bet · GC01SfU17 · 1988-12-31 00:00:00 — I denna framhålls bl.a. att det individuella stödet tillflyktingar bör förstärkas och utvidgas, att stödet måste börja med åtgärdermedan flyktingen är kvar i landet, att flyktingar måste få rättfill utbildningsbidrag för att genomgå specialinriktade kurser som gerkunskaper om sysselsättningsskapande projekt med kooperativ eller folkbildningsanknytning,att särskilda medel måste ställas till förfogande för att ta framstudiematerial för sådana kurser, att det svenska biståndet till program iursprungsländerna måste öka och att därvid de organisationer som arbetar medfolkbildning i får ett ökat inflytande. I motion Sf547 slutligen avSten m.fl. begärs i yrkande 14 ett tillkännagivande av nödvändighetenav en god beredskap för återvandring och att återinvand-ringsfrågorna bör ägnasökad uppmärksamhet i det internationella samarbetet. I budgetpropositionen (bil. 12 s. 55) tar föredragandenupp frågan om svenska insatser för återvaiidrade flyktingar och erinrar orh atten särskild arbetsgruppinom lagt fram en 1988/89:SlUl7rapport i frågan (Ds 1988:33) Återvandringsfrågor- en genomgång. Efter att hatagit del av arbetsgruppens förslag och de synpunkter som därefter framförts påförslaget menar föredraganden att insatserna bör bygga på följande utgångspunkter. - Allåtervandring skall självfallet vara frivillig. Omfattande ekonomiska bidragtill återvandrare skulle kunna uppfattas som påtryckningar för att förmå dematt lämna . - En inriktningpå en positiv integration i ger flyktingen bästa möjliga förutsättningför framtiden, vare sig han stannar i eller väljer att återvandra. Engod invandrarpolitik blir därigenom också en god återvandrarpolitik. - En återvandringbör vara noga planerad och förberedd. Attförsöka med en återvandring ochmisslyckas blir ett ytterst kännbart bakslag. Betydelsen av att ha en ordnadtillvaro i bakom sig blir då ännu tydligare. - Det stöd somlämpligen kan ges - på individuell basis -åt flyktingar som har återvandrat börses som en del av det svenska humanitära biståndet. Med dessa utgångspunkter bör en svensk återvandrarpolitik,enligt föredragandens mening, ha följande inriktning. Nyanlända flyktingar bör fidigt förmås att inse betydelsenav att planera för en tillvaro i , när det t.ex. gäller arbete, studieroch kunskaper i svenska språket. Det är därför vikfigt att personal som arbetarmed flyktingar, t.ex. vid flyktingförläggningar och arbetsförmedlingar liksom iskolor, själv har denna insikt. Flyktingars egna organisationer har en viktiguppgift att sprida egna erfarenheter om exil och återvandring. -Återvänd-ringen bör vara väl planerad och förberedd. Planeringen måste i förstahand göras av flyktingen själv och hans familj. Föredraganden framhåller härden vikfiga roll som många enskilda organisationer spelar för att förberedaflyktingar för återvandringen. Bl.a. för att möjliggöra för sådana organisationeratt i ökad omfattning arbeta för att hjälpa återvandrare föreslås en ökning avde medel som står till invandrarverkets förfogande till avgränsade projekt. - Återresebidragskall, liksom , kunna utgå efter individuell prövning för att ersätta kostnader för resa, uppehälle under resan samt vissa transporter. Bidrag bör inte heller fortsättningsvis utgå till flyktingar somhar fått svenskt medborgarskap. bör vidare på sätt som hitfills med biståndsmedel stödja program för flyktingar som har återvandrat. Föredra ganden utgår från att de behov som föreligger så långt möjligt beaktas inom beredningen för humanitärt bistånd som avses få ytterligare migrafionspoli- tisk sakkunskap. I vissa situationer kan, anför föredraganden,återvandringen till enskilda länder komma att öka väsenfligt. Det kan då finnas särskilt stora behov av information om förhållandena i ursprungsländerna. bör få i uppdrag att närmare utreda förutsättningarna för att ge återvandrande flyktingar sådan information genom förmedling av svensk myndighet eller på annat sätt. bör vidare få i uppdrag att tillsammans med studieförbund och flyktingorganisationer medverka till att ytterligare under lag tas fram fill studiecirkelmaterial om exilens villkor och återvandring. Inom ramen för deltagande i internationelltsamarbete bör 1988/89:SfU17 återvandringsfrågor även i fortsättningen gesstor uppmärksamhet. I propositionen har som ovan nämnts anslagsposten föravgränsade projekt höjts väsentligt inför nästa budgetår och föredraganden harräknat med att medelstilldelningen också bör ge ökat utrymme för frågor rörandeåtervandringsprojekt. Utskottet anser med hänsyn härtill att några ytterligaremedel i enlighet med vad som begärts i motionerna Sf513, Sf526 och Sf533 intebör tillföras anslaget och utskottet avstyrker bifall till dessa motioner. Vad härefter gäller insatser för återvändande flyktingarinstämmer utskottet i vad föredraganden anfört om utgångspunkterna förinsatserna och inriktningen av svensk återvandringspolitik. Uttalandena överensstämmer i väsentliga delar med vad somframhållits i de förevarande motionerna om vikten av en god planering införåtervändandet. Utskottet utgår också från att frågor och problem kringåtervändning fortlöpande följs upp inom och att åtgärdernaanpassas till den faktiska utvecklingen inom området. Med det anförda fåryrkandena i motionerna Sf513, Sf526, Sf533 och motionerna Sf518 och Sf547yrkande 14 anses besvarade. Utskottet behandlar under detta avsnitt också motion Sf525av m.fl. vari begärs en utvärdering av hur de övergripande målenför invandrarpolitiken uppfylls inom olika samhällssektorer. Motionärerna menaratt målen för invandrarpolitiken - jämlikhet, valfrihet och samverkan - i daginte är uppfyllda på flera viktiga samhällsområden och de ger olika exempelhärpå i motionen. Om en ordentlig utvärdering görs av hur de invandrarpolitiskariktlinjerna efterlevs i samhället bör enligt motionärerna resultatet häravredan nu kunna ligga till grund för ett åtgärdsprogram som kan genomföras underförsta . De övergripande målen för invandrarpolitiken lades ånyofast vid 1985/(prop. 1985/86:98, SfU 21, rskr. Samtidigtbekräftades principen om att varje statlig myndighet inom sitt område har sammaansvar för invandrare som för övriga befolkningen och betonades att kommuneroch landsting har en central roll för genomförandet av invandrarpolitiken ochett ansvar för att invandrare får en med andra likvärdig behandling inom denkommunala verksamheten. Den nämnda propositionen innehöll en genomgång av deolika samhällssektorerna varvid skilda delområden lyftes fram och rikflinjergavs för det fortsatta arbetet med att förverkliga invandrarpolitikens mål.Enligt utskottets mening saknas anledning att redan nu göra en utvärdering avhur de uppsatta målen uppfyllts inom olika samhällssektorer och utskottetavstyrker bifall till motion Sf525. Överföring av flyktingar m.m. Från anslaget finansieras organiserad överföring tillSverige av flyktingar, bidrag enligt förordningen (1984:890) om bidrag tillflyktingars resa från för bosättning i annat land samt bidrag enligtförordningen (1984:936) om bidrag till flyktingar för kostnader för anhörigasresor till . Anslagspostenför organiserad överföring till av flyktingar har i 20 proposifion1988/89:100 beräknats fill 6,5 milj. kr. Beräkningsgrunden /89:SfU17 överföringen bör enligt propositionen vara 1 250 personer (dens.k. flyktingkvoten) varvid föredraganden förutsatt att regeringen därutöver,liksom tidigare, kan besluta om överföring och övriga åtgärder som bedömsnödvändiga under budgetåret. För bidrag till flyktingars resor från förbosättning i annat land beräknas 2,5 milj. kr. och för bidrag fill flykfingarför anhörigas resor till högst 3 milj. kr. I proposition 1988/89:105har under anslaget E 4 föreslagits ett förslagsanslag på . I ett flertal motioner föreslås att flyktingkvoten skallhöjas. I motion Sf502 av m.fl. begärs i yrkande 2 ett beslutav att höja kvoten till 1 750 personer och i yrkande 3 att anslagettill följd härav höjs med 2,6 milj. kr. En motsvarande kvot förespråkas imotion Sfl9 (yrkande 5) av m.fl. m.fl. begär imotion SfSll yrkande 2 förslag från regeringen om att flyktingkvoten skallhöjas till 3 000 personer . m.fl. i motion Sf547 begär (yrkande2) ett tillkännagivande om att flykfingkvoten bör ökas. m.fl. begär i motion Sf534 dels etttillkännagivande om att flyktingkvoten bör ökas med 500 personer för budgetåret1989/90, dels ett tillkännagivande av innebörd att flyktingar från Latinamerikaoch skall prioriteras vid överföringen av flyktingar och attkvotuttagningen inte bör omfatta ekonomiska flyktingar samt att det ärerforderligt att göra en planering för en successiv utökning av flyktingkvoten.I motion Sf541 likaledes av m.fl. begärs ett tillkännagivandeom att flyktingkvoten bör höjas kraftigt redan för innevarande budgetår så attchilenska medborgare i väsentligt större utsträckning kan få en eventuellfristad i . Flyktingkvoten har angetts till ca 1 250personer . Antalet faktiskt överförda flyktingar har däremot varieratmellan åren. Sålunda har såväl som kvoten överskridits med ca200 personer. Dessutom har ytterligare ett antal personer beviljatsinresetillstånd som kvotflyktingar. har överföring avkvotflyktingar huvudsakligen skett från ochSydvästasien/. Även har regeringen slagit fastatt överföringen huvudsakligen skall ske från dessa delar av världen. På grundhärav och då också i årets budgetproposition förutsatts att regeringen - utöverden nämnda kvoten på 1 250 personer- kan besluta om överföring och övrigaåtgärder som bedöms nödvändiga under budgetåret, avstyrker utskottet såvälmotionsyrkandena om att nu skall besluta om en högre flyktingkvot sommotionsyrkanden om att flyktingar från och skallprioriteras vid överföringen. Det anförda innebär att utskottet tillstyrker förslaget iproposition 1988/89:105 om medelsanvisning till anslaget E 4. E 5.Ersättning till kommunerna för åtgärder för flyktingar 1988/89:SfU17 Från anslaget finansieras ersättning enligt förordningen(1984:683) om statlig ersättning för mottagande av flyktingar och vissa andrautlänningar. Ersättning lämnas för ekonomiskt bistånd som kommunenutgivit till flyktingar från det de beviljats uppehållstillstånd och underdärpå följande samt till asylsökande. För ekonomiskt bistånd till sjukaoch handikappade flyktingar och till flyktingar som fyllt då de fickuppehållstillstånd kan ersättning lämnas . Vidareutgår schablonersättning fill kommuner som har träffat överenskommelse medinvandrarverket om mottagande av flyktingar och vissa andra utlänningar. Utöverschablonersättningarna kan särskilda bidrag lämnas för speciella insatsereller för täckande av speciella kostnader. Vidare lämnas enligt 14-17 §§ ersättning tillsjukvårdshuvudmännen för sjukvårdskostnader och kostnader förhälsoundersökningar. kan slutligen enligt 24 § sammaförordning i särskild ordning utge ersättning till kommunerna för bl.a.kostnader för kollektiva genomgångsbostäder för asylsökande. Ersättning till kommunerna för ekonomiskt bistånd enligtsocialtjänstlagen (1980:620) och lagen (1988:13) om bistånd åt asylsökandem.fl. baseras på de faktiska kostnaderna och utbetalas till den kommun somlämnat hjälpen i fråga, medan schablonbidraget däremot betalas till den kommunsom tagit emot flyktingen eller den asylsökande enligt avtal med invandrarverket.Fr.o.m. /88 kan emellerfid särskilda bidrag enligt den nämndaförordningen om statlig ersättning ges bl.a. till kommuner vars kostnader förflyktingmottagandet har ökat särskilt påtagligt till följd av stor s.k.sekundäromflyttning från andra kommuner. Ersättning lämnas också i särskild ordning till kommunernaför bl.a. kostnader för kollektiva genomgångsbostäder för asylsökande och -försöksvis, se proposition 1988/89:100, bil. 12 (s. 51), - även förgenomgångsbostäder för flyktingar med uppehållstillstånd (se prop. 1987/88:150bil. 5 s. 17, SfU 32, rskr. I proposition 1988/89:100, bil. 12 (s. 50 f), anges att år1985 ca 14 000 flyktingar och asylsökande togs emot i 137 kommuner, ca14 700 i 197 kommuner och ca 18 000 i 245 kommuner. och1989 har invandrarverket slutit avtal med 264 resp. 255 kommuner om närmare 17000 platser för vartdera året. Trots kommunernas insatser finns emellertidenligt propositionen alltjämt ett mycket stort behov av ytterligarekommunplatser för flyktingmottagningen. Ca 13 000 personer av vilka knappt 3000 redan hade fått uppehållstillstånd vistades på förläggningar i början avinnevarande år, medan ca 1 100 asylsökande vistades i kommunerna i väntan påplats på förläggning. Omfattningen av statens ekonomiska ansvar för kommunernasflykting mottagning tas upp i motion Sf547 av m.fl. Mofionärerna påpekar att många invandrare har svårt att få arbete trots den nuvarande bristen på arbetskraft och att kommunerna därför får väsentligt ökade socialbidragskostnader. Detta förhållande medverkar enligt motionärerna 22 till attmånga kommuner är tveksamma till att ta emot fler flyktingar. En 1988/89:SfU17längre tids statligt ekonomiskt ansvar för flyktingmottagandet bör därförövervägas. En förutsättning för att det statliga stödet skall upphöra kanenligt motionärerna vara att flyktingen fått ett arbete, som han kan försörjasig på. Motionärerna anför vidare att kommunerna bör ha större frihet attanvända de bidrag som utgår, t.ex. fill utbildning varvad med beredskapsarbeteeller liknande mot någon form av flyktinglön. I yrkande 6 begärs etttillkännagivande om behovet att förlänga tiden för statens ekonomiska ansvarför flyktingmottagandet och i yrkande 7 ett tillkännagivande om behovet av störrefrihet för kommunerna i valet av hur de statliga flyktingbidragen skallanvändas. Enligt proposition 1988/89:100, bil. 12 (s. 51), pågårinom en översyn av ordningen för ersättningar tillkommunerna. Syftet är att det system som gäller skall blieffekfivare och rättvisare och därmed mera attraktivt från kommunalutgångspunkt, utan att det leder till statsfiiiansiellt oacceptablakonsekvenser. Avsikten är enligt vad utskottet erfarit att det nya systemetskall kunna träda i kraft . Utskottet, som i detta sammanhangockså vill framhålla de stora satsningar som görs för att förbättraflyktingars/invandrares ställning på arbetsmarknaden, utgår från att frågan omförlängd tid för den statliga ersättningen och om bidragens konstruktion kommeratt övervägas vid översynen. Motion Sf547 yrkandena 6 och 7 behöver därförenligt utskottets uppfattning inte föranleda något uttalande av . I tre motioner tas frågan om genomgångsbostäder förflyktingar upp. m.fl. anser i motion Sf547 att kommunernakortsiktigt bör sänka ambifionsnivån i fråga om standard vad gäller bostädertill flyktingar och anordna genomgångsbostäder i småhus, paviljonger, ombyggdaskolor och institutioner tills man kan möta behovet genom det vanligabostadsbyggandet. Motionärerna begär i yrkande 5 ett fillkännagivande härom.Sylvia m.fl. anser i motion Sf544 att försöksverksamheten medregionala mottagningscentra måste permanentas och utökas väsentligt samt begärett tillkännagivande härom. I motion Sfl8yrkande3begär m.fl. etttillkännagivande om det nödvändiga i att staten finansierar fillfälligagenomgångsbostäder och att dessa lokaliseras till de kommuner som har enefterfrågan på arbetskraft och i övrigt förutsättningar att klara av flyktingarnasharmoniska anpassning i samhället. Svårigheterna att få fram bostäder i kommunerna är en avanledningarna fill att så många flyktingar med uppehållsfillstånd blir kvar påförläggningarna. I syfte att öka flyktingmottagningen i kommunerna harinvandrarverket fått vidgade och delvis nya möjligheter att åstadkommaytterligare mottagningserbjudanden från kommunerna. Verket kan sålunda, somovan berörts, försöksvis ge kommunerna en viss ersättning för kostnader förgenomgångsbostäder även för flyktingar med uppehållstillstånd. också ovanberörts pågår även en översyn av ersättningssystemet. Enligt utskottetsuppfattning kommer därvid att beaktas behovet av kommunplatser och frågan omhur behovet skall fillgodoses. Utskottet utgår från att så sker utan någotriksdagens tillkännagivande. Utskottet avstyrker därför bifall till motionernaSf547 yrkande 5, Sfl8 yrkande 3 och Sf544. I motion Sf547 av m.fl. begärs vidare(yrkande 13) ett 1988/89:SfU 17 tillkännagivande att flyktingar som fåttuppehållstillstånd så långt möjligt inte skall särbehandlas i förhållande tillsvenskar. Som exempel nämner motionärerna att bosättningslån bör utgå i ställetför bidrag och att flyktingar inte heller bör ges förtur i bostadskö utan attett system med övergångsbostäder är att föredra. Vad beträffar frågan om övergångsbostäder hänvisarutskottet till vad som anförts. I frågan om bosättningslån till flyktingarvill utskottet, liksom vid sin behandling av liknande motionsyrkanden vid förraårets (SfU 1987/88:21 s. 21), understryka att flyktingar som harerhållit uppehållstillstånd har rätt till bidrag från för sinbosättning under samma förutsättningar som övriga kommuninnevånare. Dettagäller även bistånd från i andra hänseenden. Utskottet är inteberett att förorda någon ändring i gällande bestämmelser, och utskottetavstyrker med det anförda bifall till motion Sf547 yrkande 13. I motion Sf547 anför m.fl. också att mångaflyktingar kommer från länder med en stark hantverks- och företagartraditionoch att detta är värdefullt för . Eftersom det inte är lätt förinvandrare att sätta sig in i all byråkrati som omgärdar driften av egnaföretag, anser motionärerna att kommunernas invandrarbyråer/enheter bör hjälpaflyktingar/invandrare att få kontakt med lämplig instans som kan ge demnödvändig information, och motionärerna begär i yrkande 8 ett tillkännagivandeom behovet av stöd och hjälp till invandrare som vill etablera sig somföretagare. Enligt utskottets mening är det givetvis viktigt attinvandrarbyråer och andra organ som har till uppgift att ge flyktingar denhjälp och det stöd som de behöver för att etablera sig i arbetslivet orienterarom de informationskanaler som finns och även kan förmedla erforderligakontakter. Utskottet anser emellertid att något uttalande härom intebehövs och avstyrker bifall till motion Sf547 yrkande 8. I motion Sfl8 vill m.fl. fästa uppmärksamhetenpå det förhållandet att enskilda företag eller arbetsförmedlingen - också denambulerande arbetsförmedlingen - värvar folk från förläggningarna till olikaföretag vid sidan om det kommunala flyktingmottagandet. Detta skapar enligtmotionärerna stora svårigheter för den enskilde flyktingsamordnaren men ocksåför den aktuella kommunen, och motionärerna begär i yrkande 4 etttillkännagivande om behovet av samordning mellan arbetsförmedling och detkommunala flyktingmottagandet så att inte onödiga svårigheter och missförstånduppstår. Utskottet understryker gärna behovet av god samordninginom flyktingmottagandet, exempelvis mellan arbetsförmedling och kommun.Utskottet utgår emellertid från att berörda myndigheter har sin uppmärksamhetpå detta behov och att den nya organisationen av invandrarverket kommer attunderlätta samordning. Något uttalande med anledning av motion Sfl8yrkande 4 är enligt utskottets uppfattning inte erforderligt. I motion Sf529 föreslår attinvandrarverket får i uppdrag att utarbeta program för kommunernas flyktingmottagande. Han framhåller att en del kommuner har underlättat flyktingmottagandet genom bl.a. 24 fadderverksamhet.Information till kommuninnevånarna om hur flykting- 1988/89:SfU17mottagandet går till har även underlättat flyktingens situation. Motionärenbegär ett tillkännagivande i frågan. m.fl. anför i motion Sf547 att olika organisationersengagemang i flyktingfrågor bör tas till vara. Organisationerna bör t.ex. kunnadelta aktivt i informationsarbetet, inte minst för att motverka rasism ochfrämlingsfientlighet, och även kunna organisera fadderverksamhet ochfritidsverksamhet. Motionärerna begär i yrkande 12 ett tillkännagivande om attsåväl organisationernas som enskildas engagemang bör tas till vara. Utskottet konstaterar att många kommuner harett program för sitt flyktingmottagande. Det finns även särskilda länssamordnaresom kommunerna kan anlita i dessa frågor. Utskottet vill även erinra om attregionaliseringen av invandrarverkets flyktingmottagning kommer att medföraett ökat samarbete mellan invandrarverket och kommunerna. Utskottet konstaterarvidare att olika organisationer utnyttjas i flyktingmottagandet.Något uttalande med anledning av motionerna Sf529 och Sf547 yrkande 12 ärsåledes inte erforderligt. Ett flertal motioner behandlar frågor som rör sjuka ellerhandikappade asylsökande och flyktingar. I motion Sf511 yrkande 4 av m.fl. begärs etttillkännagivande till regeringen om att asylsökande skall ha rätt till allmänsjukvård. Vidare begärs i yrkande 6 förslag om särskilda medel för landstingensökade insatser för vård av flyktingars och asylsökandes psykiska ochpsykosomafiska sjukdomar. 1 motion Sf502 yrkande 20 av m.fl.anförs att det är barnen som särskilt drabbas av att en asylsökande endast harrätt till akutsjukvård. Motionärerna begär därför ett tillkännagivande om attasylsökande barn skall ha rätt till barnhälsovård. De påtalar även vikten avatt psykiska störningar förebyggs och behandlas och anser att barnexpertis börkopplas in från första början av utredningen. Motionärerna anser också att allalandsting bör ha kompetens för sådan behandling t.ex. i form av psykiatriskateam. I yrkande 22 begärs att detta ges regeringen till känna. Mofionärernaanför vidare i yrkande 27 att personalen på förläggningen bör ta initiativ tillatt en handikappad asylsökande får de tekniska hjälpmedel han är berättigadtill. Som exempel nämns en blind asylsökande som vill delta isvenskundervisning. Ett tillkännagivande begärs även i denna del. 1 motion Sf266 yrkande 4 av m.fl. framhållsvikten av att rehabiliterande insatser sätts in enhandikappad asylsökande väntar på uppehållstillstånd. Mofionärerna anser attförtydli-ganden behövs av vem som skall ansvara för och bekostarehabiliteringen. Detta bör ges regeringen till känna. I motion Sf547 yrkande11 begär m.fl. tillkännagivande av samma innebörd. Även MajaBäckström i motion Sf521 och i motion Sf522 begärfillkännagivan-den om förbättringar av behandlingen och rehabiliteringen avhandikappade asylsökande och flyktingar. I motion Sf538 yrkande 6 av anförmotionären att invandrarverket bör utarbeta normer för hälsoundersökningar och journa ler, så att samma system fillämpas över hela landet. Hon anför vidare i 25 yrkande 7att journalerna måste följa flyktingarna för att förhindra onödiga 1988/89:SfU17 undersökningar och provtagningar. Det torde då också vara lättareför invandrarverket att kontrollera kostnaderna för verksamheten. Motionärenbegär tillkännagivanden härom. 1 motion Sf20 påtalar de speciella kravsom torterade flyktingar ställer på flyktingmottagningen. Hon anför att påflera håll i landet har särskilda centra upprättats med inriktning på att tahand om tortyroffer. finns en sådan mottagning iUppsala. Mottagningen har till en början drivits med stöd av projektmedel fråninvandrarverket. Medlen har successivt minskat. Under föregående år harlandsfinget och kommunen bidragit med medel. Kommunen har emellerfid beslutatatt dra in anslaget och detta medför att verksamheten kan komma att upphöra.Mofionären anser mot denna bakgrund att invandrarverket även fortsättningsvisbör ta ett ekonomiskt ansvar för verksamheten och att detta bör ges regeringentill känna. En asylsökande har endast rätt fill akut sjukvård, akuttandvård, förlossningsvård och vård vid abort. har utgivitAllmänna råd 1988:8 om hälsovård för flyktingar och asylsökande. I råden angesvissa riktlinjer för vad som avses med akutvård, bl.a. att den asylsökandesbehov av vård måste bedömas i perspektivet av att det kan dröja flera månaderinnan han har möjlighet att få annan vård än akutvård och att detta harsärskilt stor betydelse när det gäller barn. I råden anges vidare att enhälsoundersökning bör göras efter personens ankomst tillSverige. När det gäller barn bör hälsoundersökningen i allmänhet innefattaläkarundersökning.