bet · GC01UbU3 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89 UbU3 1986/87:Ub236 av och () variyrkas att hos regeringen begär att får i uppdragatt anordna teckenspråksundervisning i under hemspråksliknandeformer. 1986/87:Ub297 av (c) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om undervisning i teckenspråk enligtmotionen och att denna undervisning skall vara statsbidragsberättigad. 1986/87:Ub324 av m.fl. (m) vari - såvittnu är i fråga -yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om att teckenspråk blir accepterat som hemspråk ochsålunda statsbidragsberättigat, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna att dövkultur skall jämställas med andra minoritetskulturer. 1986/87:Ub342 av m.fl. (m) vari yrkasatt beslutar att undervisning i teckenspråk som hemspråk skall varastatsbidragsberättigad. 1987/88:Ub236 av m.fl. (c) vari - såvitt nuär i fråga - yrkas 1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kvalitetsfrågorna vid dövskolorna. Motiveringenåterfinns i motion 1987/88:So615. 1987/88:Ub269 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ensatsning på teckenspråket. 1987/88:Ub276 av m.fl. (m) vari - såvittnu är i fråga - yrkas 2. att som sin mening ger regeringen tillkänna att undervisning en för döva bör förbättras på sätt som i motionen angetts. Motiveringenåterfinns i motion 1987/88:Sf273. 1987/88:Ub284 av och () variyrkas 1. att som sin mening ger regeringen fill kännavad i motionen anförts om teckenspråksutbildning för familjer med döva ellerhörselskadade barn, 1 1988/89. 2. att hos regeringen begär attskolöverstyrelsen skall kartlägga 1988/89:UbU3 antalet föräldrar och syskontill döva och hörselskadade barn. 1987/88:Ub310 av och Ann-CathrineHaglund (m) vari yrkas att beslutar att undervisning i teckenspråksom hemspråk skall vara statsbidragsberättigat. 1987/88:Ub349 av (vpk) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avutbildning i teckenspråk för föräldrar till döva och hörselskadade barn, 2. att riksdagenbegär att regeringen tillsätter en snabbutredning med målsättningen att enkostnadsfri utbildning i teckenspråk kommer till stånd. 1987/88:Ub356 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag om en garantinivå av resurser för hörselskadadebarn i ungdomsskolan. Modveringen återfinns i motion 1987/88:So636. 1987/88:Ub357 av och () vari yrkas att som sin mening ger regeringen dll kännavad i motionen anförts om behovet av utbildning i teckenspråket för hörandeföräldrar och syskon till döva barn. begärde ettyttrande från () över fyra motioner väckta , närmast i vad avser underlag för bedömning av behovet avteckenspråksundervisning för hörande barn med döva föräldrar eller syskon och -om behov förelåg - förslag till tänkbara former för bedrivandet avundervisningen. I yttrandet borde om möjligt ingå kostnadsberäkningar. SÖ avgavsitt yttrande . Teckenspråksundervisning för hörande anhöriga till dövaeller hörselskadade personer Under allmänna motionstiden vid riksmötena /87 och1987/88 väcktes motioner om teckenspråksundervisning för hörande barn med dövaföräldrar eller döva syskon och för hörande föräldrar med döva barn. I motionerna 1986/87:Ub236 (fp), 1986/87:Ub324 (c) yrkande1 och 1986/87:Ub342 (m), väckta under allmänna motionstiden , hemställs attteckenspråksundervisning för hörande barn med döva föräldrar eller döva syskonskall jämställas i statsbidragshänseende med hemspråksundervisning. I dettasyfte bör dövkulturen enligt motion 1986/87:Ub324 yrkande 3 jämställas medandra minoritetskulturer. Även i motion 1986/87:Ub297 (c) begärs förslag omstatsbidrag till teckenspråksundervisning för hörande barn med döva föräldrareller syskon. Motionärenanser emellertid att det inte bör göras någon jämförelse med 1988/89:UbU3hemspråksundervisningen. Över motionerna som väcktes under allmänna motionstiden1987 begärde utbildningsutskottet yttrande från SÖ. Följande år, under allmänna motionstiden , väcktesånyo motioner om statsbidrag till teckenspråksundervisning. Yrkandet i motion1987/ 88:Ub310 (m) överensstämmer helt med yrkandet i den föregående år väcktamotionen 1986/87:Ub342. togs frågan om statsbidrag tillteckenspråksundervisning för både hörande föräldrar och syskon i familjer meddöva eller hörselskadade barn upp i motionerna 1987/88:Ub284 (fp) och1987/88:Ub357 (m). I motion 1987/88:Ub349 (vpk) behandlas frågan omteckenspråksundervisning för föräldrar till döva eller hörselskadade barn. Isamtliga dessa tre motioner anförs att behovet av bättreteckenspråksundervisning är stort. Vidare begär motionärerna att antaletföräldrar och syskon till döva eller hörselskadade barn skall kartläggas.Motionärerna anser att föräldrar till döva eller hörselskadade barn bör få rätttill ledighet för deltagande i teckenspråksundervisning och ersättning förkurskostnader och förlorad arbetsinkomst. I likhet med modonärerna anser utskottet att det ärväsentligt att medlemmar inom en familj har tillgång fill ett gemensamt språk.I familjer med döva eller hörselskadade medlemmar är det därför av storbetydelse att de hörande får lära sig använda teckenspråket. Då det gäller attutforma ett statligt stöd till teckenspråksundervisning för barn och ungdom iskolåldern har motionärerna framfört olika förslag. Utskottet tar först upp frågan om att jämställateckenspråksundervisning i skolan med hemspråksundervisning istatsbidragshänseende. I betänkandet UbU 1986/87:2 (s. 12-13) erinrade utskottetom att syftet med hemspråksundervisningen enligt läroplanen (Lgr 80 s. 149)skall vara att vidmakthålla och utveckla kunskaper i det språk som barnetanvänder i sin dagliga miljö. Barnet får härigenom möjlighet att leva sig in ioch känna samhörighet med föräldrarnas/vårdnadshavarnas kulturella bakgrund. Ikursplanen för hemspråk anges bl.a. att eleverna skall få kunskaper om sin kulturellabakgrund, kulturtraditioner, religion, historia, folk, land. Barnet skall haetablerade kunskaper i hemspråket, och hemspråksundervisningen bör under ingaomständigheter få betraktas som nybörjarundervisning. Utskottet ansåg attöverväganden om statligt bidrag till undervisning i teckenspråk för hörandebarn till döva föräldrar bör göras utan jämförelse med reglerna förhemspråksundervisning. I sitt yttrande över motionerna från /87anför SÖ att styrelsen delar utbildningsutskottets uppfattning och hänvisartill vad som står i läroplanen för specialskolan: Teckenspråk och svenska är skilda språk. Den tvåspråkighetsom eftersträvas för döva och många hörselskadade elever är inte heltjämförbar med annan tvåspråkighet. Dövas tvåspråkighet är monokulturell genomatt de båda språken i huvudsak förmedlar samma kultur. Utskottet anser att med det anförda bör avslå demotioner som begär att teckenspråksundervisning skall jämställas medhemspråksunder- visning, nämligen 1986/87:Ub236, 1986/87:Ub324 yrkandena 1 och 3, 1988/89:UbU31986/87:Ub342 och 1987/88:Ub310. Utskottet behandlar nu övriga motionsyrkanden som avserstöd till teckenspråksundervisning för de barn och ungdomar i skolan som hardöva eller hörselskadade föräldrar eller syskon. SÖ har med bistånd av intresseorganisationerna uppskattatatt det finns omkring 1 000 barn och ungdomar i som hardöva eller hörselskadade föräldrar eller syskon (i förskoleåldern eller iskolan). Till dem kommer enligt SÖ:s uppskattning ca 500 elever i skolan somhar döva eller hörselskadade syskon i särskolan. Totalt skulle således omkring1 500 barn och ungdomar i och gymnasieskolan ha behov av undervisningi teckenspråk för att bättre kunna kommunicera med sina döva ellerhörselskadade familjemedlemmar. De möjligheter till teckenspråksundervisning som finns redovisas i SÖ:s yttrande. Eleverna kan i princip välja teckenspråk somtillvalsämne under högstadiet i . På några orter finns teckenspråkförsöksvis som C-språk inom gymnasieskolan. SÖ betonar dock betydelsen av attteckenspråksundervisningen ges tidigt och konfinuerligt och anser attundervisning så sent som på högstadiet och i gymnasieskolan kan ge en möjlighettill fördjupning av kunskaperna för dem som så önskar. SÖ redovisar vidare attspecialskolorna disponerar . för teckenspråksundervsning försyskon till elever i specialskolan. Även vid Västanviks folkhögskola i kurser för syskon till döva barn. Sludigen redovisas möjligheten för demsom har fyllt att delta i studiecirklar i teckenspråk. Sådanastudiecirklar är berättigade till tilläggsbidrag. SÖ påpekar att de möjligheter som erbjuds inte ärtillgängliga för alla och anser att en fast reglerad möjlighet tillundervisning i teckenspråk bör finnas för hörande skolelever som har dövaföräldrar eller syskon och som behöver och önskar sådan undervisning.Möjligheten bör enligt SÖ erbjudas i förskola, grundskola, särskola, sameskolaoch gymnasieskola. Statsbidrag bör enligt SÖ utgå för en lärarveckotimme perelev och år. Om flera elever deltar i en grupp bör medel utgå till enlärarveckotimme för gruppen. Förutsättningarna för gruppundervisning bedömsemellertid som små. Vidare anser SÖ att det kan bli svårt att anordnaundervisning på grund av lärarbrist. SÖ uppskattar resursbehovet till maximalt1 . Under en treårig uppbyggnadsperiod bör de regionalaplaneringsberedningarna ansvara för verksamheten. I takt med att lärarfråganlöses kan undervisningen enligt SÖ:s mening inlemmas i skolans reguljäraverksamhet. SÖ uppskattar i sitt yttrande behovet till 350, 500 resp. 600veckotimmar . I anslagsframställningen för /90 begär SÖ2,8 milj.kr. under anslaget Särskilda insatser inomskolområdet. Utskottet kan konstatera att samtliga motionärers önskemålom att finna en form för statsbidrag till teckenspråksundervisning för hörandeelever i skolan i allt väsentligt tillgodosetts genom den bidragskonstruktionsom SÖ utarbetat. Utskottet förutsätter att frågan nu aktualiseras i detpågående arbetet med budgeten /90. får därför tillfälle attåterkomma till frågan om resursberäkning. Någon särskild åtgärd anserutskottet inte varanödvändig , varför motionerna 1986/87:Ub297 delvis, 1987/88:Ub284 1988/89:UbU3 delvis och 1987/88;Ub357, delvis, avstyrks. Utskottet behandlar slutligen frågan omteckenspråksundervisning för föräldrar till döva eller hörselskadade barn. SÖ:s yttrande avser de äldre motionerna som endastbehandlar teckenspråksundervisning för hörande barn och ungdomar. I sittyttrande uppmärksammar emellertid SÖ också hörande föräldrars behov avteckenspråksundervisning. Döva barn måste enligt SÖ så långt det är möjligt fålära sig och utveckla ett språk på ett naturligt, sätt i sin familj. Med hänsyntill att teckenspråk är det språk som döva kan tillägna sig på ett naturligtsätt, borde deras föräldrar få möjlighet att utan egna ekonomiska uppoffringarlära sig teckenspråk. SÖ redovisar att föräldrar kan delta i teckenspråkskurseranordnade av studieförbund, inom folkhögskolan och vid statens skola för vuxnai . Möjligheterna att delta begränsas dock av brist på lärare samt avföräldrarnas kostnader för resor, boende utanför hemorten och ledighet frånarbete. SÖ menar att frågan bör uppmärksammas, förslagsvis inom ramen för denaviserade handikapputredningen. Denna utredning har numera, genom regeringensbeslut , fått sina direktiv (dir. 1988:53), vilka rubricerasSamhällets stöd till människor med funktionshinder. Utskottet vill vidare erinra om att ersättning dllföräldrar för förlorad arbetsinkomst i vissa fall regleras inomföräldraförsäkringen (lagen 1962:381 om allmän försäkring). Så vitt utskottetkunnat utröna har frågan om möjligheten för föräldrar att få ersättning viddeltagande i teckenspråkskurs inte aktualiserats i högre instans. Med hänvisning till den påbörjade utredningen omsamhällets stöd till handikappade och till de redovisade möjligheter att fåteckenspråksundervisning som finns avstyrker utskottet motionerna1986/ 87:Ub297 delvis, 1987/88:Ub284 delvis, 1987/88:Ub.349 och 1987/88:Ub357delvis. I tre motioner, nämligen 1987/88:Ub236 (c) yrkande 1,1987/88:Ub269 (s) och 1987/88:Ub276 (m) yrkande 2, hemställs att riksdagenskall göra ett uttalande om behovet av flera teckenspråkskunniga lärare m.m.inom undervisningen av döva och hörselskadade barn och ungdomar. Enligt motion1987/88:Ub236 skulle en ökad tillgång på teckenspråkskunniga lärare höjakvaliteten på utbildningen vid specialskolorna. I detta syfte borde redanverksamma, döva teckenspråkslärare ges behörighet för lärartjänst vid skolorna.I motion 1987/88:Ub276 anförs att lärare som undervisar döva och hörselskadadebör få fortbildning i teckenspråk. Bristen på lärare i teckenspråk påverkarenligt motion 1987/88:Ub269 även tillgången på teckenspråkstolkar. Utskottet har redan i föregående avsnitt konstaterat attdet råder brist på teckenspråkslärare. Viss utbildning har dock förekommit iStockholm och vid Västanviks folkhögskola i . Universiteteti och högskolan för lärarutbildning i (HLS)anordnade 1981/82-1984/85 en högskoleutbildning för döva om 1988/89:UbU3sammanlagt 160 poäng, varav 60 poäng avsåg teckenspråk, 40 poäng svenska somfrämmande språk för döva, 20 poäng litteraturvetenskap för döva och 40 poängprakdsk-pedagogisk utbildning av döva språklärare för döva elever. Sex personergenomgick utbildningen. I skrivelse till regeringen föresloguniversitetet och HLS att denna utbildning skall ge behörighet för tjänst somlärare och att tjänster skall inrättas. UHÄ och SÖ har yttrat sig till regeringen över skrivelsen.SÖ påpekar att svenska inte betraktas som något främmande eller andra språk iläroplanerna för specialskolan eller gymnasieskolan och föreslår att begreppetsvenska för döva skall användas. SÖ påpekar vidare att behovet av de föreslagnatjänsterna är litet men anser att sådana bör få inrättas vidspecialskolorna ochvid den gymnasiala utbildningen för döva och hörselskadade i . SÖ anföratt behörighetskraven bör vara 60 poäng i teckenspråk, 60 poäng i svenska fördöva, 40 poäng praktisk-pedagogisk utbildning samt avkortad speciallärarutbildning.UHÄ anför att behovet av lärare noga bör övervägas innan utbildningensdimensionering bestäms. UHÄ anser att utbildningen av lärare i teckenspråk börkunna ske inom ramen för grundskollärar- och ämneslärarlinjerna. Förslagetbereds nu inom . I SÖ:s yttrande över de tidigare redovisade motionernafrån 1986/87 erinras om att omkring 70 barndomsdöva personer har genomgått enterminslång lärarkurs vid Västanviks folkhögskola (de dövas folkhögskola iLeksand). Utbildningen är närmast avsedd för ledare av studiecirklar ochfolkhögskolekurser i teckenspråk för döva. I SÖ:s anslagsframställning /90 begärs ytterligaremedel till fortsatt utbildning vid folkhögskola av dessa teckenspråksläraresamt till utbildning av teckenspråkstolkar och tolkar för vuxendöva ochdövblinda. Dessa frågor ingår således i den nu pågående budgetberedningen. Regeringen beslöt att anslå 500 000 kr.för fortbildning i teckenspråk för lärarna vid specialskolan och förmetodutveckling beträffande sådan tvåspråkighet som avser teckenspråk ochsvenska. I proposition 1988/89:4 om skolans utveckling (s. 87-90)föreslås att en ny specialpedagogisk påbyggnadsutbildning om 40-60 poäng medmöjlighet till ytterligare specialisering eller fördjupning om 20-40 poängskall inrättas . Till linjens inriktning mot hörselskadade ochdöva elever skall förkunskaper i teckenspråk krävas motsvarande 20 poäng.Propositionen behandlas av utskottet i ett senare betänkande. Med hänvisning till vad som redovisats anser utskottet attriksdagen inte behöver göra det i motionerna önskade uttalandet om behovet avatt öka antalet teckenspråkslärare och teckenspråkstolkar. Problemet är uppmärksammat.Vissa frågor bereds inom , medan andra frågorhar aktualiserats i genom proposition 1988/89:4. Därmed avstyrksmofionerna 1987/88:Ub236 yrkande 1,1987/88:Ub269 och 1987/88:Ub276 yrkande 2. Integreringav hörselskadade elever i skolan 1988/89:UbU3 bör enligt motion 1987/88:Ub356 (c) begära ettförslag från regeringen om en garantinivå beträffande utrustning och personalnär hörselskadade barn integreras i skolan. Ansvaret för hur integreringen av hörselskadade barn ochungdomar i skolan genomförs är decentraliserat till resp. kommun ochlandstingskommun. Det åligger således dem att tillse att integreringengenomförs på ett tillfredsställande sätt. Vid behov av extra lärarresurser kanmedel från förstärkningsresursen resp. anslaget till särskilda insatser inomskolområdet användas. Enligt förordningen (1987:738) om statsbidrag tillsärskilda insatser inom skolområdet skall länsskolnämnden fördela medlenutifrån en allmän bedömning av resp. kommuns behov av extra resurser och integå in i en prövning av de särskilda behoven för varje enskild elev. Det bidragen kommun tilldelas får användas för undervisningsinsatser på det sätt kommunenfinner lämpligt. Kommunerna bekostar lokalanpassning och fast utrustning.Landstingskommunerna bekostar hjälpmedel och kringutrustning till dessa förhandikappade elever i skolan. Utskottet har i ett föregående avsnitt redovisat att enkommitté fillkallats för att se över samhällets stöd till människor medfunktionshinder (dir. 1988:53). Utskottet anser att det inte finns anledning för riksdagenatt nu göra något uttalande om en garanterad resursnivå vid integrering av dövaoch hörselskadade barn i skolan, varför motion 1987/88:Ub356 avstyrks. 1. beträffande statsbidrag tillteckenspråksundervisning jämställt med statsbidrag till hemspråksundervisning attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Ub236, 1986/87:Ub324 yrkanden 1 och 3,1986/87:Ub342 och 1987/88:Ub310, 2. beträffande teckenspråksundervisning för barnoch ungdom med döva eller hörselskadade föräldrar eller syskon attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Ub297, 1987/88:Ub284 och 1987/88:Ub357,samdiga delvis, 3. beträffande teckenspråksundervisning förföräldrar till döva eller hörselskadade barn attriksdagen avslår mofionerna 1986/87:Ub297 delvis, 1987/88:Ub284 delvis,1987/88:Ub349 och 1987/88:Ub357 delvis, 4. beträffandeutbildning av teckenspråkslärare attriksdagen avslår motionerna 1987/88:Ub236 yrkande 1, 1987/ 88:Ub269 och1987/88:Ub276 yrkande 2, 5. beträffande integrering av hörselskadade barn ochungdomar i 1988/89:UbU3 skolan att avslår motion 1987/88:Ub356. Närvarande: (), (), HelgeHagberg (s), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), (), EvaGoés (mp), (), () och (vpk). Teckenspråksundervisning för föräldrar till döva ellerhörselskadade barn (mom. 3) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Med hänvisning" och slutar med "1987/88:Ub357 delvis"bort ha följande lydelse: Utskottet anser att föräldrar till döva ellerhörselskadade barn bör tillförsäkras en kostnadsfri och förbättradteckenspråksundervisning. Det är av avgörande betydelse för dessa barnsutveckling att de och deras övriga familjemedlemmar kan tala med varandra ochfinna en naturlig gemenskap inom familjen. Enligt utskottets mening bör dennafråga behandlas inom den tillkallade kommittén. Inledningsvisbör antalet sådana föräldrar kartläggas. Vidare bör kommittén överväga omteckenspråkskurser för föräldrar bör ingå som ett led i habiliteringen av dedöva och hörselskadade barnen. Om kommittén finner det nödvändigt bör den ocksåkomma med förslag till ändring eller komplettering av lagstiftningen för atttillförsäkra föräldrarna rätt till ledighet och ersättning för förloradarbetsinkomst vid deltagande i teckenspråkskurs. bör med bifall tillmotion 1987/88:Ub349 som sin mening ge regeringen till känna vad utskottetanfört. dels att moment 3 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 3. beträffande teckenspråksundervisning för föräldrar tilldöva eller hörselskadade barn attriksdagen med bifall fill motion 1987/88:Ub349 samt med anledning avmotionerna 1986/87:Ub297, 1987/88:Ub284 och 1987/ 88:Ub357, samtliga delvis,som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,