medförslag om en sådan förlängning av samordningstiden. Vad utskottet sålunda anfört bör med bifall till motionSf266 yrkandena 1 och 2 ges regeringen till känna. dels att moment 4 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 4. beträffandeöversyn av arbetsskadeförsäkringen attriksdagen med bifall till motion 1987/88:Sf266 yrkande 1 och med anledning avmotion 1987/88:Sf297 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, dels att moment 5 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 5. beträffandesamordningstidens längd attriksdagen med bifall till motion 1987/88:Sf266 yrkande 2 och med avslag på motion 1987/88:Sf245 yrkande 2 som sin mening ger 15 regeringentill känna vad utskottet anfört, Ersättningför utredningskostnader (mom. 6) 1988/89:SfU2 (), (), (), (), () och () anför: deb att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjarmed "Vad härefter" och på s. 10 slutar med "yrkande 3. "bort ha följande lydelse: Utskottet konstaterar att arbetsskadeärendena åsamkarförsäkringskassorna stora administrativa kostnader. De allmännaförsäkringskassorna samarbetar i dessa ärenden med AMF-Trygghetsförsäkring ienlighet med bestämmelser i kungörelse (RFFS 1979:20).Försäkringskassans kostnader för denna verksamhet skall enligt kungörelsenbetalas av AMF i enlighet med grunder som ochAMF-Trygghetsförsäkring kommer överens om. Utskottet har erfarit att AMF förnärvarande inte erlägger någon ersättning. Utskottet anser därför attregeringen bör förordna att AMF - i den mån man initierar utredning hoskassorna - skall betala den verkliga kostnaden för denna utredning. sålunda anfört bör med bifall till motion Sf245 yrkande 3 gesregeringen till känna. dels att moment 6 i utskottetshemställan bort ha följande lydelse: 6. beträffande ersättning förlUredningskostnader att med bifall till motion 1987/88:Sf245 yrkande3 och med anledning av motion 1987/88:Sf324 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Livränta till egenföretagare (mom. 8) (), (), (), (), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 11 sombörjar med "Inom " och slutar med"åtgärd." bort ha följande lydelse: Utskottet konstaterar att de regler som gäller förberäkning av livränta till egenföretagare inte ger en rättvisande bild avföretagarens förmåga att efter en arbetsskada skaffa sig inkomst genom egetarbete. En jordbrukare som efter en arbetsskada kompenserar en inkomstförlustgenom att göra uttag av medel från skogskonto får kanske ingen minskning av dentaxerade nettointäkten av jordbruksfastighet. Han kommer därför inte atterhålla någon livränta enligt lagen om arbetsskadeförsäkring. Enligt utskottetsmening bör övervägas om ett annat inkomstbegrepp kan tillämpas i dessasammanhang som medger att större hänsyn kan tas till de faktiska möjligheternaför en egenföretagare att i fortsättningen skaffa sig inkomst genom egetarbete. bör därför med bifall till motion Sf307 yrkande 1 som sinmening ge regeringen till känna att en översyn bör ske av reglerna för livräntatill egenföretagare. dels att moment 8 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 8.beträffande livränta till egenföretagare ., attriksdagen med bifall till mofion 1987/88:Sf307 yrkande 1 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.