bet · GC01JoU14 · 1988-12-31 00:00:00 — Men det tillkommer livsmedelsverket att se till attdet inte blir problem. Hamnverksamheten är ju en affärsverksamhet. LarsErnestam (fp): Jag fortsätter med frågorna som tog upp och somvi inte fick riktigt belysta. Vi har tydligen inte möjligheter att få enperfekt fungerande kontroll. Det gäller hormonpreparat o. d. som det är svårtatt få analyserade, och det gäller även rester av bekämpningsmedel etc. Närtror ni från livsmedelsverket att vi kan komma så långt med forskningen att vikan få tillfredsställande analysmetoder? Detta kanske också forskare som ärnärvarande här har synpunkter på. ArneKardell: Jag vill generellt hävda att du får leta i världen om du skall hittaett land som har en bättre kontroll av bekämpningsmedel i vegetabilier änSverige. Sedanär det kanske någon annan som kan svara när det gäller tidsper spektivet -- Allade 500 bekämpningsmedlen behöver vi inte klara av, eftersom man säkerligen kandefiniera bort många av dem såsom sådana som icke används. Vi vet att detfinns flera bekämpningsmedel som vi skulle vilja klara av att analysera men somvi inte klarar. Men hur det kan ta kan jag inte svara på. StuartSlorach: Det kan ta att ta fram analysmetoder som är mycket känsligaoch specifika. Men man kommer i alla fall inte att klara av problemet att visaatt ett djur har behandlats med hormoner om själva preparatet har försvunnitfrån kroppen. Det problemet måste man klara med hjälp av intyg eller på någotannat sätt. Men vi kommer att ta fram metoder så att vi kan hitta spårmängderav hormoner och andra veterinärmedicinska läkemedel. Vi har kontakter medamerikaner, britter och andra som arbetar med samma typ av problem. Men vi kaninte alltid bevisa att preparat har använts och sedan försvunnit från kroppen. LarsErnestam (fp): Jag är självfallet medveten om att vi har en bralivsmedelskontroll. Men mina frågor ställdes mot bakgrund av de mål som äruppställda i propositionen. Det är de vi håller på att diskutera. Jag vetmycket väl att ni gör ett bra arbete och att ni har en bra kontroll. KarinStarrin (c): Vi koncentrerar oss kring importkontrollen. Jag vill göra mig till tolk för konsumenterna . Ett ökat intresse visar sig nu kring inte bara analysen av livsmedlen och själva produkten som sådan - som diskussionen här har koncentrerats kring utan det gäller i allra högsta grad hur produkterna har tagits fram i det främmande landet. nen står det att det finnsvarken anledning eller möjlighet att gä in och 1988/89: JoU14 kontrollera vilkaproduktionsmetoderna är. Är det tillfredsställande? Är vi Bilaga 2 nöjda medett sådant påstående? Är det inte rimligt att vi kan ställa samma krav påproduktionsmetoderna i det främmande landet som vi gör på den svenskaproduktionen? Jag skulle gärna vilja att LRF utvecklade den synpunkten och ävenArne Kardell - som jag tycker har mest koncentrerat sig på att försvaraprodukten som sådan. ArneKardell: Får jag ställa en motfråga: Varför begränsar du yrkandet om likadanaoch acceptabla produktionsmetoder till livsmedelssektorn och inte till allannan varusektor? KarinStarrin (c); Vi har en utfrågning om livsmedelskontroll och kvaliteten påsvenskt livsmedel. Det är väl det vi vill få svar på. Jag motser gärna ettsvar. Vi kan naturligtvis väga in miljö- och hälsoeffekterna och inte barakoncentrera oss kring de etiska effekterna. ArneKardell: Jag trodde att jag hade klargjort detta i mitt tidigare inlägg.Livsmedelsverket har att handla med stöd av livsmedelslagen. Det är det endabemyndigande som har givit livsmedelsverket. Livsmedelslagen germöjlighet att ingripa om det föreligger hälsorisker för konsumenterna. Om viinte kan finna att det föreligger några hälsorisker för konsumenterna med enproduktionsmetod utomlands som avviker från de produktionsmetoder som används iSverige, kan livsmedelsverket inte ingripa. Önskvärdheten av att ha enlikabehandlingsprincip kan inte begränsas till en diskussion pålivsmedelsområdet. Det är en principiell fråga som måste utsträckas till helavaruområdet, dvs. om vi över huvud taget skall importera varor som harframställts under förhållanden som vi inte accepterar i vårt land. Man måste dåtitta på arbetsmiljö, lönevillkor, yttre miljö osv. Det förefaller mig, medtanke på hur duktiga vi är i det här landet, att det skulle vara få varor somöver huvud taget skulle kunna komma in om vi skulle tillämpa den principen. Denstår för övrigt helt i strid med , dvs. man begränsar importen tillförmån för hemmaproducerade varor med hjälp av tekniska handelshinder. Det ärdetta du förespråkar med denna metod. JanEmmervall: Jag tror att det snart är dags att sluta prata om tekniskahandelshinder. Det är ofta så att när man diskuterar livsmedelsimport tittarman på lagsfiftningen i fråga om andra varor. Det är egentligen två skildasaker. Det gäller att se till folks oro beträffande de produktionsmetoder somvi har i det här landet jämfört med dem som tillämpas utomlands. har framhållit i propositionen om bestrålning av livsmedel skallman ta hänsyn till människors oro i dessa sammanhang. Jag tycker att det är braatt man nu har tagit det steget, i stället för att bara ta hänsyn tillhälsorisker, som man har gjort tidigare. Jagtycker att verkligen skall ta upp en diskussion där det görs klart vad som gäller dels vid import av livsmedel, dels vid import av andra varor. Det införs mer och mer av restriktioner på primärprocessen inom jordbruket i vårt land. Ställer vi då inga krav på de importerade livsmedlen i dessa sammanhang, kommer vi aldrig att kunna klara en import på detta Det gäller alltsåatt göra en avvägning i detta sammanhang: ställer vi 1988/89: JoU 14 vissaspecificerade krav på svenska livsmedel, måste vi också ställa dessa Bilaga2 krav på de importerade, exempelvis vad gäller hormonbehandling. KarinStarrin (c): Också jag tolkar läget så att vi har olika uppfattningar på dennapunkt. Jag tycker inte att det är tillfredsställande att livsmedelsverket ärnöjt med påståendet i propositionen om att det "varken finns anledningeller möjlighet". Jagvill ställa följande fråga till och Konsument-Forum: Är de krav som ställs i propositionen tillräckliga, eller kan vi skärpakraven så att de även kommer att beröra produktionsformema? MargitÅngström: Vi tycker att samma krav skall ställas på produktionen i utlandet sompå produktionen i . Annars blir det inte rättvist. Jag vet att det ärsvårt att genomföra kontrollen, men vi måste kunna ställa krav på en sådan. Denhär debatten visar över huvud taget att de krav som konsumenterna ställer gerresultat. LarsIngelstam: Vi ställer självfallet högre och högre krav. De krav som ställs skall gälla för importvaror lika väl som för svenska varor. Vi bordesnarare ställa högre krav på importerade varor. Vi kommer också att få alltstörre krav på information. Detär ju också intressant att lägga vissa etiska synpunkter på produktionsformerna. MaritPaulsen; Jag vill ta upp frågan om intyg. Jag förstår att det är svårt attgenom teknisk kontroll få reda på allt det som man vill veta. Jag tror att denallmänna opinionen är för att det skall ställas samma krav över hela linjenHksom att etik och miljö och inte bara aspekterna på maten, tillmäts ett högtvärde. Jag undrar om det handelstekniskt kan vara på något sätt förbjudet attta reda på och klart deklarera fakta av typen vilken djurskyddslag Frankrikehar, t ex hur mycket foderantibiofika som det enligt den är tillåtet attanvända. Den sortens information om ursprungsland skall vara tillgänglig förkonsumenten. Ordföranden;Det kan väl inte vara förbjudet att ta reda på detta, ? Men kan vigöra på det här sättet? ArneKardell; Vad jag vill ha sagt är att vi på livsmedelsverket inte kan ageraannat än med stöd av livsmedelslagen. Vi skulle självfallet inte ha någonUngemot att på livsmedelsområdet skulle vilja införa ett principielltkrav på likadana produktionsmetoder för importerade varor som för inhemska, ochvi skulle självfallet försöka följa upp ett sådant beslut genom att utöva kontroll.Vad jag ifrågasatt är, i ett mera övergripande medborgerligt perspektiv, omprincipen är särskilt bra och varför den skall tillämpas just pålivsmedelsområdet och inte på alla andra varuområden. : har ju gått in i sina handelspolitiska förpliktelser därför att vi är beroende av att själva ha en utrikeshandel och därför att vi måste följa de spelregler som gäller för internationell handel. med den extra GATT-kodenom tekniska handelshinder, dvs. spelreglerna 1988/89: JoU 14 för införande avåtgärder till skydd för liv och hälsa och även för det etiska Bilaga 2 skyddet,har vi åtagit oss att vi, när vi tycker att det behövs regler, skall försökaanta de regler som utformats i internationella fora där sådana frågor hardiskuterats. Jag anser att det för bästa sättet att klara sinahandelspolitiska förpliktelser och ta till vara angelägna samhällsintressenär att i internationella fora verka för att fä fram internationellt godkändaregler för vilka åtgärder man har rätt att vidta för uppnående av dessa mål. GretheLundblad (s): Det är ju enbart sådana livsmedel som vid importtillfälletuppfyller de svenska kraven som får importeras. Detta ger naturligtviskonsumenten en god säkerhet vid köp av importerade varor, men tyvärt är vårtkontrollsystem enbart inriktat på stickprovskontroll. Därför är konsumenternaofta oroliga. Jaghar från nordiskt samarbete erfarenhet av att det är möjligt att få fram mycketlångtgående förslag till samarbete mellan länder. Jag vill därför frågaföreträdarna för , , kemikalieinspek-fionen och Kemicentrumi : På vilka sätt försöker man att förstärka kontrollen genom att påverkaoch förhandla med t. ex. importörer och importländer? Vad åstadkommer man iforskarsamarbete och i branschsamarbete liksom i samarbetet mellan myndigheterför att nå fram till en bättre kvalitet på de produkter som vi importerar ochför att få större säkerhet för att de inte innehåller substanser som på långsikt kan vara farliga för konsumenterna? Med en ökad frihandel bör också följaett ansvar över gränserna för konsumenterna. ÅkeNatt och Dag: Vi lägger ned mycket tid på att informera våra leverantörerutomlands och våra systerbranschföreningar i utlandet om vilka regler somgäller i . Vi kan ju inte gå längre än att upplysa om den lagstiftningsom gäller. BertilEkberg; Herr ordförande! Det blir väl i stort sett samma svar från mig. Det ärsjälvklart att vi i alla de kontakter som vi har med olika länder för fram dekrav som vi i Konsumentkooperationen ställer på varorna. Närdet sedan gäller internationellt arbete i övrigt på det här området kan kanskeRagnar lämna kompletterande uppgifter. RagnarOhlson: Hem ordförande! För det första vill jag peka på det intemationellakodexarbetet, som livsmedelsverket är samordnande myndighet för i . Idetta arbete försöker man flytta fram positionerna vad gäller att skapa enenhetlig uppfattning om t. ex. kemisk eller fysikalisk livsmedelskvalitet. Fördet andra vill jag från min egen erfarenhet från peka på att vi har fört mycket omfattande diskussioner med myndigheter i t. ex. afrikanska och om import av råvaror. I detta sammanhang undersökte vi också, utöver den normala kontrollen, humvida det kunde misstänkas förekomst av speciella bekämpningsmedel som används i Afri ka eller i . Det är alltså riktigt att vi har lagt ned ett extra arbete på detta. : De flestatillverkare av bekämpningsmedel är bosatta i 1988/89: JoU 14 Vi för eningående diskussion med tillverkarna för att förklara de Bilaga 2 mycket långtgående kravsom ställs i . Vi försöker att pä den vägen Det visas ettmycket stort intresse för vad vi gör i , både på miljö- och påhälsoområdet. Många firmor hör sig faktiskt för om vad som är på gång iSverige, eftersom de väntar sig att detta skall komma upp imånga andra länder. MargarethaJägerstad: Vi ställer i vår forskning inte just frågorna om importkontrollen avde egenproducerade livsmedlen, utan vi bedriver forskning omlivsmedelskvaliteten, särskilt beträffande vad som händer i hanteringen ochförädlingsledet. Det blir dessa aspekter som styr vårt arbete, inteimportkontroll av egen tillverkning. GretheLundblad (s); Det är inget tvivel om att de skriverier som har förekommit ochden debatt som har förts har skapat en viss oro hos konsumenterna och en vissmisstänksamhet mot livsmedel producerade i utlandet. är den befogad,ibland inte. Personligen anser jag inte att vi kan lägga oss i andra ländersproduktionsmetoder. Detskulle vara intressant att få veta vad man inom kommerskollegium anser omfrågan vilka följder det skulle få om man skulle gå så långt att man förbjödlivsmedel i därför att de framställts med produktionsmetoder som viinte godkänner. Vilka följder skulle det kunna få för den svenska handeln? Ordföranden:Blir det några repressalieåtgärder, , kommerskollegium? ; Enligt finns det ett ganska intressant exempel på vad som kaninträffa. Det har varit en strid mellan och EG om hormonbehandling av kött.Resultatet av att man inte kunnat enas i den striden är att det har lagts påextra tullar på import från EG till . Också vi skulle kunna råka ut fördetta, om vi inte klart kan motivera för en panel i varför vi har vidtagitvissa åtgärder. Ordföranden:Var det i detta sammanhang fråga om extra tullar inom livsmedelsområdet, ellergällde det andra delar av handeln? KerstiKarlson: Det kan naturligtvis gälla även andra delar av handeln. I det härexemplet var det fråga om extra tullar pä vissa livsmedelsvaror från EG. AnnikaÅhnberg (vpk); Jag uppfattade att livsmedelsverkets representanter härtidigare sade att vi från svenskt häll kan kräva intyg från myndigheter iandra länder på att vissa metoder eller tillsatser inte har använts. Jag villförst fråga: Sker detta ? Vidare; Vem skall kräva detta intyg? Är det densom importerar livsmedel eller är det livsmedelsverket? Vifick från kommerskollegium höra att ett land är oförhindrat att vidta åtgärderför att skydda människors hälsa, även åtgärder som kan innebära tekniskahandelshinder. En intressant fråga i detta sammanhang är vem som avgör vad somär hälsorisker. Det verkar som om grunden för bedöm- ningen av vad som ärhälsorisker är att det skall finnas mätbara rester 1988/89: JoU 14 Men dettamåste egentligen vara en politisk bedömning. Enligt min uppfattning kandet mycket väl vara så att hälsoeffekter som vi i dag inte kan mäta kanske kanvisa sig först . att man mycket väl kanhävda att det av hälsoskäl kan vara befogat att förbjuda metoder ochtillsatser, eftersom ingen kan bevisa att hälsorisker Dettaär framför allt en fråga till livsmedelsverket, men också till andra som kankänna sig manade att svara. ArneKardell; Den sist nämnda principen, om vi från myndighetssidan skall bevisafrånvaron av hälsorisker, skulle leda till att jag fick avråda dig från attöver huvud taget äta någonting. Det är inte logiskt-vetenskapligt möjligt attgöra något sådant. Vadgäller frågan om intyg, som du ställde först, kan jag säga att vi i vissa fallställer kravet att intyg skall följa med en importerad vara för att den skallfå föras in i landet. Det kontrolleras vid införseln att intyget avser deförhållanden beträffande vilka vi har krävt att intyget medföljer varan. Vikrävde t. ex. intyg på att dessertost som importerades frånFrankrike inte innehöll för höga halter av listeriabakterier. skullealltså vara på ett eller annat sätt kontrollerad i . Vikräver för vissa varor intyg på att de inte innehåller mögelgiftet aflatoxin. Vihar av och till använt denna metod, oftast i akutakrissituationer då vi har fått indikationer eller bevis på att varor av ettvisst slag och från ett visst land har innehållit någonting som varit oönskat. ; Jag kan väl hålla med om att vi kan förbehålla oss rätten att självabedöma vad som är hälsovådligt. Men eftersom vi har åtagit oss handelspolitiskaförpliktelser får vi också utsätta oss för det tvistlösnings-förfarande somskall tillämpas enligt , och enligt detta tillkallas internationellexpertis för utförande av vetenskapliga bedömningar. Vad vi kan råka ut för äratt den inte gör samma bedömningar som vi gör. Om så sker kan vi drabbas av i någon form "retalierar" mot vår export. AnnikaÅhnberg (vpk): En kort följdfråga. Det skulle alltså i princip vara möjligt attmed hjälp av sådana här intyg vidga importkraven till att gälla även metoderoch tillsatser som är otillåtna i ? Det har ju hävdats från motståndarnatill en sådan utvidgad kontroll att problemet med dem är att den faktiskt ärogenomförbar. Men detta skulle alltså, om jag har förstått det hela rätt, kunnavara ett sätt att vidga importkontrollen. Jagvill också ta upp en annan fråga. Det pågår en jordbrukspolitisk diskussion om en minskning och en avveckling av gränsskyddet. Man kan förvänta sig att det leder till en ökning av importen av livsmedel. Jag undrar om man från livsmedelsverkets sida har funderat över vilken typ av framförhållning som krävs för att man skall hänga med i livsmedels kontrollen. Såvitt jag har förstått räcker den kontroll som vi har knappt till för det som vi nu importerar. Hur skall vi under sådana förhål landen kunna klara en ökning ? : En utökningav intygskravet till att gälla krav på intygande 1988/89: JoU14 av att en vissproduktionsmetod inte har använts måste också ha en legal Bilaga 2 grund. Om viskall lägga en börda på importören eller på en utländsk leverantör, måste vi haen legal grund, och den måste vara en hälsosynpunkt. 1 den mån det inte finnsnågot hälsoskäl som är relaterat till produkten, torde det inte vara lagligtatt ställa krav på intyg om att vissa metoder inte har använts. Detmåste vara fullt klart bevisat att produktionsmetoden på något sätt leder hälsorisk som är förknippad med produkten. Då kan vi ställa krav på att manmåste kunna visa att denna metod inte har använts. Men om man trots ur vårsynpunkt dåliga produktionsmetoder kan visa upp en förnämlig kvalitet på sinaprodukter, lär vi inte kunna ingripa med krav på intyg. Duställde vidare en fråga om vi har någon framförhållning inför en förväntadökning av importen av livsmedel. 1 den mån livsmedel omfattas avjordbruksprisregleringen finns ett gränsskydd, som innebär att en stor del avde livsmedel som finns på väridsmarknaden och som annars skulle kunna kommatill utestängs. Denutanförliggande sektorn är väl i stort sett lika stor som den kommer attvara vid en tänkt avreglering av jordbruksprisregleringen. Men om man sänkergränsskyddet i jordbruksprisregleringen kan det möjligen tänkas komma in mer avprodukter som är jordbruksprisreglerade på den svenska marknaden. I denmån de är vegetabilier går de in i den vanliga bekämpningsmedelskontrollen, ochi den mån de är animalier kontrolleras de som animalier kontrolleras . Detäger rum en import av animalieprodukter . Jag kan inte se att det skullebehövas någon större framförhållning i något avseende om vi skulle öka importennågot. Ordföranden:Vi kan då lämna frågan om importkontrollen och gå vidare. Vi skall i ställetägna åt oss frågan om bestrålning av livsmedel. AndersCastberger (fp); Bestrålning av livsmedel är en av de mest omdiskuteradefrågorna. En viktig faktor när man bedömer den frågan ärnaturligtvis vilka kontrollmöjligheter som det finns. I detta sammanhang kommervi åter in på frågan om möjligheten att kontrollera import. Tillatt börja med har jag två frågor till strålskyddsinstitutet om möjligheternaatt kontrollera om livsmedel är bestrålade eller inte. Det talas i detsammanhanget om mikrobiologiska undersökningar. Kan de klara samtliga huvudslagav livsmedel när det gäller att utröna om livsmedlen är bestrålade? Är det denenda metod som finns att tillgå för att kontrollera detta? JanOlof Snihs: Bestrålning av livsmedel görs med en viss teknik och på vissavillkor, varigenom man begränsar den energi som strålningen har och begränsarden stråldos som livsmedlen får. Om man bestrålar livsmedel under deförutsättningarna uppkommer ingen radioaktivitet i livsmedlet. Däremot kan detbli vissa kemiska förändringar, som vi kallar radiolytiska De kanpåverka livsmedlet på olika sätt. Jag vill inte gä in 1988/89: JoU14närmare på detta. Det är snarare livsmedelsverkets sak att kommentera Bilaga2 detta. Närdet gäller kontroll av bestrålade livsmedel finns inte den möjlighet som mannormalt har vid kontroll av radioaktivitet, nämligen att mäta strålningen. Detfinns ingen strålning att mäta, utan man får i stället kontrollera deeventuella effekter som har uppkommit. Problemet är att samma effekter även kanuppkomma på annat sätt, inte bara genom strålning. Man kan därför hasvårigheter att avgöra om en påvisad effekt beror på bestrålning. Beträffandeandra metoder för kontroll kan jag bara se möjligheten att man på något sättkontrollerar varifrån födoämnena kommer. När det gäller amerikanska födoämnenhar man en hundraprocentig kontroll, eftersom det krävs särskilt tillstånd föratt man skall få använda bestrålningsanläggningar. Man måste också hatillstånd för att bestråla livsmedel. När det gäller importerade livsmedel harman inte den kontrollen. Enda möjligheten är väl att man på något sätt kanspåra varifrån livsmedlen kommer. Genom kontakter med landet i fråga kan manförvissa sig om att livsmedlen inte är bestrålade eller, om så är fallet,under vilka fömtsättningar. AndersCastberger (fp): Jag får väl komplettera frågan och rikta den till livsmedelsverket.Jag skulle vilja ha er kommentar till möjligheten att utröna om ett livsmedelhar blivit bestrålat, när det inte går att påvisa någon radioaktivitet. Kan manenligt er uppfattning finna någon metod som pä något annat sätt kan säkerställaom livsmedlet har blivit bestrålat, eller inte? ArneKardell: Det beror på vad man menar med att säkerställa. Det är klart att entotal frånvaro av mikrobiologisk aktivitet i ett högförädlat, animalisktlivsmedel som kommer till landet är mycket svår att förklara på annat sätt änatt det har varit bestrålat, om vi inte hittar någonting annat som kan ha dödatmikroorganismerna. Det är naturligtvis ett indicium på att livsmedlet harvarit bestrålat. Vivet också vilka livsmedel som det lönar sig av och till att bestråla. När videssutom vet var bestrålningsanläggningar finns i världen, kan man naturligtvisi rätt stor utsträckning hålla en kontroll på detta. Kontroll kan ske genom begär intyg, undersöker varifrån livsmedlet kommer, kontrollerar huruvida detär sterilt eller inte osv. Marie-LouiseDanielsson-Tham; Jag vill också svara pä Castbergers fråga om kontroll. Detfinns någorlunda fungerande metoder för ett fåtal livsmedelsgrupper. En sådanlivsmedelsgrupp utgörs av helt torra produkter, typ torkade kryddor. När detgäller den gruppen kan man använda termolumi-nescens eller kemofluorescens föratt påvisa om livsmedlet har blivit bestrålat eller ej. Detär dock svårt att använda mikrobiologiska undersökningar. Man går nämligen sällan upp i sä höga doser vid bestrålning att man får en fullstän dig utslagning av livsmedlets mikroflora. Man kan emellertid ha misstan kar i vissa fall. Om vi t. ex. har importerat rått kött och vid den bakteriolo- j jj giska importkontrollenfinner att det växer mycket färre bakterier i det här 1988/89: JoU 14 råaköttet än vad det brukar göra i rått kött, kan det ha blivit bestrålat. Det Bilaga 2 kan dock finnas många andra förklaringar till att det växer färrebakterier i det här köttet. Det är således inte juridiskt hållbart att användamikrobiologiska metoder. (); Min nästa fråga vill jag riktatill livsmedelsverket eller möjligen . Det som har sagtstyder på att det inte är så lätt att konstalera vad som har skett, annat änmöjligen genom att man konstaterar från vilka länder och från vilka fabrikerlivsmedelspartierna kommer. Vilka praktiska möjligheter finns det attkontrollera detta vid import? ; Jag har faktiskt fått inskickat till migca utredningsmaterial från Institut får Strahlenhygiene. Där finns enprofessor, , som vi har haft en del kontakt med. finns detinte någon enhetlig metod för att detektera om ett livsmedel är bestrålat ellerinte, men det finns många metoder. Man arbetar bl. a. mycket med den metod somanvänds när man värmefotograferar skog och annat.