bet · GC01UbU5 · 1988-12-31 00:00:00 — UHÄ konstaterade där att uppdragsutbildningen i storttycktes uppfattas som en positiv företeelse inom högskolan. Påvisade problemav flera slag redovisades dock, bl.a. risken för att uppdragsutbildningen styrinriktningen av utbildningen och resursutnyttjandet på resp. institution samtrisken för att det uppstår ojämlikhet mellan högskolans ordinarie studerandeoch deltagarna i uppdragsutbildningen. Pä UHÄ:s uppdrag har vidare en rapport(Projektrapport 1988:2), Högskolan som uppdragstagare, utarbetats. Den avsesutgöra underlag för överväganden av olika slag vid de enskildahögskoleenheterna och även vara en utgångspunkt för fortsattauppföljningsstudier inom UHÄ. Arbetet inom projektet kommer att fortsättaunder . Även har uppmärksammatuppdragsutbildningen i en revisionsrapport (Dnr 1986:1006), och högskolor. Verket har granskat tillämpningen av gällandebestämmelser vid fyra högskoleenheter och gjort rekommendationer om åtgärderinom området. Rapporten har överlämnats till regeringen. Vid tidigare riksmöten har utskottet ansett att alltförkort tid förflutit sedan antog riktlinjerna för uppdragsverksamheten för att en utvärdering skulle vara meningsfull. har emellertid bestämmelserna till- lämpats under snart tre är, och det har från flera håll påvisats att verksam heten medfört vissa problem. Utskottet anser därför att regeringen bör låta '' göra en samladutvärdering. Om utvärderingen ger anledning till ändring 1988/89:UbU5 av de avriksdagen antagna riktlinjerna bör förslag till ändringar läggas fram förriksdagen möjligt. Vad utskottet anfört om en utvärdering avuppdragsutbildningen inom högskolan bör med anledning av modonerna1987/88:Ub603 och 1987/88:Ub626 yrkande 2 som sin mening geregeringen till känna. Institudonernas ledning bör enligt motion 1987/88:Ub806(m) yrkande 29 stärkas. Därför bör uppdraget som prefekt för en institutioninnehas av en person med hög vetenskaplig kompetens, i normalfallet professorninom ämnet. För att öka intresset för detta uppdrag bör ett särskilt arvodeutgå. På utskottets förslag avstyrkte vid /87 (UbU1986/87:15 s. 6) ett motsvarande motionsyrkande. Med hänvisning till sitttidigare ställningstagande avstyrker utskottet nu yrkande 29 i motion 1987/88:Ub806. I modonerna1987/88:Ub634(fp)ochl987/88:Ub738(c)anförsattdjurför-sök i högskoleutbildningenså långt det är möjligt bör ersättas med alternativa undervisnings- ochlaborationsmetoder. De studerande bör informeras om de alternativsom finns. Detär enligt motionerna viktigt att UHÄ fortsätter och fullföljer sitt arbete medregistrering och inforrnation om vilka alternativ till djurförsök som finnsinom högskolan. Vid /87 (UbU 1986/87:16 s. 7) behandladeutskottet ett motsvarande motionsyrkande. Utskottet inhämtade då informationfrån UHÄ, () och mot plågsammadjurförsök. Utskottet kunde därefter redovisa att UHÄ avsåg att bygga upp eninformationsbank i vilken skall ingå uppgifter om såväl utbildningsmoment varidjurförsök ingår som alternativ till sådana. Syftet med informationsbanken äratt underlätta erfarenhetsutbytet mellan utbildningsanordnare, även på skolansområde. Dä utskottet kunde konstatera att ansträngningar gjordes från såvälUHÄ som lokala högskolemyndigheter att anordna laborativa alternativ förstuderande som inte vill delta i djurförsök ansåg utskottet att det inte varnödvändigt med något uttalande i frågan från sida. Utskottet har nuinhämtat att UHÄ gått ut till högskoleenheterna med en förfrågan om vilkadjurförsök som förekommer och vilka alternativa metoder som finns. Avsikten äratt senare under innevarande läsår börja samla inkommande uppgifter i denplanerade informationsbanken. Uppgifterna i banken skall till en början avseden grundläggande högskoleutbildningen, men kan även komma attavse forskning, beroende på vilka resurser som kan avsättas för arbetet.Utskottet har erfarit att UHÄ även har visst erfarenhets- ochinformationsutbyte med i dessa frågor. Med hänvisning till detanförda anser utskottet att det inte heller nu behövs något särskilt uttalandefrån , varför motionerna 1987/88:Ub634 och l987/88:Ub738 avstyrks. I tvä modoner, nämligen 1987/88:Ub527 (vpk) yrkande I och1987/ 88:Ub711 (m), yrkas att hos regeringen skall begära förslag om Motionärerna anser att frivilliga 1988/89:UbU5 studentkårer bättre skulle kunna ta till vara studenternas intressen. Enligt den förstnämnda motionen bör frivilligastudentkårer fungera som fackföreningar för studenterna. Denna verksamhet börenligt motionens yrkande 2 stödjas med statliga medel under en femårig övergångsperiod.Vidare bör enligt yrkande 3 1 motionen staten genom högskoleenheterna ta överansvaret för hälsovård, kurativ verksamhet och motionsidrott samtrestaurangverksamheten. Slutligen bör kommunerna, likaväl som för övrigakommuninnevånare, svara för studenternas bostadsförsörjning. I den andra motionen, 1987/88:Ub7l 1, framhålls att destuderande och deras organisationer till stor del är motståndare tillobligatoriska studentkårer. Motionärerna anser att många av de förhållandensom tidigare motiverat ett obligatorium numera har förändrats, t.ex.bostadsförsörjningen, hälsovården och utseendet av studeranderepresentantertill högskolans organ. När motiven för ett obligatorium enligt motionärernasmening är starka bör principen om föreningsfrihet fä råda ochobligatoriet avskaffas. För att minska övergångsproblemen bör omställningenske successivt. Frågan om studerandeinflytande och om kårernas ställningoch uppgifter bör enligt motion l987/88:Ub626(c) yrkande 4 utredas av enkommitté med representanter för och för högskolor och studenter. Motionärernaanför som skäl för att tillsätta denna utredning bl.a. att, eftersomvaldeltagandet är lågt, studeranderepresentanterna inom högskolan i dagföreträder endast en mindre del av studenterna. Detta är inte tillfredsställande.Vidare anser motionärerna att kunskapen om de studerandes behov av hälsovårdoch bostäder och om hur detta behov tillgodoses är alltför liten och att dessafrågor behöver studeras närmare. Utskottet erinrar om att vid /77ansåg att det obligatoriska medlemskapet i studerandesammanslutningar i principborde avskaffas, men att det ännu saknades underlag för ett beslut om hur dettaskulle genomföras (prop. 1976/77:59, rskr. 1976/77:20 s. 38, rskr. 1976/77:246). konstaterades i proposition 1978/79:100(bil. 12 s. 429) att det sannolikt var svårt att lösa frågan om hur denstuderandefackliga verksamheten skulle kunna bedrivas på oförändradambitionsnivå utan att lösningen byggde på någon form av statlig reglering somi praktiken ändå innebar ett obligatorium. Föredragande statsrådet styrktes idenna uppfattning av att både obligatoriekommittén (SOU 1976:14) ochobligatorieberedningen inte lyckats hitta en användbar lösning. Vidare ansågstatsrådet att det var svårt att finna ekonomiskt utrymme för de nödvändigastatliga bidragen om sammantaget 20 milj.kr. till den studerandefackligaverksamheten och den studerandesociala servicen. Utan bidrag skulle denstuderandefackliga bevakningen allvarligt försvagas och den sociala servicenförsämras. Under dessa förhållanden förordades ett fortsatta obligatorium. förslag (UbU 1978/79:25) beslöt att, medändring av tidigare principbeslut, godta fortsatt obligatorium tills vidare(rskr. 1978/79:244). Vid /83 utvidgades obligatoriet till attgälla samtliga statli ga högskoleenheter, både gamla och nya (prop. 1982/83:27, UbU 1982/ '3 83:9, rskr. 1982/83:62). Samma årfastställdes riktlinjer för studerandehälsovården att gälla I * * 1988/89. fr.o.m.budgetäretl985/86(prop.1982/83:129, SfU 1982/83:25, rskr. 1982/ 1988/89 :UbU5 83:386). Tyngdpunkteninom studerandehälsovärden bör enligt dessa riktlinjer ligga pä förebyggande,sociala och kurativa insatser inriktade på att främja de studerandes hälsa iden speciella miljö som högskolan utgör. Motionsidrotten är en viktig del avden förebyggande hälsovården. De studerandes behov av somatisk och psykiatrisksjukvård bör huvudsakligen tillgodoses inom ramen för den offentliga hälso- ochsjukvärden. Statsbidrag lämnas till studerandekårerna under förutsättning attde slutit avtal med resp. högskoleenhet om bl.a. hälsovårdens inriktning ochomfattning. Det förutsattes i propositionen att såväl de studerande somlandstingskommunerna och kommunerna även i fortsättningen skulle bidra fillverksamheten. Innevarande budgetär utgår . tillstuderandehälsovärden under anslaget Bidrag till vissa studiesociala ändamål. som förfiutit har utskottetvid fiera tillfällan nödgats konstatera att ett avskaffande av kårobligatorietskulle medföra antingen en avsevärt sänkt ambitionsnivå i fråga om bådestuderandefacklig och studiesocial service eller ett behov av betydandestatliga bidrag för verksamheten. I motionerna hävdas att vissa förhållanden, t.ex.beträffande bostadsfrågan och hälsovården, numera har ändrats vilket skullegöra det lättare att avskaffa kårobligatoriet. Utskottet anser dock att alltförmånga frågor är oklara. Mot bakgrund av behovet att öka kunskaperna om deförhållanden som kan påverka ett ställningstagande i frågan, anser utskottet att det är angelä get att göra en ny utredning. I utredningsarbetet bör klarläggas hur förhål landena kan ha ändrats sedan obligatorieberedningen lämnade sina förslag och hur sädana förändringar påverkar de frågor som tidigare ansågs svåra att lösa. Man bör visa hur de studerandes sociala behov, i vad avser bostäder, restaurangverksamhet, hälsovård, kurativa insatser, motions idrott m.m., tillgodoses och om det finns någon avsevärd skillnad jämfört med andra grupper i samhället. De nuvarande ekonomiska förhål landena och det eventuella behovet av ekonomiskt stöd till de olika verk samheterna från stat, landsting och kommuner vid ett avskaffande av kär obligatoriet och i förekommande fall obligatoriskt medlemskap i natio ner bör klarläggas. En fråga som också behöver belysas är vad som skall ske med kårernas och nationernas egendomsinnehav. Det bör också klargö ras vilka alternativ beträffande huvudmannaskap för de olika verksamhe terna som kan finnas. I de tidigare utredningarna anfördes att de studeran des tidsbegränsade vistelse vid högskolan minskar möjligheten alt föra en långsiktig studerandefacklig politik, om medlemskapet i studerandeorgani sationerna görs frivilligt. Därför ansågs ett statligt stöd dll den studerande fackliga verksamheten vara nödvändigt om inte ambitionsnivån skulle be höva sänkas betydligt. I utredningen bör beräknas hur stort behovet av sådant stöd kan vara vid ett avskaffande av kärobligatoriet. Vidare bör förslag lämnas om hur representativa studerandeföreträdare i högskoleor gan skall utses. Först sedan alla delfrågor belysts bör det bli möjligt att bedöma i vad mån förhållandena ändrats pä ett sådant sätt att ett avskaffan de av kärobligatoriet är praktiskt och ekonomiskt möjligt. Vad utskottet här anfört om en utredning av konsekvensernaav ett even- 1988/89:UbU5 tuellt avskaffande av kårobligatoriet m.m. börriksdagen med anledning av modonerna l987/88:Ub527 yrkande 1, l987/88:Ub626yrkande 4 och 1987/88:Ub711 samt med avslag på modon 1987/88:Ub527 yrkandena 2och 3 som sin mening ge regeringen till känna. Utbildniiig för tekniska yrken m.m. I tre motionsyrkanden från den allmänna motionstidenberörs högskoleutbildningens stora betydelse för samhällets kunskap om miljön. I motion l987/88:Ub805 (c) begärs, med hänvisning dllmodon 1987/ 88:Jo767, att bör göra ett uttalande om att miljöfrågorbör behandlas inom vissa utbildningslinjer Motionärerna hävdar attutbildningen i miljövård måste förbättras och intensifieras och att det ärmycket angeläget att miljöfrågorna kommer in som en integrerad del av såvältekniska som adminstrativa utbildningslinjer samt att lärarutbildningen måsteförstärkas med grundkunskaper i ekologi. Med hänvisning till motion1987/88:Jo751 begärs i motion 1987/88:Ub563 (m) ett uttalande om att det behövsett ökat utbud av kurser i miljöfrågor vid tekniska högskolor för att stimuleratill ett ökat miljöengagemang hos de studerande. Utskottet har vid ett flertal tillfällen under senare årbehandlat liknande motionsyrkanden, främst rörande en förbättradmiljövårdsundervisning vid de tekniska högskolorna. Utskottet konstaterade förca tvä år sedan (UbU 1986/87:4, s. 5-6) bl.a. att regeringen den 29 maj 1986givit UHÄ i uppdrag att beakta behovet av att miljövårdsfrågorna integrerades icivilingenjörs- och naturvetarutbildningarna i samband med att utbildningsplanernaförändrades. Utskottet konstaterade avslutningsvis ätt miljövårdsfrågornasplats i utbildningarna vid de tekniska högskolorna hade uppmärksammats påflera sätt, varför något särskilt uttalande frän sida då inte ansågsnödvändigt för att dessa utbildningar skulle fä ett tillräckligt inslag avmiljövårdsundervisning. Att den grundläggande högskoleutbildningen är ett viktigtinstrument för att föra ut kunskap om miljöfrågor till dem som senare i yrkeslivet på olika sätt kommer att påverka utformningen av vår miljö slogs fast budgetproposifion (prop. 1987/88:100, bil. 10 s. 70-71). Föredragande statsrådet påpekade att miljöfrågorna berör i stort sett samtliga högskoleut bildningar. I budgetpropositionen behandlades dock utbildningar där kun skaper om miljöfrågorna är väsentliga för en god insats i arbetslivet. Där med avsägs främst tekniska och naturvetenskapliga utbildningar som leder till yrkesverksamhet där beslut fattas och åtgärder vidtas som påverkar vär yttre och inre miljö. Vidare pekades på lärarutbildningarna, då lärarna i har ansvaret för att ge barn och ungdomar kunskaper om och förståelse för miljöns betydelse för våra livsbetingelser och vår överievnad. Statsrådet redogjorde sedan för de åtgärder som UHÄ vidtagit eller plane rade att vidta för civilingenjörs- och naturvetarutbildningarna. pekadeockså pä att kraven pä kunskaper i miljöfrågor skärpts i de utbild-1988/89:UbU5 ningsplaner för lärarutbildningar som fastställts av UHÄ. Vidareframhölls UHÄ:s uppgift att i samarbete med t.ex. ge stöd ochvägledning till berörda högskoleenheter. Slutligen pekades på att UHÄ planeradekonferenser med linjenämndsföreträdare och utbildningsledare inomundervisningssektorn och med lärarutbildare inom de naturvetenskapliga ämnena. De åtgärder som vidtagits av UHÄ var statsrådet positivtill. Emellertid fanns det skäl att vidga insatserna till att omfatta flerutbildningslinjer inom andra yrkesutbildningssektorer. Ett regeringsuppdragtill UHÄ att intensifiera sina insatser vad avser utbildningarna inom sektornför utbildning för administrativa, ekonomiska och sociala yrken aviseradesdärför. Ett sådant uppdrag gavs till UHÄ. Enligt vad utskotteterfarit planerar UHÄ att i första hand ordna konferenser för företrädare för deberörda linjerna. Enligt vad utskottet har inhämtat uppmanade UHÄ hösten1987 samtliga berörda högskolor att inför en konferens ommiljövårdsinslagen i civilingenjörs- och naturvetarlinjerna redovisabefintliga och planerade inslag av miljövård i anledning av de skärpta kraveni utbildningsplanerna. Resultatet av denna kartläggning och dokumentation avkonferensen finns sammanfattade i rapporten i miljövård förcivilingenjörer och naturvetare (1988:10). Kartläggningen visadeatt målen dä ännu ej uppnåtts på de flesta av linjerna. Utskottet anser att både regeringen och UHÄ genom vidtagnaåtgärder har visat att de med stort allvar tagit sig an uppgiften att förstärkamiljöinslagen inom samtliga de utbildningslinjer som motionärerna har pekatpå. Det ankommer därefter på varje högskola att utforma utbildningarna i linjemed de inäl som angivits, vilket kommer att kräva både tid och engagemang.Utskottet anser emellertid inte att det är befogat att gör uttalandenav den allmänna art som motionärerna efterlyser, varför motionernal987/88:Ub563 och l987/88:Ub805 bör avslås. I mofion 1987/88 :Ub649 (c) pekas slutligen på att detbehövs fler som har kunskap om sambanden mellan teknik, samhälle och miljö. Ettsätt att stödja en sådan utveckling anses vara att förstärka avdelningen förekologi vid högskolan i . Avdelningen, som ger undervisning inomcivilingenjörslinjen för samhällsbyggnadsteknik, anses inte vara tillräckligtutbyggd. Motionären hemställer därför att hos regeringen skall begäraen utredning rörande förutsättningarna för utökad ekologiverksamhet vidhögskolan i . Utskottet kan inte bedöma huruvida avdelningen för ekologiär tillräck ligt utbyggd. En eventuell brist kan antingen bero på resursbrist eller pä att den önskade kompetensen ännu inte finns att fillgå. måste i första hand själv avgöra om det finns anledning att närmare analy sera behovet av förstärkning av . Utskottet vill ock så erinra om vad utskottet anförde under föregående (UbU 1987/ 88:38 s. 4) med anledning av en motion i vilken föreslogs att en tjänst som professor i tillämpad ekologi skulle inrättas vid högskolan i . utskottetsmening ankommer det inte pä att begära en utredning /89:UbU5av den typ motionären efterlyser, varför motion 1987/88:Ub649 bör avslås. I motion 1987/88:Ub598 (fp) hävdas att det finns allanledning att rikta större uppmärksamhet mot livsmedelssektorns betydelse fördet norrländska näringslivet, inte minst från sysselsättningssynpunkt. En radåtgärder anses angelägna, bl.a. en höjning av kompetensen inom framför alltförädlingsskedet. Motionären påpekar att högskoleutbildning inom områdetsaknas i och föreslår att UHÄ får i uppdrag att utreda och föreslååtgärder för att etablera någon form av yrkesteknisk utbildning för livsmedelsindustrinvid i . Enligt beslut av föregående (UbU 1987/88:22,rskr. 1987/ 88:207 s. 9) har samtliga yrkestekniska utbildningslinjer utomlinjen för byggnadsteknik sammanförts till en linje, linjen för industriellteknik, för att öka flexibilitetert och decentralisera beslutsprocessen fördessa utbildningslinjer. Det ankommer således inte längre på attfatta beslut om lokalisering av de olika inriktningarna av de yrkestekniskautbildningarna. Utskottet anser därför att inte bör begära den föreslagnautredningen, varför motion l987/88:Ub589 bör avslås. Utbildning för administrativa, ekonomiska och socialayrken Högskoleutbildning särskilt anpassad för detaljhandeln börenligt motion 1987/88:Ub590 (fp) inrättas i form av civilekonomutbildning medspecialinriktning. Enligt motionärerna planeras en sådan utbildning viduniversitetet i . bör begära att UHÄ fär i uppdrag att vidtaåtgärder för att förverkliga denna utbildning. Utskottet har inhämtat att planering pågår i aven ny fördjupning inom ekonomlinjen inriktad mot detaljhandeln. I det nuaktuella fallet pågår således en lokal planering. Mot denna bakgrund avstyrksmotion 1987/88:Ub590. Enligt modonerna 1987/88:Ub626 (c) yrkande 13 och1987/88:Ub640 (c) bör en utredning göras om inrättandet av en särskildförvaltningshögskola. I båda motionerna nämns som tänkbarlokaliseringsort. 1 den sistnämnda motionen anförs att denförvaltningsutbildning som finns vid högskolan i och vidförsvarets förvaltningshögskola på samma ort bör sammanföras i den föreslagnanya högskolan. Utskottet har i olika sammanhang haft att behandla frågorom samver kan mellan högskolan och verksamhet utanför högskolan. Utskottet har därvid konstaterat att det ankommer på de olika högskolenheterna själva att ta initiativ i sådana frågor. Om högskolan och försvarets förvaltnings högskola i finner att en samverkan är av värde för dem, behövs det inget riksdagsinitiativ för att sä skall kunna ske. Inrättandet av en helt ny högskola på en ort där det redan finns en mindre högskola anser utskot- ' '' tet intevara en lämplig åtgärd. Med hänvisning till det anförda avstyrker 1988/89:UbU5 utskottet motionerna 1987/88:Ub626 yrkande 13 och 1987/88:Ub640. Huvudmannaskapet för den m.m. Den omfattar till övervägande delenutbildning inom sektorn för utbildning för vårdyrken. Diskussioner om ettändrat huvudmannaskap har förekommit i alltsedan dessa utbildningaröverfördes till högskolan i samband med högskolereformen (UbU1975/76:17 och 1976/77:20). Då bibehölls det kommunala huvudmannaskapet bl.a.med hänsyn till utbildningarnas nära anknytning till de landstingskommunalavårdutbildningarna inom gymnasieskolan och till sjukvården. Det förutsattesemellertid att frågan skulle övervägas . Dess förslag (SOU 1981:9) aktualiserades i vidriksmötet /82 (prop. 1981/82:89, UbU 1981/82:20, rskr. 1981/82:248). Dåuttalades att frågan om stadigt eller kommunalt huvudmannaskap för utbildningeninte spelar någon avgörande roll för möjligheterna att vidareutveckla ochförbättra den kommunala vårdyrkesutbildningen i enlighet med högskolereformen.Därmed blev de ekonomiska konsekvenserna av avgörande betydelse för riksdagensställningstagande. Även om utbildningsutskottet ansåg att principiella skältalade för ett enhetligt statligt huvudmannaskap för hela högskolan fick demedellänga vårdyrkesutbildningarna även fortsättningsvis bibehålla detlandstingskommunala huvudmannaskapet. har huvudmannaskapsfrågan återaktualiserats, främst när det gäller möjligheten till forskningsanknytning avde kommunala värdyrkesutbildningarna. Vid /87 (prop.1986/87:100, UbU 1986/87:18 s. 18) aviserades att UHÄ skulle få i uppdrag attbelysa frågor om samverkan för forskningsanknytning och forskarutbildning förkommunal högskoleutbildning inom vårdområdet. Uppdraget har delvis redovisatsi . En tvåårig försöksverksamhet vid (Kl) ochvärdhögskolan i startades . UHÄ avser att återkomma tillfrågan i anslagsframställningen inför nästa forskningsproposition, vilkenavses framläggas för . bör enligt motion l987/88:Ub677 (vpk) hosregeringen begära förslag om överförande av de kommunalavårdyrkesutbildningarna till den stadiga högskolan i syfte att stärkaforskningsanknytningen. På detta sätt avses omvårdnadsforskningen få störremöjligheter att utvecklas. I mofion 1987/88:Ub808 (m) yrkande 10 begärs en utredningom.ett enhedigt, statligt huvudmannaskap för all vårdyrkesutbildning inom högskolan.Motionärerna anför att ett statligt huvudmannaskap skulle innebära etteffektivare resursutnyttjande, en starkare anknytning till forskning, enenhetlig utbildningskvalitet och en bättre överblick och samordning. De anseratt landstingskommunerna inte i tillräckligt stor utsträckning har tagit sittansvar för omvårdnadsforskningen och anför att forskningstjänster är 1988/89:UbU5 sällsynta inom värden. Även i motion l987/88:Ub565 (fp) yrkande 21 tas resursutnyttjandetupp. Motionärerna anser att det är resursslöseri att pä samma ort eller mycketnärbelägna orter bygga upp tvä rektorsämbeten för både en värdhögskola och enmindre eller medelstor statlig högskola. Mycket skulle kunna vinnas om dessabåda, som saknar egen forskningstradition, kunde integreras. En sådanutveckling skulle pä sikt kunna leda till förstatligande av . Utskottet har inledningsvis redovisat att avstatsfinansiella skäl tidigare ansett att värdyrkesutbildningen borde förblilandstingskommunal. Utskottet har ocksä redovisat att UHÄ:s överväganden omforskningsanknytning och resultaten av pågående försöksverksamhet i Stockholmskall redovisas i nästa forskningsproposition . Utskottet anser motdenna bakgrund att inte bör begära någon ny utredning omhuvudmannaskapet för de landsdngskommunala värdyrkesutbildningarna. Utskottetförutsätter att högskoleenheter som finns på samma ort eller närbelägna ortersöker finna vägar till visst gemensamt resursutnyttjande, där detta ärpraktiskt möjligt, utan att gör något särskilt uttalande i frågan ochatt eventuella möjligheter till ett sådant resursutnyttjande efter viss tidredovisas till UHÄ. Med hänvisning dll det anförda anser utskottet attriksdagen bör avslå motionerna 1987/88:Ub565 yrkande 21, 1987/88:Ub677 och1987/88:Ub808 yrkande 10. I ett antal motioner berörs rehabiliteringslinjens bådainriktningar mot sjukgymnastik resp. arbetsterapi samt påbyggnadsutbildningarpä dessa. Enligt motion 1987/88:Ub589 (m) bör uttala attdet bör krävas treårig gymnasieutbildning för tillträde tillsjukgymnastutbildningen (yrkande 1).