bet · GC01LU33 · 1988-12-31 00:00:00 — Vårdnad om barn m.m. 1988/89 LU33 I betänkandet behandlar utskottet tio motioner söm påolika sätt anknyter till reglerna om vårdnad och umgänge med barn. I motionernatas upp frågor om bl.a. domstols sammansättning i mål om vårdnad öch umgängeoch juridiskt biträde åt barnet i sådana mål samt vidare spörsmål om interimistiskabeslut, vårdnadsutredningar, samarbetssamtal, handläggningen av verkställighetsfrågoroch resekostnader m.m! vid utövande av umgänge med barn. Tre av motionernaberör också reglerna om underhållsbidrag och i en av motionerna tas upp fråganom rätt för förälder som inte är vårdnadshavare att ta del av sekretesskyddadeuppgifter om barnet. Vidare behandlar utskottet ett motionsyrkande omfaderskapspresumtion vid samboförhållanden och en motion vari begärs införandeav en borgerlig namngivningsceremoni som alternativ fill den religiösadopakten. Utskottetavstyrker bifall till samtliga motionsyrkanden. Tillbetänkandet har fogats tre reservationer (fp). 1988/89: L407 av m.fl. (fp) vari medhänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:So251 yrkas 1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om ny lagstiftning om vårdnad ochumgänge rhed barn, 2. att som sin mening gerregeringen fill känna vad i motionen anförts om barnpsykolog eller motsvarandebarnexpert vid handläggning av vårdnads- och umgängesmål. 1988/89:L408 av m.fl. (fp) vari medhänvisning fill vad som anförts i motion 1988/89:A804 yrkas 1. att begär förslag hosregeringen om att införa faderskapspresumtion för man som är stadigvarandeboende hos barnets mor, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i' motionen anförts om ändrade regler vidseparationer.. 1988/89:L409 av () vari yrkas 1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en utvärdering avreglerna om gemensam vårdnad, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i:motionen anförts om behovet av stöd och informationtill föräldrarna. 1 1988/89. 1988/89:L410av () vari yrkas att som sin.mening ger 1988/89:LU33 regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en översyn av de processrättsliga och administrativa förutsättningarna för en. samordnad prövning i mål rörande barn. ' 1988/89:L411 av m.fl. (s) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts om behovet avlagsfiftning som innebär att förälder skall åläggas att hos socialförvaltningendiskutera vårdnadsfrågan innan den avgörs, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen fill känna vad i motionen anförts om behovet avlagstiftning som innebär att vårdnadsutredningar skall vara avslutade inom tremånader, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motioneri anförts om behovet avskärpta regler för att tillförsäkra en förälder méd umgängesrätt möjlighetenatt faktiskt utöva umgänget och att lagtexten förtydligas så att rätten ävenunder pågående process skall besluta om fortsatt umgänge och att den somsaboterar umgänget blir fråntagen vårdnadsrätten om detta inte är i strid medbarnets bästa, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts om lagstiftningsom innebär att barn i vårdnadstvister får ett eget juridiskt ombud, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ekonomisktstöd för resekostnader i vissa umgängessituationer. 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagstiftningsom innebär att i tvistiga fall skyldigheten att betala underhållsbidragalltjämt skall bestämmas av domstol men att fastställandet av bidragsbeloppetsstorlek skall ankomma på , 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att denumgängesberättigade föräldern jämställs med den vårdnadsberätfigade gäljandebarnets sekretess. 1988/89:L412 av Per Stenmarck och (båda m) variyrkas att beslutar om sådan förändring av 6 kap. 15 § föräldrabalkenatt barnens rätt till umgänge med båda föräldrarna tryggas. 1988/89:L413 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om en förändring av 7 kap.föräldrabalken med den innebörd som anges i motionen. 1988/89:L414 av () vari yrkas 1. att hos regeringen begärförslag om nya regler vid indexuppräkning av underhållsbidrag till barn ienlighet med motionen, 2. att beslutar attkostnader för resor m.m. i samband med utnyttjandet av umgängesrätten med barni skilsmässoförhållanden skall göras avdragsgilla. 1988/89:L416 av () vari yrkas 1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om ändring av reglerna om gemensamvårdnad, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om föräldrars rätt till avdrag förresor för att hämta och lämna barn resp. barns resor. 3. att som sin mening ger regeriri'geh tillkänna vad i motionen 1988/89:LU33 anförts om att skall ges en ökad inriktning på vårdnadstaga- rens ansvar för att den förälder som har umgängesrätt med det gemensamma barnet gesmöjlighet till en god, regelbunden kontakt med barnet, 4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betydelsen av beslut om interimistisk vårdnad. 1988/89:L417 av och (båda m) vari yrkas att hos regeringen begär förslag om åtgärder föratt säkra föräldrars och barns urrigängesrätt enligt de i motionen anfördariktlinjerna; 1988/89:L420 av och (båda s)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imofionen anförts om införandet av en borgerlig namngivningsceremoni. Den svenska familjerätten har sedan början av 1970-taletvarit föremål för en fortlöpande reformering. ändrades (FB) regler om vårdnad om barn (prop. 1973:32, LU 20). Reformen innebar bl.a.att frågan om vem av makarna som bär skulden till söndringen inte får tillmätasbetydelse vid avgörandet av vem av dem som efter skilsmässan skall få vårdnadenom barnen. Samfidigt med ändringarna i skilsmässoreglerna infördes bestämmelsersom syftade till att stärka fäders möjligheter att få vårdnaden om sina barn ide fall föräldrarna inte är gifta med varandra. Bestämmelserna innebär attföräldrarna likställs när det gäller rätten att efter särskild prövning fåvårdnaden om sina barn. Ett annat viktigt steg i reformarbetet togs då detinfördes en möjlighet för föräldrar, som inte är gifta med varandra eller somhar skilt sig, att efter prövning av domstol få gemensam vårdnad om sina barn.Vidare utmönstrades termerna barn i äktenskap och barn utom äktenskap urlagstiftningen som ett led i avvecklingen av den särreglering som gällt förbarn till föräldrar som inte varit gifta med varandra. I dettalagsfiftningsären-de begärde på hemställan av lagutskottet attförslag till nya regler om underhållsbidrag skulle läggas fram med förtur(prop. 1975/76:170, LU 33). begäran ledde till att det företogs engenomgripande reform av underhållsreglerna i FB som bl.a. innebar att dessa -liksom bestämmelserna om bidragsförskott - anpassades fill de nyavårdnadsreglerna (prop. 1978/79:12, LU 9). fattade beslut om ändringari bl.a. om vårdnad och umgänge (prop. 1981/82:168, LU ,1982/83:17). Ett av syftena med lagändringarna var att stärka barnens rättsligaställning. Genom lagändringarna blev det bl.a. möjligt för makar att utansärskilt domstolsbeslut efter en skilsmässa gemensamt utöva vårdnaden om sinabarn. Vidare förenklades förfarandet i fall då ogifta föräldrar som bortillsammans med sina barn vill få gemensam vårdnad om barnen. I de ändradebestämmelserna slås också fast att barnets vårdnadshavare har ansvar för attbarnets behov av umgänge med den andre föräldern fillgodoses. antog också ändringar i FB:sbestämmelser 1988/89:LU33 om verkställighet av allmän domstols avgöranden omvårdnad och umgänge (prop. 1982/83:165, LU 41). Ändringarna innebär bl.a. attmöjligheterna att besluta om polishämtning av barn begränsats och attlänsrättens befogenhet att vägra verkställighet i viss mån utökats. Vidare gesallmän domstol möjlighet att, i samband med avgörande om vårdnad eller umgänge,i vissa fall förordna om verkställighet. tillsattes utredningen (Ju 1977:08) om barnensrätt med uppdrag att överväga olika åtgärder för att stärka barns rättsligaställning. Utredningen skulle enligt direktiven själv kartlägga problemområdetoch ange i vilka ämnen lagändringar borde komma i fråga..Utredriingens förstadelbetänkande (SOU 1978:10) Om förbud mot aga resulterade i att det i FBinfördes förbud mot aga av barn. 1 sitt andra delbetänkande (SOU 1979:63) Omföräldraansvar m.m. lade utredningen fram förslag om bl.a. regler om vårdnad,umgänge och överlämnande av barn. Vissa av förslagen kom att ligga till grundför de ändringar i FB som genomfördes . Betänkandet innehöll ocksåförslag'om talerätt och representation för barn i mål om vårdnad m.m. Åren 1982och 1984 fick utredningen tilläggsdirektiv för sitt arbete. Sålunda skulleutredningen bl.a. undersöka om - och i så fall i vilken utsträckning- barnskall ha talerätt i mål om vårdnad m.m. Utredningen skulle även utreda huruvidadomstolarna vid handläggningen av sådana mål bör tillföras barnpsykologisksakkunskap. Utredningen, vars återstående uppgifter numera överförts tillförmynderskapsutredningen (Ju 1984:07), avgav sitt tredjeoch sista delbetänkande (SOU 1987:7) Barnets rätt 3. Om barn i vårdnadstvister-talefätt för barn m.m., vari bl.a. de angivna frågorna behandlas.Betänkandet har remissbehandlats och övervägs inom justifiedepartementet. På begäran av (SoU 1985/86:29) tillkallade-regeringen en kommitté med uppgift att göra en översyn av reglerna för underhållsbidrag och bidragsförskott. begäran föranleddes av revisorers förslag (förs. 1985/86:17)angående statens utgifter för bidragsförskott m.m. samt motioner angående olika frågor om underhållsbi drag och bidragsförskott. I förslaget förordade revisorerna bl.a. att en utredning angående ett helt nytt system för'statehs stöd till barn som inte lever tillsammans med båda sina föräldrar kom till stånd samt att därvid vissa delar av FB sågs över. ' I direktiven för översynsarbetet (dir. 1986:30) somhänvisar till socialutskottets ovan nämnda betänkande (SoU 1985/86:29) liksomtill förslaget från revisorer framhålls bl.a. att reglerna omunderhållsbidrag och bidragsförskott har behandlats ingående avtvå statligautredningar, familjelagssakkunniga och ensamförälderkommittén. Endast enbegränsad del av de förslag som avlämnats har kunnat genomföras, vilket enligtdirektiven visar hur komplicerat området är: I direktiven framhålls dock attdet arbete som utförts av de nämnda komrnittéerna och av revisorerger en god bild av de tankar och förslag till alternafiva regelutforrhningarsom finns och funnits på området samt att materialet ger en god grund för dennya utredningen. I direktiven ansluter sig departementschefen tillsocialutskottets uppfatt- ning attdet är angeläget att få en allsidig belysning och diskussion av de 1988/89:LU33grundläggande frågorna om bidragsförskottets konstruktion och dess anknytningtill om underhållsbidrag. För detta ändamål fordras ytterligarefaktaunderlag om den ekonomiska och sociala situationen för såvälunderhållsskyldiga som för underhållsberättigade barn och deras vårdnadshavare.Utifrån det faktamaterial som redan finns och det som utredningen kan inhämtabör göras noggranna analyser som beaktar faktorer såsom skillnader i inkomst,familjesituation, bostadssituation m.m. De sociala konsekvenserna av olikalagregleringar bör särskilt belysas. Det anges också att resultatet bör läggastill grund för förutsättningslösa överväganden angående utformningen avsamhällets stöd till barn som inte lever samman med båda sina föräldrar. Ävenfrågor om underhållsbidrag bör kunna prövas. Kommittén bör vidare, anges.det, ha frihet att pröva om denuvarande reglerna över huvud taget bör bibehållas eller om underhållsbidragoch/eller bidragsförskott kan ersättas med andra stödformer och/eller med nyasätt att uppfylla föräldraförpliktelser. I anslutning härtill erinras idirektiven om att olika frågor om brister i bidragsförskotts- ochunderhållsbidragsreglerna behandlats av revisorerna och i motioneri riksdagen.Enligt direktiven bör dessa frågor fritt kunna prövas av kommittén. Frågor om vårdnad och umgänge m.m. I 6 kap. FB regleras vem som skall ha vårdnaden om ettbarn samt frågor om barnets umgänge med annan än värdnadshavaren. Dengrundläggande regeln om vem som skall ha vårdnaden finns i 6 kap. 3 § FB. Däranges att barnet från födseln står under vårdnad av båda föräldrarna, om dessaär gifta med varandra, och i annat fall av modern ensam. Ingår föräldrarnasenare äktenskap med varandra står barnet från den tidpunkten under vårdnad avbåda föräldrarna. Den gemensamma vårdnaden fortsätter i princip att gälla ocksåefter en äktenskapsskillnad mellan föräldrarna. Ogifta föräldrar kan -om intedomstol tidigare beslutat i vårdnadsfrågan - genom en anmälan tillpastorsämbetet få gemensam vårdnad om sina barn (6 kap. 4 § FB). Om föräldrarnahar gemensam vårdnad om barnet skall rätten på begäran av någon av föräldrarnabesluta att vårdnaden skall anförtros endast en av dem efter vad som är bästför barnet. Inom ramen för ett äktenskapsskillnadsmål kan rätten fatta ettsådant beslut även utan yrkande om gemensam vårdnad uppenbart är oförenlig medbarnets bästa (6 kap. 5§ FB). Harendast den ena föräldern vårdnaden om barnetkan vårdnaden överflyttas till den andra om detta är bäst för barnet (6 kap. 6§ FB). Om någon av föräldrarna vid utövandet av vårdnaden gör sigskyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorg ombarnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utvecklingskall rätten besluta om ändring i vårdnaden. Är båda föräldrarna på angivetsätt olämpliga som vårdnadshavare skall vårdnaden överflyttas till en eller tvåsärskilt förordnade förmyndare (6 kap. 7 § FB). 1 * 1988/89. FB innehåller också bestämmelser om att barnetsvårdnadshavare har 1988/89:LU33 ansvar för att barnets behov av umgänge med enförälder som inte är vårdnadshavare så långt möjligt tillgodoses (6 kap. 15 §FB). Barnet har dessutom rätt till umgänge med annan som står barnet särskiltnära. Om barnets vårdnadshavare motsätter sig det umgänge som begärs av enförälder som inte är vårdnadshavare, skall rätten på begäran av den föräldernbesluta i umgängesfrågan efter vad som är bäst för barnet. I 6 kap. 20 § FB stadgas att rätten i mål eller ärenden omvårdnad eller umgänge, för tiden till dess att ett lagakraftvunnet avgörandeföreligger, får besluta om vårdnad eller umgänge efter vad rätten finnerskäligt. Innan ett sådant interimistiskt beslut får meddelas skall motparten hahaft tillfälle att yttra sig. Rätten kan också inhämta upplysningar i fråganfrån socialnämnden. Ett interimistiskt beslut får verkställas på samma sättsom en dom som har vunnit laga kraft men kan när som helst ändras av rätten. I mål om vårdnad och umgänge är rätten skyldig att se tillatt vårdnads-och umgängesfrågorna blir utredda i erforderlig omfattning. Föreavgörandet av saken skall socialnämnden höras eller, om det är tillräckligt,beredas tillfälle att yttra sig. Barnet får höras inför rätten, om särskildaskäl talar för det och det är uppenbart att barnet inte kan ta skada av det (6kap. 18 § FB). Domstolen kan förklara ett mål om vårdnad eller umgänge vilandeom samtal i syfte att nå enighet i frågan har inletts mellan parterna genomsocialnämndens eller något annat organs försorg (6 kap. 19 § FB). I vissa fallkan domstolen, på yrkande av part, kombinera ett avgörande om vårdnad ellerumgänge med ett föreläggande vid vite för motparten att lämna ifrån sig barnet(6 kap. 21 § FB). Mål om vårdnad och umgänge samt om överflyttning avvårdnaden handläggs av allmän domstol, dvs. i första instans av tingsrätt medmöjlighet för den förlorande parten att överklaga avgörandet till hovrätt ochdärefter, under vissa förutsättningar, till högsta domstolen. I 21 kap. FB-finns bestämmelser om verkställighet avallmän domstols avgöranden om vårdnad och umgänge m.m. Mål om verkställighethandläggs av de allmänna förvaltningsdomstolarna, dvs. i första instans avlänsrätt vars avgöranden kan överklagas till kammarrätt och därefter, undervissa förutsättningar, till regeringsrätten. När länsrätten förordnar omverkställighet kan den förelägga vite eller, under särskilda förutsättningar,besluta om polishämtning (21 kap. 3 § FB). Länsrätten får innan den förordnarom verkställighet uppdra åt en lämplig person att verka för ett frivilligtöverlämnande. Uppdraget skall enligt huvudregeln vara slutfört ,men om förutsättningar finns för en frivillig uppgörelse får länsrättenförlänga tiden (21 kap. 2 § FB). Om barnet har fyllt skall dess viljabeaktas i verkställighetsmålet. Detsamma gäller om barnet inte har fyllt tolvår men nått sådan mognad att dess vilja bör beaktas (21 kap. 5 § FB). Länsrättenkan vägra verkställighet om det är uppenbart att förhållandena har ändratssedan allmän domstol fattade sitt beslut och det av hänsyn till barnets bästaär påkallat att frågan om vårdnad eller umgänge tas upp på nytt. Om länsrättenpå nu angivna skäl vägrar verkställighet skall vårdnads-eller umgängesfrågantas upp av allmän domstol om den som har sökt verkställighet, dennes motparteller socialnämnden gör ansökan härom (21 kap. 6 §FB). Däremot kan länsrätten inte själv påkalla att saken prövas i 1988/89:LU33 allmän domstol. Även i andra fall kan länsrätten vägra verkställighet,nämligen om det finns risk som inte är ringa för att barnets kroppsliga ellersjälsliga hälsa skadas (21 kap. 6 § FB). Allmän förvaltningsdomstol handlägger också mål enligtsocialtjänstlagen (1980:620) och lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser omvård av unga (LVU). I dessa mål skall domstolens bedömning avse bl.a. frågan omdet föreligger risk som inte är ringa för att ett barns kroppsliga ellersjälsliga hälsa skadas i vissa angivna situationer. I samtliga nu angivna måltyper har domstolen möjlighet attförordna sakkunnig att avge yttrande. En sakkunnig ingår inte i domstolen utanutgör blott ett bevismedel. Motiveringen till yrkandena i motion L407 av BengtWesterberg m.fl. (fp) återfinns i motion So251 om barns livsvillkor. Isistnämnda mofion anförs att frågorna om vårdnad och umgänge vid skilsmässa ärav avgörande betydelse för barn och föräldrar men att de nuvarande reglerna iflera avseenden är bristfälliga. Enligt motionärerna har de problem somnuvarande regler för med sig accentuerats . Trots att regeringeni olika sammanhang, bl.a. genom riksdagsuttalanden , uppmärksammatspå problematiken har några förslag till ändringar i regelsystemet inteframlagts. Mofionärerna anser att frågorna är så angelägna att en lösninglagsfiftnings-vägen inte längre får fördröjas (yrkande 1). I motionen pekas påett flertal åtgärder som bör genomföras. Motionärerna framhåller inledningsvisatt det är angeläget att den av begärda utvärderingen av verksamhetenmed s.k. samarbetssamtal slutförs före . Bland de lagstiftningsåtgärdersom bör övervägas anger motionärerna ändringar i reglerna om interimistiskabeslut rörande vårdnad och umgänge i syfte att besluten inte skall få enstyrande inverkan på det slutliga avgörandet. En lösning härvidlag ansermotionärerna vara att det interimistiska beslutet får avse endast den faktiskavården, dvs. frågan om vilken förälder som skall ha barnet boende hos sig ochsom skall svara för den dagliga omsorgen, medan den rättsliga vårdnaden inteskulle beröras. Ett annat problem som måste lösas är de långahandläggningstiderna för vårdnadstvister. Särskilt angeläget är enligt motionärernaatt tiden för genomförande av vårdnadsutredningarna nedbringas . Målet skulle kunna uppnås om domstolen fick ökade styrfunktionergenom att ges rätt att i det enskilda fallet bestämma vårdnadsutredningensomfattning och inriktning samt den tid inom vilken utredningen skall varaslutförd. I sammanhanget framhålls att slutresultaten i vårdnadstvister börvara att den gemensamma vårdnaden skall fortsätta utom i fall då det inte ärförenligt med barnets bästa. Vidare kritiserar motionärerna reglerna i 6 kap. 15 § FBom umgänge med barn. En grundläggande brist anser motionärerna vara atthänsynen till vad som är bäst för barnet inte fillräckligt klart markeras ilagrummet. Mofionärerna pekar på fall där umgänge fillerkänts en föräldertrots att detta uppenbarligeninte varit förenligt med barnets bästa och vänder sig också mot 1988/89: LU33att beslut i umgängesfrågor oftast utformas på ett schablonartat sätt och inteär anpassade till föräldrarnas och barnets växlande förhållanden.Ett sätt att förbättra reglerna skulle enligt motionärerna vara att i paragrafensförsta stycke ersätta formuleringen om att barnets behov av umgänge skall"så långt möjligt tillgodoses" med uttrycket "tillgodoses eftervad som är bäst för barnet". Vidare skulle en precisering kunna ske avolika omständigheter som skall beaktas vid bedömningen av vad som är bäst förbarnet, främst då sådana förhållanden som barnets ålder och mognadsgrad, denkänslomässiga anknytningen mellan barnet och den förälder som inte harvårdnaden, barnets egen inställning samt föräldrarnas inbördes förhållande. I motionen görs också gällande att länsrätten bör hamöjligheter att vägra verkställighet av vårdnads- och umgängesavgöranden isamtliga fall då verkställighet inte är förenlig med barnets bästa. Länsrättenbör vidare ha möjlighet att med bindande verkan återförvisa vårdnads- ochumgängesfrågor till allmän domstol för omprövning. I syfte att motverka s.k. umgängessabotage förordarmotionärerna att vårdnadshavarens ansvar för att barnet får tillfälle tillumgänge med den andra föräldern skall ytterligare betonas i FB. Vidare ansermotionärerna att vårdnadsbeslut bör kunna omprövas i ökad omfattning underhänsynstagande till vem av föräldrarna som kan antas vara mest benägen atttillgodose barnets behov av umgänge. Motionärerna framhåller också att innebörden avumgängesrätten kan förstärkas om den förälder som inte har vårdnaden ges enlagfäst rätt att få information i viktigare angelägenheter som rör barnetshälsa och framtid. I motionen begärs även ett särskilt tillkännagivande(yrkande 2) om att vid handläggningen av bl.a. vårdnads- och umgängesfrågordomstolen när så behövs skall kunna utökas med en ledamot som har ingåendekunskaper om barns utveckling och behov. I motion A804, som innehåller motiveringen till yrkande 2i motion L408 av m.fl. (fp), framhålls att många separationerleder till svåra vårdnadstvister, där mannen blir den som till slut drar detkortaste strået. Motionärerna hänvisar till att det i andra länder, bl.a.Storbritannien, fordras att makarna är överens om hur vårdnaden om barnet skallordnas innan de kan ta ut skilsmässa. Enligt motionärerna bör det övervägas attinföra en liknande regel för svenskt vidkommande. I motion L409 av () anser motionären attreformen om gemensam vårdnad som genomfördes är lovvärd men att det nuär angeläget att utvärdera denna reform. Vidare anser motionären att det ärangeläget att föräldrar ges mer hjälp och information för att klara av dengemensamma vårdnaden. I motion L410 av () påpekas att gällandeordning för handläggningen av mål om vårdnad och umgänge samt mål omtillämpningen av socialtjänstlagstiftningen medför att ett ärende rörande ettbarn kan prövas av olika instanser och med tillämpning av skiftanderegler. Flera processer kan också pågå . Enligt motionären behövsdärför en bättre samordning av reglerna i FB och socialtjänstlagstiftningen.Motionären erinrar om att med hänvisning till förslag frånutredningen om barnensrätt tidigare avslagit en motion i saken och framhåller att det 1988/89:LU33förslaget inte löser det aktuella problemet. I motion L411 av m.fl. (s) föreslås attreglerna om vårdnad och umgänge ändras i flera olika hänseenden. Syftet medförslagen är enligt motionärerna att föräldrarna också efter en skilsmässaskall ha ett gemensamt föräldraansvar och att barnets ställning skall stärkas,bl.a. när det gäller möjligheten till kontakter med förälder som inte harvårdnaden.