bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Defgällde dels uppgifter om att säkerhetspolisen före mordet haft kännedom om attPKK planerade ett attentat, dels att det inom säkerhetspolisen hadeundanhållits information för aft undertrycka utredningen av PKK-spåret. Defframfördes också påståenden om att Kegö och Barrling skulle ha blivit stoppadeav Näss i utredningen av PKK-spåret. I utkastet redogörs för vad som gjordesför att bringa klarhet i påståendena om missförhållanden vidsäkerhetsavdelningen och för regeringens roll i denna kontrollverksamhet. Iutkastet gjordes följande bedömning: är eftcentralt ämbetsverk som enligt 11kap. 6 § regeringsformen lyder under regeringen. Ansvaret för rikspolisstyrel sens, inkl. dess säkerhetsavdelning, organisafion vilar pä regeringen. Regeringen har därutöver eft särskilt ansvar för frågor rörande rikets säkerhet. De frågor som rests om säkerhetspolisens organisation och sätt att fungera rör infe myndigheternas handläggning av ärenden som gäller tillämpning av lag eller myndighetsutövning mot enskild. Def föreligger därför inga konsfitutionella hinder enligt 11 kap. 7 § regeringsformen för regeringen atf föranstalta om utredning eller på q annat sätt ge sin meningfill känna på detta område. Enutredning av påstådda missförhållanden inom säkerhetsavdelningen kan görasinom eller genom särskilt tillsaft kommitté eller utredare.Utredningsuppgiften kan också överlämnas till justitiekanslern eller till enförvaltningsmyndighet. Ett formellt uppdrag av detta slag kräverregeringsbeslut. Rikspolischefenhar självfallet befogenhet atf på eget inifiafiv låta utreda påståddamissförhållanden inom den egna myndigheten. SåvälIngvar som har gett uttryck för åsikten aft detankom pä rikspolischefen aft utreda anklagelserna mot säkerhetsavdelningen.Anna-Greta har därutöver vid mötet med den 4 majpåpekat vikfen av att uppgifterna om missförhållandena kontrollerades sä snartsom möjligt. Def kan enligt utskottet möjligen ifrågasättas om infe Anna-GretaLeijon därmed har gett rikspolischefen ett utredningsuppdrag och atf dettaborde ha sin grund i eft regeringsbeslut. Enligt utskottets mening faller dockAnna-Greta påpekanden om vikten av en utredning av de påståddamissförhållandena inorn ramen för normala kontakter mellan en departementschefoch chefen för en departementet underställd myndighet. Detkan i sammanhanget erinras om atf regeringen tidigare uppdragit åtsäpokommittén aft göra en översyn av säkerhetspolisen. Kommitténs direktivmedgav att man också fog upp frågan om eventuella missförhållanden inomsäkerhetsavdelningen till granskning. Kommitténs ordförande, , hadegenom särskilt regeringsbeslut fått rätt att ta del av alla handlingar hossäkerhetsavdelningen, oavsett vilka sekretessregler som i övrigt gällde fördessa. hade av regeringen förordnats till expert i kommittén. Redan idetta får enligt ufskottet anses ligga en skyldighet för atf biståmed de utredningar om säkerhetsavdelningen som kommittén önskat få utförda. Meddet anförda har utskottet inte tagit ställning fill frågan om den valda formenför atf undersöka påstådda missförhållanden inom säkerhetsavdelningen var denmest ändamålsenliga. Till denna fråga avser utskottet återkomma liksom tillfrågan allmänt om regeringens kontroll av säkerhetspolisen. Def kan i dettasammanhang påpekas atf regeringen efter samråd med partiledarna nyligenbeslutat tillkalla en särskild utredningsman med uppgift att utreda vissafrågor om säkerhetsskydd som rör den säkerhetsbedömning som gjorts före mordetpå . Enligt utskottet är def fillfredsställande aft denna utredninggörs. Sompåpekades i utkastet fill betänkande föreligger inga konsfitutionella hinderför regeringen att föranstalta om utredningen eller på annat sätt ge sin meningtill känna i frågor som rör säkerhetspolisens organisafion och sätt attfungera. Ett formellt utredningsuppdrag kräver dock regeringsbeslut. påpekade vid mötet för NilsErik Åhmans- 1988/89:KU30 son vikten av aft uppgifterna om missförhållandenkontrollerades . Utskottet gör liksom i utkastet tillbetänkande bedömningen att detta påpekande faller inom ramen för normalakontakter mellan en departementschef och chefen för en departement undersfälldmyndighet. Def är enligt utskottet inte att befrakta som eft uppdrag. Någotformellt krav på att def skulle ha sin grund i eft regeringsbeslut föreliggerenligt utskottet inte. Med det anförda har utskottet infe tagit ställning fillfrågan om den valda formen för att undersöka påstådda missförhållanden inomsäkerhetsavdelningen var den mest ändamålsenliga. Utskottet har i granskningen så långt möjligt sökt belysaregeringens befattning med utredningen om mordet på statsminister med den s.k. . Förundersökningar pågår fortfaranderörande såväl införseln av avlyssningsufrustning som den olovliga avlyssningsom misstänks ha ägt rum. Det kan inte uteslutas att dessa utredningar kan geutskottet anledning att återkomma till frågan i sitt kommande granskningsarbete. Utskottet har under 1980-talef granskatregeringens handläggning av utlänningsärenden, bl.a. besvärsärenden omavvisning, utvisning och verkställighet av sådana beslut samt fillämpningen avterroristbestämmelserna (KU 1979/80:50, 1981/82:35, 1982/83:30, 1984/85:35,1985/86:25, 1986/87:33 och 1987/88:40). Även har en uppföljning gjorts avhandläggningsfiderna och terroristbestämmelsernas tillämpning. Granskningen harvidare även omfattat regeringens praxis i utvisningsärenden särskilt ifråga om statslösa palestinier och asylsökande barn utan vårdnadshavare.Utskottet har uppmärksammat två beslut av JO av rörandeavvisning enligt utlänningslagen {bilaga A 12 A-B). Till grund för granskningen har bl.a. legat tre sekretessbelagdapromemorior från angående handläggningen av utvisningsärendenrörande palestinier. I detta material ingår också uppgifter om handläggningenav ärenden rörande asylsökande ensamma barn. Från den tidigare avdelningschefenvid statens invandrarverk har inkommit en skrivelse rörandeovannämnda JO-beslut {bilaga A 12 C). Offentliga utfrågningar har ägt rum införufskottet med dels generaldirektören för statens invandrarverk ChristinaRogesfam åtföljd av byråchefen , dels statsrådet av expeditionschefen {bilagorna B 13-14). Handläggningstider 1988/89: KU30 Antalet utlänningar som kommit till och sökt asylutom FN:s flyktingkvot har fortsatt atf öka. Det totala antaletasylsökande var ca 18 000 personer inkl. medföljande barn, ochunder 1988 har 19 600 personer inkl. barn sökt asyl. Av dessa direktavvisadesunder 1987 och 1988 ca 2 500 resp. 3 000 av polismyndighet, och invandrarverketbeslutade aft inte överta dessa ärenden. Totalt har 19 817 personer inkl. barnår 1988 fått uppehållstillstånd som flyktingar (3 698), krigsvägrare (1 170),av flykfingliknande skäl (5 984), på humanitära grunder (3 797), påflykting-kvoten (1 476) samt som nära anhöriga till dessa (3 692). Motsvarandeantal var 16 545. Det stora antalet asylsökande har medfört långahandläggningstider i tillsfåndsärendena. har de genomsnittligahandläggningstiderna i ökat något; fill 161dagar . Det finns dock exempel på handläggnlngsfider på närmare fyraår. En rad åtgärder har vidtagits i def primära syftet aft komma till rätta medde alltför långa handläggningstiderna. Bl.a. har regeringen lagt fram enproposition om ny utlänningslag m.m. (prop. 1988/89:86) och en proposifion medförslag till ny organisafion av statens invandrarverk (prop. 1988/89:105). Isyfte att ge den nya organisationen bästa möjliga förutsättningar harregeringen beslutat ge majoriteten av de asylsökande som kommit till Sverigeoch sökt asyl tillstånd atf stanna i riket. Beslutet, som inteomfattade sådana ärenden där det redan förelåg slutligt beslut i asylfrågan,berörde ca 4 500 personer. har inför utskottet förklarat aft dennya organisafionen gör det möjligt för invandrarverket aft fa ställning i klara ärendena och i övriga ärendeninom . Handläggningstiden inom invandrarverket ligger i genomsnittpå ungefär fre månader. har inför utskottet uppgett attökningen av antalet ärenden i påverkadehandläggningstiderna. Inför årsskiftet försågs med extraresurser och de uppkomna balanserna kunde nedbringas. I detta sammanhang kannämnas att inför ufskottet uppgav att deutredningsförslag rörande utlänningslagen och invandrarverkets organisationsom då förelåg borde kunna leda till att handläggningsfiderna förkortades hos invandrarverket och inom . I förra årets granskningsbefänkande uttalade utskottet afthandläggningsti derna trots den förbättring som uppnåtts alltjämt framstod som alltför långa. Enligt utskottets mening var det nödvändigt atf man från regeringens sida vidtog ytterligare åtgärder i syfte att komma fill rätta med dessa problem. Utskottet kan konstatera atf de genomsnittliga handläggningsfiderna i föriängts , vilket inte är i överens stämmelse med den ovan angivna målsättningen. Mot bakgrund av vad utskottet anförde om atf de totala väntetiderna redan då framstod 63 somalltför långa är detta inte fillfredsställande. En rad åtgärder har1988/89:KU30 emellertid vidtagits i syfte aft förkorta handläggningsfiderna.Bl.a. har för regeringskansliefs del planerats en kraftig förstärkning avantalet tjänster för handläggning av utlänningsärenden. Först efter halvårsskiftet1989 kan dock de vidtagna och planerade åtgärderna få full effekt. Det finnsmot denna bakgrund anledning för ufskottet att i senare granskningssammanhangåterkomma till denna fråga. Något uttalande i övrigt är inte påkallat frånutskottets sida. Regeringens praxis i utlänningsärenden Mot bakgrund av vissa ufvisningsbeslut har utskottet tagitupp fill granskning regeringens praxis när det gäller palestinska asylsökande.Praxis beträffande ensamma asylsökande barn har också granskats. Vidare har fråganom regeringens uppföljning av ufvisningsbeslut behandlats. har anslufit sig till omflyktingars rättsliga ställning. I konventionen finns bestämmelser bl.a. omskydd för flykfingar. Som flykting anses den som hyser en välgrundad fruktanför förföljelse på grund av sin ras, nationalitet, tillhörighet fill en visssamhällsgrupp eller på grund av sin religiösa eller politiska uppfattning ochsom därför flytt från sitt hemland eller är förhindrad att återvända dit. Tilldenna definition av flyktingbegreppet ansluter den grundläggandeasylbestämmelsen i 3 § utlänningslagen. Där sägs vidare att en flykting infeutan synnerliga skäl skall vägras i om han behöver sådantskydd. Rätt till asyl i har också enligt 5 § utlänningslagen den somövergett en krigsskådeplats eller som har flytt från sitt hemland för aft undgåförestående krigsfjänstgö-ring (krigsvägrare) om han behöver skydd här och detinf e finns särskilda skäl aft vägra honom rätt att visfas i landet. Vidare ger6 § utlänningslagen motsvarande rätt fill asyl för utlänning som inte ärflykting men som ändå på grund av de politiska förhållandena i sitt hemlandinfe vill återvända dit och som kan åberopa tungt vägande omständigheter fillstöd för detta. Bestämmelser om verkställighet återfinns i 77-94 §§utlänningslagen samt i 67-78 §§ uflänningsförordningen. Enligt 84 §utlänningslagen ankommer verkställigheten på polismyndighet. Regelsystemetförutsätter att förhör hålls innan verkställighet sker. I enlighet med dettaregelsystem och enligt anvisningar som utfärdats av hålls iallmänhet ett verkställighetsförhör för att utröna till vilket landutlänningen bör sändas, inom vilken tid beslutet skall vara verkställt och omdet finns hinder mot att verksfälla beslutet. I proposition 1988/89:86 föreslås bl.a. en nyutlänningslag. En viktig ändring är att i fortsättningen skall invandrarverketbli första instans i alla asylärenden och i ärenden där en utlänning vistats iSverige än fre månader. Förslaget bereds isocialförsäkringsutskoftet. Avsikten är att de nya reglerna skall träda i kraftden . Beträffande praxis vid handläggningen av asylärenden börnämnas atf ärendena avgörs med hänsyn till de omständigheter som föreligger idef enskilda fallet. Besluten bygger på en individuell bedömning oavsett vilkenetnisk bakgrund den asylsökande har. Som angavs i förra årets gransknings- betänkandeinhämtas kunskap allmänt om förhållandena i skilda länder /89:KU30 svenskautlandsmyndigheter, och andra FN- organ.Vikfiga informationskällor är olika organisafioner, t.ex. Amnesty, Rödakorset och Rädda barnen. Även uppgifter i svenska och utländska massmediakan självfallet ha stor betydelse i sammanhanget. andrakontaktvägar, t.ex. organisationer för mänskliga rättigheter och liknande iskilda länder. I vissa fall kopplas den svenska ambassaden i berört landdirekt in i ett ärende. Det förekommer också atf yttrande i ärenden inhämtas frånandra myndigheter t.ex. . Beträffande de palestinskaasylsökandena har genom utskottefs utfrågning av framkommitatt det förekommer aft yttrande från inhämtas också rörandeasylsökande ur denna grupp men atf detta infe är något som sker utan särskildbedömning i det enskilda fallet. När yttrande inhämtats har regeringen i flerafall trots avstyrkande låtit den asylsökande stanna i landet. Regeringen harinte i något fall ansett sig böra vara bunden av någon viljeyttring somframförts från annan stats sida. De ofta svåra avvägningarna när def gällerpalestinska asylsökande har i vissa fall medfört förhållandevis långa handläggningstider. Regeringen tillämpar enfillfälligt förändrad praxis vilken innebär atf den som sökt asyl i Sverigeföre får stanna här om inte särskilda skäl i det enskildaärendet talar mot det. Denna praxis fillämpas också beträffande ensamma barn,vilket avsett endast ett tiotal av de iranska barnen. Från svensk sida harproblemet med asylsökande barn tagits upp såväl med de övriga nordiska ländernasom med FN:s flyktingkommissarie. Ställningstagandena rörande de 200-300 ensammairanska barnen har fördröjts bl.a. beroende på aft de enskilda ärendena kräveromfattande utredningar. Den övervägande delen av dessa asylärenden har numeraavgjorts. När det gäller den andra stora gruppen ensamma barn, nämligen deetiopiska barnen, kan nämnas att de i allmänhet fått uppehållstillstånd på etttidigare stadium eftersom deras förhållanden skiljer sig från de iranskabarnens. har inför utskottet framhållit att detinom invandrarverket pågår fortlöpande överläggningar i avsikt att hålla enenhetlig praxis. I def stora flertalet fall där regeringen ändratinvandrarverkets ursprungliga beslut har orsaken varit omständigheter somtillkommit sedan verkefs beslut meddelats. De vanligaste skälen under defgångna året har då varit atf berörda barn gått i skola här i landet under treterminer. har framhållit atf regeringens beslut fatfas med denmålsättningen att de skall vara riktgivande för andra ärenden av motsvarandeslag. Mot denna bakgrund är en viss försiktighet från regeringens sida nödvändignär def gäller aft göra undantag från praxis. Eftersom förhållandena i olika länder förändras snabbt ärdet enligt mening knappast möjligt aft göra en praxiskatalogsom kan vara vägledande under ens framöver annat än när det gälleranknytningsfall och visumärenden. Beträffande uppföljning av utvisnings- ochavvisningsbeslut har framhållit aft man inom har uppmärksamheten 65 inriktadpå atf bringa klarhet i förhållandena i de fall def hävdas att någon på 5 1988/89. ett ellerannat sätt råkat illa ut. Någon praxis som innebär en regelmässig 1988/89:KU30 uppföljning förekommer inte. Anledningen är att en sådan ätgärd imånga fall skulle kunna vara mer fill skada än nytta. Från invandrarverketssida förekommer inte någon uppföljning enligt de uppgifter som lämnats fråninvandrarverkets sida inför utskottet. När det gäller regeringens praxis i utlänningsärendenhänvisade utskottet i förra årets granskningsbetänkande till ett tidigareuttalande om atf def självfallet är av stor betydelse atf regeringensbedömningar sker i generös anda. Utskottet fann infe anledning att rikta någonkrifik mot regeringens handläggning av de granskade utvisningsärendena menframhöll att regeringen noggrant borde följa upp de utvisningsbeslut däruppgifter förekommer om att en från utvisad person grips eller i övrigtblir illa behandlad i def land till vilket utvisningen skett. Inte heller vid årets granskning har utskottet funnitanledning att rikta någon kritik mot regeringen i anledning av deutvisningsärenden som granskats. Vid granskningen har inte förekommit något somger anledning anta att palestinierna som grupp behandlas på ett annat sätt änandra asylsökande. Infe heller föranleder granskningen av regeringens handläggningav ärenden rörande vissa enskilda asylsökande palestinier något uttalande frånutskottets sida. När det gäller de ensamma asylsökande barnen konstaterarutskottet att det ofta torde vara fråga om svåra avvägningar som kräveromfattande utredning vilket kan medföra längre handläggnlngsfider. De ensammabarnens situation är emellertid enligt utskottets mening så speciell att det ärsärskilt viktigt aft def på ett tidigt stadium meddelas beslut som kan varavägledande för bedömningen i andra enskilda ärenden. 1 detta sammanhang vill utskottet något återkomma till denfråga om förvar av barn som togs upp vid förra årets granskning i fråga omutlänningsärenden. Enligt utskottets meninjg bör största möjliga restrikfivitetiakttas i fråga om förvar av barn. För att en uppföljning i detta hänseendeskall kunna göras är det enligt utskottets mening angeläget aft def fortlöpandeförs stafistik över antalet förvarsfaganden. När det gäller uppföljning av utvisningsbeslut harutskottets granskning gett vid handen aft sådana görs i de fall def framkommeruppgifter om att någon råkat illa ut i det land han utvisats fill. framhöll vid förra årets granskning kan en sådan uppföljning ledatill säkrare bedömningar i framfiden. Utöver det anförda föranleder inte granskningen iförevarande del något uttalande från utskottets sida. I fråga om tillämpningen av terroristbestämmelsernahänvisade utskottet i förra årets granskningsbetänkande till ett tidigareuttalande om att bestämmelserna i fråga kan ge upphov till svåraintressekonflikter och att det är av särskildvikt aft räftssäkerhetsfrågorna bevakas kontinuerligt. framhöllockså sin avsikt aft även fortsättningsvis följa frågan i granskningssammanhang. Utlänningslagen och uflänningsförordningen innehållerbestämmelser om 1988/89:KU30 avvisning och utvisning av presumtiva terrorister.Därutöver finns en särskild lag om tvångsåtgärder i spaningssyffe i vissa fall(spaningslagen). Denna lag är tidsbegränsad men har successivt förlängts. Ipropositionen med förslag till ny utlänningslag m.m. föreslås atf nuvarandebestämmelser om avvisning och utvisning av presumtiva terrorister utan någraegentliga sakliga ändringar sammanförs med reglerna i spaningslagen till ensärskild lag (terroristlagen) som skall gälla vid sidan av den nyautlänningslagen i avvaktan på resultatet av en pågående översyn. Regeringen har meddelat direktiv fören parlamentarisk kommitté som skall se över reglerna om avvisning ochutvisning av utlänningar som kan befaras medverka i ferrorisfhandlingar här ilandet (dir. . 1988:49). En utgångspunkt för kommittén bör enligt direktivenvara atf särskilda bestämmelser på området alltjämt behövs. Det är enligtdirektiven fråga om en genomgripande översyn som bl.a. skall avse reglernasutformning från rättssäkerhetssynpunkt. Kommitténs arbete bör slutföras föreutgången av 1989. De nu gällande s.k. terrorisfbesfämmelserna i utlänningslageninnebär bl.a. aft regeringen kan utvisa en utlänning, om det finns grundadanledning aft anta aft vederbörande tillhör eller verkar för en organisationeller grupp som kan befaras utanför sitt hemland använda våld, hot eller tvångför politiska syften och därvid begå sådana gärningar här i riket samt defdessutom med hänsyn till vad som är känt om hans föregående verksamhet eller iövrigt föreligger fara för atf han här i riket medverkar till handlingar avangivet slag (47 §). Regeringens beslut kan inte överklagas; om def inte kanverksfällas skall dock regeringen ompröva det när skäl finns till detta. Hinderför verkställighet föreligger bl.a. om utlänningen därigenom skulle riskerapolitisk förföljelse (77 §). När verkställighet inte kan ske får regeringenmeddela föreskrifter om inskränkningar och villkor för utlänningens vistelse iSverige som kan avse bl.a. vistelseort och anmälningsplikt (74 §). Regeringensbeslut härom kan enligt utlänningslagen inte prövas vid domstol. utvisades 24 personer med stödav terrorisfbesfämmelserna. beslutade dessutom regeringen med stöd av47 § utlänningslagen att nio turkiska medborgare, medlemmar av Kurdisfansarbetarparti (PKK) skulle utvisas ur . Emellertid ansågs sådanaverkställighetshinder föreligga som avses i 77 § utlänningslagen. Regeringenbeslöt därför aft ufvisningsbeslufen tills vidare infe skulle verksfällas.Regeringen föreskrev vidare med stöd av 74 § andra stycket utlänningslagen atfsådana inskränkningar som avses i 48 § första stycket samma lag skulle gällaför samtliga. Regeringen redovisar i en skrivelse till riksdagenhur bestämmelserna i utlänningslagen om terrorister och i spaningslagen hartillämpats. Den senaste redovisningen är från (skr.1988/89:11, 1988/89;SfU6) och avser fiden augusfi 1987-juni 1988. Underredovisningsperioden har några nya beslut om utvisning inte meddelats.Avvisning med stöd av 30 § utlänningslagen har infe ägt rum under perioden.Sådan avvisning har förekommit i två fall sedan lagens tillkomst, under åren1974 och 1982.Vid en omprövning beslutade regeringen att inte 67 göra någraändringar i de ufvisningsbeslut och föreskrifter som gäller för de har 1988/89:KU30rikspolisstyrelsen medgeff undantag frän gällande föreskrifter.Spaningslagen har använts vid sex fillfällen mot fem personeroch då avsett telefonkontroll. Idetta sammanhang bör nämnas att högsta domstolen i domar den 22 mars 1989funnit att den inskränkning i rörelsefriheten som gällde för två av deovannämnda PKK-medlemmarna vid den tid åtalet avser (den 25 juli 1987-den 26oktober 1987 resp. 12 januari 1988) infe kan anses havarat och haft sådana verkningar att förhållandena kan jämställas medett frihetsberövande. Enligt domen kunde alltså inte gentemot åtalet åberopasreglerna i regeringsformen. framhöll att man med tanke på denvikt som måste fästas vid regeringsformens skydd för den personliga frihetenkan sätta i fråga om inte en utlännings situafion vid eft mycket långvarigtförbud aft lämna en kommun i förening med anmälningsplikt kan i sä hög gradlikna ett frihetsberövande att regeringsformens regler kan bli tillämpligaåtminstone analogt. anfört vid fidigare granskningsfillfällen kanterroristbesfäm-melserna ge upphov till svåra intressekonflikter och det är avsärskilt vikt atf rättssäkerhetsfrågorna bevakas kontinuerligt. är det tillfredsställande att det nu sker en genomgripande översynfrån bl.a. rättssäkerhetssynpunkt av terroristbestämmelserna i utlänningslagenm.m. Utskottets granskning har inte gett anledning till något ytterligareuttalande. nämnda två besluten av JO har praxis hos polismyndigheter och statensinvandrarverk kritiserats när def gäller tillämpningen av de grundläggandebestämmelserna om avvisning. Enligt JO:s bedömning har polismyndigheterunderlåfif att överlämna avvisningsärenden till invandrarverket i den utsträckningsom förutsätts i lagförarbeten och andra uttalanden. Denna praxis torde enligtJO:s uppfattning vara förankrad pä åtminstone verksledningsnivå inom statensinvandrarverk. Utskottethar gjort en genomgång av de 87 regeringsbeslut som rör avvisning enligt utlänningslagen. De handlingar som legat till grund för besluten har av tidsskäl inte kunnat gås igenom. Av besluten framgår att polifiska skäl o.d. åberopats inför polismyndigheten eller statens invandrarverk i 77 fall. 135 av dessa fall har regeringen bifallit överklagandei fråga om avvisning och därav medgavs i sju beslut klaganden dessutom rätt aft stanna i . I 26 beslut, vilka samfliga anmälts till invandrarverket som inte övertagit ärendena, har bifallet byggt på att ärendena borde ha överlämnats till invandrarverket.