bet · GC01JuU23 · 1988-12-31 00:00:00 — Vad utskottet nu anfört om mandattidens längd innebär attutskottet avstyrker bifall till motionerna Ju26 och Ju402 i aktuella delar. Regeringen föreslår vissa ändringar i domförhetsreglernaför tingsrätt och hovrätt. Huvudregeln skall även i fortsättningen vara att rättenskall bestå av tre lagfarna domare vid huvudförhandling i tvistemål itingsrätt. Möjligheten att ha fyra lagfarna domare i rätten avskaffas, ochrätten skall vara domför med två lagfarna domare om det inträffar förfall fören av de tre domarna sedan huvudförhandlingen inletts. Vidare skall tingsrätterna kunna avgöra tvistemål av enkelbeskaffenhet med en enda lagfaren domare även utan parternas samtycke.Tvistemål som en tingsrätt med parternas samtycke har avgjort med en lagfarendomare skall intekunna återförvisas av högre rätt på grund av felakfig tillämpning av 1988/89:JuU23 domförhetsreglerna. Den nuvarande regeln att hovrätt i vissa fall skall varasammansatt av fyra lagfarna domare avskaffas när det gäller beslut underförberedelsen i hovrätt. När hovrätten avgör målet skall dock den merkvalificerade sammansättningen med fyra lagfarna ledamöter alltjämt gälla. Som utskottet inledningsvis understrukit är det angelägetatt med bibehållen rättssäkerhet på ett ändamålsenligt sätt hushålla meddomstolsväsendets resurser. Ett led i detta arbete är att se till att måleninte avgörs i en mer (eller mindre) kvalificerad sammansättning än som ärnödvändigt. De förslag till justeringar i domförhetsreglerna som redovisatsinnebär enligt utskottets mening en lämplig anpassning till de högre krav påeffektivitet och resursutnyttjande som bör ställas. Utskottet tillstyrkerbifall till regeringsförslaget och avstyrker bifall till motion Ju27. Inom pågår en översyn avdomstolarnas arbetsuppgifter och organisation, som bl.a. resulterat i endepartementspromemoria (Ds 1989:2) Domstolarna - en idéskiss. Denhar remitterats och remisstiden går ut . I propositionen anfördepartementschefen (s. 68 f) att om tankarna i promemorian vinner gehör, dettorde bli aktuellt att i ett bredare perspektiv se över domförhetsreglerna iframför allt hovrätt och kammarrätt. Enligt hennes mening talar övervägandeskäl för att man i det sammanhanget också överväger frågan om det är lämpligtalt hovrätten får bestå av endast tre ledamöter vid överprövning av tingsrättsdom eller beslut i de fall tingsrätten bestått av tre lagfarna ledamöter. I mofion Ju26 kritiseras det nu återgivna uttalandet ochdet begärs att skall uttala att det för domförhet i sådana situationersom beskrivits även fortsättningsvis skall krävas fyra lagfarna ledamöter. Utskottet är för sin del, i det beredningsläge fråganbefinner sig, inte berett att göra ett sådant uttalande som begärs i mofionJu26 och avstyrker alltså bifall till motionen. I propositionen lägger regeringen också fram förslag somsyftar till att ge tingsrätterna möjlighet att förstärka sin sammansättning ivissa fall när det finns skäl för det. Regeringens förslag innebär i denna del att tingsrättenvid huvudförhandling i brottmål skall kunna förstärkas med en lagfaren domareom det föreligger särskilda skäl med hänsyn till målets omfattning ellersvårighetsgrad. I propositionen aviserar regeringen också en ändring avtingsrättsinstruk-fionen för att tillgodose det behov av särskild juridisksakkunskap som kan föreligga i vissa mål. Avsikten är att tingsrätten, eftermönster från hovrätterna, vid avgörande av tvistemål och brottmål där fleralagfarna domare ingår skall kunna byta ut en lagfaren domare vid fingsrättenmot en annan lagfaren person med specialkunskaper på det område som är aktuellti målet. Utskottet anser för sin del att det är en stor fördel omdet nu öppnas en möjhghet att anlita särskild juridisk expertis förtingsrätterna. detpositivt att rätten, som föreslås, i fortsättningen skall kunna förstärkas1988/89:JuU23 med ytterligare en lagfaren ledamot i sammansättningar mednämndemän när målets omfattning eller svårighetsgrad motiverar det. Härutöverkonstaterar utskottet att det med utgångspunkt i regeringsformens (RF) regler(se 11 kap. 2 § RF) är självklart att rätten och ingen annan prövar frågan omsin sammansättning vid huvudförhandling. Något sådant uttalande som föreslås imotion Ju30 är alltså inte erforderligt. I detta sammanhang tar utskottet också upp två motioner,Ju407 och Ju421, i vilka önskemål framförs om medverkan av miljöexperter i vattenmål. Förfarandeti vattenmål regleras i 13 kap. vattenlagen. Vattenmål prövas av vattendomstol (vissa tingsrätter).Överrätt är vattenöverdomstolen () och sista instans är högstadomstolen. Vattendomstol är domför med en lagfaren domare, en tekniskledamot som skall ha teknisk utbildning och erfarenhet av vattenfrågorsbehandling samt två nämndemän. Ordföranden kan bestämma att ytterligare enteknisk ledamot skall ingå i rätten. Vattenöverdomstolen är domför med fyraledamöter varav minst tre skall vara lagfarna. Den fjärde ledamoten är en tekniskledamot. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer förordnar detekniska ledamöterna. Härutöver har domstolen möjlighet att förordna en ellerflera sakkunniga om det för bedömningen av målet behövs någon särskild tekniskutredning eller vidlyftigare värdering. Utskottet vill här också nämna att jordbruksutskottetnyligen har behandlat frågan om utredningen i vattenmål (1988/89:JoU4 s. 9).Jordbruksutskottet erinrade här bl.a. om att vattenlagen innehåller ettflertal bestämmelser som direkt eller indirekt innebär krav på utredningar avett vattenföretags effekter i olika avseenden. Bestämmelserna omtillåtlighetsprövning förutsätter en ingående belysning av ett vattenföretagsförenlighet med fastställda planer och av dess effekter på allmänna ochenskilda intressen. Bland de allmänna intressena ingår, underströkjordbruksutskottet, naturvårdens och miljövårdens intressen. - Här kan ocksånämnas att kammarkollegiet, som företräder staten i vattenmål, vid behov skallsamråda med bl.a. . Enligt utskottets mening har vattendomstolarna ochvattenöverdomstolen en sammansättning som är väl ägnad att möjhggöra enallsidig bedömning av den utredning, bl.a. beträffande miljövårdsfrågor, somdomstolen har att ta ställning till. Vid den bedömningen har utskottet tagitfasta på dels de i vattenlagen bestämda kraven på den tekniske ledamotenskvalifikationer vilka redovisats ovan, dels möjligheten för rätten att beslutaom två tekniska ledamöter i samma mål. Härigenom kan i särskilda fall fillgodosesett behov av ett vidare expertkunnande. Det går i sammanhanget heller inte attbortse från rättens möjlighet att förordna en särskild sakkunnig. Utskottet kansåledes inte tillstyrka bifall till motionerna. Enligt regeringsförslaget skall följden av att domstolenunderlåfit att följa en domförhetsregel bli att domstolens avgörande undanröjs,och målet återför- ' visasendast när felet i det enskilda fallet kan antas ha inverkat på målets1988/89:JuU23 utgång. Parternas uppfattning i frågan om undanröjande skallockså tillmätas betydelse. Parternas inflytande på frågor om undanröjande ochåterförvisning markeras även i övrigt tydligare än . Möjligheterna attanföra besvär över domvilla och därvid åberopa en omständighet som man kunnatåberopa i rättegången minskas. Förslaget innebär en uppmjukning av bestämmelserna omdomvilla så till vida att den rådande regeln att domen skall undanröjas ochmålet återförvisas om den lägre rätten inte varit domför inte längre skallgälla undantagslöst. Målet skall sålunda endast behöva återförvisas om denbristande domförhe-ten kan antas ha inverkat på utgången i målet. En faktor som har betydelse för rättens domförhet är omnågon ledamot varit jävig. 1 mofion Ju28 yrkas att den nuvarande regleringen avdomvilla vid jäv skall behållas. Enligt gällande ordning skall en befogad jävsinvändningsom framställs under processens gång alltid föranleda att lägre rätts domundanröjs i den del den överklagats och målet återförvisas dit (50 kap. 27 §,51 kap. 27 § och 55 kap. 15 § andra stycket RB). Härvidlag föreslås ingenändring i proposifionen. Också vid besvär över domvilla på grund av bristandedomförhet skall med nu gällande regler den lägre rättens dom undanröjas ochmålet återförvisas (59 kap. 1 § andra punkten RB). I denna del innebärregeringens förslag att återförvisning skall ske bara om bristen i domförheten- t.ex. att en domare befunnits jävig - kan antas ha påverkat utgången i målet.Möjligheten att föra talan om besvär över domvilla i nu berört hänseendekvarstår efter det att domen vunnit laga kraft (59 kap. 2 § RB). Det kan tilläggas att en part måste framställa enjävsinvändning första gången han för talan i målet sedan han fått kännedom omjävet. Om parten underlåter detta har han inte längre rätt att få jävsfråganprövad. Vidare gäller att fråga om jäv mot domare i lägre rätt inte fårupptagas i högre rätt med mindre jävet i den högre rätten görs av part somenligt vad som sagts är berättigad till det eller överklagande sker avbeslut varigenom jävet ogillats (4 kap. 14 § RB). Frågan om jäv kan också komma upp efter en ansökan omresning (se prop. 1987/88:23, JuU 15, rskr. Härvid gäller att resning kanbeviljas fill den tilltalades förmån om åklagaren eller en lagfaren domare harvarit jävig och om det inte är uppenbart att jävet saknat betydelse för måletsutgång (58 kap. 2 § andra punkten RB). - Möjligheten till resning vid jäv ärsåledes starkt begränsad och gäller inte i tvistemål och inte heller i brottmåltill den filltalades nackdel. Resning kan heller inte beviljas om en jävignämndeman suttit i rätten. Utskottet finner inte anledning att i dettasammanhang närmare gå in på förutsättningarna för resning vid jäv utan villgentemot vad som anförs i mofion Ju28 i denna del konstatera att en vissolikhet i förutsättningarna, som motiveras av olikheterna i de situationer somregleras, kan accepteras. Som motionärerna påpekar innebär regeringens förslag attolika förutsätt ningar kommer att gälla för målets återförvisning beroende på om jävsin- 38 vändningenframförs under processens gång eller genom besvär över 1988/89:JuU23 domvilla.Utskottet kan emellertid inte se att detta skulle vara något hinder mot ettgenomförande av förslaget. Utskottet anser tvärtom att det avdomstolsdisciplinära skäl ställer sig naturligt med obligatorisk återförvisningi det fallet att en jävsinvändning felaktigt ogillats under den pågåendeprocessen. Härigenom markeras jävets särställning bland domförhetsreglernasamtidigt som vikten av en noggrann prövning av en framställd jävsinvändningunderstryks. När det däremot gäller en jävsinvändning som framförs genom besväröver domvilla talar framför allt processekonomiska skäl för att det bör ske enprövning av jävets inverkan på utgången i målet och att återförvisning alltsåinte bör vara obligatorisk. Utskottet vill dock om utfallet av en sådanprövning anföra att jäv, till skillnad från många andra brister i domförheten,som regel måste antas ha inverkat på utgången i målet. Proposifionen innehåller ett förslag till ny omdisponeradlydelse av 1 kap. RB. Följdändringar beträffande hänvisningar till 1 kap. börgöras i 49 kap. 1 och 14 §§ samt 54 kap. 1 § RB. Hänsyn bör därvid tas ävenfill det förslag till ändring av 49 kap. 1 § och 54 kap. 1 § som fillstyrks avutskottet i dess betänkande 1988/89:JuU20 på sätt som framgår av utskottetshemställan nedan. Utöver vad som sagts i det föregående har utskottet intenågot att anföra med anledning av proposifionen eller motionerna. 1. beträffande rätten att framställa nya yrkandeni tvistemål i hovrätten attriksdagen avslår mofion 1988/89:Ju28 i denna del (yrkande 1), 2. beträffanderätten att åberopa nya bevis m.m. i hovrätten attriksdagen med avslag på mofion 1988/89: Ju28 i denna del (yrkande 2) antardet i proposition 1988/89:95 framlagda förslaget fill lag om ändring i såvitt avser 35 kap. 13 §, 3. beträffande prövningen av skuldfrågan ibrottmål i hovrätten att med avslag på motion 1988/89: Ju28 i denna del (yrkande 3) ochmed bifall fill propositionen antar det under moment 2 nämnda lagförslaget såvitt avser 51 kap. 23 a §, 4. beträffandeantalet nämndemän i tingsrätt m.m. attriksdagen med avslag på motion 1988/89:Ju26 i denna del (yrkande 3 delvis),motion 1988/89:Ju27 i denna del (yrkande 2), motion 1988/89:Ju30i denna del (yrkande 1), mofion 1988/89:Ju31 i denna del (yrkande1), motion 1988/89:Ju32, motion 1988/89:Ju402 delvis och motion1988/89:Ju404 samt med anledning av propositionen och motion1988/89:Ju28 i denna del (yrkande 4) och motion 1988/89:Ju29 antar detunder moment 2 nämnda lagförslaget såvitt avser 1 kap. 3 b § och 8 §,dock med den ändringen att lagrummen ges följande som 39 Utskottetsförslag betecknade lydelse: Tingsrätten skall vid huvudförhandling i brottmål bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Inträffar förfall för någon av nämndemännen sedan huvudförhandlingen har påbörjats, är rätten dock domför med en lagfaren domare och två nämndemän. Tingsrätten skall vid huvudförhandlingi brottmål bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. / mål om åtal förbron, för vilket inte är stadgat lindrigare straff än fängelse , skallrätten dock bestå av en lagfaren domare och fem nämndemän. Inträffar förfallför någon av nämndemännen sedan huvudförhandlingen har påbörjats, är rättendock domför med en lagfaren domare och två nämndemän eller, i mål som avses iandra meningen, med en lagfaren domare och fyra nämndemän. Vidhuvudförhandling i mål om brott för vilket inte är föreskrivet svårare straff änböter eller fängelse är tingsrätten domför utan nämndemän,om det inte finns anledning att döma till annan påföljd än böter och det i målet inte är fråga omföretagsbot. Om det föreligger särskilda skäl Om detföreligger särskilda skäl med hänsyntill målets omfattning med hänsyn till målets omfattning eller svårighetsgrad, får antalet lagfarna domare utökas med en utöver vad som följer av första stycket första meningen. Detsamma gäller i fråga om antalet nämndemän. eller svårighetsgrad, får antalet lagfarna domare utökasmed en utöver vad som följer av första stycket första eller andra meningen.Detsamma gäller i fråga om antalet nämndemän. Utöver vad som följer av 3 b § fåri en tingsrätt, som avses i 7 §, vid prövning av där avsedda mål såsomsärskilda ledamöter ingå, var för sig eller tillsammans, 1. en person som förordnats somekonomisk expert enligt 4 kap. 10 a §, om det finns behov av särskildfackkunskap inom rätten i fråga om ekonomiska förhållanden, 2. en person som är eller har varitlagfaren domare i allmän förvaltningsdomstol, om det finns behov av särskildfackkunskap inom rätten i fråga om skatterättsliga förhållanden. Deltar särskild ledamot vid huvudförhandlingen, gäller ifråga om antalet nämndemän 3 b § första stycket andra och tredje meningarnasamt tredje stycket. 5. beträffande kollektiv röstränför nämndemän att avslår motion 1988/89:Ju31 i denna del (yrkande 2), 6. beträffande mandattidens längd 1988/89:JuU23 att avslår motion 1988/89: Ju26 i denna del (yrkande 3 delvis) och mofion1988/89:Ju402 delvis, 7. beträffandeminskning av antalet lagfarna domare i vissa fad att med avslag påmofion 1988/89:Ju27 i denna del (yrkande 1) antar det under moment 2 nämndalagförslaget såvitt avser 1 kap. 3 a § och 2 kap. 4 §, 8. beträffandeantalet lagfarna ledamöter i hovrätt attriksdagen avslår motion 1988/89:Ju26 i denna del (yrkande 1), 9. beträffande förstärkning av tingrättssammansättning i vissa fad att avslår motion 1988/89:Ju30 i denna del (yrkande 2), 10. beträffandeexpertmedverkan i vattenmål attriksdagen avslår motion 1988/89:Ju407 och motion 1988/89:Ju421, 11. beträffandeäterförvisning vid domarjäv attriksdagen med avslag på mofion 1988/89: Ju28 i denna del (yrkande 5) antar detunder moment 2 nämnda lagförslaget såvitt avser 50 kap. 26 §, 51 kap. 26 §, 59kap. 1 § samt 59 kap. 2 §, attriksdagen beslutar att i detta lagstiftningsärende - med därav betingadeändringar i ingressen till det i moment 2 nämnda lagförslaget - uttrycket"3 a §" utbyts mot "3 d §" dels i 49 kap. 1 § och 54 kap. 1§ i lagrummens lydelse enligt 1988/89: JuU20, dels i 49 kap.14 § , 13. beträffande förslaget till lag om ändring irättegångsbalken i övrigt attriksdagen antar det i moment 2 framlagda lagförslaget i den mån det inteomfattas av vad utskottet hemställt ovan, 14. beträffandeövriga lagförslag attriksdagen antar de i propositionen framlagda förslagen till a) lag om ändring i , b) lag om ändring i lagen (1929:145)om skiljemän, c) lag om ändring i lagen (1946:807)om handläggning av domstolsärenden, d) lag om ändring i lagen (1949:164) med vissabestämmelser om rättegången i tryckfrihetsmål, e) lagom ändring i lagen (1969:246) om domstolar i fastighetsmål, f) lagom ändring i rättshjälpslagen (1972:429), g) lag om ändring i lagen (1973:188) omarrendenämnder och hyresnämnder, h) lag omändring i lagen (1974:1082) om bostadsdomstol, i) lag om ändring i lagen(1976:600) om offentlig anställning, j) lag om ändring i vattenlagen(1983:291). Stockholmden På justitieutskottets vägnar Närvarande:Karin Ahriand (fp), (), 1988/89:JuU23 (s), JerryMartinger (m), (), (), (), (), (), (), AndersSvärd (c), (vpk), (), Bolkéus(s), (), () och (c). Antalet nämndemän i tingsrätt m.m. (mom. 4) (), (), ()och () anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 34börjar med "Vad utskottet" och på s. 35 slutar med "samtJu404" bort ha följande lydelse: Från såväl allmänt demokratiska synpunkter som avrättssäkerhetsskäl är det således angeläget att den i ett mål medverkandenämndemannagruppen har en så allsidig sammansättning och bred förankring isamhället som möjligt. Minskningen av antalet nämndemän från fem till tre harmedfört att den önskvärda allsidigheten och bredden har försämrats inom den delav rättskipningen där tyngdpunkten i prakfiken ligger i flertalet fall.Utskottet anser för sin del att de skäl som ärende anfördes tillstöd för den nuvarande ordningen med fem nämndemän i mål om särskilt svårabrott med samma styrka talar för denna sammansättning även i övriga mål.Gränsen mellan å ena sidan mål med korriplicerade bevisvärderingsfrågor ochgrannlaga överväganden i fråga om påföljdsval och å andra sidan mål utan sådanainslag går nämligen inte vid fängelse som straffminimum för brottetutan sådana mer komplicerade frågeställningar förekommer i alla typer av mål.Betydelsen av grannlagenhet och omsorg vid rättens bedömning är ocksåsjälvklart lika stor i alla slags mål. Utskottets uppfattning är att prövningenav alla enskildheter i ett mål allmänt sett kan antas ske på ett bättre sättoch med större säkerhet om fem lekmän deltar i stället för endast tre. Utskottet vill sålunda förorda en återgång till denordning som gällde då antalet nämndemän i tingsrätt var fem i allamål där nämndemän deltog. Ändringen bör ske och på ettsätt som föranleder minsta möjliga övergångsproblem. I sistnämnda sammanhangbör särskilt noteras att den ändring i domförhetsreglerna som utskottetförordar medför behov av ett ökat antal nämndemän. Regeringen bör läggafram ett förslag för . Häri innefattas förslag om erforderligmedelsanvisning på tilläggsbudget. Vad utskottet nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder moment 4 bort ha följande lydelse: 4. beträffande antalet nämndemän i tingsrätt m.m. att med avslag på motion 1988/89: Ju28 i denna del (yrkande 42 4), motion1988/89:Ju29, motion 1988/89:Ju30idennadel (yrkande 1), motion 1988/89:Ju32 och motion 1988/89:Ju404 delvis samt med 1988/89:JuU23 anledningav propositionen och motion 1988/89:26 i denna del (yrkande 3delvis), motion 1988/89:Ju27 i denna del (yrkande 2), motion1988/89:Ju31 i denna del (yrkande 1), motion 1988/89:Ju402 delvis ochmotion 1988/89:Ju404 delvis som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört. Antalet nämndemän i tingsrätt m.m. (mom. 4) och (båda c) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 34börjar med "Vad utskottet" och på s. 35 slutar med "samtJu404" bort ha följande lydelse: Från såväl allmänt demokratiska synpunkter som avrättssäkerhetsskäl är det således angeläget att den i ett mål medverkandenämndemannagruppen har en så bred förankring i samhället och allsidigsammansättning som möjligt. Härtill kommer att regelsystemet bör vara såutformat att risken för felaktiga sammansättningar undviks. Processekonomiskaöverväganden bör också göras. Vid en sammanvägning av nu angivna faktorer kommerutskottet till slutsatsen att det förslag om fyra nämndemän som rättegångsutredningenlagt fram är att föredra. Utskottet vill sålunda förorda en ordning med fyranämndemän i fingsrätt i alla mål där nämndemän skall delta. Ändringen bör skevid kommande årsskifte och på ett sätt som föranleder minsta möjligaövergångsproblem. I sistnämnda sammanhang bör särskilt noteras att den ändringi domförhetsreglerna som utskottet förordar medför behov av ett ökat antalnämndemän. Regeringen bör lägga fram ett förslag för . Häriinnefattas förslag om erforderlig medelsanvisning på tilläggsbudget. Vad utskottet nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna. deb att utskottets hemställan undermoment 4 bort ha följande lydelse: 4. beträffande antalet nämndemän i tingsrättm.m. att med avslag på mofion 1988/89:Ju26 i denna del (yrkande 3delvis), motion 1988/89:Ju27 i denna del (yrkande 2), motion 1988/89:Ju28 idenna del (yrkande 4), motion 1988/89:Ju29, mofion 1988/89:Ju31 i denna del(yrkande 1), motion 1988/89:Ju402 delvis och motion 1988/89:Ju404 samt medanledning av propositionen och motion 1988/89:Ju30 i denna del (yrkande 1) ochmotion 1988/89:Ju32 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Kollektiv rösträtt för nämndemän (mom. 5) , och (alla m)anser-under förutsättning av bifall till reservation 1 - deb att den del av utskottets yttrande som på s. 35 börjarmed "Justitieminis- ., tern tar" och slutar med "denna del" bortha följande lydelse: Ennaturlig följd av en återgång till systemet med fem nämndemän i alla1988/89:JuU23 mål är, enligt utskottets uppfattning, att också reglerna omkollekfiv rösträtt återinförs. Härigenom stärks den lagfarne domarens ställningi rätten, och balansen mellan lekmannainflytande och juristinflytandeåterupprättas. Det nyssnämnda uppdraget fill regeringen om ettlagstiftningsförslag om fem nämndemän i alla mål bör således innefatta attockså lägga fram förslag om kollektiv rösträtt för nämndemännen. Vad utskottetnu med anledning av motion Ju31 anfört bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under moment 5 bortha följande lydelse: 5. beträffande kollektiv rösträn för nämndemän attriksdagen med anledning av motion 1988/89:Ju31 i denna del (yrkande 2) som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Mandattidens längd (mom. 6) JerryMartinger, och (alla m) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 35 börjar med "Beträffandemandattidens" och slutar med "aktuella delar" bort ha följandelydelse: Beträffandemandatperiodens längd kan utskottet konstatera att denna helt nyligenförkortades från sex fill . Utskottet delar uppfattningen i motionernaJu26 och Ju402 att behovet av konfinuitet i domstolsarbetet talar för enåtergång till den gamla ordningen. Regeringen bör lägga fram ettförslag i saken för . Detta bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under moment 6 bortha följande lydelse: 6. beträffande mandattidens längd att medanledning av motion 1988/89:Ju26 i denna del (yrkande 3 delvis) ochmotion 1988/89: Ju402 delvis som sin mening ger 'H,'' regeringen till känna vadutskottet anfört. Minskning av antalet lagfarna domare i vissa fall (mom.7) KentLundgren (mp) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 36 börjar med "" och slutar med "motion Ju27" bort ha följandelydelse: inledningsvis understrukit är det angeläget med en god hushållningmed domstolsväsendets resurser. Processekonomiska överväganden får dock intehelt ta överhanden utan det gäller i första hand att se till att den dömandeverksamheten håller hög kvalitet.