bet · GC01SfU10 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89:SfU 10 1988/89 SfU 10 Regeringen () har i proposition1988/89:100, bil. 7, föreslagit att under punkt B 1 till för budgetåret1989/90 anvisa ett förslagsanslag på , under punkt B 2 till Allmänna försäkringskassor /90 anvisa ett förslagsanslag på . 1988/89:Sf213av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsrörande arvodering av ledamöter i socialförsäkringsnämnder. 1988/89:Sf220 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt pensionsbevis automatiskt utfärdas för sjuk- och förtidspensionärer. 1988/89:Sf224 av m.ft. (c) vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändig information till kroniskt sjuka om detsociala trygghetssystemet. 1988/89:Sf231 av och (bådas) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om årlig redovisning av ATP-poäng på den slutliga skattsedeln. 1988/89;Sf237 av m.fl. (m) vari yrkas 8. att som sin mening ger regeringen till kännaatt de allmänna försäkringskassorna bör ges en samordnande roll i alltrehabiliteringsarbete. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89;So423. ]988/89:Sf266 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt varje handikappad bör erbjudas en kontaktperson vid ienlighet med vad i motionen anförts. 1 1988/89.11 saml. 1988/89:Sf293av m.O. (s) vari yrkas att som sin 1988/89:SfU10mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överförande avtjänster och lönemedel m.m. från till försäkringskassorna. l988/89:Sf300 av m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ATP-poäng och högsta medelpoängen för ATP införs på den slutligaskattsedeln. l988/89;Sf30l av m.fl. (s) vari yrkas 1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om rehabiliteringssamverkan ochresurssamordning, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om forskning inom ramen förrehabiliteringsområdet kopplat till forskning inom socialförsäkringsområdet. l988/89:Sf303 av Hans Nyhage (m) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tiden förinbetalning av restskatt. 1988/89:Sf3]5 av ni.fl. (c) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om försäkringskassornas rätt att fritt disponera översina resurser och möjligheter att anställa personal i , 3. att som sin mening ger regeringen til] kännavad i motionen anförts om nedläggningar av lokalkontor. 1988/89:Sf320 av och (bådafp) vari yrkas att begär att regeringen utreder frågan om åtgärdervid speciella jävssituationer och därefter om så anses påkallat gerriksförsäkringsverket i uppdrag att utarbeta anvisningar om hurförsäkringskassorna skall kunna på ett lämpligt sätt hantera denna fråga. 1988/89:Sf329 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen beslutar att till Allmänna försäkringskassor för /90 anvisa ett förslagsan slag på , dvs. utöver regeringens förslag. 1988/89:Sf342 av och (båda c)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om samverkan mellan och iSkaraborgs län. Motiveringen återfinns i motion 1988/89;So516. 1988/89:Sf359 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs omvikten av ett vitt förgrenat kontorsnät för försäkringskassorna. 1988/89;Sf361 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om de möjligheter som öppnas till en aktivarerehabiliterings- och sjukdomsförebyggande verksamhet för försäkringskassornagenom inrättande av lokala sjukförsäkringsregister. Utskottet 1988/89:SfU10 Ansvarsfördelning mellan och försäkringskassorna , de allmänna försäkringskassornasamt de lokala organ som regeringen bestämmer har enligt 1 kap. 2 § lagen(1962:381) om allmän försäkring (AFL) hand om den allmänna försäkringen. är central förvaltningsmyndighet förärenden som rör den allmänna försäkringen, delpensionsförsäkringen,arbetsskadeförsäkringen, allmänna barnbidrag och bidragsförskott samt förvissa utbetalningsärenden. Verkets uppgift är huvudsakligen att leda och utövatillsyn över försäkringskassornas verksamhet, verka för att socialförsäkrings-och bidragssystemet tillämpas likformigt och rättvist samt svara föruppföljning och utvärdering. svarar dessutom förhandläggningen av bl.a. yrkesskadeförsäkring samt ärenden enligt vissa äldreförfattningar. Försäkringskassorna, som är 26 till antalet, finns förvarje landstingskommun och kommun som inte tillhör landstingskommun. De äroffentligrättsliga organ med egna styrelser. Försäkringskassornas huvudsakligauppgift är att handlägga enskilda ärenden inom försäkrings- och bidragsområdet.Hos försäkringskassorna ftnns omkring 15 000 årsarbetare, varavca 10 600 årsarbetare finns vid lokalkontoren. Inom socialförsäkringsadministrationen har under flera årpågått ett omfattande förändringsarbete. Genom riksdagsbeslut (prop.1982/ 83:127, SfU 24, rskr. 342) fastlades roll ochuppgifter som central förvaltnings- och tillsynsmyndighet inomsocialförsäkringsområdet samt arbetsfördelningen mellan verket ochförsäkringskassorna. Handläggningen av det stora flertalet enskildaförsäkringsärenden har successivt anförtrotts kassorna. pågårinom försäkringskassorna ett utvecklingsarbete där målet är att i princip all individinriktadhandläggning av försäkringsärenden skall förläggas till försäkringskassornaslokalkontor. 1 propositionen anförs att denna decentralisering i huvudsak börvara genomförd under /92. Vidare anförs att organisation ocharbetssätt bl.a. härigenom förändras i riktning mot större ansvar ochbefogenheter för enskilda handläggare. har i sin anslagsframställning / 90 anfört att det finns behov av ett förtydligande angåendeansvarsfördelningen mellan och försäkringskassorna.Verket har hemställt att regeringen klargör sin inställning beträffande verketsledningsansvar inom socialförsäkringsadministrationen. I propositionen anförs i denna fråga att markeringen avriksförsäkringsverkets ansvar för den centrala lednings- ochtillsynsfunktionen skall ses i förening med de starka strävanden mot endecentralisering som gäller på området. Det är synnerligen viktigt attsträvandena mot en fortsatt decentralisering fortgår med oförminskadintensitet. Dåvarande departementschefen erinrar om att i proposition1986/87:99 om ledningen av den statliga förvaltningen betonas vikten avdecentralisering och att detaljreglering via statsbidrag ochcentrala myndigheters normgivning måste minska. r 1988/89.11 samt. Vidareerinrar hon om att regeringen har utfärdat en1988/89:SfU10 förordning med ny instruktion för , därverkets roll och ansvar läggs fast i enlighet härmed. De grundläggande reglernaom verkets och försäkringskassornas uppgifter finns dock i lagen om allmänförsäkring. 1 propositionen anges även att införandet av ett nyttbudgeteringssystem har inneburit en övergång till ram- och målstyrning inom detadministrativa området. Genom utnyttjande av ekonomiska styrinstrument harbehovet av administrativa detaljregleringar kunnat begränsas kraftigt. Äveninom detta område har således en betydande decentralisering skett frånriksförsäkringsverket till försäkringskassorna. Dåvarande departementschefenframhåller att det är angeläget att ytterligare decentralisering avbeslutsbefogenheter inom det administrativa området kommer till stånd.Härigenom kan försäkringskassornas styrelser ta sitt ansvar försocialförsäkringens tillämpning och för de administrativa ledningsfunktionernainom kassan. I propositionen framhålls dock att det krävs ett förtroendefulltsamarbete mellan och försäkringskassorna för attsocialförsäkringsadministrationen skall fungera effektivt. I motion Sf293 begär m.fl. etttillkännagivande om att personal och lönemedel bör kunna överföras frånriksförsäkringsverket till försäkringskassorna. Motionärerna anför att riksförsäkringsverketsfrämsta uppgifter bör vara att utöva tillsyn över försäkringskassorna ochutvärdera socialförsäkringens verksamhet. All ärendehandläggning bör däremotske vid försäkringskassorna. Även annan verksamhet bör kunna överföras tillkassorna. Det bör enligt motionärerna vara en allmän strävan att görariksförsäkringsverket till en betydligt mindre central myndighet. Utskottet instämmer i vad i propositionen anförts omansvarsfördelningen mellan och försäkringskassorna. mening är motionen i viss mån tillgodosedd genom dendecentralisering till försäkringskassorna som löpande genomförts och som,vilket framhålls i propositionen, skall fortgå med oförminskad intensitet. Motdenna bakgrund anser utskottet att något uttalande från sida medanledning av motion Sf293 inte är erforderligt. Vad gäller regeringens förslag till medelsanvisning tillanslaget B 1 har detta inte föranlett någotmotionsyrkande och utskottet tillstyrker förslaget. För försäkringskassornas förvaltningskostnader har medelberäknats i enlighet med ett reducerat huvudförslag, där reducering inte görspå den del av anslaget som avser lönekostnader. Försäkringskassornaspersonalkostnader har beräknats till . 1 dettabelopp ingår ca 53 milj. kr. för volymökningar utöver vad som erfordras förhandläggningen av arbetsskadeärenden. Vidare har beräknats 40 milj. kr. förökade administrationskostnader till följd av nya reformer. Därvid har hänsynäven tagits till ökade kostnader för den första etappen i den av regeringen iproposition 1988/89:69 föreslagna utbyggnaden av föräldraförsäkringen.Resurserna för arbetsskadehandläggning förstärks genom att en tidigareengångsanvisning permanentas och genom att ytterligare medel beräknas med 1988/89:SfU10 41,5 milj. kr. Av de medel som beräknats för försäkringskassornafinansieras över anslaget och resterande med socialavgifter fråninkomsttitel på statsbudgeten. För försäkringskassorna föreslår regeringensåledes ett förslagsanslag under punkt B 2 på 513 milj. kr. 1 motion Sf329 av m.fl. framhållermotionärerna att försäkringskassornas möjligheter att uppehålla en högservicenivå är av avgörande betydelse för att vårt socialförsäkringssystemskall fungera. Försäkringskassornas arbetsuppgifter har ständigt ökat undersenare år och personalen anser att en rimlig servicenivå kanuppehållas. Särskilt besvärlig är situationen för arbetsskadehandläggningen menäven inom andra områden ökar belastningen. Den i propositionen föreslagnaanslagsökningen är därför helt otillräcklig. Motionärerna anser attriksförsäkringsverkets bedömning av behovet av ökade resurser tillförsäkringskassorna är väl underbyggd och för försäkringskassorna bör såledesberäknas medel med ytterligare 90,6 milj. kr. Utskottet konstaterar att försäkringskassorna enligtregeringens förslag kommer att få ett kraftigt tillskott av medel förpersonalförstärkningar. Tillskottet motsvarar dock inte i alla delar vadriksförsäkringsverket har begärt. Vad gäller medel förarbetsskadehandläggningen har i sin anslagsframställningbegärt dels att få behålla den tidigare engångsanvisningen om 46 milj. kr.,dels att få ytterligare medel motsvarande ca 500 årsarbetare. Regeringen har ipropositionen föreslagit, förutom att engångsanvisningen permanentas, attytteriigare medel beräknas med 41,5 milj. kr. motsvarande ca 237 årsarbetare.Utskottet här i sitt denna dag avgivna betänkande 1988/89:SfUll omarbetsskadeförsäkringen konstaterat att handläggningstiderna vidförsäkringskassorna, som när det gäller ärenden om arbetsskadesjukdomar uppgårtill drygt , är klart otillfredsställande. Mot bakgrund av deåtgärder som vidtagits i syfte att förbättra och effektivisera handläggningenav arbetsskadeärenden har utskottet emellertid ansett att utvecklingen böravvaktas. Utskottet har därvid även beaktat att försäkringskassorna undersenare år har erhållit medel för en kraftig utökning av antaletarbetsskadehandläggare. Vad gäller medelsberäkningen för /90 fördetta ändamål anser utskottet att det föreslagna medelstillskottet får ansesvara till fyllest. Vidare får regeringens förslag till medelstilldelning iövrigt anses tillgodose försäkringskassornas behov. Utskottet tillstyrkerdärför regeringens förslag till medelsanvisning till anslaget B 2 Allmännaförsäkringskassor och avstyrker bifall till motion Sf329. Huvuddelen av den verksamhet inom försäkringskassorna sominnebär kontakt med de försäkrade i form av upptagande av ansökningar angåendeolika försäkringsförmåner, information etc. bedrivs vid kassornas lokalkontorsamt vid filialexpeditioner som finns knutna till vissa lokalkontor. 1 varjekommun finns minst ett lokalkontor. finns det ca 430 lokalkontoroch ett drygt trettiotal filialexpeditioner i landet. I propositionen anges att försäkringskassornas kontorsnätvid en genom- 1988/89:SfU10 förd decentralisering bör ha en sådan förgreningatt medborgarna i alla delar av landet även fortsättningsvis kan erbjudas engod service. Vidare anges att den framtida administrationen bör utmärkas av enorganisation där personalen kan utnyttja teknikstöd i syfte att medverka tillgod service och ökad kvalitet i handläggningen av försäkringsärenden. Dettaleder till slutsatsen att en rimlig minsta storlek måste föreligga hoslokalkontoren och därmed hos det befolkningsunderlag som kontoret skallbetjäna. Sammanfattningsvis måste således det framtida lokalkontorsnätet byggapå kontor som har tillräcklig bärkraft att med kunnig personal och teknikstöd geen god service i i stort sett samtliga s.k. individinriktade ärenden- Dåvarandedepartementschefen framhåller att det i glesbygder med långa avstånd och ringabefolkningsunderlag kan behöva tas särskild hänsyn vid utformningen avlokalkontorsnätet. Liksom ankommer det på styrelsen för resp.försäkringskassa att inom tilldelade ekonomiska resurser besluta om organisationenoch lokalkontoren inom kassans område. understryks behovet av enhelhetslösning på de problem som kan skönjas inomsocialförsäkringsadministrationen. En sådan helhetslösning innefattar åtgärderför att effektivisera lokalkontorsstrukturen, utveckling av personalenskompetens och åtgärder för att inrikta verksamheten mot försäkringens centraladelar för att ge stadga, arbetsro och den rationella hantering av försäkringensom kan begäras av socialförsäkringsadministrationen. m.fl. begär i motion Sf315 yrkande 3 etttillkännagivande om att ytterligare indragningar av lokalkontor inte får ske.Mofionärerna påtalar de fördelar en handläggning vid lokalkontor kan ha. Iarbetsskadeärenden är t.ex. den lokala kännedomen en stor fördel och medföratt handläggningstiden i ärendena kan förkortas. Vidare förbättras kontakternamellan sjukvård, arbetsförmedling, socialtjänst och föräkringskassa när detgäller rehabiliteringsarbetet. I motion Sf359 begär m.fl. etttillkännagivande om vikten av ett vitt förgrenat kontorsnät för försäkringskassorna.Motionärerna framhåller att ett sådant nät är av betydelse även förförsäkringskassornas roll i den framtida folkbokföringen. Utskottet vill framhålla att den lokala förankringen, somär utmärkande för försäkringskassorna, är av stor betydelse försocialförsäkringsadministrationen. Det är därför viktigt att försäkringskassornasväl utbyggda lokalkontorsnät bibehålls. För att ett lokalkontor skall fyllasin funktion måste det dock ha förutsättningar att kunna erbjuda en godservice. Utskottet vill därför inte utesluta att det kan förekomma att ettkontor inte har de förutsättningar som krävs. En indragning av kontoret bördock inte komma fill stånd förrän olika alternativa lösningar noga harövervägts, t.ex. om samverkan kan ske med andra offentliga inrättningar. Ilikhet med vad som anförs i propositionen anser utskottet att det ärvederbörande försäkringskassas styrelse som i det enskilda fallet får taställning till lokalkontorsnätets omfattning. Som anges i proposifionen skalldärvid särskild hänsyn tas i glesbygder och enligt utskottets mening bör sådanhänsyn tas även när det gäller övriga lokalkontor. Utskottet vill i dettasammanhang erinra om att har fattat ettprincipbeslut om att huvudmannaskapet för den löpande folkbokföringen den 1juli 1991 skall föras över från pastorsämbetenatill de lokala skattemyndigheterna som de 1988/89:SfU10 allmännaförsäkringskassorna ges en aktiv roll i folkbokföringsarbetet (prop.1986/87:158, SkU 1987/88:2, rskr. Av betydelse för detta beslut har bl.a.varit försäkringskassornas lokala förankring med ett väl förgrenat kontorsnätöver hela landet och omfattande kontakter med allmänheten. En kommitté hartillkallats för att lämna förslag till den närmare utformningen av organisationenoch till de åtgärder som behövs för genomförandet (dir. 1988:4). Utskottetutgår från att styrelse vid utformningen avlokalkontorsnätet även beaktar de synpunkter som från sida lagts påförsäkringskassans roll i folkbokföringsarbetet. styrelsehar som tidigare angivits ansvaret för utformningen av lokalkontorsnätet, menutskottet utgår från att regeringen noga följer utvecklingen. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motionernaSf315 yrkande 3 och Sf359 inte bör föranleda någon åtgärd. I avgörs vissa ärenden avsocialförsäkringsnämnd. Det gäller bl.a. rätt till förtidspension,handikappersättning och vårdbidrag samt flertalet beslut i arbetsskadeärenden.Vidare skall omprövningsbeslut i sjukpenningärenden fattas av nämnd. Ärendeavgörs efter föredragning av tjänsteman hos . I 18 kap. 6 §AFL anges att i varje försäkringskassa skall finnas en eller flerasocialförsäkringsnämnder. Regeringen beslutar hur mångasocialförsäkringsnämnder som skall finnas i riket och riksförsäkringsverketbeslutar för varje försäkringskassa om antalet nämnder i kassan.Riksförsäkringsverket har i bilaga till sin kungörelse (RFFS 1986:15) med föreskrifteromsocialförsäkringsnämnder i de allmänna försäkringskassorna angivit det antalnämnder varje försäkringskassa skall ha och vilket geografiskt område varjenämnds verksamhet skall omfatta. I kungörelsen föreskrivs vidare att, om flerasocialförsäkringsnämnder har samma geografiska verksamhetsområde ochärendefördelningen inte framgår av bilagan, skall styrelsebestämma hur ärendena skall fördelas mellan nämnderna. skall enligt 18 kap. 20 § AFL bestå av ordförande ochsex övriga ledamöter med sex suppleanter. Nämnden är beslutsför då minst fyraledamöter är närvarande. I förvaltningslagen finns föreskrifter om jäv som iförsäkringskassa gäller för den som handlägger eller beslutar i ett ärende. 111 § förvaltningslagen föreskrivs sålunda att den som skall handlägga ettärende är jävig bl.a. om saken angår honom själv eller någon närstående, om haneller någon närstående är ställföreträdare för den som saken angår eller förnågon som kan vänta synnerlig nytta eller skada av ärendets utgång, vidare omhan har fört talan som ombud eller mot ersättning biträtt någon i saken.Handläggaren är även jävig om det finns någon särskild omständighet som ärägnad att rubba förtroendet till hans opartiskhet i ärendet, s.k.delikatessjäv. Den som känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv mothonom skall självmant ge det till känna. och påpekar i motion Sf320att hela socialförsäkringsnämnden i vissa fall kan hamna i en jävssituation.Som exempelnämns fall då en av ledamöterna eller en föredragande ansöker om 1988/89:SfU10 Motionärerna påpekar att det saknas möjlighet att flytta ärenden till en annan socialförsäkringsnämnd. utredningav frågan om åtgärder i dessa situationer. bördärefter få i uppdrag att utarbeta anvisningar om hur frågan skall kunna Eftersom socialförsäkringsnämnden är beslutsför med endastfyra ledamöter bör nämnden, enligt utskottets mening, i allmänhet kunna lösaett jävsproblem genom att den jävige inte deltar i beslutet. 1 de fall flerasocialförsäkringsnämnder har samma geografiska område kan vidare försäkringskassansstyrelse besluta att en annan område skall handlägga ärendet.Utskottet har noterat att i en uppföljning under år 1988av socialförsäkringsnämndernas arbete har gjort en enkät till ledamöter inämnderna, som bl.a. omfattade flera frågorom jäv (RFV redovisar 1989:3).Utskottet förutsätter att även i fortsättningen bevakartillämpningen av jävsfrågorna i socialförsäkringsnämnderna. Med hänsyn tilldet anförda är något uttalande från sida med anledning av motionSf320 inte erforderligt. Enligt 18 kap. 25 § AFL fastställs arvode och annanersättning till ledamot av socialförsäkringsnämnd av regeringen. 1 beslut den30 har fastställt arvoden m.m. för vissa uppdraginom verksamhetsområde under /89. 1beslutet anges att annan ledamot än ordförande samt suppleant isocialförsäkringsnämnd erhåller arvode med . för månad och . Vidare anges att en ledamot eller suppleant som är anställdhos stat eller kommun eller hos annan arbetsgivare får ersättning för deavlöningsförmåner som han går miste om när han är tjänstledig från sinanställning för att fullgöra uppdraget. 1 motion Sf213 påtalar attarvodesreglerna missgynnar de ledamöter i socialförsäkringsnämnderna som äregna företagare. Den nuvarande ersättningen motsvarar inte det verkligainkomstbortfallet. För att socialförsäkringsnämnderna även för framtiden skallkunna ges en bred sammansättning bör det vara ekonomiskt möjligt föregenföretagare att kunna delta, och motionärerna begär ett tillkännagivande ienlighet med det anförda. Till en början vill utskottet erinra om att utskottet vidbehandlingen av frågan om inrättande av socialförsäkringsnämnder framhöll attdet är värdefullt att även egenföretagarna får delta isociaiförsäkringsnämndernas arbete (se SfU 1985/86:12). Vad gäller ersättningför deras medverkan i nämnderna konstaterar utskottet att egenföretagarnaenligt regeringens ovannämnda beslut endast har rätt till ett fast arvode permånad resp. sammanträde. Utskottet vill i detta sammanhang nämna att ettdelbetänkande från förtroendeuppdragsutredningen bereds inomregeringskansliet som rör frågan om ersättning för förlorad arbetsförtjänsttill kommunalt förtroendevalda. I delbetänkandet (Ds 1988:46) Pengar är inteallt men ... har förtroendeuppdragsutredningen lämnat förslag till nyaersättningsregler för kommunalt förtroendevalda. Reglerna föresläs träda i kraftden . Förslaget innebär att kommunerna blir skyldiga att ersätta deförtroendevalda för förlorad arbetsförtjänst som de går miste om 1988/89:SfU10på grund av uppdraget. Inkomstförluster som vida överstiger vad som kanbetraktas som normalt skall dock inte ersättas. Utredningen har avstått frånatt rekommendera något speciellt ersättningssystem men gett exempel på olikatänkbara metoder. I förslaget har utredningen också försökt lösa problemet medatt ersätta egna företagare som visserligen drabbas av inkomstförlust på grundav förtroendeuppdraget, men där det av olika skäl kan vara svårt att beräknaförlusten. Till denna krets räknas jordbrukare, hantverkare, konstnärer,privatpraktiserande läkare, advokater, köpmän m.fl. En ersättningsform somutredningen i sådana fall visar på är en schablonersättning baserad påmedelinkomsten för t.ex. en industriarbetare på orten, en viss sjukpenningklasseller ett schablonbelopp i kronor. Den ersättningsberättigade inkomstförlustenfår enligt förslaget avse all tid som behövs för att ta sig mellanarbetsplatsen och förrättningslokalen och rimlig ledighet i anslutning tillsammanträden för dem som har obekväma arbetstider eller säregnaarbetsförhållanden i övrigt. 1 utredningen visas också på möjligheten för enförtroendevald att välja mellan fast ersättning och ersättning för faktiskförlorad arbetsinkomst. Som tidigare nämnts bereds förslaget för närvarandeinom . har aviserat en proposition i frågantill . Utskottet anser att resultatet av ovannämnda beredning böravvaktas och att motion Sf213 därför inte bör föranleda någon riksdagensåtgärd. Försäkringskassornas rehabiliteringsansvar regleras främsti 2 kap. 11 § jämfört med 3 kap. 13 § AFL.