bet · GC01AU1 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottet har ingen annan uppfattning varförmotionen avstyrks i aktuell del. LAS medger i 6 § provanställningar med en prövotid avhögst . Om arbetsgivaren inte vill att anställningen skall fortsättaskall arbetstagare få besked härom senast vid prövotidens utgång. Annarsövergår provanställningen i en anställning tills vidare ("fastanställning"). Bestämmelserna om provanställning är enligt 2 §dispositiva, dvs. de kan ändras genom kollektivavtal. I motion 1987/88: A731 av m.fl. (m)konstateras att /89: AUl innan reglerna om provanställning fördes ini LAS fanns möjligheter till provanställning genom kollektivavtal mellanparterna på arbetsmarknaden. På en större del av arbetsmarknaden gälldeemellertid en betydligt kortare tidsgräns än . Motionärerna anförvidare att vid beslutet om sex månaders provanställning utgick frånatt parterna på arbetsmarknaden skulle respektera riksdagsbeslutet och anpassaavtalen till den beslutade sexmånadersgränsen, men att någon sådan anpassning imånga fall inte har ägt rum. Därigenom har en stor del av de positiva effektersom sexmånadersregeln väntades få på arbetsmarknaden uteblivit. Lagens reglerföreslås därför bli generellt verkande. Lagen bör vidare ändras så att möjligheter ges förprovanställning i upp till 12 m<ånader för vissa kategorier, främstungdomar. I motion 1987/88;A748 av m.fl. (c) anförsatt det är angeläget att förbättra möjligheterna för ungdomarna att få arbeteoch ge alla rätt till provanställning . Inträdet påarbetsmarknaden får inte försvåras av stelbenta lagregler och en ovilja från defackliga organisationerna att vara pragmatiska, framhålls i motionen. m.fl. (fp) föreslår i motion1987/88;A749 att regeringen bör lägga fram förslag om sex månadersprovanställning på hela arbetsmarknaden. I motion 1987/88:A486 av GullanLindblad och () anförs att provanställning bör införas för attunga, handikappade och kvinnor lättare skall komma in på arbetsmarknaden. I motion 1987/88:A724 av m.fl. (fp, ni, c)anförs att provanställning skulle kunna bli mer effektivt om LAS gavmöjligheter till förlängning av anställningstiden då den anställde blir sjuk,måste ta tjänstledigt eller måste ta semester. Slutligen behandlas en fråga som aktualiseras ipartimotionen 1987/ 88:A219 (fp) om lärlingars möjligheter tillprovanställning. I motionen anförs att utvärdering av olika försöksverksamhetervisar att lärlingsutbildning tillhör de mest framgångsrika metoderna attförmedla yrkesutbildning. Denna utbildningsform bör kunna utgöra ett alternativtill gymnasielinjer. Anställningsformen upplevs emellertid som ett av destörsta hindren mot att anställa fler lärlingar. Möjlighet att provanställalärlingar bör därför införas. När den nya anställningsskyddslagen trädde i kraft den 1april 1982 fanns i olika kollektivavtal bestämmelser om provanställning. Somframhålls i motionerna var dessa kollektivavtal i många fall mer restriktiva änden nya lagen beträffande prövotidens längd. har avtalen löpt ut,och parterna har vid ingående av nya avtal möjlighet att göra de anpassningartill lagen som de finner påkallade, eftersom lagens bestämmelser ärdispositiva. Utskottet anser det inte vara motiverat att slopa dispositiviteteneller att inskränka parternas handlingsutrymme genom att sätta en form av nedregräns för den. Utskottet finner heller inte anledning att stödja förslaget imotion A734 att sträcka ut tiden för provanställning till eller kravet imotion A724 på en lagstadgad förlängning av prövotiden vid sjukdom m.m. När det vidare gäller möjligheterna för bl.a. handikappadeoch ungdomar att prova på ett arbete vill utskottet erinra om de olikaarbetsmarknadspoli- tiskastödformer som kan komma i fråga. Frågan om provanställning av lärlingar har tidigarebehandlats i utbildningsutskottet inom ramen för behandlingen av förslagrörande gymnasieskolan (se UbU 1986/87:14, s. 39). , somhar en annan uppfattning än motionärerna beträffande behovet av en utbyggnad avlärlingsutbildningen, har därvid avstyrkt förslag om provanställning avlärlingar. vill slutligen peka på de möjligheter sominskolningsplatser och ungdomsplatser erbjuder för de ungdomar som vill prövapå yrkeslivet. Med hänvisning till det anförda avstyrks de i sammanhangetbehandlade motionerna i aktuella delar. Som redovisats ovan är en av LAS utgångspunkter attanställning tills vidare är den anställningsform som normalt skall användas. 1lagen anges ett antal fall i vilka undantag från huvudregeln får ske -ytterligare undantag kan göras i kollektivavtal. Ett av de i lagen angivnaundantagen är tidsbegränsad anställning vid arbetsanhopning. Enligt lagensbestämmelser får en och samma arbetstagare anställas på detta sätt . Enligt motion 1987/88;A731 av m.fl. (m) terdet sig omofiverat att en arbetsgivare under återkommande arbetstoppar somunder en tvåårsperiod sammanlagt varar mer än inte kan anställa enoch samma arbetstagare om anställningarna är motiverade av tillfälligaarbetstoppar. Arbetsgivaren åsamkas onödiga upplärningskostnader ochproduktivitetsförluster. Tidsgränsen försvårar också möjligheterna för t.ex.studerande att skaffa sig den erfarenhet som kan utgöra ett avstamp förfortsatt yrkesliv. I motionen föreslås att tvåårsgränsen tas bort och att rättinförs att träffa anställningsavtal för av upp vidtillfällig arbetsanhopning. Utskottet har tidigare anfört attlagens regler ger arbetsgivarna tillräckligt utrymme för tillfälligaanställningar vid arbetstoppar. Detta utrymme kan för övrigt utvidgas ellerinskränkas genom kollektivavtal om detta bedöms erforderligt i en viss bransch.Utskottet har härutöver påpekat att man vid lagregelns konstruktion har avvägtå ena sidan behovet av enkelhet i tillämpningen och å andra sidan behovet attdra upp en bestämd gräns för vad som skall anses som ett legitimt utnyttjandeav anställningsformen (se bl.a. AU 1987/88:7). Utskottet har samma uppfattningi dag, varför det aktuella yrkandet i motion A731 avstyrks. ingicks ett avtal mellan SAF och LO som innebaratt permitterade arbetstagare fick rätt till full lön avpermitteringen. Genom en ändring i 21 § anställningsskyddslagen kom dettafr.o.m. att gälla även arbetsgivare utan kollektivavtal. Denpermitteringslöne-ersättning som därefter utgått finansieras genom delsarbetsgivaravgift, dels I och med att permitteringslönesystemet infördes kan 1988/89:AU1permittering utan fulla löneförmåner och sociala förmåner inte längre medges(se AU 1984/85:4). I mofion 1987/88:A731 av m.fl. (m) anförsatt de genomförda förändringarna medfört avsevärda svårigheter för företag ifrämst byggbranschen med väderkänsliga arbeten. Företagen utsätts för mycketsvåra ekonomiska påfrestninger. Därigenom har en icke förutsedd omstruktureringägt rum, vilket också påvisats av riksrevisionsverket.Permitteringslönereglerna måste därför ändras i syfte att undanröja de negativaeffekterna av det nu gällande systemet. Utskottet står för sin del fast vid sin principiellainställning i samband med beslutet om den aktuella lagändringen. När parternapå arbetsmarknaden tog det betydelsefulla steget att införa likabehandling avarbetstagarna på de aktuella avtalsområdena var det naturligt att reformen fickfullt genomslag på hela arbetsmarknaden, utan några begränsningar. Den av motionärerna nämnda utvärderingen av systemet, somutförts av , visar bl.a. att de nyapermitteringslönereglerna inneburit ökade kostnader för arbetsgivarna vidpermitteringar. Detta gäller främst företag som har en starkt väderberoendeverksamhet. I proposition 1987/88:114 om ändringar iarbetslöshetsförsäkringen föreslogs mot den angivna bakgrunden bl.a. attantalet ersättningsberättigade dagar i samband med väderpermitteringar skulleökas från 20 till 45. Den föreslagna ändringen-som biföll-trädde ikraft (AU 1987/88:18). Med detanförda avstyrker utskottet motion A731 i här aktuell del. I vpk-motionen 1987/88: A704 framhålls att allt fleranställda arbetar i företag som tillhör koncerner, vilket skapar nya problemför arbetsrättslagstiftningen, inte minst LAS. Det juridiska ocharbetsrättsliga ansvaret åvilar enbart företaget (bolaget) där arbetaren äranställd. De arbetande och deras fackliga organisationer kommer i den härutvecklingen allt längre från de verkliga beslutsfattarna i koncernledningarna. Problem uppstår vidare när företag splittras upp i olikabolag, s.k. bolagisering. LAS turordningsregler vid avsked kan i dessasituationer omfatta ett stort antal olika turordningskretsar mot tidigare en. Motionärerna anför mot denna bakgrund att koncernbegreppetär juridiskt, ekonomiskt och arbetsrättsligt ofidsenligt. Arbetsrättslagsfiftningenmåste därför bygga på ett koncernbegrepp som innebär att de anställda och derasfackliga organisationer kan förhandla och utmäta ekonomiskt, moraliskt ochjuridiskt ansvar av de verkliga beslutsfattarna i en koncern. Utskottet delar uppfattningen i motionen att utvecklingeninom näringsli vet mot en koncentration av verksamheter till större enheter kan skapa problem när det gäller tillämpningen av den arbetsrättsliga lagstiftningen. Frågan aktualiserades i proposition 1981/82:71 om ny anställningsskyddslag m.m., i vilken framhölls att kollektivavtalen framstod som den lämpligaste metoden för att lösa de skiftande problem som ofta har sammanfattats under 12 Utskottet instämmer i detta och 1988/89:AU1 utgår frånatt parterna aktivt verkar för att finna en avtalsmässig lösning på Utskottet vill härutöver framhålla betydelsen av atthithörande frågor ägnas uppmärksamhet inom ramen för det fortlöpandeöversynsarbetet av den arbetsrättsliga lagstiftningen inom regeringens kansli.I sammanhanget bör erinras om det arbete som bedrivits inom meddet koncernfackliga arbetet på nordisk basis. Medhänvisning fill det anförda avstyrks motion A704 i denna del. Överprövning av beslut om företrädesrätt vid statliganställning Enligt den gällande lagstiftningen måste en statligtanställd som önskar få frågan om företrädesrätt prövad överklaga beslutet tillöverordnad förvaltningsmyndighet och i sista hand till regeringen. I motion 1987/88;A737 av m.fl. (s) anförs attden nu gällande ordningen beträffande överprövning av beslut i fråga omföreträdesrätt enligt anställningsskyddslagen är otillfredsställande. Ävenstatligt anställda bör få företrädesrättsfrågan prövad i sak av domstol. Den aktuella frågan behandlades i proposition /87:84om överprövning i personalärenden. I propositionen anfördes att det inte fannstillräckliga skäl att föreslå ändringar i den gällande överprövningsordningen.Det anfördes därvid att det är en uppgift för det allmänna att bestämma hurolika sakliga tillsättningsgrunder skall avvägas inbördes vid fillsättning avtjänster. Detta gäller också vid tillämpningen av anställningsskyddslagensföreskrifter om företrädesrätt. Vidare anfördes att företrädesrätten på detstatligt reglerade området endast är en av de sakliga grunder som myndigheternaenligt 11 kap. 9 § andra stycket regeringsformen och 4 kap. 3 § skallbeakta vid tjänstetillsättningar. Vad som anfördes i den nämnda propositionen i denna frågalämnades utan erinran av (AU 1986/87:17). Utskottet anser inte att det därefter framkommittillräckligt starka skäl för att nu överväga en omprövning i frågan. 1. beträffandeöversyn av anställningsskyddslagen attriksdagen avslår motionerna 1987/88:A250 yrkande 8 och 1987/ 88:A731 yrkandena24 och 25, 2. beträffandeen vidgad undantags krets i LAS attriksdagen avslår motionerna 1987/88;A723, 1987/88:A725 och 1987/88:A731 yrkande27, 3. beträffande en översyn av arbetstagarbegreppeti den arbetsräitsli- ga lagstiftningen attriksdagen avslår motion 1987/88:A731 yrkande 26, 4. beträffande ändrade förutsättningar föruppsägning m.m. 1988/89: AUl att avslår motionerna 1987/88; A704 yrkandena 2 och 4 och 1987/88:A731yrkande 29, 5. beträffande arbetstagarens möjligheter attåterfå arbetet efter domstolsutslag attriksdagen avslår motion 1987/88: A704 yrkande 3 i motsvarande del, 6. beträffandehöjning av skadeståndsbeloppen attriksdagen avslår motionerna 1987/88: A704 yrkande 3 i motsvarande del och1987/88:A736, 7. beträffandeturordning vid uppsägning attriksdagen avslår motion 1987/88:A731 yrkande 28, attriksdagen avslår motionerna 1987/88:A219 yrkande 11, 1987/ 88:A486 yrkande 3,1987/88:A724, 1987/88:A731 yrkandena 32 och 33, 1987/88:A748 yrkande 5 och1987/88:A749 yrkande 3, 9. beträffandeanställning vid arbetsanhopning attriksdagen avslår motion 1987/88;A731 yrkande 31, 10. beträffandeersättning vid permittering attriksdagen avslår motion 1987/88;A731 yrkande 30, 11. beträffandeLAS i koncerner attriksdagen avslår motion 1987/88:A704 yrkande 1, 12. beträffande överprövning av beslut omföreträdesrätt vid statlig anställning attriksdagen avslår motion 1987/88:A737. Närvarande: (), (), (), (m), (), (), (), (), (), (),(vpk), (), (), EivorHusing (s), (), () och (). 1 .Översyn av anställningsskyddslagen (mom. 1) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Utskottet anser" och på s. 6 slutar med "tillämpliga delar" bort haföljande lydelse; Utskottet delar uppfattningen i motion A731 av m.fl. (m) att LAS bör ses över. Denna lag tillkom i första hand för att skydda äldre och handikappadarbetskraft mot utslagning från arbetsmarknaden. Det kan 1988/89:AU1 starktifrågasättas om detta syfte har uppnåtts. Utvecklingen visar att antalet äldre som slås ut frånarbetsmarknaden stadigt ökar. Likaså accentueras problemen för dearbetshandikappade. För småföretagarna innebär den ett hinder för utvecklingen.Arbetsgivarna är rädda för att anställa någon som de inte är helt övertygade omär lämplig för arbetsuppgifterna och kan förväntas smälta in i företagetsmiljö. Också de som redan är anställda har blivit obenägna att flytta till enny arbetsplats, eftersom de då förlorar den plats de hade i turordningen enligtLAS. Rörligheten på arbetsmarknaden har minskat och därmed har inlåsningseffektenökat. Som framhålls i motionen har arbetsmarknaden delats upp idels en överstabil del, där den enskilde av trygghetsskäl inte vågar bytaarbete, dels en instabil del utan trygghet. Utvecklingen har också medfört attvi fått en helt ny kategori arbetstagare som år arbetar utan någon somhelst trygghet och som tvingas att vandra från den ena arbetsuppgiften till denandra, nämligen vikarierna. Detta gäller i synnerhet kvinnorna. Den beskrivna utvecklingen har negativa konsekvenser försåväl arbetstagare som arbetsgivare. De anställda berövas möjligheten attetablera sig på en arbetsplats vilket skapar otillfredsställelse och går utöver kontinuiteten och kvaliteten i arbetet. Möjligheterna att skapa välfungerande arbetsgrupper och en arbetsgemenskap har på många arbetsplatser idet närmaste omöjliggjorts. Arbetsgivarna ges inte rimliga möjligheter attorganisera verksamheten på ett effektivt sätt och därigenom motsvara deekonomiska kraven. På detta sätt har lagen om anställningsskydd i kombinationmed annan lagstiftning och avtal kommit att utgöra ett avsevärt hinder för attsvenska företag och förvaltningar skall kunna möta en ny tids krav. Utskottet delar slutligen uppfattningen i motionerna A731(m) och A250 av () att komplexiteten i lagen har medfört olikatolkningar och svårigheter vid tillämpningen. Den förutsätter tillgång tilljuridisk kompetens. Regelsystemen i LAS bör därför ses över. anfört om en översyn av LAS bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder 1 bort ha följande lydelse; 1. beträffande översyn avanställningsskyddslagen att med bifall till motionerna 1987/88;A250yrkande 8 och 1987/88: A731 yrkandena 24 och 25 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. En vidgad undantagskrets i LAS (mom. 2) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Frågan om" och slutar med "aktuella delar" bort ha följandelydelse; Till de kategorier arbetstagare som undantas frånanställningsskyddsla gens tillämpning hör personal i företagsledande eller därmed jämförlig ställning. Som framhålls i de aktuella motionerna är den snäva gränsdragning som gäller vid tillämpningen av detta begrepp otillfredsställande, särskilt när , det gällermindre företag. Anställningsskyddslagen syftar fill att öka tryggheten förarbetstagare i 1988/89:AUl gemen. På högre befattningshavare och personer somskall fullgöra specialistfunktioner måste man kunna ställa särskilda krav. Omdet hos sådana befattningshavare brister i detta avseende leder det snabbt tillallvarligt men för företaget. På de mindre företagen kan situationen utvecklasfill ett hot mot sysselsättningen för övriga anställda. Den starka positionanställningsskyddslagen ger den anställde kan i här berörda fall bli ettsvårbemästrat problem. Det finns också skäl att anta att dessa förhållandenförhindrar att personal anställs. Det synes därför motiverat att utredamöjligheterna att vidga den krets av anställda som med hänsyn fill sinaarbetsuppgifter och därmed förenat ansvar bör undantas från lagen eller ges ettbegränsat skydd. Det bör då också övervägas att medge undantag från lagen i sinhelhet under förutsättning av att särskilt avtal träffas mellan parterna. Vad utskottet anfört i anslutning till motionerna A723,A725 och A731 bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande en vidgad undantagskrets i LASatt med bifall fill motionerna 1987/88:A723, 1987/88:A725 och1987/88: A731 yrkande 27 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. En översyn av arbetstagarbegreppet i den arbetsrättsligalagstiftningen (mom. 3) (), (m) och (alla m) dels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Utskottet vidhåller" och slutar med "denna del" bortha följande lydelse; Arbetstagarbegreppet har stor räckvidd även utanförarbetsrättens område. Det är därför väsentligt att det finns entydiga reglerför bedömningen av om en person är att betrakta som anställd eller företagare.Fackliga organisationer kan ha en ambition att vidga arbetstagarbegreppet,vilket kan få vittgående konsekvenser för enskilda personer. Eftersomlagreglerna är allmänt hållna överlåts åt rättspraxis att tolkaarbetstagarbegreppet. Det har därvid visat sig att arbetsdomstolen i vissadomslut givit begreppet en så vid tolkning att det kan ifrågasättas om den ståri samklang med de avsikter lagstiftaren troligen hade ursprungligen. Den strukturomvandling som arbetsmarknaden för närvarandegenomgår som en följd av den tekniska och ekonomiska utvecklingen leder tillnya företags- och arbetsformer. Nyföretagandet måste uppmuntras och olikaformer av samarbete ges utrymme att utvecklas. Inom vården är det önskvärt attanhöriga ges möjligheter att medverka. Det bör också finnas stort utrymme förfrivilliga insatser inom såväl den offentliga sektorn som exempelvis ideellaorganisationer. En alltför vid tolkning av arbetstagarbegreppet medförorimliga ekonomiska konsekvenser och utgör hinder för en dynamisk utveckling. Eftersom arbetstagarbegreppets uttolkning har konsekvenserutanför det strikt arbetsrättsliga området, är detta en fråga som inte lämpligen kan lösas 16 genomavtal mellan arbetsmarknadens parter. Arbetstagarbegreppet bör 1988/89:AU1därför utredas. En samordning behöver ske med arbetstagarbegreppet i denskatterättsliga och socialförsäkringsrättsliga lagstiftningen. Utskottet delar mot den angivna bakgrunden uppfattningen imofion A731 att hithörande frågor bör bli föremål för utredning. Dettaställningstagande bör ges regeringen fill känna. dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse; 3. beträffande en översyn av arbetstagarbegreppeti den arbetsrättsli ga lagstiftningen attriksdagen med bifall till motion 1987/88:A731 yrkande 26 som sin mening gerregeringen fill känna vad utskottet anfört. Ändrade förutsättningar för uppsägning m.m. (mom.4.) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Enligt utskottets" och slutar med "vid avsked" bort haföljande lydelse: Utskottet delar uppfattningen i motion A731 (m) att dettill grund för uppsägning bör ligga en mer nyanserad avvägning av arbetsgivar-och arbetstagarintressen än som skett. Vid bedömningen bör i högregrad än nu beaktas såväl arbetsgivarens som arbetskamraternas berättigadeintresse av att en enskild arbetstagare inte uppträder på ett sådant sätt attarbetsresultatet eller atmosfären på arbetsplatsen försämras. Den enskildesrätt att behålla sitt arbete förutsätter att denne motsvarar rimliga krav på enarbetsinsats. En avvägning bör vidare ske med hänsyn till arbetsplatsensstorlek, verksamhetens art, tjänsteställnngen m.m. Utskottets ställningstagandei denna del bör ges regeringen till känna. Vad som anförts i vpk-mofionen A704bör avslås. dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4. beträffandeändrade förutsättningar för uppsägning m.m. attriksdagen med bifall till motion 1987/88: A731 yrkande 29 samt med avslag påmotion 1987/88:A704 yrkandena 2 och 4 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört. Ändrade förutsättningar för uppsägning m.m. (mom.4) (vpk) anser dels att den del.av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Enligt utskottets" och slutar med "vid avsked" bort haföljande lydelse; Utskottet delar uppfattningen i vpk-motionen A704 attarbetsgivarens rätt att avskeda måste stoppas. Erfarenheterna av den nuvarandelagstiftningen talar sitt tydliga språk. Det är inte bara "vanliga"arbetare som avskedas utan även fackliga förtroendevalda. LAS måste därför innehålla en bestämmelse om att denlokala fackföre ningen skall kunna upphäva uppsägningen, dvs. ha vetorätt mot arbetsgiva rens åtgärd. Det bör vidare vara en självklarhet att deltagande i strejk aldrig får utgöra saklig grund för avsked. LAS bör ändras i enlighet härmed. Vad utskottet med fillstyrkan till motion A707 i aktuelladelar anfört bör 1988/89: AUl ges regeringen till känna. Motion A731 (m)avstyrks i tillämplig del. dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4. beträffandeändrade förutsättningar för uppsägning m.m. attriksdagen med bifall till motion 1987/88:A704 yrkandena 2 och 4 samt med avslagpå mofion 1987/88; A731 yrkande 29 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Arbetstagarens möjligheter att återfå arbetet efter domstolsutslag (moin. (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Utskottet vidhåller" och slutar med "denna del" bortha följande lydelse: En arbetsgivare kan med nuvarande ordning trotsa endomstols ogiltigförklaring av en uppsägning eller ett avskedande och hindraden anställde att återgå i arbete. Arbetsgivaren har i ett sådant fall attbetala ett antal månadslöner fill den anställde som s.k. särskilt skadestånd.Utskottet delar vpk;s uppfattning att arbetsgivaren inte bör ha denna möjlighetatt köpa sig fri från anställningsförhållandet. Det är i stället denförfördelade arbetstagaren som skall ha rätten att välja mellan skadestånd ochåtergång i arbetet. Det är anmärkningsvärt att år när dennafråga diskuterats ansett att samhällets lagar inte skall gälla om enarbetsgivare sätter sig på tvären. Regeringen bör därför lägga framförslag fill ändring av anställningsskyddslagen enligt dessa riktlinjer. dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse: 5. beträffande arbetstagarens möjligheter auåterfå arbetet efter domstolsutslag attriksdagen med bifall till motion 1987/88:A704 yrkande 3 i motsvarande del somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Höjning av skadeståndsbeloppen (mom. 6) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "det anförda" bort haföljande lydelse; Det råder ingen tvekan om att skadeståndsbeloppen inte ärtillräckligt högt satta för att få den avsedda effekten. Som framhålls i motionA736 av m.fl. (s) har det förekommit flera fall därarbetsgivaren inte följt domstols dom om ogiltighetsförklaring av uppsägningeller avsked av det uppenbara skälet att skadeståndets storlek inte varittillräckligt avskräckande.