bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Jag har även hafttillgång till visst förundersökningsmaterial från utredningen av mordet påstatsminister (kallad ) och från utredningen avförsöket att föra in otillåten avlyssningsutrustning. Jag har funnit det lämpligt att i detta yttrande redovisaresultatet av min undersökning i ärendet under följande rubriker. Innebärpolisens samverkan med att en irreguljär spaningsorganisationbyggdes upp vid sidan av ? Har hemligahandlingar oriktigt lämnats ut till ? Hemligavlyssning som spaningsmetod och anskaffande av avlyssningsutrustning Rikspolischefenshandlande med anledning av information om att missförhållanden råder inom SÄK() Synpunkter påatt förundersökningsledningen inte var underrättad om att isamråd med polisledningen skulle företa utlandsresor i syfte att inhämtainformation av betydelse för förundersökningen rörande mordet på m.m. hade f. d. länspolismästaren med kriminalinspektören vid SÄK varvid denne upplysteHolmér om att det förelåg en konflikt inom SÄK med avseende på SÄK:s deltagandei . Sålunda skulle ledningen inom SÄK "blockera"utredningen. hade informerat som äravdelningschef vid om vissa förhållanden vid mordplatsen som ansågvara anmärkningsvärda. förde informationen vidare till dåvarandebyråchefen vid . Vidare samtalade med omde missförhållanden som påstods råda. hade tidigare i egenskap avgod vän till följt dennes arbete i . Sedan ambassadören fått uppdraget att leda dens. k. (Ju 1987:05) tog kontakt med honom. Kommittén skall se över den svenska säkerhetspoHsen och bl.a. se tiU att säkerhetspolisens inriktning och organisation blir rätt avvägd. förklaradeför att han hade en stark tro på SÄK:s deltagande i (kallat ) och påtalade att det inom SÄK hade undanhållitsinformation för att undertrycka utredningen. Det kom också tillstånd ett sammanträffande mellan , . och talades det om "stoppet" av utredningen inom SÄK. anmälde senare de av påståddaförhållandena inom SÄK för i dennes egenskap av utnämndrikspolischef. a. med anledning av sitt utredningsuppdragförvissa sig om huruvida det förelåg omständigheter av betydelse för . KU1988/89:30 Bilagedel C träffades , ochSandström på middag hemma hos . Vid middagen diskuterades bl.a.SÄK-utredningen. framhöll att han ansåg att utredningen måsteorganiseras bättre. som hade tillrätt sin tjänst som hade fått en föredragning om av Näss. Dagen efter middagen sammanträffade enligtegen utsago med kriminalkommissarien vid SÄK och för attytterligare informera sig om . Därvid framgick enligt EbbeCarlsson att Näss inte skulle ha lämnat riktiga upplysningar. EnligtEbbe gav samtalen med Kegö och Barrling vid handen att det förelågunderlåtenhet från Näss sida att handla. uppsökte därförÅhmansson i dennes bostad och meddelade honom sinuppfattning. Enligt och ägde besöket hos rum . På initiativav besökte denne i hans bostad i . betonadedärvid för vikten av att följdes upp på rätt sätt ochpåpekade att det fanns mer material kvar som behövde bearbetas. ringde Kegö till . Vidsamtalet berättade att han och Barrling hade fått reda på att det fannsrisk för attentat i . Uppgifterna kom från en ny källa (kallad A).Enligt. Kegö och Barrling motsatte sig Näss att A användes somupplysningskälla. gav på eget initiativ bidrag åt A. ,, kom också ett meddelande om att en person hade gripits iFrankrike och att denne hade uppgivit att han hade information om Palme-mordet.Kegö och Barrling ville besöka men det skulle ha stött på motståndfrån Näss. EnligtEbbe mening kunde allvarliga invändningar riktas mot det KU1988/89.3U sätt på vilket Näss ledde . fanndärför Bilagedel C anledning att tillsammans med Kegö och Barrling söka uppÅhmansson. Bilaga B 2 Sammanträffandet ägde rum på kvällstid i Åhmanssonsbostad. Kegö och Barrling redogjorde därvid för hur de upplevde att de hadebehandlats i sin verksamhet av Näss. De uppgav att de inte kände sig hatillräckliga resurser för att fortsätta sitt arbete med trotsatt denna enligt deras mening hade nått ett kritiskt skede och att det enligtviss information kunde föreligga ett akut hot om attentat i . sade sig även känna tillatt det hade förekommit vissa allvarliga missgrepp inom SÄK. Han skulle senareinformera om dessa. Vidare skulle få ytterligareinformation om de hinder som Näss påstods lägga för . Kegö och Barrling har uppgivit att de vid mötet hosÅhmansson uppfattade situationen på det sättet att var införstådd medatt handlingar rörande skulle överlämnas till föratt bereda denne möjlighet att göra en sammanställning. De har tillagt attfrågan om överlämnande av handlingar dock inte nämndes uttryckligen. och har samstämmigt uppgivit att det under samtalet aldrignämndes att handlingar skulle överlämnas tillEbbe . hartillagt att det inte finns någon grund för Kegö och Barrling att uppfatta honompå det sättet att handlingar skulle lämnas över till . har anfört att han fann det naturligt med hänsyn till vad som förekomvid mötet att handlingarna skulle tillställas honom. lämnade Kegö och Barrling över tillEbbe kopior av handlingar rörande vilka förvaras i enpärm på SÄK. Pärmen, som kallas åklagarpärmen, innehöll material som hadeställts samman av Kegö och Barrling för att underlätta för åklagarna att få delav förundersökningsmaterialet. På detta sätt fick del bl. a. avpromemorior som har upprättats och som bl. a. gälldeSÄK-utredningen. Pärmen innehöll också en s. k. dagbok och bl. a. sammanställningarav material från telefonavlyssning. överlämnade Kegö och Barrling kopiorav ytterligare handlingar som hör till . har, med ändring av tidigare lämnadeuppgifter, uppgivit att han har ett minne av att han efter den 24februari skulle ha lämnat kopior av handlingar ur åklagarpärmen.Åhmansson har bestämt förnekat att det skulle ha skett. träffades , ochÅhmansson i i samband med att hade haft ett möte iMalmö. Därvid framhöll ånyo sin syn på vikten av attSÄK-utredningen drevs vidare. Vidare ifrågasatte han om och Sandströmvar rädda för att ingripa mot Näss som enligt honom motarbetade KU1988/89:30 Kegös och Barrlings verksamhet i utredningen. tog kontakt med ochmeddelade att han utöver information om underlåtenhet inom SÄK även kunde lämnauppgifter som han ansåg hade betydelse för spaningsarbetet i . underrättade åklagarna imordutredningen genom om att hade information attlämna som angick mordutredningen. Inför en tjänsteresa som företog den16-28 mars 1988 informerade han också om att hadeupplysningar att lämna och att skulle kontakta . Det bestämdes att och närmast under honomRidefelt skulle ta över ledningen av i samband med att Nässavvecklade sitt engagemang inför att han skulle Tillträda en ny tjänst.Åhmansson och beslutade också om enpersonalförstärkning till Kegös och Barrlings hjälp i . På begäranav träffades denne och i bostad. redogjorde därvid mycket utförligt för sin syn på ochsina teorier om motivet till mordet på . Vidare uppgav han att hanunder affärsresor i hade möjligheter att få kontakt med olika personersom hade information om mordet. För sina resor, det gällde fyra eller femresor, ville han ha hjälp med att skaffa en livvakt då han varorolig för vad som kunde hända under hans efterforskningar under resorna. förordnades genom beslut av somföljeslagare till . hade tidigare tjänstgjort somlivvakt åt . hade i samband därmed kommit i kontakt medPer-Ola och förstått att denne var kompetent som livvakt. På EbbeCarlssons begäran skrev ut ett intyg (se underbilaga 1) påengelska om att var polis och att han fullgjorde ett specielltuppdrag. Intyget var avsett att utgöra ett stöd för om detskulle uppstå problem under resorna. Vid sammanträffandet berörde EbbeCarlsson med också den personalförstärkning med avseende påSÄK-utred- ningen somÅhmansson och tidigare hade beslutat om. uppgav att hankunde skaffa en lokal där den sålunda utvidgade gruppen kring Kegö och Barrlingskulle kunna arbeta. Det bestämdes också att skulle stå tillKegös förfogande för lämpliga uppgifter som han inte fullgjordeuppdrag som följeslagare åt . KU 1988/89:30 Bilagedel C sammanträffade på den svenska ambassaden iParis med en journalist. har uppgivit att förklarade förhonom att han borde informera justitieministern i saken. Han kontaktadeAnna-Greta och bestämde om ett möte med henne . Vidbesöket i visade handlingarna i åklagarpärmen för . sammanträffade,med . Därvid berättade han att hanansåg att mordet på hade kunnat förhindras om tjänstemännen på SÄKhade reagerat på den samlade information som redan fanns hos SÄK i form avbl.a. bandupptagningar från telefonavlyssning. Referat av bandupptagningarnahade funnit i åklagarpärmen. Vid mötet redogjorde utförligt för vad han kände till om , om sina teorier ifråga om motivet för mordet och om att Näss av någon anledning motverkademordutredningen. förklarade att han vid resor i i sambandmed sitt arbete som förlagsdirektör kunde få kontakter med olika personer somkunde lämna upplysningar av betydelse för mordutredningen. Han förklaradeemellertid att detta var förenat med kostnader. upplystes omatt förfogade över medel för att täcka kostnaderna som hanerhållit av finansmannen . Enligt skullekostnaderna slutligen stanna på statsverket. tog kontakt med ochSandström. Han bjöd hem dem till sin bostad . Där diskuterades bl.a.de upplysningar som hade fått från journalisten i . Vidarediskuterades om i samverkan med utredningsgruppen inom SÄK skullekunna göra en sammanställning av visst material som hade med mordutredningenatt göra. gjorde klart för att denne inte kunde varainblandad i någon polisiär verksamhet. har uppgivit att hanaccepterade vad hade sagt. Vid sammanträffandet hemma hos bad Åhmanssoni samband med att utlandsresor berördes att skulleförsöka få kontakt med den tidigare iranske presidenten som befann sigi . Denne hade sagt sig ha upplysningar som hade betydelse för mordutredningen.Sedvanliga officiella vägar att komma i kontaktmed Banisadr hade inte visat sig möjliga. Sålunda hade spaningsled- KU1988/89:30 ningen genom försökt att etablera kontaktmed Bilagedel C Banisadr men fått till svar att sådan måste ordnas på annatsätt. På grund av Bilaga B 2 Banisadrs ställning kunde inte hellerInterpol användas. sände ett förslag tillrekommendationsbrev till . skulle användas vidEbbe kontakter med Banisadr. gjorde vissa korrigeringar ibrevet varefter han tillställde ett exemplar av detta (seunderbilaga 2). Vid sammanträffandet i bostad den 28 mars1988 meddelade denne även att han ville visa en lokal på Söder som kundeanvändas för det utvidgade arbetet med som ochSandström tidigare hade beslutat om. hade uppgivitför att han kunde skaffa en lokal. , och begav sig direktfrån bostad till lokalen på Söder. Där sammanträffade de medKegö, Barrling och . lämnade emellertid lokalen sågott som . lämnade även och medan , Kegö och Barrling stannade. De gick igenom vilkaenskilda polismän som kunde rekryteras till gruppen som skulle arbeta medSÄK-utredningen. Kegö och Barrling har uppgivit att hemligavlyssning kom på tal och att Kegö, Barrling och diskuterade vilkapolismän som kunde tänkas vara lämpade att ha avlyssningsutrustning om hand.Kegö och Barrling har åberopat detta samtal som bevis för att viddenna tidpunkt ansåg att hemlig avlyssning borde utnyttjas. har försin del förnekat att frågan om utnyttjande av avlyssningsutrustningdiskuterades . har även anfört att han gjorde klartför Kegö och Barrling att något samarbete i lokalen med inte varmöjligt. Dagen efter besöket i lokalen träffades ochSandström, varvid de diskuterade igenom frågan om hur lokalen på Söder skulleanvändas och om roll. och var ense om attdet inte kunde komma i fråga att hyra någon lokal där skullebedriva något slags samarbete med polisen. Inte heller eljest kunde det komma ifråga att bedriva något polisiärt samarbete med en privatperson. endast användas som informationskälla. och varemellertid överens om att lokalen i och för sig kunde behövas för SÄK:sverksamhet och att hyresrätten om möjligt skulle föras över pårikspolisstyrelsen. som vid tidigare samtal med hade accepteratatt han inte kunde tillåtas att delta i polisiärt arbete lovade att verka föratt ändå fick hyresrätten till lokalen. Något övertagande avhyresrätten eller någon inflyttning i den har dock inte kommit till stånd.Samma dag, , reste till där han tog kontaktmed samma journalist som han hade träffat i . Eftersom polisen var utlovad hyresrätten förde Per-OlaKarlsson på tillsägelse kontorsmöbler till lägenheten frånrikspolisstyrelsens möbelförråd. lät dessutom förstärka dörrentill lokalen. KU1988/89:30 Bilagedel C Den 31 marsäven som talade , Kegö och Barrling om den planeradepersonalförstärkningen för . Kegö och Barrling önskade att få 10polismän till sitt förfogande. Vid båda tillfällena liksom även senare tog Kegöoch Barrling upp frågan om att använda avlyssning. Enligt egen uppgift harSandström vid samtliga tillfällen förklarat för dem att det inte var möjligtatt använda avlyssning. som var med vid diskussionerna harbekräftat att då uttryckligen har sagt nej till att avlyssninganvändes och att även vid senare tillfällen då saken har förts på taluttryckligen har deklarerat att avlyssning inte kan komma i fråga. Senaredelen av mars etter Kegö, Barrling och sammanträffade medEbbe i dennes bostad. Ett samtal kom till stånd om anskaffande avavlyssningsutrustning. deltog i mycket liten utsträckning isamtalet. har uppgivit att han, Kegö och Barrling enades omatt avlyssningsutrustning skulle anskaffas och att de tre tillsammans gickigenom vilken utrustning som behövdes. Kegö och Barrling har så långt bekräftatPer-Ola uppgifter att de medgivit att resonemang förts om anskaffandeav avlyssningsutrustning. De hade emellertid ingen kunskap om sådan utrustningoch hade därför inga närmare synpunkter på vilken utrustning som kunde varalämplig. De har betonat att resonemanget från deras sida fördes medutgångspunkt från att polisledningen skulle ge sitt samtycke till anskaffningenoch att förfaringssättet skulle vara lagligt. Ingen av dem har uppgivit sig hatalat med någon inom polisledningen om anskaffningen. har uppgivit att han av under månaden fick besked om att samtyckt till attavlyssningsutrustning anskaffades och om att skulle stå föreller förskottera kostnaderna. tog därefter iStockholm kontakt med en person som kunde förmedla inköp av utrustningen frånutlandet. Förskott skulle betalas. Den slutliga köpeskillingen skulle reglerasnär anskaffningen var genomförd. fick besked om att denbeställda utrustningen skulle överlämnas till honom på huvudcentralstationen iKöpenhamn. Så skedde också . har inte berättat att skulle hasamtyckt till att avlyssningsutrustning anskaffades. harbekräftat att handlade i samförstånd med . har tillagt att han inte ville ta någon närmare del i frågan omanskaffande av avlyssningsutrustningen.Han kände inte till hur skulle KU 1988/89:30 anskaffa utrustningen. Den1 april övertog under ansvaret för frånNäss. Den5 april bjöd hem och på middag.Därvid framhöll vikten av att bedrevs medkraft och eventuell underlåtenhet inom SÄK med avseende på Palme-mordetklarlades. uttryckte också önskemål om att ge statssekreterarna en föredragning med avseendepå vad han kände till i ärendet. skulle informeras såsom ansvarig förvissa säkerhetsfrågor: framhöll att måste medverka vid eninformation till åklagarna i mordutredningen. EnHgt uppfattningkunde han inte tillföra mordutredningen något material som åklagarna inte redanhade tillgång till. Vad kunde bidra med var enligt hans egenuppfattning endast de teorier om mordmotivet som han själv hade bildat sig. Hangick emellertid motvilligt med på att delta i ett möte med åklagarna. Medanledning av fortsatta diskussioner om användning av avlyssningsutrustning lätÅhmansson genom förklara för berörda vid SÄK atthemlig avlyssning under inga förhållanden skulle få förekomma som spaningsmetodså länge var rikspolischef. Den22 april träffades och för att förbereda ett kommandemöte med , och . Därvidframförde även att han ansåg att det förelåg allvarlig risk förattentat i . Hans farhågor hade sin grund i uppgifter som hade kommitfram inom SÄK. har uppgivit att han till framförde attKegö och Barrling med anledning av detta hot hade önskemål om att få användasig av avlyssning trots att sådan var otillåten. delade Kegös ochBarriings uppfattning och har sagt sig ha framhållit att det förelåg ennödsituation som motiverade användning av sådan utrustning. I anslutninghärtill skulle även ha berättat att avlyssningsutrustning hadebeställts. har förklarat att något tal om anskaffande av avlyssningsutrustningöver huvud taget inte förekom. Införmötet med , och träffades och . tog upp frågan om att använda avlyssningsutrustning ochförklarade att sådan inte fick förekomma. har bekräftat detta. Anna-GretaLeijon, , , och sammanträffade påjustitiedepartementet. Syftet med sammanträffandet var att de bådastatssekreterarna skulle bli informerade av . mycket utförligt för sina teorier om motivet till mordet på OlofPalme och om hur mordet skulle kunna ha planlagts. Vidare framförde EbbeCarlsson sina åsikter om att det förelåg underlåtenhet inom SÄK. Han påstod sigha belägg för att SÄK redan före mordet haft information om mordhot mot OlofPalme. framhöll vikten av att de uppgifter som lämnat kontrollerades noga och att åklagarna informerades om dessa. Senareunder träffades , , ochLidbom hemma hos . Därvid diskuterades bl. a. om mordet på . Vidare diskuterades det hot om attentat somEbbe ansåg föreligga. I samband härmed togs frågan upp om vilkamöjligheter som fanns att använda avlyssningsutrustning. att sådan borde användas medan de övriga gav uttryck för att hemligavlyssning inte på grund av gällande riksdagsbeslut fick komma till användning. KU 1988/89:30 Bilagedel C Den29 diskuterade och åtgärder för att kontrolleraEbbe uppgifter om underlåtenhet inom SÄK. Vidare diskuterades att deav framförda teorierna om mordet på skulle föras framtill åklagarna i mordutredningen. besökteAnna-Greta och lämnade ett utkast till ettrekommendationsbrev som han avsåg att använda vid kontakter med vissa personerunder en resa till . erhöll en utskrift av brevet(se underbilaga 3). Den9 maj hölls ett möte med , , Almblad, chefen förrikskriminalen , och spaningsledaren i Palme-utredningenHans Ölvebro. Syftet med mötet var att skulle redogöra för vadhan kände till om bakgrunden till mordet på och för sina teorier ommotivet till mordet. Han lämnade en utförlig beskrivning och redogjorde vidareför det hot med avseende på attentat som han ansåg föreligga och för sinuppfattning om underlåtenhet inom SÄK. mötetutlovade att lämna en skriftlig redogörelse bl. a. för vad KU1988/89:30 han hade erfarit i fråga om mordet under de resor han hade företagit ochsom Bilagedel C han avsåg att företa . sökte Almblad upp . Hanförklarade att de faktiska uppgifter som hade lämnat vid mötetföregående dag i allt väsentligt redan var kända för åklagarna imordutredningen. Almblad fann det emellertid märkligt att hadetillgång till materialet i fråga och meddelade att åklagarna ifrågasatte EbbeCarlssons roll i mordutredningen. Vid mötet hade Almblad noterat att EbbeCarlsson vid sin redogörelse hade haft tillgång till skriftlig dokumentation.Enligt Almblad borde förmås att lämna ifrån sig denna. Vidarepåpekade att åklagarna inte kände till att hade fåttrikspolisstyrelsens uppdrag att under resor i skaffa information bl. a.genom att höra Banisadr. Frågan borde ha underställts åklagarna i derasegenskap av förundersökningsledare. tog riksåklagaren kontakt med Anna-GretaLeijon och begärde besked om roll i mordutredningen. Vidarepåtalades att förundersökningsledningen inte hade hållits underrättad om EbbeCarlssons engagemang i utredningen och att brott mot tystnadsplikt kundemisstänkas mot bakgrund av den information om mordutredningen som visat sig besitta. begärde att skullelämna ifrån sig det material angående mordutredningen som han hade jämte bl.a.en redovisning för vad som hade kommit fram vid de resor som han hade företagiti syfte att samla information. , , överlämnadeEbbe genom bud en pärm med material till . Pärmen visade kontroll av efter pingsthelgen () innehållahandlingar som fanns tillgängliga hos SÄK och ingick i åklagarpärmen. Denutlovade redogörelsen bl.a. för resorna saknades emellertid. anmäldedetta för , som tog kontakt med och påminde denne omredogörelsen. förklarade att redogörelsen kunde lämnas men atthan för detta behövde ha fortsatt tillgång till det skriftliga material somhade lämnats till . Den 25 eller återställde påuppmaning av pärmen med materialet till förkomplettering. överlämnade pärmen tilljustitiekanslern på dennes begäran. tillsatte en arbetsgrupp bestående av byråchefenOlav , polisintendenten och ytterligare tvåmedarbetare från SÄK för att bl. a. gå igenom allt material i SÄK-utredningensom fanns tillgängligt inom SÄK såväl före som efter mordet. Syftet var attundersöka om någon inom SÄK hade gjort sig skyldig till underlåtenhet ellerandra fel på det sätt som , Kegö och Barrling hade gjort gällande. KU1988/89:30 Bilagedel C träffades och föratt gå igenom material inför en tänkt föredragning för statsministern ochsenare även för partiledarna. Vidare skulle lämna en redogörelseför sina resor. Troligen , , tog upp frågan om ersättning för sina utlägg för resor m. m. uppgivit att han även tog upp frågan om ersättning med omkring 500 000 kr.för avlyssningsutrustning som han hade beställt. skulle då enligtEbbe ha förklarat att utrustningen inte fick användas men att denlikväl kunde inköpas för att nyttjas för utbildnings- och demonstrationsändamål. har uppgivit att avlyssningsutrustningen intenämndes vid samtalet. hänvisade till när detgällde krav på ersättning för resor m. m. Under sistadagarna försökte att få kontakt med för attPer-Ola skulle återgå till sin ordinarie tjänst då borde vara avslutade. meddelade emellertid vid samtal den31 att det återstod en resa och därefter ville haersättning för sina utlägg. Enligt uppgick dessa till ca 500 000kr. och avsåg bl. a. avlyssningsutrustning som hade beställts ett par månadertidigare. underrättade om om ersättning för avlyssningsutrustning, varefter Sandströmkontrollerade med Kegö om denne hade beställt sådan utrustning. Kegö förnekadedetta vid samtal . 1988 fick Sandströmtelefonsamtal från tullen i som meddelade att hadeförsökt smuggla in viss utrustning via färjan från . för tulltjänstemännen visat upp det av tidigare utfärdadeintyget (se underbilaga 1) och uppgivit att utrustningen fördes in i landet pårikspolisstyrelsens uppdrag. förnekade att så skulle varaförhållandet med påföljd att tullen beslagtog utrustningen. förstÅhmansson och meddelade det inträffade. Sedan tog han också kontakt KU 1988/89:30 med EbbeCarlsson och frågade vad som pågick. uppgav att Bilagedel C hade blivit stoppad i tullen medavlyssningsutrustning och Bilaga B 2 att han "måste ut från tullen". 2.Innebär polisens samverkan med att en irreguljärspaningsorganisation byggdes upp vid sidan av ? Den frågan har ställts i debatten huruvida polisenssamverkan med inneburit att något som kan betecknas som enirreguljär spaningsorganisation byggdes upp kring denne vid sidan av denåklagarledda förundersökningen med anledning av mordet på statsminister . Den samverkan som enligt vad utredningen visar harförekommit mellan polisen och kan beskrivas i följande punkter: A. kom från hösten1987 i kontakt med polismännen , vilka ledde . Kontakten utvecklades från senare delen av till en nära förbindelse mellan dem. I samråd med polisledningenföretog fyra eller fem utlandsresor i syfte att från olika källor inhämta information av betydelse för förundersökningen rörande mordet på . En polisman stod till förfogande under flertalet av resorna. En kontorslokal anskaffadesgenom försorg i tanke att en förstärkt utredningsgrupp skulle inrymmas i lokalen och där driva . Den polisman som tjänstgjordesom följeslagare åt anskaffade avlyssningsutrustning och försökte föra in den till för att användas i . E. bereddes tillfälleatt sammanställa ett skriftligt material rörande PKK-spåret i syfte att detta skulle utnyttjas av polisen.