bet · GC01LU34 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89 LU34 I betänkandet behandlas proposition 1988/89:85 omupphovsrätt och datorer, vari föreslås att upphovsrättslagen förtydligas såatt det klart framgår att den gäller för datorprogram. Vissa särskilda reglerom skyddet för datorprogram föreslås också. Sålunda skall bl.a. rätten attkopiera datorprogram för enskilt bruk vara begränsad i vissa avseenden. Vidare behandlas fyra med anledning av propositionenväckta motioner (tre m och en vpk). I ärendet har inkommit skrivelser från och . och Föreningen samt från Konstnärliga och litterära yrkesutövaressamarbets-nämnd. Flygtekniska försöksanstalten, försvaretscivilförvaltning, universitets- och högskoleämbetet. Svenskprogramvaruindustri samt TCO har inför utskottet framfört synpunkter påpropositionen och motionerna såvitt gäller frågan om upphovsrätt tilldatorprogram i anställningsförhållanden. Utskottet tillstyrker bifall till propositionen.Beträffande frågan om rätten till datorprogram i anställningsförhållandenhemställer utskottet att med anledning av ett motionsyrkande (m)godkänner vad utskottet anfört och avslår övriga motionsyrkanden i frågan i denmån de inte tillgodoses härigenom. Övriga motionsyrkanden avstyrks avutskottet. Till betänkandet har fogats en reservation (vpk)beträffande utlåning m.m. av datorprogram. l proposition 1988/89:85 föreslår regeringen() efter hörande av lagrådet att antar ett ipropositionen framlagt förslag till lag om ändring i lagen (1960:729) omupphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. Lagförslaget har intagits ibilaga till betänkandet. 1 1988/89. Motionerna 1988/89:LU34 1988/89:L15 av () vari yrkas att riksdagengodtar det i proposition 1988/89:85 framlagda förslaget med den ändringen attdet införs en ny paragraf med följande lydelse: "Upphovsrätten tilldatorprogram som tillkommit i anställningsförhållande övergår tillarbetsgivaren, om inte annat avtalats." 1988/89:L16 av () vari yrkas 1. att beslutar att en presumtionsregelinnebärande att rätten till dataprogram i anställningsförfarande övergår till arbetsgivare om inte annat avtalats infogas i upphovsrättslagen, 2. att beslutar att kopiering av programsom en person använder i sitt arbete skall vara tillåten i enlighet med vad som anförts i motionen. 1988/89:L17 av m.fl. (vpk) vari yrkasatt avslår regeringens förslag till ändring av 23 § i lagen(1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. 1988/89:L18 av () vari yrkas 1. att med avslag påpropositionens förslag om ändring av 1 § lagen (1960:729) om upphovsrätt tilllitterära och konstnärliga verk antar följande tillägg av ett nytt, tredjestycke till nämnda paragraf: Lagen gäller för datorprogram, om upphovsrättentill samma slag av verk producerat utan användning av datorer ellerdatorprogram skulle ha omfattats av denna lag. 2. att antar följandelydelse av 9 § första stycket: Författningar, beslut av myndighet, av svenskmyndighet avgivna yttranden, av tjänsteman vid myndighet inom tjänstenkonstruerade datorprogram för myndighetsutövning samt officiellaöversättningar av sådana texter äro icke föremål för upphovsrätt. 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att i rättstillämpningenförutsatt presumtionsregel om att upphovsrätten till datorprogram tillkommerarbetsgivaren inte skall anses ha upphävts eller på annat sätt ha förändratsgenom de föreslagna ändringarna i lagen om upphovsrätt, 4. att riksdagenhos regeringen anhåller om förslag som harmoniserar svensk lagstiftning omarbetsgivarens upphovsmannarätt till datorprogram med de riktlinjer som gällerinom EG, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om rättentill i statlig myndighets regi framtagna datorprogram, exempelvis systemenSPAR och KOM. Upphovsrättslagen ger den som skapat ett litterärt ellerkonstnärligt verk en tidsbegränsad rätt att dra ekonomisk nytta av verket ochett visst ideellt betonat inflytande över hur och i vilka sammanhang detanvänds. medverkatvid tillkomsten av det skyddade verket har var och en av dem 1988/89:LU34upphovsrätt. Upphovsrätfslagen bygger liksom motsvarande lagar i de andra nordiskaländerna på internationella konventioner. Begreppen litterärt och konstnärligt verk i lagen ärmycket vidsträckta. Till litterära verk räknas bl.a. skönlitteratur ochbeskrivande framställningar i ord såsom vetenskapliga arbeten och handböcker.Som konstnärliga verk räknas i princip alla de former, i vilka verk skapas isyfte att nå en konstnärlig verkan, t.ex. i bild, rörelse eller toner. För att en produkt över huvud taget skall anses som ettverk och därmed komma i åtnjutande av skydd enligt lagen måste den ha en vissoriginalitet eller vad man brukar kalla verkshöjd. Kravet på verkshöjd brukaruttryckas så, att en produkt är ett verk, om den praktiskt sett inte har kunnatframställas av två personer oberoende av varandra. Utanför skyddet faller idéeroch uppslag som flera kan tänkas komma på, vanliga nyhetsmeddelanden,vardagliga samtal, enklare nyttoföremål och andra prestationer av rutinmässigeller alldaglig karaktär. Ett litterärt eller konstnärligt verk kan framträda i mångaolika former. Det kan vara fixerat på ett materiellt underlag, dvs. Exemplar av verket är inte blott en bok eller en målning som kan geen omedelbar upplevelse av verket, utan också en grammofonskiva, en filmremsa,en trycksats, en matris osv., som endast medelbart kan ge en sådan upplevelse.Verket kan också framträda i obeständig form, t.ex. i uppläsarens ord, itonerna av ett musikstycke, i bilden på filmduken eller televisionsskärmen.Alla former vari verket framträder faller inom dess skyddssfär, ävenbearbetningar. Upphovsrätt uppkommer utan några formaliteter, så snartsom upphovsmannen har givit det skapade verket en form så att det på någotsätt kan upplevas av någon annan. En sådan uppkommen, ursprunglig upphovsrättkan endast tillkomma den fysiska person som skapat verket. En juridisk personkan alltså inte vara upphovsman men kan förvärva de ekonomiska rättigheternatill verket från dess skapare. Upphovsmannens rätt att ekonomiskt utnyttja sitt verkinnefattar en principiell ensamrätt att framställa exemplar av verket och attgöra verket tillgängligt för allmänheten, t.ex. genom att framföra eller visadet offentligt och sprida exemplar av verket. Som framställning av exemplaranses bl.a. olika former av kopiering av verket. Den som gör intrång i de rättigheter som lagen gerupphovsmän och andra rättighetshavare kan dömas till straff och förpliktas utgeskadestånd. Med begreppet datorprogram brukar man vanligen avse enserie mer eller mindre komplicerade instruktioner som behövs för att en datorskall kunna arbeta. Instruktionerna kan ha formen av s.k. källkod ellerobjektkod. Källkoden utgör förenklat uttryckt datorprogrammet i skriven, fördet mänskliga ögat uppfattbar form och objektkoden innefattar programmet imaskinläsbar form. Den tekniska utvecklingen på datorområdet och de storasummor som investeras i framtagandet av alltmer sofistikeradedatorprogram har medfört att frågan om rättsskyddet för programmen hartilldragit sig stor uppmärksamhet både nationellt och internationellt. harett omfattande arbete utförts på området och slutsatsen av de 1988/89:LU34överläggningar som hållits är att praktiskt taget alla industriländer medmarknadsekonomi antingen redan ger ett upphovsrättsligt skydd för datorprogrameller anser att ett sådant skydd bör ges. Ett flertal länder däribland ochJapan har också infört särskilda bestämmelser om datorprogram i sinupphovsrättsliga lagstiftning och i många andra stater pågår lagstiftningsarbetemed denna inriktning. Skyddet för datorprogram har även tagits upp inom EG. Ijuni 1988 lade sålunda fram ett diskussionsunderlag - ett s.k.Green Paper - där bl.a. skyddet för datorprogram togs upp till behandling isyfte att åstadkomma en harmonisering av lagstiftning på området.Härefter har kommissionen beslutat om ett utkast till direktiv. Flera av EG:smedlemsländer har dock inte ansett sig kunna avvakta resultatet avkommissionens överväganden utan har genomfört eller lagt fram förslag tilllagstiftning i frågan. Sålunda har , ochStorbritannien genomfört lagändringar som innebär att datorprogram ges ettupphovsrättsligt skydd. I lades fram ett förslag förFolketinget om ändring i den danska upphovsrättslagen. I och Norgepågår arbete med förslag till motsvarande ändringar. 1 har upphovsrättsliga frågor med anknytning tilldatatekniken övervägts av upphovsrättsutredningen, som i betänkandet (SOU1985:51) Upphovsrätt och datorteknik lade fram förslag rörande bl.a. skydd fördatorprogram och kretsmönster i hålvledarprodukter (s.k. datachips).Betänkandet har remissbehandlats. Den del av betänkandet som avsåg datachips lågtill grund 1986 införda lagen (1986:1425) om skydd för kretsmönsteri hålvledarprodukter (prop. 1986/87:49, LU 10, rskr. Återstående delar avbetänkandet har lagts till grund för förslaget i den nu aktuella propositionen. I propositionen konstateras att datorprogram redan i dagkan utgöra en typ av verk som faller inom tillämpningsområdet förupphovsrättslagen. I syfte att klarlägga rättsläget föreslås ett förtydligandetillägg i 1 § upphovsrättslagen av innebörd att som litterära verk i lagensmening anses också datorprogram. Vidare föreslås att i upphovsrättslagen införsbl.a. särskilda bestämmelser om datorprogram när det gäller kopiering förenskilt bruk samt utlåning och uthyrning till allmänheten. Lagstiftningenföreslås träda i kraft , dvs. då motsvarandeändringar i våra nordiska grannländers upphovsrättslagstiftning avses träda ikraft. I motion L18 av () framhålls att detvisserligen finns vissa datorprogram som är genuina konstnärliga verk men attde flesta av programmen är av en helt annan typ och har mer anknytning tillvaruproduktion än till konstnärligt skapande. Enligt motionären kanupphovsrättslagen inte göras tillämplig på sistnämnda typ av datorprogram utanatt avsevärda tillämpningssvårigheter uppkommer. Motionären anser atttillämpningsområdet för upphovsrättslagen inte bör utsträckas till andra typerav verk än litterära och konstnärliga och att programvaruindustrin behöver ensärskild lagstiftning till skydd för sina produkter. I motionen yrkas (yrkande1) avslag på den i propositionen föreslagna ändringen i 1 § upphovsrättslagenoch införandet av en särskild bestämmelse som begränsar det upphovsrättsliga skyddet fördatorprogram till fall då verket i annan form åtnjuter skydd enligt 1988/89:LU34 upphovsrättslagen. Utskottet vill för sin del understryka vad sominledningsvis berörts nämligen att stora ekonomiska värden står på spel vidframställningen av datorprogram. För dem som investerar i utvecklingen av nyaprogramvaror är det självfallet angeläget att de kan få täckning förinvesteringskostnaderna genom att sälja sin produktion. förhåller detsig så att det är både enkelt och lönsamt att göra kopior av ett datorprogramsom har samma kvalitet som originalet. Utan ett skydd mot att andra olovligenkopierar programmen och säljer kopiorna på marknaden skulle därför programvaruindustrinlöpa stora risker för att den inte får avsättning för sina produkter ierforderlig mån. Till belysning härav kan nämnas att företrädare för densvenska programvaruindustrin har gjort gällande att förlusterna iSverige på grund av olovlig kopiering av datorprogram uppgår till 500milj. och att detta inkomstbortfall lett fill att flera företag tvingatslägga ned sin verksamhet. Det är emellertid inte bara för programvaruindustrinsom skyddet för datorprogram har betydelse. Den tekniska utvecklingen på mångaandra områden är i hög grad beroende av datatekniken, och samhället ärdärför beroende av att det skapas garantier för fortsatta datatekniskaframsteg. Enligt utskottets mening är det således angeläget att det finns etttillfredsställande rättsskydd för datorprogram. Som ovan berörts ger upphovsrättslagen skydd åt inte baravad som kan anses utgöra litterära och konstnärliga verk i snäv bemärkelse utanockså åt en mängd andra alster av andligt skapande som vetenskapliga ochbeskrivande framställningar, kartor, ritningar m.m. Vad upphovsrätten skyddarär inte idén som sådan bakom verket utan själva den utformning vilken idéngivits. I enlighet härmed är också grundtanken bakom upphovsrätten att detandliga skapandet skall skyddas oavsett vilken form det tar sig. I likhet meddepartementschefen anser utskottet att datorprogram otvivelaktigt kan varauttryck för mänskligt andligt skapande, för vilket det krävs en hög grad avkunskap, förmåga till logiskt tänkande och intuition. Vad som skiljerprogrammen från andra former av verk är att de inte är avsedda att förmedlakänsloupplevelser, information o.d. till människor utan avsikten med programmenär att de skall ge instruktioner till en dator. Denna skillnad är emellertidbetydelselös i upphovsrättsligt avseende. Utskottet delar därför departementschefensuppfattning att det inte råder något tvivel om att datorprogram kan utgöra entyp av verk i upphovsrättslig mening och därmed åtnjuta upphovsrättsligt skyddredan i dag. Enligt utskottets mening kan det inte komma i fråga att vii - såsom motionären föreslår - nu skulle kraftigt begränsa detupphovsrättsliga skyddet för datorprogram och därmed på ett viktigt ekonomisktområde avvika från den väg som flertalet andra industriländer redan slagit inpå. Tvärtom är det angeläget att skyddet ytterligare byggs ut. Om datorprograminte skyddas i på ett effektivt sätt är risken stor att svenska företaginte kan förvärva programvaror från utlandet och att vår svenska programvaruindustriinte skulle få något skydd utomlands för sin produkfion, något som skulle fånegativa konsekvenser på många samhällsområden. Härtill kommer att ettgenomförande av motionärens förslag skulle innebära att vi inte längre upprätthöllden rättslikhet som rått på det upphovsrättsliga området 1988/89:LU34mellan våra regler och många andra länders- särskilt de nordiskaländernas-regelsystem. Också från andra utgångspunkter finns det enligtutskottets mening starka skäl som talar mot motionärens förslag. Som framgår avvad utskottet ovan anfört torde sålunda en begränsning av det upphovsrättsligaskyddet till vissa uttrycksformer inte vara förenlig med grundtanken bakomupphovsrättslagen. Det kan också ifrågasättas huruvida en sådan begränsningkan genomföras utan att vi därmed bryter mot våra internationella åtagandenenligt främst om skydd för litterära och konstnärliga verk. På grund av det anförda tillstyrker utskottet att det iupphovsrättslagen slås fast att skyddet gäller också för datorprogram, och utskottetavstyrker därmed bifall till motion L18 yrkande 1. Kopiering av datorprogram för enskih bruk Enligt 11 § upphovsrättslagen får enstaka exemplar avbl.a. offentliggjorda litterära verk framställas för enskilt bruk. Kopior somgjorts för enskilt bruk får inte utnyttjas för andra ändamål. 1 propositionen föreslås att i 11 § upphovsrättslageninförs en särskild regel om att datorprogram i maskinläsbar form får kopierasendast under förutsättning dels att programmet är utgivet, dvs. att det i ettstörre antal exemplar spritts bland allmänheten, dels att den som utförkopieringen skall använda kopian för sitt enskilda bruk. Som förlaga för sådankopiering får aldrig utnyttjas ett exemplar som används i näringsverksamheteller i offentlig verksamhet. I motion L16 av () yrkas (yrkande 2) att densom använder ett datorprogram i sitt arbete skall ha rätt att göra en kopia avprogrammet för att kunna använda den vid arbete i bostaden. Enligt motionärenär det vanligt att sådan kopiering sker och kan förfarandetknappast anses drabba den som har rätten till programmet. Motionären påpekarockså att det är principiellt olämpligt att införa regler när såsom fallet ärmed det föreslagna kopieringsförbudet efterlevnaden av dem inte kan övervakas. Utskottet vill erinra om att den nuvarande regeln omexemplarframställning för enskilt bruk har kommit att utnyttjas fören omfattande kopieringsverksamhet som inte kunde förutses närupphovsrättslagen infördes. Eftersom det generellt sett är betydligt merlönsamt för enskilda att framställa kopior av datorprogram än av andraupphovsrättsligt skyddade verk finns det mycket som tyder på att utvecklingenkommer att bli densamma på programvaruområdet. I likhet med departementschefenanser utskottet därför att en begränsning av rätten till kopiering avdatorprogram för enskilt bruk är påkallad. Den i propositionen föreslagnaregeln får enligt utskottets mening anses utgöra en lämplig avvägning mellan deolika intressen som gör sig gällande i frågan, och utskottet är inte berett attsåsom föreslås i motionen öppna en möjlighet för arbetstagare att kopieraprogram som de använder på sin arbetsplats. Även om en sådan möjlighet kanmotiveras av praktiska skäl skulle den i väsentlig mån äventyra syftet med denföreslagna begränsningen av rätten till kopiering för enskilt bruk. nämligenatt förhindra kopiering av datorprogram på arbetsplatser. Ett 1988/89:LU34tillgodoseende av motionärens önskemål skulle vidare innebära att det blevfillåtet att utan rättighetshavarens samtycke framställa kopior av de datorprogramsom måste anses mest skyddsvärda, dvs. program med höga utvecklingskostnadersom framställs i små serier. Med anledning av vad motionären anför villutskottet understryka att den i propositionen föreslagna ordningen inteinnebär att man inför ett förbud vars efterlevnad inte kommer att kunnaövervakas. Det ligger nämligen i arbetsgivarens intresse att se till att deanställda inte olovligen kopierar datorprogram. Olovlig kopiering avdatorprogram liksom av andra skyddade verk medför sålunda skadeståndskyldighetenligt reglerna i upphovsrättslagen, och denna skyldighet att ersättarättighetshavaren åvilar i princip arbetsgivaren till följd av detprincipalansvar som gäller inom skadeståndsrätten. Också på kontraktsrättsligagrunder kan arbetsgivaren bli ersättningsskyldig för olovlig kopiering som hansanställda utför. När arbetsgivarens rättigheter att utnyttja programmetgrundas på licensavtal löper han även risk att förlora rätten att användaprogrammet om de anställda olovligen kopierar det. På anförda skäl tillstyrker utskottet bifall tillpropositionen i aktuell del och avstyrker bifall till mofion L16 yrkande 2. Utlåning och uthyrning av datorprogram Den ensamrätt som upphovsrättlagen ger innebär bl.a. attexemplar av verket inte får spridas utan upphovsmannens tillstånd.Spridningsrätter) är emellertid inte oinskränkt. Enligt 23 § upphovsrättslagengäller sålunda att bl.a. litterära verk sedan de utgivits fritt får spridasvidare genom exempelvis uthyrning eller utlåning. Eftersom datorprogram som harverkshöjd enligt propositionen skall anses som litterära verk kommer med stödav 23 § exemplar av programmen att kunna lånas eller hyras ut utan upphovsmannenstillstånd. I propositionen föreslås att i det nämnda lagrummet införs en regelom att datorprogram i maskinläsbar form inte utan upphovsmannens samtycke fårhyras eller lånas ut till allmänheten. 1 mofion L17 av m.fl. (vpk) yrkas avslagpå den föreslagna ändringen i 23 § upphovsrättslagen. Motionärerna anser att enmöjlighet till uthyrning och utlåning av datorprogram är ett sätt att motverkainte önskvärd kopiering av programvaror. Vidare påpekas att utlåning av programkan stimulera intresset för datoranvändning och bidra till att utnyttjandet avdatortekniken breddas. Lika litet som den fria bokutlåningen från bibliotekstört bokmarknaden anser mofionärerna att en utlåning av datorprogram skullepåverka datamarknaden, detta särskilt som de specialkonstruerade och därförmest skyddsvärda programmen inte torde vara av intresse för allmänheten. Utskottet kan inte dela motionärernas uppfattning att enmöjlighet till utlåning och uthyrning av datorprogram kan bibehållas utannackdelar för rättighetshavarna. Som framhålls i propositionen kan exempelvisoffentlig utlåning från bibliotek utgöra underlag för en omfattande enskildkopieframställning. Erfarenheterna visar också att en möjlighet till friutlåning och uthyrning kan komma att utnyttjas yrkesmässigt och på ett inteavsett sätt för att geenskilda personer möjlighet att kopiera skyddade verk. Utskottet vill1988/89:LU34 härvidlag hänvisa till att uthyrning av grammofonskivor i börjanav kraftigt ökade i omfattning. Det kunde på godagrunder antas (se LU 1981/82:21 och 1982/83:11) att flertalet av dem som hyrdegrammofonskivorna uppenbarligen gjorde det i syfte att spela över verken tillkassettband. Mot den bakgrunden beslöt på förslag avregeringen att uthyrning av musikaliska verk inte fick ske utanrättighetshavarnas tillstånd (prop. 1982/83:40, LU 11). Enligt utskottetsmening finns det en beaktans-värd risk för en liknande utveckling om uthyrningoch utlåning av datorprogram släpps fritt. Det bör vidare beaktas att enutlåningsrätt inte kan inskränkas till blott vissa mer allmänt förekommande ochkanske mindre värdefulla program utan kommer att omfatta också mer skyddsvärdaprodukter. I likhet med departementschefen anser utskottet därför att uthyrningoch utlåning av datorprogram till allmänheten kan motverka syftet med denföreslagna ändringen i fråga om rätten till kopiering för enskilt bruk.Utskottet vill i sammanhanget understryka att den i propositionen föreslagnaändringen inte innebär att utlåning av datorprogram mellan exempelvis vännereller arbetskamrater blir otillåten utan endast att organiserad utlånings-eller uthyrningsverksamhet blir förbjuden om inte rättighetshavaren lämnatsitt samtycke. På anförda skäl tillstyrker utskottet bifall till propositioneni aktuell del och avstyrker bifall till motion L17. Upphovsrättslagen omfattar inte bara verk som skapas avprivatpersoner utan också alster som arbetstagare framställer i sin tjänst varesig de är offentlig- eller privatanställda. Det innebär att handlingar somupprättas hos myndigheter kan skyddas enligt upphovsrättslagen om de harverkshöjd. För att motverka att nackdelar från allmän synpunkt uppkommer av ensådan ordning har särskilda regler om allmänna handlingar ansetts erforderliga.I upphovsrättslagen delas myndigheters handlingar in i tre kategorier. Enligt 9§ upphovsrättslagen undantas vissa typer av handlingar som upprättas hosmyndigheter helt från upphovsrätt. Till denna kategori hör författningar,beslut och yttranden samt officiella översättningar av dem. I 24 § förstastycket upphovsrättslagen finns en uppräkning av vissa särskilda handlingar sominte omfattas av 9 § och beträffande vilka vanliga upphovsrättsliga reglergäller. Till denna kategori handlingar hör bl.a. officiella kartor, tekniskaförebilder, verk som är resultatet av vetenskaplig forskning och verk av vilkaexemplar tillhandahålls allmänheten genom myndighetens försorg i samband medaffärsmässig verksamhet. Den tredje kategorin handlingar slutligen omfattaralla andra verk som innefattas i begreppet handlingar upprättade av myndighet.Sådana verk får enligt 24 § återges utan upphovsmannens samtycke men hansideella rätt skall respekteras. I 24 a § finns en särskild regel som fillkommitför att garantera att offentlighetsprincipen inte träds för när. Åven om enhandling till fullo skyddas av upphovsrätten gäller sålunda att upphovsrätteninte får hindra att handlingen tillhandahålls allmänheten i den ordning som 2kap. I propositionen föreslås att 24 § förstastycket upphovsrättslagen ändras så attdatorprogram kommer att ingå i den kategori av verk hos myndigheter 1988/89:LU34 som åtnjuter fullt upphovsrättsligt skydd. 1 motion L18 av () kritiseras denföreslagna ordningen. Motionären anser att någon upphovsrätt till datorprogramsom används vid myndighetsutövning inte bör föreligga och hänvisar till att detskulle strida mot 11 kap. 6 § regeringsformen om enskild person skulletillerkännas rätten till sådana program. I motionen yrkas (yrkande 2) att 9 §upphovsrättslagen ändras så att datorprogram för myndighetsutövning som skapatsav en tjänsteman undantas från upphovsrätt. Vidare tar motionären upp frågan ommöjligheterna för staten att överlåta rätten till datorprogram.