bet · GC01JuU20 · 1988-12-31 00:00:00 — Domförhetsreglernaför högsta domstolen föreslås ändrade i flera avseenden i syfte att målen inteskall handläggas i mer kvalificerad sammansättning än deras beskaffenhetkräver. Bl.a. föreslås som huvudregel att en enda ledamot får avgöra frågor omprövningstillstånd. Vidare föreslås som alternafiv till plenum en möjlighettill prövning av tolv av högsta domstolens ledamöter. Dispensprövningföreslås för vissa slutliga beslut av hovrätt, för vilka sådan prövning intekrävs . Vidareföreslås att ett avtal om att inte överklaga tingsrätts eller hovrätts domskall i stor utsträckning kunna ingås även innan tvist har uppstått mellanparterna. Förfall att parterna har träffat avtal om att tingsrättens dom inte skallöverklagas, föreslås att tingsrätten under pågående rättegång skall kunnahänskjuta en prejudikatfråga till högsta domstolen. Hänskjutande skall krävaparternas samtycke. För att högsta domstolen skall ta upp frågan skall krävasprövningstillstånd. Utskottetfinner inte anledning till erinran mot förslagen och tillstyrker bifall fillproposifionen. Innehålleti promemorian från lagrådet föranleder inget särskilt uttalande. Hemställan 1988/89:JuU20 attriksdagen antar de i proposition 1988/89:78 framlagda förslagen fill 1. lag om ändring irättegångsbalken, 2. lag om ändring iäktenskapsbalken, 3. lag om ändring iföräldrabalken, 4. lag om ändring i lagen(1970:741) om stafiig lönegaranfi vid konkurs, 5. lag om ändring i lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, 6. lag om ändring irättshjälpslagen (1972:429), 7. lag om ändring i lagen(1972:206) om felparkeringsavgift, 8. lag om ändring ibötesverkställighetslagen (1979:189). Stockholmden På justitieutskottets vägnar Närvarande:Karin Ahrland (fp), (), (), (), (), (), (), GöranMagnusson (s), (), (), (), AndersSvärd (c), (vpk), (), (),() och (). PM frånlagråd I med anledning av prop. 1988/89:78 i988/89:JuU20 Vid genomgång av slutprotokollet i rubricerade proposition- som lagrådet fick delav dagarna före påskhelgen - har lagrådet i några avseenden funnit, attprotokollet innehåller uttolkningar av vad lagrådsyttrandet i ärendet innebär,vilka uttolkningar lagrådet alls inte vill kännas vid. Iakttagelsernanödvändiggör ett tillrättaläggande i berörda delar. Avsikten är sålunda ej att i sak argumentera beträffandespörsmål där lagrådets och departementschefens åsikter har gått - och mestadelsalltjämt går - isär. Syftet är begränsat till att framföra påpekanden, främstgällande dels ett par punkter, där slutprotokollet tillägger lagrådsyttrandeten innebörd vilken för lagrådsledamöterna framstår som främmande, dels en punktdär slutprotokollet avviker från de premisser som har presenterats förlagrådet. Ilagstiftningsärendets nuvarande läge är den naturliga adressaten för . denna PMriksdagens justitieutskott. En kopia går till justitieministern. A) Prop. s. 109 (my): "Jag vill inledningsvis påpekaatt lagrådet i sitt yttrande genomgående ställer begreppen prejudikatfråga - sakfråga (sakförhållanden) mot varandra. Detta ger intryck av att prejudikatfrågan alltid skulle vara en rättsfråga och kan därmed leda till missförstånd när det gäller förslagets innebörd." Vad lagrådet haft såsom ett huvudtema i yttrandets avsnittII punkterna 1-3 (s. 90 ff) är junågot helt annat, nämligen att förslagets prejudikatfrågebe-grepp inbegripersakfrågorna (om dessa inte med något rättstekniskt grepp förs bort frånprövningsrayonen i de fall då sakfråga inte är av prejudikatbetydelse). Attnågon läsare kan få "intryck" av att lagrådets resonemang vore attuppfatta så, att en prejudikatfråga "alltid skulle vara enrättsfråga", är verkligen svårbegripligt. Med näst intill tjatighet har julagrådet i yttrandet gång på gång återkommit till just den kursiveradetesen. B) Prop. s. 111 (y): "Lagrådets förslag förutsätteratt ett beslut att begränsa prövningen allfid skall föregås av ett preliminärt begränsningsbeslut. Jagvill, även om jag inte berört saken i remissprotokollet, inte helt utesluta att det skulle kunna bli aktuellt att först i ett mycket sent skede av handläggningen besluta om en begränsning av prövningen till en viss prejudikatfråga. Jag förordar därför en formulering som inte utesluter detta." Med anledning av detta citat vill lagrådet fästauppmärksamhet vid det stycke i dess yttrande som återfinns på s. 102 (y): "Av remissprotokollet och kompletterande upplysningarvid föredragningen framgår, att första stycket inte är avsett att i något falltillämpas separat. Det är alltså inte förutsatt att HD i slutskedet av ett målshandläggning skulle, utan att interimistiskt beslut föregått, kunna göra enprövningsbegränsning och avvisa revisionstalan i ointressanta delar." Under föredragningen lämnades alltså ett explicit besked isaken, enligt uppgift förankrat hos de föredraganden överordnade tjänstemännen (som f.ö. gavs tillfälle att motläsa lagrådets yttrande innan det slutjusterades).För lagrådet är detta det enda kända exemplet på att en departementschef intar en ståndpunkt som går stick i stäv mot en lagrådsföredragandes besked. Sedan ärdet en sak för sig att det av föredraganden lanserade synsättet 1988/89:JuU20 förefaller högst vettigt. Vad departementschefen anfört i sista stycket på s. Illförbigår att lagrådet avslutningsvis under 54:11 a (s. 103 y) uttalar sig omtillämpligheten av 55:12 a. C) Prop. s. 113 (y): "Enligt lagrådet tordeledamöterna inte utnyttja denna möjlighetutan också vilja pröva hovrättens domskäl ." Vad lagrådet sagt (s. 95 y) är i själva verket att HD:sledamöter innan de utnyttjar berörd möjlighet kommer att granska detunderliggande materialet. Därmed är givetvis inte sagt att HD skulle lämna denangivna möjligheten outnyttjad, något som också framgår av yttrandetsfortsättning. Något HD:s önskemål att domsvis "pröva hovrättensdomskäl" i sakfrågor är det naturligtvis alls inte fråga om. - Närmastefter den inledningsvis i denna punkt citerade meningen följer ett besynnerligtuttalande om att det för HD:s ledamöter "sedan reformen väl satt sig"kommer att bli alltmera naturligt att inrikta sin prövning på de frågor sotnhar intresse från prejudikatsynpunkt. Härtill vill lagrådet stillsamt anmärka,att det varit en självklarhet för HD att inrikta sin prövningpå sådana rättsliga problem som har intresse från prejudikatsynpunkt. Den nuaktuella delreformen innefattar ju inte någon märkvärdig principiell nyhet ijämförelse med reform utan avser bara ett nytt dispensalternativ inomramen för HD:s etablerade verksamhet såsom renodladprejudikatinstans.