bet · GC01SoU19 · 1988-12-31 00:00:00 — Bidrag utgår som efter ansökan tillpensionärsorganisation som är av riksomfattande karaktär, står öppen för allaoch är partipolitiskt obunden. Lägsta medlemsantal för bidrag föreslås bli 30000 medlemmar. Bidrag föreslås utgå i form av grundbidrag och förorganisation med fler än 75 000 medlemmar även i form av rörligt bidrag. med högst 75 000 medlemmar föreslås halvt grundbidrag och vid flermedlemmar helt grundbidrag. Det rörliga bidraget föreslås utgå i intervaller 75000 - 150 000 medlemmar med /medlem, i intervallet 150 000 - 300 000medlemmar med /medlem, i intervallet 300 000 - 450 000 medlemmar med 3kr./medlem samt med /medlem för medlemmar utöver 450 000. Avsikten var enligt propositionen också att göra en vissomläggning av bidragssystemet så att bidraget till en organisation påverkadesav förändringar i medlemsantalet. Förslaget föranledde ingen erinran frånriksdagens sida. I motion So244 av och (båda c) hemställs att som sin mening ger regeririgen till känna vad i mofionen anförts om nödvändigheten av att höja grundbeloppet (yrkande 1) och att hos q regeringenbegär en översyn av reglerna för fördelning av det statliga 1988/89SoU19bidraget till de båda pensionärsorganisationerna SPF och PRO (yrkande 2). Fördelningen av totalbeloppet för /89 varenligt motionärernas mening anmärkningsvärd. Det statliga bidraget till PROuppgick till . per medlem, medan SPF fick nöja sig med . Det borde enligt motionärerna vara självklart att anslaget fördelasenligt rättvisa grunder. I motion So321 av m.fl. (c, m, fp, mp)hemställs att uppdrar åt regeringen att fördela bidragen tillpensionärsorganisationerna enligt angivna principer. Motionärerna framhåller att den gällande fördelningen avmedlen är orättvis. Grundbidraget måste enligt motionärerna avse att täckakostnader som är i stort sett desamma oavsett organisationernas storlek. Enrimlig fördelning vore då att man fastställer ett grundbidrag och fördelaråterstoden av anslaget i relation till organisationernas medlemstal per den 31december 1988. Utskottet behandlade en motion (c, m, fp) omatt skulle fördela anslaget till pensionärsorganisationerna enligträttvisare grunder. Fördelningen av totalbeloppet var enligt motionärernaanmärkningsvärd, PRO erhöll 3:25 per medlem, medan SPF fick nöja sig med 2:40kr. anförde (SoU 1986/87:29 s. 4). Relationen mellan anslagen till resp. organisation hardock varit oförändrad och hänsyn har inte tagits till att SPF kraftigt ökatsitt medlemstal. tillstyrkte en motion medbegäran om höjning av bidragen fill pensionärsorganisationerna (SoU1978/79:25). Utskottet uttalade därvid att det liksom dittills skett bordeankomma på regeringen att ta ställning till fördelningen av bidrag mellan depensionärsorganisationer som kom in med ansökan därom. Utskottets s-ledamöteranförde i en reservation att man vid fördelningen av medel mellan de aktuellaorganisationerna som brukligt var borde utgå från deras medlemsantal. Utskottet utgår från att samtliga pensionärsorganisationersom kommer i fråga för bidrag kommer att få en likvärdig behandling. Utskottet avstyrkte med hänvisning härtill den då aktuellamotionen (c, m, fp). Utskottet har inhämtat att de principer som gäller förbidragsgivningen till pensionärsorganisationerna inte är unika utan gällerockså inom andra områden. Bidraget till SPF ökade vid den senaste fördelningentotalt sett med på grund av att organisationens medlemsantal ökat.Ökningen för PRO var obetydlig. Enligt uppgift skulle SPF:s medlemsantal nu haökat ytterligare, varför en ökning totalt sett av bidraget till organisationenkan förväntas med gällande fördelningssystem. Utskottet utgår från att regeringen noga följerfördelningen av bidraget mellan pensionärsorganisationerna och föreslår de ändringar som kan behövas för att en så rättvis fördelning som möjligt skall uppnås. Utskottet är mot denna bakgrund inte berett att tillstyrka motionerna So244 (c) yrkande 1 och So321 (c, m, fp, mp). Utskottet anser inte heller att någon sådan översyn som begärs i motion So244 yrkande 2 är påkallad. Yrkandet avstyrks därför. Medelsanvisningen 1988/89:SoU19 I motion So305 av m.fl. (vpk) hemställs attriksdagen beslutar att under anslaget G 1, bil. 7, /90 anslå , dvs. ett i förhållande till regeringens förslag höjt anslag med . (yrkande !) Utskottet har ovan under behandlingen av frågan omstatsbidraget till kommunerna för stöd och hjälp i boendet avstyrkt yrkandet isamma motion att hos regeringen begär förslag om nytt statsbidrag förutbildning av vårdpersonal inom . Utskottet avstyrker följaktligenmotion So305 (vpk) yrkande 1. Utskottet har ingen erinran mot budgetpropositionensförslag till medelsanvisning under punkten G 1. Bidrag till social hemhjälp,ålderdomshem, m.m., vilken avser förhållandena under . I motion So235 av m.fl. (fp) hemställsatt beslutar om ett femårigt stimulansbidrag om 100 milj .kr. perbudgetår i syfte att stimulera ombyggnaden av insfitutioner så att rätten tilleget rum kan förverkligas i hela landet före mitten av (yrkande 2)och att för nästkommande budgetår beviljar ett stimulansbidrag om 100milj.kr. för ombyggnad av institutioner (den slutna äldrevården) i syfte attförverkliga rätten till eget rum (yrkande 3). (1988/89:SoU6 s. 18) behandlade utskottetmofionsyrkanden med samma innehåll som de nu aktuella i mofion So235. Utskottet delar uppfattningen i motion So28 (fp) - vilkeni denna del helt överensstämmer med propositionens intentioner - att det årangeläget att otidsenliga insfitutioner byggs om så att målet att även den sombehöver vård och tillsyn skall ha rätt till en fullvärdig bostad kan uppfyllas.Utskottet anser också att det år viktigt att anläggningar som inte kan byggasom ändras så att vårdmiljön blir mer hemlik. finns det skäl attbetona att omvandlingen av äldre anläggningar måste ske med stor varsamhet ochgenomföras med största hänsyn till de äldre som berörs. Utskottet konstaterar att det pågår ett intensivtprogram- och planeringsarbete för att minska boendet på institutioner. Detta gäller inom den sociala , inom långtidssjukvården, inom den psykiatriska vården och inom omsorgen om psykiskt utvecklingsstörda. Det pågår också i många landsting och kommuner ett arbete för att öka kvaliteten i boendet för dem som av olika skäl måste vistas på institution. Planeringen av arbetet med att förbättra kvaliteten på olika sjukvårds- och sociala institutioner och genomförandet av detta är dock i högsta grad en fråga för landsting och kommuner. Utskottet tar avstånd från tanken att staten mer eller mindre regelmässigt skall gå in med särskilda stimulansbid rag på områden där ansvaret för planering och genomförande åvilar en annan huvudman. Utskottet erinrar om det statliga stöd som redan utgår genom nybyggnads- och ombyggnadslån bl.a. till bostäder och ålderdomshem. Utskottet är härutöver inte berett att tillstyrka särskilda stimulansbidrag för att ytterligare underlätta ombyggnad av institutioner. Med detanförda avstyrkte utskottet de då aktuella motionsyrkandena. Utskottet anser att det inte finns anledning för riksdagenatt nu ändra uppfattning i denna fråga. Utskottet avstyrker sålunda mofionSo235 (fp) yrkandena 2 och 3. Färdtjänsten är ett komplement till kollektivtrafiken fördem som inte kan utnyttja denna. Färdtjänsten underlättar för den enskilde attbo självständigt och ha kontakt med andra. Från anslaget Bidrag till färdtjänst betalas statsbidragtill landstingskommuner och kommuner för färdtjänst. Bidraget är avbruttodriftkostnaderna. Det får dock inte öka med mer än ett belopp som står ivisst förhållande till antalet personer som är samtutvecklingen av konsumentprisindex. Bidragsbestämmelserna finns i kungörelsen(1974:840) om statsbidrag till färdtjänst. Bidraget betalas för kalenderår iefterskott. Anslaget för /90 avser således bidrag förverksamheten . I motion So223 av och (båda s)hemställs att som sin mening ger regeringen fill känna vad somanförts i mofionen om att till statsbidraget för den kommunala färdtjänstenkopplas krav om verksamhetens omfattning, kvalitet och avgifter. Motionärerna framhåller att färdtjänsten år en kommunaluppgift. Taxor och andra regler för färdtjänsten varierar starkt mellan olikakommuner. Det finns även stora skillnader beträffande den service som erbjudsfärdtjänstkunderna. Antal resor är i vissa fall starkt begränsat. Kvalitetenpå specialfordon är också mycket skiftande. För att skapa en god kvalitet påfärdtjänsten i rikets alla kommuner måste det enligt motionärerna uppställas vissakrav för verksamheten. presenterade förslag omen förändring av det statliga bidraget till kommunernas färdtjänst i raktmotsatt riktning. Det förslaget innebär att färdtjånstbidraget skulle omvandlastill ett skatteutjämningsbidrag baserat på kommunernas andel innevånare över 65år, anför motionärerna. Bidraget skulle ge kommunerna möjlighet att använda detefter eget gottfinnande, t.ex. till anpassning av den kollektiva trafiken. Ensådan bidragskonstruktion riskerar enligt motionärerna att bli förödande förfärdtjänsten i många kommuner, där anpassad kollektivtrafik skulle spelas utmot dem som är beroende av färdtjänsten. I motion So255 av m.fl. (fp) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs omstatsbidragsreglerna till färdtjänst (yrkande 8) och att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om behovet avflexibla regler för färdtjänst (yrkande 9). Motionärerna anför att färdtjänsten utgår enligtsocialtjänsten som bistånd. Detta är ett föråldrat synsätt. Färdtjänsten iframtiden bör enligt motionärerna vara en naturlig del av kollektivtrafiken.Färdtjänsttillstånd skall ges till dem som på grund av funktionsnedsättning intekan använda sig av allmänna kommunikationer. är ansvarig förtillsyn och utger tillämpningsföreskrifter. Dessa föreskrifter år enligtmotionärerna oklara ocholika tolkningar kan göras om vilka personer och resor som kan 1988/89:SoU19anses statsbidragsberättigade. har i en revisionsrapport1987 föreslagit alternativ till dagens statsbidragsregler. Regeringen börskyndsamt behandla rapporten och lägga fram nytt förslag till statsbidragsreglerså att resandet för människor med funktionsnedsättningar blir jämlikt med ickehandikappades, anför motionärerna. När nya bestämmelser för färdtjänst, såvälkommunal-, läns- som riksfärdtjänst, utformas måste de vara så flexibla att deunderlättar för såväl handläggare som brukare. Man måste uppmärksamma deregionala skillnaderna i landet. Det som passar bra i kanske intealls är bra i glesbygdskommuner. har genomfört en förvaltningsrevisionav statsbidraget till . En rapport över revisionen (Dnr1987:101) Statsbidraget till har överlämnats tillregeringen. Granskningsrapporten har remissbehandlats. Som en idéskiss redovisar RRV (s. 04) ett alternativ tilldagens statsbidrag till färdtjänst. Ett mer generellt och behovsrelateratstatsbidrag skulle, enligt RRV, i större utsträckning än det nuvarande bidratill att utjämna i stället för att befästa de kommunala skillnaderna. Detskulle vidare vara neutralt i fråga om valet mellan färdtjänst och olika formerav handikappanpassning av kollekfivtrafik. Därmed skulle en väl avvägdblandning av insatser mot förflyttningshandikapp uppmuntras snarare änmotverkas. Ett behovsrelaterat bidrag skulle även ge kommunerna ökatincitament att tillvarata rationaliseringsvinster som det skulle varaförenat med ett mindre omfattande regelverk och mindre administration. Denstatsfinansiella kontrollen över bidraget skulle också förbättras. Ettbehovsrelaterat statsbidragssystem skulle ställa krav på en fillsyn frånsocialstyrelsen av en delvis annan karaktär och inriktning än den nuvarande. Ibudgetpropositionen 1988/89:100 framhåller föredraganden (s. 129). lämnade enrevisionsrapport om statsbidraget fill den kommunala färdtjänsten. I rapportenskisserar verket olika alternativ till dagens statsbidrag. Statsbidraget skulleantingen kunna vara helt behovsrelaterat eller bestå av flera komponenter,t.ex. en behovsrelate-rad del och en prestationsrelaterad del.Granskningsrapporten har remissbehandlats. Det finns enligt min mening intefillräckligt underlag för att ta ställning fill det framtida statsbidragetsutformning. Ytterligare beredning av denna och angränsande frågor kommersåledes att ske inom . Med anledning av ett mofionsyrkande liknande det i motionSo223 anförde utskottet bl.a. följande i betänkandet SoU 1987/88:20 s. 5. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden med ihuvudsak samma innebörd som det nu aktuella, senast i betänkandet SoU1986/87:18 s. 19. Utskottet har därvid anfört att taxorna för färdtjänstenligger inom ramen för den kommunala självstyrelsen och att taxorna som en följdav detta varierar med hänsyn till de lokala förhållandena. Utskottet haremellertid framhållit att en större enhetlighet i de kommunala taxorna böreftersträvas. har tagit fram en skrift.Färdtjänsten i kollektivtrafiken. Om färdtjänstens utveckling. Enligt utskottets mening 14 finns detskäl att anta att skriften kommer att leda till att kommunerna 1988/89:SoU19 vinnläggersig om en större enhetlighet i färdtjänsttaxorna och villkoren för färdtjänst.Utskottet noterar också att har inlett en särskild utredningi syfte att beskriva och analysera skillnaderna mellan kommunerna när detgäller den enskildes tillgång till färdtjänst. inhämtatatt regeringen uppdragit åt att kartlägga ochanalysera den varierande utformningen av taxorna inom kommunernas hemtjänst,färdtjänst och barnomsorg. Med hänsyn härtill och då frågan om förändringari statsbidragssystemet år föremål för överväganden inom regeringskanslietanser utskottet att syftet med motion So211 yrkande 1 är tillgodosettoch avstyrker därför motionsyrkandet. har redovisat det nämndauppdraget för regeringen i rapporten Den enskildes sammanlagda ekonomiskasituation inom äldreomsorgen (Dnr 1988:219). 1 betänkandet SoU 1987/88:20 behandlade utskottet också enmofion med ett yrkande liknande de nu aktuella i mofion So255. Utskottet delar motionärernas uppfattning attstatsbidragsbestämmelserna bör ha en klar och entydig utformning. Utskottet,som vill hänvisa fill vad som ovan anförts om pågående arbete, konstateraremellerfid att statsbidragssystemet är föremål för översyn inomregeringskansliet. Enligt utskottets mening är det därför inte påkallat mednågon åtgärd av med anledning av motionsyrkandet. Utskottet konstaterar att frågan om utformningen avstatsbidraget till färdtjänsten bereds inom bl.a. motbakgrund av . Enligt utskottets mening är det inte påkallat med några sådanainifiafiv från sida som begärs i motion So255 (fp) yrkandena 8 och9. Beredningen i av den nämndarevisionsrapporten och rapporten Den enskildes sammanlagda ekonomiska situafioninom äldreomsorgen bör avvaktas, innan överväger något sådantinitiativ som föreslås i motion So223 (s). I motion So238 av och (bådafp) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ändring av statsbidragsbestämmelserna för färdtjänst föratt skapa möjlighet för handikappade att leasa bil. Mofionärerna anser att i vissa situafioner kan leasing aven handikapput- bil vara ett bättre och billigare alternativ för såväl den handikappade som kommunen. Den handikappade får större rörelsefrihet och kommunen skulle endast behöva betala kostnaden för bilresor. En annan lösning är enligt motionärerna att inte kommunen står för själva kontraktet utan låter bilföretaget leasa ut bilen direkt fill den handikappade med ekonomisk hjälp från stat och kommun. Men för att kunna medge leasing av handikapput- bil måste statsbidragsbestämmelserna ändras så att även bilföretag, och inte endast privatpersoner, kan erhålla bidrag till specialutrustning, anser motionärerna. Dessutom finns svensktillverkade bilar som erbjuder viss speciell utrustning som gör det lättare för handikappade att 15 köra.Därtill måste kommunen få rätt att av statsbidragsmedel till färdtjäns- 1988/89:SoU19 ten bidratill leasingkostnaden motsvarande kostnaden för bilresor till och Motionärerna framhåller också att det har sagts att leasing skullevara en både dyr och dålig lösning. Detta är ett tvivelaktigt påstående. Man börenligt motionärerna kunna hålla kostnaden på samma nivå som Enhandikappad har däremot svårare att göra enklare underhåll eller rätta fillsmärre fel än en frisk person, varför fullserviceleasing är ett utmärkt alternafivför den handikappade. I betänkandet (Ds S1986:ll) Bilstödet åt handikappadeframhöll den särskilde utredaren bl.a. (s. 52). I diskussioner med de sakkunniga har de ansett, attleasing är en dyr och dålig lösning, särskilt om det behövs omfattandeanpassning av bilen på grund av funktionshinder. En fördel år dock att förarenkan slippa ekonomiska bekymmer med reparationer och underhåll. Såvitt jag inhämtat, går det att få smärre ändringar på enleasingbil, men om det behövs stora ingrepp kan det vara svårare. Eftersombilen skall återställas i ursprungligt skick, när leasingen upphör, kan denhandikappade få stora kostnader, om ändringarna på bilen har varit omfattande. kan man inte få arbetsmarknadsverkets bilbidrag tillleasing av bil. Att utvidga bilstödet, så att också leasingbilar omfattas avbilstöd, år således en reform, som medför ökade utgifter. Jag har inte bedömt atten sådan reform hör fill de mest angelägna. En möjlighet att minska kostnaderna för att hyra bil kundevara att en offentlig huvudman - t.ex. färdtjänsthuvudmannen - sluter ettcentralt avtal med en uthyrare och sedan tillhandahåller bilar för funktionshindradeförare. Intresset för en sådan lösning är dock knappast tillräckligt stort varesig hos huvudmännen eller hos funktionshindrade bilförare. Frågan behandlades av utskottet i betänkandet SoU1987/88:20 med anledning av en motion med samma yrkande som i mofion So238.Utskottet anförde (s. 5). Utskottet noterar att förslaget i proposition 1987/88:99om förbättrat bilstöd till handikappade innebär att fler handikappade kommeratt kunna förflytta sig med av dem själva framfört fordon. Det kommer härvid attbli förmånligare för den enskilde att köpa bilen än att hyra den. Om bilenmåste ändras efter den enskildes funktionshinder framstår leasing som ett änsämre alternativ. Utskottet är på grund härav inte berett att förorda någotriksdagens initiativ med anledning av motion So207 (fp). Enligt utskottets mening har frågan inte tillförts någotsom föranleder en ändrad bedömning från utskottets sida. Motion So238 (fp)avstyrks därför. Utskottet tillstyrker den föreslagna medelsanvisningentill Bidrag till färdtjänst. Kostnader för viss omsorg om psykiskt utvecklingsstördam.fl. Landsfingskommunerna och de kommuner som inte ingår inågon landsfings- jg kommun fårstatsbidrag av lönekostnaderna förvissa förskolekon- sulenterinom omsorgsverksamheten enligt lagen (1985:568) om särskilda 1988/89:SoU19omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. Fr.o.m. utgårstatsbidrag även till talpedagoger som arbetar med utvecklingsstörda förskolebarn.Bidraget betalas ut i efterskott för kalenderår. Bidragsreglerna finns iförordningen (1986:566) om statsbidrag till lönekostnader för vissa förskolekonsulenteroch talpedagoger (ändrad senast 1988:575). erhåller medel förviss kurs- och konferensverksamhet för viss personal inom verksamheten medomsorger om psykiskt utvecklingsstörda. Syftet är bl.a. att främja utvecklingenoch ge tillfälle till erfarenhetsutbyte inom verksamhetsområdet. I motion So624 av och (båda s) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av att logopeder och talpedagoger jämställs i statsbidragshänseende vid tillämpning av omsorgslagens 4 § punkt 1. I budgetpropositionen sägs bl.a. följande om statsbidraget(s. 130). Den nuvarande statsbidragskonstruktionen låser bidragettill vissa befintliga tjänster. I vissa landsting är det inte talpedagoger utanlogopeder som svarar för bedömning av barnets språkliga förmåga och förinsatser i form av tal- och språkstimulans. Lekotekarier är en annanspecialpedagogisk resurs för psykiskt utvecklingsstörda förskolebarn. En friareanvändning av den specialpedagogiska resursen skulle möjliggöra anpassning efterde individuella behoven av insatser och bidra till en jämnare kvalitetlandstingen emellan. Med tanke på att statsbidraget utgör ett medel för attstyra kompetensutvecklingen hos den personal som ger specialpedagogiska insatser,har jag tidigare inte varit beredd att föreslå någon ändring avstatsbidragskonstruktionen. har emellertid socialstyrelsenutfärdat behörighetsföreskrifter för förskölekonsulenter. Mot bakgrund avovanstående anser jag ätt reglerna för statsbidraget bör ändras i enlighet medsocialstyrelsens förslag. Jag föreslår att statsbidraget verksamhetutgår enligt nuvarande konstruktion. bör bidraget utgå förspecialpedagogiska insatser som ges till förskolebarn, som tillhör eller föreskolstarten kan förväntas komma att tillhöra omsorgslagens personkrets. Despecialpedagogiska insatserna kan ges av förskolekonsulent, talpedagog,logoped eller motsvarande inom landstingskommunernas omsorgsverksamhet ellersamordnade barnhabilitering. Bidraget bör liksom nu avse kalenderår och utbetalas perår i efterskott. Anslaget bör omvandlas till ett reservationsanslag ochfördelas i relation till det antal barn som fått del avspecialpedagogiska insatser. Jag förutsätter att noga följertillämpningen av de nya statsbidragsreglerna. Genom vad som sägs i budgetpropositionen fårmotionsyrkandet anses vara tillgodosett. Motion So624 (s) avstyrksföljaktligen. Utskottet godkänner de föreslagna riktlinjerna förstatsbidrag till specialpedagogiska insatser. Utskottet tillstyrker den föreslagna medelsanvisningentill Kostnader för viss omsorg om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. 2 1988/89. Nämndenför vårdartjänst 1988/89:SoU19 har till uppgift att organiseraverksamheten med vårdartjänst samt administrera det statliga bidraget tilldenna. Nämnden skall också administrera försöksverksamheten med omvårdnad försvårt rörelsehindrade elever vid gymnasium. Från anslaget betalas vårdartjänst åt svårtrörelsehindrade som studerar i eftergymnasial utbildning eller vidfolkhögskola. Kostnaderna för försöksverksamheten vid gymnasiumskall täckas av avgifter, och nämnden debiterar berörda landsting och kommuneravgift för omvårdnad och därmed sammanhängande verksamhet. Från anslagetbetalas vidare kostnader för nämndens kansli samt viss utvecklingsverksamhet. Nämndens arbetsuppgifter och organisation framgår av förordningen(1988:1126) med instruktion för . Kostnaderna för gravt rörelsehindrade ungdomarsgymnasiestudier I motion So287 av m.fl. (vpk) hemställs attriksdagen beslutar om en utvidgning av vårdartjånsten till att omfatta ävengymnasiestuderande (yrkande 1). Mofionärerna föreslår att staten tar överansvaret för de svårt rörelsehindrades gymnasiestudier genom att vårdartjånstenutvidgas fill att omfatta även dessa elever. I motton So320 av () hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts omansvaret för svårt rörelsehindrade ungdomars gymnasiestudier. Motionären anseratt det är nödvändigt att regeringen tar sitt ansvar även för dennalilla grupp ungdomar. I motion So323 av och (båda c)hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kostnadsansvaret för gravt rörelsehindrade elevers gymnasieskolgång. I motion Ub267 av () hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen fill känna att kostnaderna förgymnasieutbildningen för i motionen berörda elever bör bestridas av staten. I motionerna So287, So320 och So323 anförs också attvidare utredning onödig. behandlade liknandemofionsyrkanden och anförde i det av godkända betänkandet SoU1986/87:18 s. 27-28 bl.a. följande. Enligt utskottets uppfattning åvilar det ekonomiskaansvaret för omvårdnaden om de rörelsehindrade ungdomarna under derasgymnasieskolgång principiellt vederbörande primär- och landstingskommuner.Staten måste emellertid vara beredd att svara för att den begränsade grupp dethär är fråga om verkligen kan erbjudas en fungerande gymnasieskolgång.