bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Kostnaderna hade i det närmaste fördubblats. Föredragandenansåg att def därför av kostnadsskäl inte var möjligt atf inom ramen för dennordiska handlingsplanen bygga ut väg E6 som motorväg mellan ochStenungsund. I stället måste utbyggnaden efappindelas. I en första etapp bordevägen byggas ut som motorväg från fram till . Kostnadenför en sådan utbyggnad kunde beräknas till 675 milj. kr. Istället för den tidigare av beslutade finansieringen med medel från den nordiska investeringsbanken fann föredraganden att det var 84 lämpligare att finansierautbyggnaden av vägen fram till söder om med en rörlig kredit iriksgäldskonforet. Denna borde inrättas när det fanns en lagakraftvunnenarbetsplan och arbetena kunde påbörjas. Föredraganden /89:KU30 beräknadekapitalkostnaderna för den rörliga krediten fill 5 milj. kr: och ansågatt dessa kostnader skulle belasta anslaget Byggande av statliga vägar under år1988. Ibetänkande /87:19 hemställde trafikufskottet att skulle anvisadet begärda anslaget till Byggande av stafiiga vägar och godta vadföredraganden anfört beträffande utbyggnaden av väg E6 som motorväg på delenSfenungsund-Ljungskile. följde utskottet (rskr. Vid1987/(prop. 1, , rskr. 297) anvisade riksdagenmedel för att täcka kapitalkostnaderna för vägutbyggnaden. Äveni årets budgetproposition (prop. 1988/89:100 bil. 8) föreslog regeringen attriksdagen skulle anvisa medel för aft täcka kapitalkostnaderna.Trafikutskotfet såg i betänkande 1988/89:TU15 för sin del inga skäl aft omprövadet beslut om finansiering som fattat 1987 och fillstyrkteregeringens förslag. revisorer fannden 9.mars 1989 ej skäl att granska motorvägsbygget. Därvid anfördes bl.a. atfriksdagens beslutsunderlag såvitt kunde bedömas hade varit fillfredsställandeoch atf de ekonomiska förutsättningarna hade vägts in vid prövningav ärendet (revisorers , promemoria 1988/89:5). Vägverketär en myndighet som enligt 11 kap. 6 § regeringsformen står i ettlydnadsförhållande till regeringen. Denna lydnadsplikt begränsas av 7 § i sammakapitel. I den paragrafen föreskrivs att ingen myndighet-och därmed inte hellerregeringen - får bestämma hur en förvaltningsmyndighet skall besluta i ettärende som rör myndighetsutövning mot enskild eller mot kommun eller som rörtillämpning av lag. Frågan om regeringen har haft befogenhet aft - på det sättsom skett i regeringsbeslutet -ge i uppdrag' atfprojektera och upprätta arbetsplan för en utbyggnad av väg E6 till motorväg pååterstående delar mellan och har prövats avregeringsrätten. Regeringsrätten har funnit att beslutet om uppdraget enligtsin utformning inte innefattade att regeringen i strid mot 11 kap. 7 §regeringsformen bestämt hur skulle besluta om byggande av vägen ochatt det således inte framkommit att ärendets handläggning stått i strid med 11kap. 6 och 7 §§ regeringsformen. Vidberedningen av regeringsärenden skall enligt 7 kap. 2 § regeringsfor men behövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndighe ter. I den omfattning som behövs skall enligt paragrafen även fillfälle lämnas sammanslutningar och enskilda atf yttra sig. Det har ifrågasatts om kostna derna för vägbygget var tillräckligt utredda då regeringen gav uppdraget till och om beredningen därför har uppfyllt de krav som föreskrivs i paragrafen. Uppdraget har emellerfid haft till syfte att ge statsmakterna ett underlag för beslut om byggande av vägen. Den arbetsplan som blev resultatet har också legat till grund för beslut om finan sieringen av vägutbyggnaden. Def ligger därför i sakens natur att kostnader na för vägbygget inte var klarlagda dä regeringen fattade beslutet om g5 uppdraget fill . Vad gällerregeringsbeslutet konstaterar utskottet aftregeringen enligt regeringsrätten borde ha fillämpat nafurresurslagen och 1988/89:KU30 bestämmelsen om miljökonsekvensbeskrivning i väglagen och att deffrämst var beslut som utgjorde skäl förregeringsrättens beslut om resning. När def slufiigen gäller regeringens beslut den 9 februari1989 atf åter avslå överklagandena kan utskottet konstatera att arbetsplanendärmed enligt trafikutskottets uppfattning i sin helhet har fastställts i denordning som väglagen anvisar (1988/89:TU15). Granskningen föranleder inte något ytterligare uttalandefrån utskottets sida. Export och import av radioaktivt och klyvbart materialm.m. Utskottet har fill granskning tagit upp regeringensberedning i frågor som rör export och import av klyvbart material och avfall, iförsta hand redovisningen och kontrollen av verksamheten. Vidare har frågan omexport och import av tungt vatten av norskt ursprung tagits upp fillgranskning. Utskottet har fidigare granskat olikakärnenergifrågor. Frågan om export och import fogs upp i 1987 årsgranskningsarbete då utskottet särskilt uppmärksammade import från Västtysklandav använt bränsle och restprodukter vid framställning av kärnenergi (KU1986/87:33 s. 79). Vad som då framkom gav infe anledning fill kritik frånutskottefs sida. Från miljö- och har överlämnats ettomfattande skriftligt material som utarbetats dels av statenskärnkraffinspektion (SKI), dels av statens strålskyddsinstituf (SSI). Imaterialet ingår redovisningar av transporter av kärnämne och kärnavfallgenomförda samt motsvarande redovisning beträffanderadioaktivt material för . En promemoria som upprättats inomutskottets kansli {bilaga A 18) innehåller bl.a. en sammanställning av dettaskriftliga material. har genom icke-spridningsfördraget, den s.k.Zangerkommittén och de s.k. Londonrikflinjerna åtagit sig aft varken självutveckla kärnladdningar eller genom export bidra till atf andra länder gördet. Genom bilaterala avtal har dessutom gentemot vissa av våravikfigaste leverantörer på kärnenergiområdet bl.a. förbundit sig atf inhämtaförhandsgodkännande innan åferutförsel sker av material med ursprung i dessaländer. har också ställt hela sitt kärnenergiprogram under kontroll avdet internationella afomenergiorganet lAEA. Också inom sfrålskyddsområdef förekommer eft omfattandeinternafionellt samarbete. Rekommendationer från International Commission onRadiological Protection (ICPR) är vägledande för strålskyddet i . Normersom i huvudsak bygger på dessa rekommendafioner har utarbetats av ett antalinternationella organ och används också i . I flera avseenden harSverige därutöver egna och längre gående skyddsregler. På nationell nivå regleras import och export av kärnämneoch kärnavfall i huvudsak av lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen) - som ersatte afomenergilagen (1956:306) - strålskyddsla- 86 gen(1988:220) samt lagen (1982:821) om transport av farligt gods. Vidare 1988/89: KU30 gäller förordningen (1984:14) om kärnteknisk verksamhet,sfrålskyddsför-ordningen (1988:293) och förordningen (1982:923) om transport avfarligt gods. Enligt kärntekniklagen krävs tillstånd för kärntekniskverksamhet, varmed avses bl.a. förvärv, överlåtelse, transport samt införselfill riket av kärnämne eller kärnavfall. Utförsel ur riket av kärnämne är ocksåkärnteknisk verksamhet. Tillstånd enligt kärnfekniklagen meddelas normalf avregeringen, medan SKI meddelar tillstånd för fransport av kärnämne och visstkärnavfall samt i begränsad omfattning för förvärv, överlåtelse, utförsel ochinförsel av kärnämne, och SSLs tillstånd krävs för transport, förvärv,överlåtelse eller införsel av visst kärnavfall. Strålskyddslagen syftar till att skydda människor, djuroch miljö mot skadlig verkan av strålning. Enligt lagen krävs tillstånd för atttillverka, fill landet införa, transportera, saluföra, överlåta, upplåta,förvärva, inneha eller använda ett radioaktivt ämne. Vidare krävs fillstånd föratt tillverka, fill landet införa, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva,inneha, använda, installera eller underhålla teknisk anordning för utsändningav joniserande strålning samt för viss annan teknisk anordning som kan alstrajoniserande strålning. Föreskrifter om krav på fillstånd kan också meddelas närdef gäller att tillverka, till landet införa, saluföra, överlåta, upplåta,förvärva, inneha, använda, installera eller underhålla en teknisk anordning somkan alstra icke-joniserande strålning eller sådan del av anordningen som är avväsenfiig betydelse från strålningssynpunkt. I samband med att fillståndmeddelas eller under tillståndets giltighetstid får tillståndsmyndigheten (SSI)meddela sådana villkor för fillståndef som behövs med hänsyn till strålskyddet. SKI har i sin redovisning bedömt atf gränsöverskridandetransporter genomförts på ett sätt som är fullt fillfredsställande fränsäkerhetssynpunkt. Likaså har bedömts aft gällande lagar och bestämmelserefterlevts. Ett undantag redovisas där det gjorts eft fel av formell natur.Detta fel har varit känt och har inte inneburit atf säkerhetenpåverkats. I enstaka fall har oklarheter påvisats men dessa har bedömts vara avringa betydelse för säkerheten. SKI konstaterar också atf def nuvarandekontrollsystemet är adekvat när det gäller införsel, utförsel, fransport ochöverlåtelse av kärnämne. SKI har emellerfid framhållit aft det på vis.saområden finns ett behov av förbättringar av kontrollrutinerna. Från SSLs sida har konstaterats atf myndighetens kontrolloch registrering av införsel och utförsel av radioaktiva ämnen sker på basis avgällande bestämmelser och SSLs skälighetsbedömning i fråga om tillämpningen.För de flesta radioaktiva ämnen finns inga formella krav pä bokföring ellerregistrering av de kvantiteter som passerar gränser. Enligt SSLsbedömning saknas strålskyddsmässiga skäl att införa sådana krav i dessa fall. När det härefter gäller frågan om tungt vatten från Norgehar följande uppgifter framkommit. Från har begärts aft svenska myndigheter såvitt möjligtskall spåra användningen av det fungvatten som exporterats till . Från norsk sida har hävdats att ca exporterats fill , att härav har levererats till AB Atomenergi samt att gett tillstånd för vidareex- 87 port av 52ton fill . SKLs efterforskningar gav följande resultat. Från SKLssida konstateras 1988/89:KU30 atf tagit emot tungt vattenfrån och exporterat drygt . Drygt finns i Studsvik ochvid vissa forskningsinstitutioner. Den resterande mängden får enligt SKItillskrivas normala processförlusfer. Enligt kontrakt mellan AB Atomenergi och Norsk Hydro har78 ton levererats till AB Atomenergi . Eventuellt kanytterligare ha levererats. exporteradeshuvudparten av det tunga vattnet, drygt , fill , och '. I kontrakten mellan AB Atomenergi och Norsk Hydro har AB. Atomenergiåtagit sig att hos Norsk Hydro begära tillstånd för export. För ca harSKI kunnat påträffa sådant tillstånd medan exportfillstånd för tvä exportertill om tillhopa ca inte kunnat återfinnas. erfordrades infe särskilt regeringstillstånd förexport av tungt vatten från . Det nationella systemet för kontroll avkärnämne som-infördes inkluderade också det tunga vattnet. Fr.o.m. dentidpunkten har SKI därför uppgifter om vad som skett med det tunga vattnet. Motbakgrund av atf allt tungt vatten som exporterats från till Canadafaller under villkoren i det bilaterala avtalet mellan ochCanada står det tunga vattnet under betryggande garantier för fredliganvändning och kan inte vidareexporteras från utan tillstånd. Utskottets granskning har gett vid handen aftredovisningen och kontrollen av den aktuella verksamheten med klyvbart ochradioaktivt material och tungt vatten i stort sett fungerat på efttillfredsställande sätt och att gällande lagsfiftning på berörda områdeniakttagits. Som framförts från SKLs sida finns det emellerfid behov av vissaförbättringar. Det är enligt utskottets mening självfallet angeläget atfkontrollsystemet utformas på eft sätt som svarar mot mycket högt ställda krav.I övrigt har granskningen inte gett anledning fill något uttalande frånutskottets sida. Utskottet har till granskning tagit upp frågan omregeringens befattning med PKbankens förvärv av grund för granskningen har legat en kanslipromemoria (bilaga A 19) och enutfrågning som ägt rum med finansminister (bilaga B 3). PKbanken träffade en överenskommelse med () om aft förvärva 360 400 akfier (90,) i detav belagda dotterbolaget . Vederlaget - ca2,- skulle erläggas genom en riktad nyemission av 15 952 131aktier i banken fill . skulle därmed erhålla av aktiernai PKbanken medan statens ägarandel i banken skulle minska från till ca66 %. Mellan parterna avtalades vidare om en ömsesidig rätt aft på vissavillkor kräva att resterande akfier i också överlåtspå PKbanken. I slutskedet av förhandlingarna om affären fog bankensstyrelseordförande kontakt med för atf efterhöra om stateni egenskap av huvudägare av banken kunde ha några principiella invändningar mot Kjell-OlofFeldt informerade statsminister och 1988/89:KU30 diskuteradesaken med statsrådet innan han lämnade beskedetatt förhandlingarna kunde slutföras. Av vad finansministern har uppgeff vidutfrågningen framgår atf man i detta skede var angelägen att förhindra atfsådan information om det tillämnade förvärvet kom ut som skulle ha kunnatföranleda spekulativa köp av aktier i på och aftdef därför var viktigt att antalet informerade personer var litet även iregeringskansliet. Närförhandlingarna var slutförda bekantgjordes överenskommelsen genom eftpressmeddelande. debatterades förvärvet i . Bl.a.berördes frågan om ärendet skulle föreläggas . I slutet av debattenförklarade finansministern aft han ämnade föreslå regeringen att besluta om enproposition i ärendet. Genom proposition 1987/88:178 föreslog regeringenriksdagen atf godkänna den planerade emissionen i PKbanken, innebärande atfstatens andel av aktierna i banken minskades. Vidbehandlingen av proposifionen uttalade aft frågan om minskningen avstatens ägarandel hade underställts prövning i enlighet med gällandepraxis på området. godkände vad som hade anförts i propositionen omminskning av statens andel av aktierna i banken samt medgav atf statensframtida andel av aktierna i banken ytterligare minskas i samband med aftbanken utnyttjar en option på förvärv av resterande akfier i . I samband därmed uttalade att det infe ankom påriksdagen aft pröva den aktuella affärsuppgörelsen i sig utan atf detta var enfråga för bankens styrelse och bolagsstämma (NU 1987/88:44, rskr. Def kani detta sammanhang nämnas att finansministern vid utfrågningen inför utskottetgav uttryck för uppfattningen aft det inte heller var en uppgift för regeringenatt pröva den affärsmässiga sidan av affären. Vidökning av ett bankaktiebolags aktiekapital genom nyemission får enligt 4 kap. 2§ bankakfiebolagslagen (1987:618) aktier tecknas mot pengar eller - som i dettafall - annan egendom (apport). Värdet på apporfegendo-men får infe sättas högreän def verkliga värdet för bankaktiebolaget. Endast sådan egendom som är ellerkan antas bli till nytta för banken kan utgöra apportegendom. Bankinspektionensmedgivande fordras, om aktie skall tecknas mot betalning med apportegendom. Ibeslut medgav bankinspektionen enligt 4 kap. 2 §bankaktiebolagslagen aft 360 400 aktier i får utgörabetalning för nyemitterade 15 952 131 aktier i . Ettbankaktiebolag får enligt 2 kap. 6 § bankrörelselagen (1987:617) förvärva aktiei svenskt aktiebolag, vars ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendeteller det allmänna. Enligt paragrafen krävs för förvärvet tillstånd avregeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspektionen. I beslutden gav regeringen tillstånd dels att förvärva 360 400akfier i , vilket motsvarar av det totalaantalet akfier i detta bolag, dels aft fullfölja denavtalade optionen. Utskottetsbedömning 1988/89:KU30 I betänkande KU 1982/83:30 konstaterade ufskottet aft denformella styrningen av de bolag där staten helt eller delvis äger aktiernaendast utövas på bolagsstämman. Utskottet uttalade atf detta självfallet intebetyder att underhandskontakter mellan ägare och den direkta bolagsledningeninte skulle få förekomma. Enligt utskottet låg def i sakens natur att sådanaunderhandskontakter är angelägna för atf undvika konflikter mellan bolagsledningoch aktieägare - särskilt i bolag med endast en eller eft fåtal aktieägare.Utskottet uttalade vidare att detta naturligtvis i särskilt hög grad gäller närstaten är den ende aktieägaren. Eftersom det direkta ägaransvaret här utövas avregeringen var def enligt utskoffefs mening nödvändigt med ett förtroendefulltförhållande mellan det ansvariga statsrådet och resp. bolagsledning. Utskotteterinrade om atf regeringen även har eft politiskt ansvar i fråga om denstatliga företagsverksamheten oberoende av i vilken form den bedrivs. förfrågan till finansministern och dennesbesked till var uppenbarligen en sådan underhandskontakt. Kontaktengav inte upphov fill något ärende i vilket regeringen hade aft fatta beslut. Enannan sak är atf regeringen senare - när överenskommelsen väl hade träffats -fog ställning fill affären genom beslutet om proposifionen och beslutet ifrågan om tillståndet för banken atf förvärva aktierna ifondkommissionsbo-laget. Atf finansministern diskuterade frågan med statsrådetBengt K Å innan han lämnade beskedet till PKbankens ledning framstårsom helt naturligt eftersom denne var föredragande i ärenden som gällerkreditväsendet. Med hänsyn till affärens omfattning var det också naturligt atfinformera statsministern. Enligt utskottet föreligger oklarhet i vilken utsträckningoch i vilka former regeringen överenskommit med den egentlige säljaren ErikPenser om aft denne i sin tur skulle sälja ut akfier i PKbanken. Def är ofillfredsställandeatt det på denna punkt inte har gått att få klara besked om vad som iverkligheten har överenskommifs och hur detta dokumenterats. Utskottet noterar aft regeringen inte från börjanklargjorde att den ämnade underställa frågan om minskningen avstatens ägarandel i banken. En åtgärd av detta slag bör alltid underställasriksdagen. Besked pä denna punkt kom först efter det atf behandlatfrågan i en särskilt anordnad debatt . Av regeringens slutliga ställningstagande framgår aftregeringen numera delar uppfattningen atf skall pröva sådana frågor. Import av japanska bilar Utskottet har fill granskning tagit upp vissa informellaöverläggningar som förts mellan företrädare för den ochJapan rörande bilimporf från detta land. Bakgrunden var atf de från Japanimporterade bilarna kraftigt ökade sin andel avde nyregistrerade bilarna. Samtal fördes i den 14 och . Ijuli publicerades i en japansk tidning uppgifter om atf vissa japanska bilproducenteravsåg atf begränsa sin export fill . Detta ledde fill att fråganuppmärksammades i svensk press. Granskningenhar avsett om regeringen vidtagit några åtgärder för atf få 1988/89:KU30fill stånd en begränsning av bilimporfen från och om dessa åtgärder i såfall varit förenliga med de förpliktelser iklätt sig genom anslutningtill det internationella frihandelsavtalet och med de riktlinjer förhandelspolitiken fastlagt. Tillgrund för granskningen har legat en promemoria upprättad inomutrikesdepartementets handelsavdelning (UDH). Promemorian redovisas i bilaga A20 fill detta betänkande. Utskottet har även tagit del av promemorior ochsamfalsanfeckningar från överläggningarna med företrädare för den japanskaregeringen. Av materialet framgår att företrädare för vidöverläggningarna med den japanska regeringen uttryckt oro över ökad export avpersonbilar från fill följd av importrestrikfioner i andra europeiskaländer. Från svensk sida har inte hävdats att vare sig skada eller hot om skadaenligt de kriterier som uppställs i förelegat. Importökningen har intebedömts vara så omfattande att den skulle kunna utgöra underlag för en begäranom restriktioner. I UDH:s promemoria hävdas också att någon sådanöverenskommelse inte har träffats. Ärendet har av regeringen inte bedömts varaav sådan dignitet aft anmälan fill utrikesnämnden varit påkallad. Riskenför atf importrestriktioner i andra länder kan komma aft leda till enkoncenfrafion av den japanska bilexporten till den svenska marknaden harbehandlats vid ett antal kontakter mellan de svenska och japanska regeringarnaunder 1980-talef. Informella överläggningar av detta slag är vanligenförekommande i det internationella handelsutbytet och kan inte sägas stå istrid med bestämmelserna i eller med den s.k. Punta del Esteöverenskommelsenfrån . mening har de samtal företrädare för förf medrepresentanter för den japanska regeringen, rörande den japanska bilexporten,legat inom ramen för regeringens befogenhet att företräda iöverläggningar med andra stater. Granskningen föranleder i övrigt inte någotuttalande från utskottets sida. Fördelning av aktier till allmänheten i samband med ennyemission i Utskottethar till granskning tagit upp frågan om fördelningen av akfier fill allmänhetenvid en nyemission i i samband med att staten avvecklade sittägande i bolaget. En utförlig redogörelse för emissionen och bakgrunden tillden finns i en promemoria som har upprättats inom indusfrideparfemenfet, bilagaA 21. är eft av staten belagt bolag. Def har fill uppgift atf avveckla def statliga fartygsengagemang som är en följd av statens åtaganden i samband med strukturförändringarna och nedläggningarna inom varvsin dustrin . bildades i samband med varvets nedläggning 1984. Bolaget ingick till en början i den stafiiga Svenska ni Varv-koncernen.Tillgångarna bestod av fartyg och fordringar pä redare. 1988/89:KU30 Bolagetblev 1985 dotterbolag fill . hade åttahelägda och fyra delägda fartyg. sålde Zenit UV-Shippingfill tre löntagarfonder - Nordfonden, Mellansvenska löntagarfonden ochVästsvenska löntagarfonden. För säljaren och köparna var det angeläget attbolaget fick ett ökat aktiekapital och en ny ägarstruktur. De ansåg därför atfrederier med långsiktigt intresse av att . verka i bolaget ochkapitalplacerande institufioner med en långsiktig placeringsfilosofi bordeinträda som nya delägare genom en nyemission. Dessutom borde allmänhetenerbjudas atf teckna aktier. På en bolagssfäm-, ma iUV-Shipping beslutades att nyemittera akfier i bolaget. I samband därmedförband sig rederiföretagen attteckna samt , SPP/AMF, , och Investeringsbanken23 % av aktierna. Återstoden - 43 %-skulle erbjudas allmänheten.Emissionskursen bestämdes fill . I samband med diskussionerna om försäljningen avUV-Shipping och om nyemissionen träffades en muntlig överenskommelse mellanföreträdare för industridepartementet å ena sidan och de tre fonderna samtrederiföretagen å den andra sidan om fördelningen av nyemitterade akfier tillallmänheten. Enligt överenskommelsen skulle vid överteckning ingen tilldelas merän 500 akfier. Emissionen blev fulltecknad. Trots det erhöll omkring 180personer poster som innehöll mer än 500 akfier. Vid den första noteringen pä blevkursen 82, kr. Därefter föll den fortlöpande och är noterad fillca . besvarade industriminister en fråga i om aktieteckningen i . Hankonstaterade att fördelningen av aktier inte hade gått fill på det sätt somvar överenskommet och förklarade atf han fog på sig ansvaret för detta eftersomhan kunde krifiseras för aft han inte hade kontrollerat att överenskommelsenföljts. Industriministern anförde vidare atf han skulle se till atf de som ifortsättningen tecknar sig för aktier skulle garanteras lika möjligheter genomett lotfningsförfarande (prof. 1988/89:64). I en särskild debatt i ombörsintrodukfio-nen av stafiiga företag förklarade industriministern åter atthan var missnöjd med det sätt på vilket aktierna i hade fördelatsfill allmänheten, att detta inte låg i linje med den överenskommelse som fannsoch att det var nödvändigt aft i fortsättningen vidta åtgärder för attförhindra en upprepning. Han anförde vidare att han hade tagit initiafiv tillatt lottning kommer att ske vid överteckning för att säkerställa en rättvisfördelning av de aktier som erbjuds allmänheten i samband med den beslutadebörsinfrodukfionen av (prof. 1988/89:70). Utskottet delar industriministerns uppfattning aftfördelningen av aktier infe har skett i enlighet med den överenskommelse somträffats. Utskottet konstaterar aft han har tagit på sig ansvaret för detta ochaft han har vidtagit åtgärder isyfte atf i fortsättningen säkerställa en rättvisare fördelning av 2