bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — : Nej, det hade inte att göra med den fråga jagskulle höras om. De ville höra mig om tullmålet. Det ställde jag då upp på,även om jag kanske tyckte att också det var utanför en rimlig gräns. Men när desedan började tala med mig om vad jag hade sagt eller inte sagt till CarlLidbom tyckte jag att gränsen var nådd. : Kan du i efterhand förstå varför det, närdet gäller att fördela ansvaret och frågan om var någonstans och hur högtansvaret skall fördelas, är viktigt att försöka få klarhet i vem som har sagtvad till vem? : Vilket ansvar? BirgU : För kännedom om olika inslag i de häraffärerna. Det är smugglingar, det är huggningar, det är frågan om huruvidastatsministern har varit införstådd i saker och ting. : Men det här som ägde rum mellan mig, det ägde alltså rum . När det sedan gäller den s.k.Ebbe Carlsson-affären så började den inte förrän . Vad mittsamtal skulle ha för bäring på , det förstår jag inte. BirgU : De här frågorna om att säkerhetspoliseneventuellt hade misskött sig och att det var fråga om "konspiration"fanns inte ? : Jag har inte talat om konspiration. BirgU : Jag gör det inom citat. Hatis : Inte ens inom citationstecken har jag talatom konspiration från säkerhetspolisens sida. Jag har konstaterat attsäkerhetspolisen hade tillgång till information före mordet på . Jaganser det anmärkningsvärt, för att ta ett lindrigt uttryck, att man inteföretog sig något när det gällde skyddet av . BirgU : Tack så mycket. BertU Fiskesjö: har vifått höra här att den buggning som ni 1988/89:KU30 genomförde,den var enligt er mening laglig i den situation som fanns. Jag Bilaga B 10utgår då från att man har haft fillgång till material. De avlyssningsanordningarsom man behöver finns inom polisen. Har man har tillgång fill detta runt om ilandet? HansHolmér: Jag visste vid den här tidpunkten att säkerhetspolisen hadeavlyssningsutrustning. Det finns ett skäl till att säkerhetspolisen har avlyssningsutrustningtill sitt förfogande. Det är det att det också ingår i säkerhetspolisensuppgifter att den skall skydda landet mot huggningar av den här typen. Man haralltså nytta av att veta hur sådan här apparatur fungerar, vilka möjligheterman har och vilka möjligheter man inte har. Mot den bakgrunden har det alltidfunnits säkerhetsutrustning av det här slaget hos säkerhetspolisen. BertUFiskesjö: Men finns det t.ex. i , i ? HansHolmér: vid säkerhetspolisen - under större delen av mintjänstgöring 1970-1976 var buggning tillåten - fanns det bara i . BertUFiskesjö: Vem kan enligt din mening fatta beslut om buggning? BertU Fiskesjö: Ja. : Det måstevara ett beslut som fattas högt upp. BertUFiskesjö: Högt upp, innebär det att polischefer runt om i landet kan fattasådana beslut? HansHolmér: I nödsituationer måste de fatta ett sådant beslut, ja. BerUlFiskesjö: Gäller det även polismän längre ner på rangskalan? HansHolmér: Nej, jag tycker det här är en utomordentligt grannlaga uppgift. Den börligga högt upp. BertUFiskesjö: Det finns ingen etablerad ordning för rapportering uppåt när buggningfillämpas? HansHolmér: Nej, det finns det inte. BertUFiskesjö: Det innebär att det är ett beslut som inte behöver gå vidare. Innebärdet också att de politiker som sitter i inte har någonmöjlighet att få kunskap om sådana här saker? HansHolmér: Jo, det har de. De kan informeras i en del fall, kan jag tänka mig. BertilFiskesjö: Hur tycker du att det skall vara? Skall det vara enpersonsbe-slut isådana här viktiga frågor? HansHolmér: Vad jag tycker har inte så stor betydelse. Jag var bara klart medvetenom att beslutet måste fattas av mig. Det gällde att besluta ja eller nej i denhär frågan. Ingen annan skulle ta ett sådant ansvar, ansvaret var 1988/89:KU30 mitt. BertU Fiskesjö: Jag utgår då från att det också är du somskall bestämma när sådana här avlyssningar skall avslutas. En del av dessaavlyssningar pågick . Du menar alltså att det var en akutnödsituation under en lång fid? : Ja, så länge jag var kvar bedömde jagnaturligtvis att nödsituationen förelåg. BertU Fiskesjö: Om nu säkerhetspolisen och polisen hartillgång fill sådana här avlyssningsanordningar, förefaller det rimligt attdessa anordningar har skaffats på helt laglig väg. Jag utgår från att så ärfallet. Det har man köpt över polisens anslag osv. : Jag har inte haft någonbefattning med anskaffning av den här utrustningen. Det var när jag var påsäkerhetspolisen som det skaffades utrustning med min vetskap. En delimporterades lagligt, annan fillverkades så att säga inom huset. BertU Fiskesjö: Kan du under sådana omständigheter finnanågon som helst förklaring till att man senare försökte smuggla inavlyssningsanordningar till vårt land? : För mig har det där inte så mycket karaktärav smuggling. BertU Fiskesjö: Det var alltså enligt din mening inte talom smuggling? : Nej, jag har trott att detinfördes för säkerhetspolisens behov. BertU Fiskesjö: Jaha. När tullen då tog de s.k. smugglarnai var det helt enkelt en felaktig handling? : Jag skall inte sitta här och döma vad man hargjort och vad man kommer att göra. Min uppfattning är, och jag har hela tidentrott, att det här har gjorts för säkerhetspolisens behov. BertU Fiskesjö: Hade inte det naturliga varit att man dåhaft alla handlingar i ordning och kunnat promenera genom tullen med sinutrustning? Antyder inte detta, enligt din mening, att man på bakvägar, som detändå får betraktas, sökte få in utrustningar och att man var ute i ärenden sominte ens kunde vara godtagna med en hänvisning till en nödparagraf? : Det finns många synpunkter på det här. Jagtror inte att vi skall debattera vad som pågår i förundersökningen. BerlU Fiskesjö: Du är inte den ende polis som här harhänvisat till nödrätten. Anser du att det är tillfredsställande att det vidtelefonavlyssning - som ändå är en begränsad form av avlyssning - skall krävasdomstolsutslag medan, såvitt jag kan förstå, en enskild polisman kan fattabeslut när det gäller att fylla ett helt hem med avlyssningsanläggningar? Ärdet en tillfredsställande ordning? Du har ju tidigare försvarat den här metodenoch sagt att man måste arbeta så. HansHolmér: Det här är ju utomordentligt extrema belut. Jag värjer mig /89:KU30 mot påståendet i frågan att enskilda polismän skulle fatta detbeslutet. Om Bilaga B 10 jag för min del ser tillbaka på tjänsten, var det1973 som jag sist beslutade om detta. : Du tycker att den lagstiftning som nufinns är bra och att det inte finns några behov av förändringar av den? : Den kunde tillämpas i det fall jag harbeskrivit. BertU Fiskesjö: Vilken garanti har allmänheten eller vipolitiker att vi får reda på att buggning förekommer i liten eller stor skala? : Det går naturligtvis inte att svara på ensådan allmänt hållen fråga. BertU Fiskesjö: Tack. : När vi träffades här talade viganska ofta om missförhållanden inom SÄK, vilket ju också var en vikfig del iEbbe teorier. Har du något mer att säga, utöver vad vi diskuterade isomras, i den frågan ? Vi har snuddat vid frågan också här . : Nej, ingenfing som rinner upp i huvudet. : Har du några kommentarer till , vilken ju huvudsakligen handlar om den här frågan? : Det skulle vara förmätet av mig att bedömahans utredning. : Tycker du att hans slutsatser sammanfaller medde slutsatser du fidigare har dragit? : Den hotbild som vi i spaningsledningen fannunder , den hotbild mot som i växande utsträckningrådde och framåt, den hotbilden målar också upp. : Jag vill komma in på fallet Baresic. Jag hartidigare här i utskottet kommenterat detta och sagt vad jag tycker omavlyssningen av Baresic. Det skall jag inte upprepa. nämner tvåtidigare fall då det i samband med fallet Baresic har riktats mycket allvarligahotelser mot svenska myndigheter och, vad jag förstår, regeringsföreträdare.Det var dels i samband med en hungerstrejk som han genomförde, dels senare isamband med att han fick avslag på en nådeansökan. Var du bekant med de härfallen? Var du som polischef i på något sätt inblandad? : Ja, jag kunde och kan Baresic ganska bra. Bo Hammar:Du kände väl till den här bakgrunden i samband med mordet? HansHolmér: Ja. : Den paragraf i kriminalvårdslagen som användesär det, vad jag förstår, mycket ovanligt att man tillämpar. Jag fick intrycketatt inte ens kände fill paragrafens existens. Var du välunderkunnig om att den här paragrafenfanns, och kom du direkt på att den inte är en paragraf 1988/89:KU30 som kan användas i sammanhanget? HansHolmér: Den lagstiftning man har att göra med som polischef är någotomfattande, för att uttrycka sig milt. Men jag var naturligtvis i grova dragmedveten om vad som gäller på anstalterna, inte minst efter mitt arbete i narkotikakommissionen1983. Vi tittade då på vilkamöjligheter man hade att göra någonting. Vityckte ju, vilket kanske är det mest anmärkningsvärda i den här historien, attdet var oanständigt att en man som mer eller mindre utanbegränsningar kunde ringa internationella samtal från Täbyanstalten. Dettaföreföll oss helt häpnadsväckande. Eftersomhan hade börjat ringa i anslutning till mordet på stärktes våramisstankar om att här var någonting lurt på gång. I detta läge försöker man somspaningsledare och ansvarig att göra allt som är möjligt för att kunna ta delav den informafion som eventuellt kommer per telefon. Då tar man även tillkriminalvårdslagen, vilken ju klart medger den här typen av avlyssning. Därområder det inga tvivel. BoHammar: Inte för att jag tycker att den här frågan är så stor, men jag tar uppden därför att det har gjorts en ganska stor affär av den, liksom det hargjorts av frågan om vem som hittade på detta och kom på att denna paragraf vartillämplig. Det har tidigare getts en bild av att det var någon mycket lagklokperson på som fann den här paragrafen och som användeden, vilket tolkades som en överkörning av . Du vill alltså intebekräfta den bilden? HansHolmér: När vi i spaningsledningen hade överläggningar satt vi ju samlade helade första dygnen. I början var då med, och det var han somförmedlade den kontakt med justitieministern som ledde fram fill sammanträdetpå kvällen i bostad. Även om paragrafen är ovanlig, så står den ilagboken. Jagvill nämna en sak beträffande Baresic som också är viktig. Grunden föravlyssning av honom ändrades . Därefter avlyssnadeshan med stöd av , eftersom han då var misstänkt för delaktigheti mordet på . Indicierna gentemot Baresic ändrade alltså karaktärfrån fram fill månad. De förblev också av denkaraktären under lång fid. BoHammar: Jag går över till de numera berömda dagarna 6-9 december 1987 och deuppgifter som har lämnats av Warmland om att statsministern eventuellt redan dåskulle ha fått kännedom om vissa delar i vad som sedan blev . Har du några som helst minnesanteckningar, dagboksanteckningar elleralmanacksnoteringar från de här dagarna som du har kunnat konsultera? HansHolmér: Ja. Under hela mitt akfiva liv har jag fört anteckningar på det sättman gör i almanackor. Jag har anteckningar som visar att jag t.ex. på kvällenföre mötet med var fillsammans med de här kompisarna på restaurang. Jaghar naturligtvis också antecknat att jag träffade dagen därpå. Bo Hammar:Det som Warmland i går betecknade som körjournal är alltså 1988/89:KU30 normala almanacksanteckningar? : Ja, de är som alla andraalmanacksanteckningar. Jag har ju den fördelen att jag har en oläslig handsfil,så jag behöver därför inte kryptera den. : Vad har du för minnesbild av bilresan den 9december, då Warmland - och såvitt jag förstår även var med -skjutsade dig? Har du någon minnesbild av vad som tilldrog sig, vilka samtalsom fördes och vad som eventuellt kan ligga till grund för Warmlands påstående? : Nej, det har jag inte. Det enda jag har attkomma med när det gäller är att när Warmland införkonstitutionsutskottet sade att han tillsammans med hämtade migpå morgonen, så är detta ett tänjbart begrepp. De hämtade mig strax före kl. 12och det räknar inte jag som morgon. Även på den punkten är det så att säga enliten glidning i nyanserna. För mig var detta en vanlig resa med livvakterna.Jag har över huvud taget inget minne av någonfing i den här riktningen. Jag kanbara rent logiskt utesluta vissa saker. : Hur var det normalt när du skjutsades avWarmland eller de andra livvakterna? Talade du väldigt öppenhjärtigt om vad somtilldrog sig i utredningen? Var denna typ av informafion samtalsämnen som dutog upp med dina livvakter? : Vi hade ett öppet och bra förhållande underhela tiden. Dessa livvakter var ständigt med i , eftersom det varett sätt för dem att bli orienterade om vad som var på gång, hur eventuellahotbilder såg ut osv. upplevde jag dem som vänner, och vi pratadeöppet om allting. Men gudskelov, höll jag på att säga, pratade vi mest omsådant som inte hade med utredningen att göra. : Men du utesluter helt att du kan ha sagtnågonting som kan tolkas på det sätt som Warmland har gjort? : Ja, eftersom jag då inte hade fått någonreaktion från . Än har jag inte fått någon sådan. Därförkan jag utesluta detta. : Jag vill övergå fill att fråga om buggningen.Ibland får man en känsla av att det inom polisen nästan utvecklats en helbuggningskultur, om nu uttrycket fillåts. Du säger själv att buggning skedde inågra få fall. Är det tänkbart att det kan ha skett buggning i någon ellert.o.m. stor omfattning, som du inte har kännedom om? : När det gäller måste jagsäga att jag skulle vara utomordentligt förvånad om man hade företagit någonbuggning jag var chef. : Du nämnde detta tidigare. Jag tänker då mera påsäkerhetsavdelningen. : Jag yttrarmig inte över sådant som jag inte känner till. BoHammar: Det har också fidigare framkommit indikationer på buggning. Du var chef försäkerhetsavdelningen . Förekom det någonting sådant ? : Jo, då förekombuggning, eftersom det inte var förbjudet. : Förekom det istor utsträckning? : Hade dukännedom om detta när det förekom? : Ja, det trorjag att jag kan säga. HansLeghammar: Vi var tidigare inne på frågan om kurdiska bokkaféet. Du sade attvid en viss tidpunkt använde man inte buggning av kurdiska bokkaféet. HansHolmér: Nej, det gjorde man inte. HansLeghammar: Du har också här tagit på dig hela ansvaret för den buggningsom har förekommit. Vi har uppgifter som framkommit vid förhör med ambassadörHarald Fälth, att Näss hos spaningsledningen hade begärt regeringens medgivandetill buggning av kurdiska bokkaféet. Vad har du för uppfattning om dessauppgifter? HansHolmér: De var nya för mig till dess jag fick höra dem via utfrågningen. Mendetta kanske hänger samman med Näss besked till mig, att han hade kontaktatdepartementet. HansLeghammar: Har detta aldrig varit uppe i spaningsledningen för att sedan gå vidaretill regeringen? HansHolmér: Nej, frågan togs inte upp i spaningsledningen. Jag hade tvärtom sagttill Näss att det inte var läge för någonting sådant. : Vi har tidigare här under utfrågningarna diskuterat just förhållandetmellan grundlagen och den öppning som har funnits i vanlig lagstiftning, t.ex.när det gäller buggning. Då har vi haft - det tror jag vi båda kan vara överensom - en erkänd expert på detta område här, . Han sade när det gällerundantaget i BrB 24 kap. 4 §: "Enligt min mening finns det alltså ett låtvara mycket smalt utrymme för att vidta eljest ofillåtna spaningsåtgärder i ettläge som är sådant att det faller in under regler om nöd. "Vidare anförde han: "Det räcker inte med att rikets statsminister ärmördad, utan man måste också på goda grunder kunna befara fortsatta attentat,och även om det skulle vara på det sättet har man inte rätt att vidta sådanaåtgärder mot vem som helst, utan man måste ha en rätt stark misstanke. "Delar du hans analys på den här punkten? HansHolmér: Jag kan ställa upp på den. : Menar du då att den elektroniska avlyssning som förekom under din tidskedde enligt dessa kriterier? : Ja, jagupprepar min sammanfattning av motiven för bugg- 1988/89:KU30 ning. Närstatsministern mördats på det sätt som skedde och man har skälig Bilaga B 10misstanke mot en terroristorganisafion, som det finns en kraftighotbild både före och efter mordet, hade det varit fel av mig att inte beslutaom buggning. : Men du anser själv att detta är en väldigt allvarlig kränkning av enenskild människas integritet? HansHolmér: Jag anser det inte vara någon kränkning när det gäller terrorister. : Men du finner det rimligt att åtgärden är kringgärdad av alla dessarestrikfioner? HansHolmér: Ja, det vare mig fjärran att använda buggning annat än när den ärvälmofiverad. Men när det gäller den här typen av terrordåd, hade det varitfegt av mig att inte fatta beslutet, vilket hade varit det lättaste, men i daghade jag ansett det vara fel. : Jag ställde frågan för att få höra din tolkning. När du hade lämnatposten som ledare för spaningarna och din uppgift som länspolismästare hade dukontakter på olika sätt med , Kegö, Barrling och - vitalade förra gången om bollplank och andra populära uttryck. Det har lanseratsen teori som innebär att man på sina håll menar att dessa personer skullekonspirera för att få i gång avlyssningen igen. Har du på något sätt vidkontakterna med dessa personer upplevt att rhan ville få i gång en elektroniskavlyssning? Fanns det sådana strävanden hos dessa personer? HansHolmér: Nej, inte att man skulle fortsätta med den buggning som ägt rum undermin fid. Däremot har jag ju begripit att den här avhopparen som var efterlystför mord i , och som där avtjänar straff för ett PKK-mord, var enmycket farlig person. Beträffande honom och hans fortsatta agerande i Sverigefanns det skäl att räkna med ett nödläge. Jag gör den bedömningen på grundvalav vad jag mer eller mindre har läst mig till. : Vid de här kontakterna som enligt något slags tredjehandsuppgiftfrån Warmland har skett mellan och statsminister det ha sagts att det har förts fram olika saker till statsministern.Därför frågar jag om det finns någon indikation på att skulleha fått några uppgifter om att man skulle dra i gång en buggning. HansHolmér: Nej, inte som jag känner till. Frågan om buggning var inte uppe isamtalet mellan och mig. : Nej, vi står faktiskt på samma grund när det gäller Warmlandsuppgifter till oss. Det gällde i så fall mordhot och andra hot från PKK föremordet och om missförhållanden inom SÄK. HansHolmér: Ja, men det är då rätt märkligt att Warmland används som facit i dettasammanhang, men okej, beskrivningen är riktig. : Jagrefererar bara att han i detta fall gjorde en distinkfion. HansHolmér: Då är han och jag överens på en punkt. AnitaModin: Jag hör till dem som har varit mycket upprörda över att det kunde gå utsamtal ifrån en anstalt på det sätt som det tydligen gjorde på Täbyanstalten.Är det vanligt att vilken fånge som helst kan ringa över hela världen hur somhelst? HansHolmér: Ja, svensk kriminalvård har sina skönhetsfläckar, om jag får uttryckamig så. Det där med att använda telefon är vanligt. Det finns exempel därnarkotikabrottslingar som har sutfit på våra anstalter har fortsatt sin försäljningmed hjälp av anstaltens telefoner. Jag kan nämna att , som bedömsoch bedömdes som en farlig terrorist, inte bara av mig utan av ett samlatsvenskt rättsväsen fick permissioner för körkortslek-fioner och för att springaStockholms maraton. AnitaModin: Eftersom det inte var avlyssning vid det tillfälle då , skulle jag vilja fråga hur ni kom underfund med att det blev så mångafler utlandssamtal för honom. HansHolmér: Det var en kontakt från anstalten som hade ringt till kriminalen ochberättat detta. AnitaModin: Så om han hade varit fillräckligt fiffig för att ringa till någon iStockholm som ringde utomlands som ringde tillbaka hade ni aldrig kunnat kommaunderfund med det här? HansHolmér: Nej. Min minnesbild är inte kristallklar, men det beskrevs för mig atthan efter mordet på över huvud taget hade varit mycket aktiv pertelefon. Han hade ringt flera internationella samtal. AnitaModin: Då vill jag bara i korthet gå tillbaka till när vi hade hososs. Han berättade om den förfrågan som han som åklagare fick när hankontaktades om att man ville ha en avlyssning. Sedan ringde hanfillbaka till P-G Näss och meddelade att han hade bedömt det som omöjligt attsäga ja till denna begäran. har då sagt fill oss att P-G Nässdelade hans bedömning. Han fick också beskedet om att initiativet tillframställningen inte hade tagits av P-G Näss och inte heller, såvitt hanmindes, av någon annan på säkerhetsavdelningen, utan begäran hade kommit frånStockholms polismästare, dvs. berättade du för oss här att P-GNäss den 3 eller kom till dig och frågade om buggning. Hur kan detförhålla sig på det sättet? Det måste ju ligga någonfing bakom deosammanhängande uppgifterna från olika människor. HansHolmér: Förlåt, men frågan är något sammanblandad. Det är alltså så, att detnär det gäller kriminalinspektören som tog kontakt med på söndagenoch frågade eller begärde att Baresic enligt skulle avlyssnassom skäligen misstänkt för mordet på rörde sig om en kontakt som jaginte kände till förrän P-G Näss förhördes i utskottet. Jag har inte beordratnågon sådan åtgärd eller sagt till någon inom säkerhetspolisen eller någonannan att gå till . mening fanns det vid dentidpunkten inte den graden av misstanke mot 1988/89 :KU30 Baresic. Det ärden ena frågan. I förlängningen av detta fattade sedan Bilaga B 10regeringen beslutet att avlyssna Baresic enligt kriminalvårdslagen. Denandra frågan, den om buggning, har inte ett dugg med det här att göra. Det ärnågonting som P-G Näss frågade mig om. Han frågade om vi skulle gå tillregeringen för att få buggning av bokkaféet. Då svarade jag att det inte fannsnågon anledning. AnitaModin: Tack. : Då är det Hans Nyhage och därefter . HansNyhage: Du ville inte avslöja den s.k. översättaren. Skulle du vara bereddatt göra det inför ett slutet KU-sammanträde? HansHolmér: Jag vet inte om det har med KU:s roll att göra. I så fall vill jagfundera på den saken. HansNyhage: Var ligger enligt din mening den principiella skillnaden mellannamngivandet av vittnen i en bok och skyddet av en översättare här? : Den frågan svararjag inte på. Hans Nyhage: Du vill intesvara på frågan. Hans Nyhage: Kan du intesvara på frågan? : Jo, det kanjag men jag vill inte. HansNyhage: Anser du att det är till gagn för polisens verksamhet om en av dessmest kända företrädare avslöjar vittnen på det sätt som skett? HansHolmér: Herr ordförande, jag vet inte om mitt författarskap skall prövas av KU. HansNyhage: Det har möjligen med trovärdighet att göra. StenWarmland har bekräftat dina uppgifter om att du träffade . Är det korrekt att han fillsammans med P-OKarlsson skjutsade dig till efter ditt eftermiddagssammanträde medCarl ? HansHolmér: Ja. HansNyhage: Är det också korrekt att han skjutsade dig fillbaka fill din lägenhetoch att och stod och väntade där? HansHolmér: Ja, om de stod och väntade där minns jag inte, men vi träffades där ialla fall. HansNyhage: Du träffade alltså två gånger den eftermiddagen. HansHolmér: Ja, det har jag redan sagt . HansNyhage: Kan det vara tänkbart att : Det är enfråga som möjligen kan ställas till . Jag 1988/89:KU30 vet inte. HansNyhage: Du känner alltså inte till någonting om detta. YlvaAnnerstedt: Jag vill fortsätta med . gav du StenWarmland i uppdrag att skaffa ett blädderblock och spritpennor inför dinföredragning inför . Vad hände med det där materialet sedan? Vad skrev dupå blocket? HansHolmér: Ja, förlåt att jag ler. Men jag skulle redovisa 11 månaders arbete. Vihade sysslat med 175 spår, varav PKK-spåret var ett. Jag kan passa på fillfälletatt säga att den koncentrafion som skedde kring PKK ägde rum sent inomutredningen. Den började , och det blev egentligen ingen koncentrationförrän . Jag säger det därför att det har sagts imassmedia och på annat sätt att jag fick en låsning till PKK redan lördagenefter mordet på . Det är alltså inte rikfigt. Jag skulle i alla fallredovisa den mycket omfattande utredningen för en man av kvalitet.Jag vet att han inte är intresserad av tjafsiga föredragningar varför jagförberedde föredragningen mycket noggrant med hjälp av blädderblock. Det är enmodern metod. YlvaAnnerstedt: Fick sedan med sig det här materialet? : FickLidbom med sig det här materialet?