bet · GC01AU12 · 1988-12-31 00:00:00 — Frågan om representationen för landsting och näringslivi den centrala styrelsen och styrelserna för länsföretagen får prövas på nytt idet sammanhanget. Vad utskottet anfört bör delges regeringen. dels att utskottets hemställan under 36 bort haföljande lydelse: 36. beträffande att med bifalltill motion 1988/89:A267, med anledning av motionerna 1988/89:A271 yrkande 1och 1988/89:A275 samt med avslag på propositionen i motsvarande del som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Arbetshjälpmedel för handikappade egenföretagare (mom. 23) och (båda c) anför: Vivill understryka att handikappet och därmed förenat hjälpbehov är det som skallvara avgörande för att bevilja ekonomiskt stöd till arbetshjälpmedel. Någonskillnad får alltså inte göras om man är anställd eller egen företagare. Den restriktivainställning som kan förekomma till egenföreta-garnas behov av hjälpmedel kan fåtill följd att verksamheten måste läggas ned och företagaren blirförtidspensionerad när alternativa försörjningsmöjligheter saknas. Arbetsmiljökommissionensdirektiv /89: AU12 Vidregeringssammanträde anförde chefen förarbetsmarknadsdepartementet, statsrådet (direktiv 1988:63): Jagföreslår att en kommission tillkallas med uppgift att lägga fram förslag tillåtgärder för att ändra sådana arbetsförhållanden, som skapar skador och ohälsa. Somunderlag för förslagen skall kommissronen kartiägga förhållanden iarbetsmiljön, som ger upphov till arbetsskador. Kartläggningen bör inriktas påatt identifiera de mest utsatta arbetena, men också på sådant, som kan innebäranya hälsorisker i arbetsmiljön. Iregeringsförklaringen uttalade regeringen sin avsikt attinbjuda organisationerna på arbetsmarknaden och berörda myndigheter att delta ien arbetsmiljökommission med uppgift att göra särskilda insatser för de 400 000mest utsatta arbetena. Bakgrundentill regeringens ställningstagande är den oroande utvecklingen när det gällerantalet arbetsskador, långtidssjukskrivningar och förtidspensioneringar. Bakomdenna utveckling döljer sig mänskliga problem och lidanden som i många fallleder till utslagning från arbetsmarknaden. Människor som skadas i arbetet, somgår långvarigt sjukskrivna och som tvingas lämna arbetslivet , kännersig ofta nedvärderade. De förlorar arbetsgemenskapen, isolerar sig och får årav sina liv förstörda. Antaletanmälningar till arbetsskadestatistiken har ökat från 153 1980 till 1987. Ökningen gäller främst arbetssjukdomarna, medan ökningen avolycksfallen är mer begränsad. har den andel av de anmäldaarbetssjukdomarna, som godkänts som arbetsskador enligt arbetsskadeförsäkringensregler, ökat. Denna gäller främst skador och sjukdomar till följd av ohkabelastningsfaktorer. Ocksåförtidspensioner och sjukbidrag ökar. Särskilt markant är utvecklingen avförtidspensioner och sjukbidrag för kvinnor i åldrarna . Deoffentliga utgifterna för försäkringsskyddet stiger. kostadearbetsskadorna, de långa sjukskrivningarna och förtidspensionerna ca 37miljarder kronor. väntas utgifterna öka till ca 45 resp.53 miljarder kronor. Till detta kommer effekterna för stat och kommun avminskade skatteinkomster. För företag och förvaltningar medför sjukfrånvaronkostnader för stillestånd, driftsstörningar, överdimensionering av personalstyrkan,vikarieanskaffning m.m. Dennautveckling skall inte tas som ett tecken på att arbetsmiljöerna generellt settskulle ha försämrats. Så har exempelvis antalet svåra skador och olyckor meddödlig utgång minskat betydligt. Också övriga olycksfall har minskat sett i ettlängre tidsperspektiv, även om minskningen avstannat . Kraftfullainsatser behövs 1988/89:AU12 Bilaga Utvecklingen i arbetslivetvisar således på allvarliga brister i välfärden. individuellaoch sociala som ekonomiska skäl talar därför för att det behövs kraftfullainsatser från många olika håll för att vända denna utveckling och skapasäkrare och tryggare arbetsplatser. på atthindra att människor drabbas av skador och ohälsa i arbetslivet. gäller attändra på sådana förhållanden i arbetslivet, som orsakar stort mänskligtlidande och försämrad livskvalitet i det vardagliga livet och som i så storutsträckning också leder till förtidspensioneringar. Det gäller också att ökamöjligheterna för de drabbade att komma tillbaka till ett lämpligt Den politik som har drivits påarbetsmarknadsområdet brukar karakteriseras som arbetslinjen. Innebörden äratt aktiva åtgärder för att ge arbetslösa arbete, utbildning eller andraförberedande åtgärder, som kan väntas leda till arbete, skall prioriterasframför passiva utbetalningar av kontantstöd. Inte minst genom det ökandeantalet arbetsskador är situationen nu sådan, att ersättningar frånsocialförsäkringarna betalas ut i ökande omfattning. Det finns skäl atttillämpa det synsätt, som arbetslinjen ger uttryck för, också irehabiliteringsverksamheten, så att aktiva åtgärder vidtas för att återföra människori arbete snabbare än som är fallet. Behovet av en sådan inriktning understryks av läget ochden förväntade utvecklingen på arbetsmarknaden. Svårigheterna att inom olikasektorer fylla behoven av arbetskraft kan komma att bestå under stora delar av1990-talet. Det kommer att vara av stor betydelse att alla, som kan och villarbeta, har möjlighet att göra det. Även arbetsmarknadspolitiska skäl talar således för attinsatserna för att förebygga arbetsskador och ohälsa måste ges en större roll. Ansvaret för arbetsmiljön vilar i första hand på denenskilda arbetsgivaren. Verksamheten på arbetsmiljöområdet präglas vidare av ettomfattande samarbete mellan arbetsmarknadens parter. Därför är det självklartatt parterna också i fortsättningen har en central roll i arbetet med attförbättra arbetsmiljön och förändra arbetets organisation och därmed minskariskerna för liv och hälsa i arbetslivet. Företagshälsovården har stor betydelse iarbetsmiljöarbetet. av alla arbetstagare har tillgång tillföretagshälsovård. Ett antal olika statliga myndigheter och institutionerhar, var och en inom sitt område, särskilda uppgifter på arbetsmiljöområdet,exempelvis , ,arbetsmiljöfonden och arbetslivscentrum. Också arbetsmarknadsmyndigheterna, ,försäkringskassorna, landstingens hälso- och sjukvård och harviktiga uppgifter när det gäller att minska de negativa följderna av brister iarbetsmiljön. Det finnssålunda stora resurser och goda förutsättningar att bedriva ett aktivt,åtgärdsinriktat arbete för en bättre arbetsmiljö. Detta arbete måste 1988/89:AU12 fortsätta med stor kraft och effektivitet. En särskild kommission bör tillsättas för att lägga framförslag till åtgärder, som ändrar på de arbetsmiljöer som skapar skador ochohälsa. Som underlag för förslagen skall kommissionen kartlägga förhållanden iarbetsmiljön, som ger upphov till arbetsskador. Kartläggningen bör inriktas påatt identifiera de mest utsatta arbetena. Kommissionen skall inte bara utgåfrån sådana faktorer som ger upphov till relativt lätt identifierade skadoreller sjukdomar utan även till förhållanden av mer sammansatt natur. Det kanhandla om en kombination av fysisk arbetsmiljö, arbetets organisation ochpsykiskt påfrestande inslag i arbetet eller om otillräckligt inflytande över denegna arbetssituationen. Målet för kommissionens arbete skall vara att minska denarbetsrelaterade sjukfrånvaron och utslagningen men även att förebyggauppkomsten av nya hälsorisker i arbetsmiljön. Kommissionen bör överväga om ekonomiska styrmedel gentemotarbetsgivare bör skapas för att åstadkomma arbetsmiljöförbättringar. Den börockså föreslå andra åtgärder, som behövs för att ytterligare markera det ansvarsom arbetsgivarna har enligt arbetsmiljölagen. Kommissionen bör t.ex. se över hur skador och tillbudföljs upp på arbetsplatserna och om de leder till att arbetsgivarna vidtaråtgärder för att minska riskerna för nya skador. Kommissionen bör också prövahur behovet av snabbt tillgänglig och aktuell information om arbetsskadornasutveckling skall kunna tillgodoses. Kommissionen bör belysa hur det lokala arbetsmiljöarbetetoch särskilt arbetstagarinflytandet i arbetsmiljöfrågor fungerar. I detta börbl.a. ingå att se över det lokala skyddsarbetets ställning och organisation.Exempelvis uppfattas skyddskommittéerna ofta spela en sidoordnad roll iförhållandet till de nya former för arbetstagarinflytande som lagstiftningen ommedbestämmande har medfört. Arbetsmiljörisker skall i första hand mötas med tidiga ochförebyggande insatser. Men för dem som ändå drabbas, bör aktivarehabiliterings- och anpassningsåtgärder vidtas, så att de kan vara kvar iarbetslivet. Det är angeläget att anpassnings- och rehabiliteringsverksamhetenpå arbetsplatserna utvecklas och att det byggs upp kunskap och kompetens försådan verksamhet. Kommissionen bör överväga om särskilda åtgärder bör vidtasför att få till stånd en bättre fungerande verksamhet. bör överväga effektiviteten isamordningen mellan olika samhällsorgan centralt och regionalt. Mot bakgrund averfarenheterna från kommissionens kartläggning skall den lämna förslag ominriktning och organisation av arbetsmiljöarbetet och samhällets insatser. Kommissionen bör överväga, om det finns anledning att göraförändringar eller förtydliganden i arbetsmiljölagen eller annan lagstiftning. Kommissionen skall också under arbetets gång kunna lämnaförslag till regeringen om uppdrag till myndigheter och om sådana särskilda utredningar gi som kommissionens arbetekan ge anledning till. Kommissionenska slutligen även belysa företagsekonomiska, samhälls- Bilaga ekonomiskaoch statsfinansiella kostnader samt intäkter för de åtgärder, som föreslås. lägger fram kostnadskrävande förslag skall den också ange huråtgärderna skall finansieras. Kommissionenskall samråda med sådana utredningar och översyner, som berör dess arbete. Irehabiliteringsberedningens betänkande (SOU 1988:41) Tidig och samordnad rehabilitering- Samverkansmetoder och rehabiliteringinriktad ersättning - behandlas flerafrågor som i hög grad är relevanta för arbetsmiljökommissionen. Dettautredningsarbete blir därmed ett viktigt underlag för kommissionen. 1986års företagshälsovårdsreform ses över . Det gäller främstbidragssystemets utformning, men också lagstiftning, personalutbildning ochföretagshälsovårdens roll i rehabiliterings- och anpassningsarbete.Kommissionen bör följa översynsarbetet. Kommissionenskall också följa arbetarskyddsstyrelsens pågående kampanj motbelastningsskador och arbetsmiljöfondens program mot belastningsskador. Kommissionenbör ha en hög handlingsberedskap. Den bör verka för att önskvärda åtgärder blirgenomförda med minsta möjliga dröjsmål. Kommissionens förslag skall därförfortlöpande överlämnas till berört departement. Avsiktenär således inte att kommissionen skall lägga fram förslagen samlat vid arbetetsslut. I stället skall kommissionen efter avslutat arbete redovisa de åtgärder,som har vidtagits och vad som bör göras därutöver. Kommissionenfår inom givna ramar bestämma om sina arbetsformer, exempelvis om regionalaeller andra specialgrupper bör inrättas för särskilda frågor eller uppgifter.Sådana specialgrupper, experter och motsvarande, bör i förekommande fall kunnaanlitas för den tid, som uppdraget tar och således inte för hela den tidsperiodsom kommissionens arbete pågår. Kommissionens arbete börvara slutfört . arbete skall gälla vad regeringen har föreskrivit om beaktande avEG-aspekten (dir. 1988:43), samt direktiven (dir. 1984:5) angåendeutredningsförslagens inriktning. Innehållsförteckning 1988/89:AU12 Arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspektionen......... 11 Arbetsmiljöinstitutet:Anskaffning av vetenskaplig apparatur 15 Statistiska uppgifter........................................... 16 Allmänna frågor.................................................. 17 Yrkesinriktadrehabilitering................................... ... 19 Särskilda åtgärder förarbetsanpassning och sysselsättning 20 Arbetshjälpmedel åt handikappadeoch näringshjälp... 20 Anställning med lönebidrag................................... ... 22 Statsbidrag till skyddatarbete hos offentliga arbetsgivare 28 Bidrag till StiftelsenSamhall.................................. 29 Verksamhetens allmännainriktning......................... 29 Verksamhetens /90........ 31 Driftbidraget /90...................... 32 Utskottets hemställan...................................... 33 17)....................... 37 Arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspektionen (res. 1314)......................... ... 44 Allmänna frågor omarbetshandikappade (res. Yrkesinriktadrehabilitering (res. 18)....................... 47 Arbetshjälpmedel (res.19-21)............................... ... 48 Anställning med lönebidrag(res. 22-23) ................. ... 49 Statsbidrag till skyddatarbete hos offentliga arbetsgivare (res. 24) ... 52 25-36)........................................... ... 53 Särskilt yttrande.............................................. ... 58 gotab 88512, 1989