bet · GC01UU7 · 1988-12-31 00:00:00 — Utrikesutskottetsbetänkande /89 :UU7 1987/88:U510av () vari yrkas 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i internationella forum påtalar brott motfolkrätten, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i det internationella förhandlingsarbetet läggersärskild vikt vid en förstärkning av folkrättskonvenfionernas kontrollsystem, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör verka för att motståndsrörelsen och Sovjetunionenskall dehaga i de fredssamtal som i FN:s regi pågår om , 1987/88:U516 av () vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om svenska ageranden för ett frittAfghanistan, 1987/88:U517av m.fl. (fp,s,m,c,vpk) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den afghanska motståndsrörelsen bör vara representerad vidfredsförhandlingarna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att FN bör ta inifiativ fill en återuppbyggnadsplan ienlighet med vad som anförts, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i bör verka för att en särskild observatör utsesför staden minnesmärken, 1987/88:U532av () vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ökat stöd till FN:s arbete för intensifieradeoch breddade förhandlingar, för att åstadkomma fred och nationelltsjälvbestämmande för folk, 2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att i FN åter skall aktualiseraSovjetunionens brott mot , genom dess agerande i , 3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att skall arbeta för att Sovjetunionenupphör med de brott mot de mänskliga rättigheterna som påvisats i FN-rapporterom förhållandena i , 1Riksdagen 1988/89. 4. att riksdagenbegär att regeringen verkar för att följer 1988/89:UU7konvenfionerna om inhumana vapen och urskillningslösa attacker, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attregeringen skall intensifiera sina ansträngningar för att värna det afghanskafolkets nationella oberoende, 7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svenska kontakter med representanter för denafghanska motståndsrörelsen. undertecknades i enöverenskommelse om som innebär att de sovjetiska trupperna skalldras tillbaka från landet. När detta sker avslutas en långsovjetisk militär intervention. Överenskommelsen ingicks mellan den sovjetstöddaregeringen i och den pakistanska regeringen med och somgaranter. Den afghanska motståndsrörelsen är inte part. Överenskommelsen ärinte ett fredsavtal, eftersom bestämmelser om eldupphör saknas. Överenskommelsenberör heller inte konfliktens grundläggande fråga, nämligen vem som skall haden poHfiska makten i landet. Överenskommelsen innehåller i ett avtal principer för debilaterala förbindelserna mellan och , främsticke-inblandning. Ett annat avtal berör det frivilliga återvändandet avafghanska flyktingar i . 1 överenskommelsen ingår en förklaring avSovjetunionen och om "internationella garantier" med åtagandendels att avstå från inblandning i och , dels att respekterade förpliktelser om bl.a. icke-inblandning dessa båda länder iklätt sig enligtavtalet om de bilaterala förbindelserna. Avtalet innehåller även principer förs.k. symnie-tri, vilket behandlar förhållandet mellan det sovjetiskatillbakadragandet och det pakistanska stödet till befrielserörelserna. Slutligen innehåller överenskommelsen ett avtal sombehandlar vissa förutsättningar och formalia runt lösningen på den afghanskakonflikten. Det är i detta avtal som fillbakadragandet av de sovjetiskatrupperna fastslås. Med början skall samtliga sovjetiskatrupper (ca 110 000 man) ha lämnat senast den 15 februari 1989.Hälften av styrkorna skall enligt avtalet vara hemkailade i år.Avtalet innehåller vidare bestämmelser om övervakning för genomförandet avöverenskommelsen och FN:s roll därvidlag. En observatörsgrupp har redan skapats för att övervakagenomförandet av överenskommelsen (UNGOMAP). ingår i denna grupp. De afghanska befrielserörelserna har inte accepteratGenéveöverenskom-melsen. Stridigheterna fortsätter i landet och lägger stora hinderi vägen för en repatriering av de ca 5 miljoner flyktingarna (3 miljoner iPakistan och 2 miljoner i ). Härtill kommer de stora risker som enomfattande minering utgör för den återvändande befolkningen. Den stora frågan är nu hur någon form av ledning förlandet skall kunna skapas som har hela befolkningens stöd. är ett av klaner och stammar uppdelat land.Innan det 1988/89:UU7 nuvarande regeringspartiet (Peoples ofAfghanistan PDPA) tog makten var befolkningen uppdelad i olikaintressegrupper och -områden, som ofta bekämpade varandra och som såg varandrasom rivaler i förhållandet gentemot centralmakten i . De grupper som utgörbasen för de olika motståndsrörelserna är alltså splittrade. Sju politiskapartier som befinner sig i landsflykt i har bildat en allians,islamiska enhet. Alliansen är uppdelad på fyra"fundamentalis-tiska" partier och tre "moderata" partier.Samtliga förespråkar en islamisk stat men med mer eller mindre öppenhet utåt. AlUansen har en gemensam talesman. är ledaren för Jamiat-e-Islami, Rabbani, talesman.Alliansen har bildat en interimsregering med en president ().Alliansens medlemmar lämnade tidigt och har inte deltagit i detväpnade motståndet. Det har dock varit de som mottagit och distribuerat detmilitära stödet från utlandet till Mudjahedin. Mudjahedin, dvs. den stridande delen av motståndsrörelseninne i , kontrollerar stora delar av landet och har alltmer betonatsin självständighet. Den kontroll de har torde de vilja behålla. Detfinns ingen stark enande person bland de olika gruppernas ledare. Som påpekats ovan har varken Alliansen eller Mudjahedinaccepterat Genéveöverenskommelsen. Många av de afghaner som lever som flyktingar i Pakistanser den förre kungen som en möjlig enande gestalt. som kriget i pågått har FN:sgeneralförsamling i resolution krävt utländska truppersfillbakadragande från och det afghanska folkets rätt tillsjälvbestämmande. Den har upprepade gånger i FN:sgeneralförsamling uttryckligen ställt sig bakom resolutionens krav. Sverigehar även påtalat allvarliga brott mot mänskliga rättigheter iAfghanistan, bl.a. genom att gjort sig skyldig tillurskillningslös krigföring. kunde enas om en resolution somantogs utan omröstning och utan debatt. 1 resolutionen välkomnadesGenéveöverenskommelsen, vilken utgjorde ett viktigt steg i riktning mot enallomfattande politisk lösning på konflikten. I resolutionen noteras detpågående tillbakadragandet av främmande trupper från . Detförväntas att detta skall slutföras i enlighet med överenskommelsen. Utskottet har tidigare behandlat situationen i (senast i UU 1987/88:2). Utskottet konstaterade då att en enig riksdag stodbakom regeringens upprepade krav på att skall dra tillbaka sinatrupper från och att det afghanska folket skall ges rätt tillsjälvbestämmande. LItskottet sade även att det mångåriga kriget i Afghanistanvar ett av hindren mot en verklig avspänning i världen. Utskottet välkomnar därför överenskommelsen i , somskapat förutsättningar för ett sovjetiskt uttåg ur . Det är, enligt utskottetsuppfattning, uppmuntrande att tidsplanen för de sovjetiska 1988/89:UU7tillbakadragandena respekterats och att hälften av de sovjetiskasoldaterna nu lämnat . Utskottet utgår från att uttåget skall varagenomfört i enlighet med Genéveöverenskommelsen. De motioner som utskottet har att behandla skrevs ijanuari 1988, dvs. fredsöverenskommelsen i gjordes.Händelseutvecklingen har därför i viss män redan givit svar på många avmotionärernas yrkanden, medan andra frågor, t.ex. rörande återuppbyggnaden avdet krigshärjade , är i hög grad aktuella. I mofionerna U510, U516 och U532 tas de folkrättsligaaspekterna på den sovjetiska krigföringen i upp. Motionärerna anseratt den i högre grad än vad som skett skall påtalaSovjetunionens brott mot folkrätten, inkl. konvenfionerna om särskilt inhumanavapen och urskillningslösa attacker, och agera för det afghanska folketssjälvbestämmanderätt och nationella oberoende. Motionärerna kräver även attden skall påtala de sovjetiska kränkningarna mot de mänskligarättigheterna i .Afghanistan. Utskottet får konstatera att den svenska regeringenkonsekvent påtalat brott mot folkrätten både vad gällerurskillningslös krigföring och brott mot de mänskliga rättigheterna iAfghanistan. Den .svenska regeringen har slagit fast att med sinkrigföring har brutit mot folkrättsliga regler, som landet självt varit med omatt utarbeta och sedermera anslutit sig till. Vad gäller den sovjetiskakrigföringen i är det särskilt av och1977 års första tilläggsprotokoll till Genévekonventioner som kommer ifråga. Vapenkonventionen inriktar sig på vapen som är särskilt inhumana. Tilläggsprotokollettill Genévekonventionerna handlar om skydd för sårade, krigsfångar,civilbefolkning m.m. 1 protokollet finns bl.a. ett förbud mot användning avvapen som förorsakar överflödig skada eller onödigt lidande. Vapenkonventioneninnehåller inga effektiva instrument för kontroll av reglernas efterlevnad.Försök har gjorts att förse konvenfionen med en kontrollmekanism, men detta harinte lett till resultat. Inom ramen för tilläggsprotokoll 1 har dock upprättats eninternationell , vars uppgift är att pröva anklagelserom brott mot konventionen. Anslutningen till denna del av konventionen (art 90)är frivillig. har endast ett fåtal länder, däribland de nordiska,erkänt denna kommissions behörighet. Ingen öststat har anslutit sig tillartikel 90. 1 det arbete lägger ner internationellt på att ökarespekten för folkrätten ingår ansträngningar för att dels förmå fler stateratt ansluta sig till de folkrättsliga instrument som utarbetats, dels förbättrakontrollen över att staterna verkligen lever upp till sina åtaganden (se ävenutskottets betänkande om mänskliga rättigheter UU 1988/89:6). De sovjetiska brotten mot mänskliga rättigheter iAfghanistan undersöks av FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Ensärskild rapportör har tillsatts för ändamålet. Härmed får yrkandena 3 och 4 i motion U510, den del avmotion U516 som behandlar afghanska folkets självbestämmanderätt och mänskligarättigheter samt yrkandena 1-5 i motion U532 anses besvarade. Utskottethar uttryckt uppfattningen att den afghanska motståndsrörelsen /89:UU7borde ha fått delta i fredssamtalen (se betänkande UU 1987/88:2). Så blev nuinte fallet. Det är utskottets'och regeringens uppfattning att det afghanskafolket självt måste få möjlighet att bestämma sitt styrelseskick och sinframtid. Härvid har enligt utskottets uppfattning de afghanska motståndsrörelsernaen självskriven roll. Härmedfår yrkande 5 i motion U510 och yrkande 1 i motion U517 anses besvarade. I motion U517 tas frågan upp om en plan föråteruppbyggnad av den afghanska ekonomin och för att konsolidera de mångapolitiska och etniska grupper som måste stå bakom en ny oberoende regering. Imofion U516 framförs kravet på ekonomiskt och opinionsmässigt stöd till deolika frivilligorganisationernas hjälparbete för det afghanska folket. I motionU532 framförs att för att den skall få en god bild av denafghanska konflikten krävs ökade svenska kontakter med representanter för denafghanska motståndsrörelsen. Utskottetfår med anledning av motionerna U516, U517 och U532 konstatera att ettsamordningskontor för humanitärt och ekonomiskt bistånd fill Afghanistanskapades av FN . Chef för kontoret är Sadruddin Aga . kontoret en rapport över det sammanlagda återuppbyggnadsbehovet iAfghanistan. Rapporten bygger på information från samtliga relevanta FN-organsamt berörda frivilligorganisa-fioner. En fond skapades genom vilken frivilligamedel kan kanaliseras till återuppbyggnaden av (). Enligt samordnaren är kostnaden för en återuppbyggnad ca2 miljarder dollar 1988-1993. Densvenska regeringen har skänkt 40 milj .kr. till fonden och utfästytterligare 40 milj. kr. Totalt har regeringen /89 skänkt 180 milj.kr. till återuppbyggnaden av . Medlen kanaliseras via bl.a. , , och Röda korset. Regeringensönskan att hålla sig informerad om utvecklingen i och detafghanska folkets kamp för fred och självbestämmande har inneburit kontaktermed den afghanska motståndsrörelsen. Härmedfår yrkande 2 i motion U517, den del av motion U516 som behandlar ekonomisktoch opinionsmässigt stöd åt det afghanska folket och yrkande 7 i motion U532anses besvarade. Vad gäller yrkande 3 i motion U517 om en särskildobservatör för staden minnesmärken får utskottet anföra följande: Idet ovan nämnda FN-programmet för återuppbyggnaden av ingår ävenstöd till den kulturella upprustningen. Enligt rapporten är det mångakulturella minnesmärken som skadats av eller försummats på grund av kriget.Genom kriget har också många byar utraderats som varit centrum förtraditionellt hantverk. Hantverkarna har flytt eller dödats. Det är, enligt rapporten,en väldig uppgift att rädda den afghanska kulturtraditionen. fattade ett beslut om en kampanj för att Som framförs i motion U517 igångsattes arbete på attrestaurera denna religiösa och kulturella metropol. Arbetetavstannade på grund av kriget. Afghanistanunder för att hålla planeringen av arbetet aktuell. Konsulternasbesök har emellertid av säkerhetsskäl fått begränsas till Restaureringen av Herats minnesmärken står dock kvar påUNESCO:s åtgärdslista. är ett av sju projekt som skall igångsättas såsnart möjligheter finns. Totalt har avsatts för dessa projekt.Sverige är medlem i och kommer enligt vadutskottet erfar att bevaka denna fråga. Härmed får yrkande 3 i motion U517 anses besvarat. 1. beträffandeSovjetunionens brott mot folkrätten m.m. attriksdagen förklarar yrkandena 3 och 4 i motion 1987/88:U510, del av motionI987/88:U516 samt yrkandena 1-5 i motion I987/88:U532 besvarade med vadutskottet anfört, 2. beträffandemotståndsrörelsens deltagande i fredssamtalen attriksdagen förklarar yrkande 5 i motion 1987/88:U510 och yrkande 1 i motion1987/88:U517 besvarade med vad utskottet anfört, 3. beträffandeåteruppbyggnadsbehovet i m.m. attriksdagen förklarar del av motion 1987/88:U516, yrkande 2 i motion 1987/88:U517samt yrkande 7 i motion I987/88:U532 besvarade med vad utskottet anfört, 4. beträffandeobservatör för staden minnesmärken attriksdagen förklarar yrkande 3 i motion 1987/88:U517 besvarat med vad utskottetanfört. Närvarande: (). (), EvertSvensson (s), (), (), Axel (), (), Krisfina (), (), (),(), (), (), (), (vpk), () och ().