bet · GC01JoU14 · 1988-12-31 00:00:00 — Datummärkning avchokladprodukter föreslås i motionerna Jo20 (c) och Jo527 (s). Producent-och tillverkarmärkning föreslås i motion 1987/88:Jo528 (c) yrkande 11. Tillsatseri vin bör anges genom märkning även på vinförpackningarna enligt motionema1987/88:Jo503 och JoSOl (båda c). Enligtvpk:s motion Jo267 yrkande 15 bör innehållsdeklarationen för livsmedelinnehålla även antalet bespmtningar, använda medel samt producentens namn.Även enligt motion Jo27 (mp) yrkande 7 bör märkning införas med debekämpningsmedel som har använts i produktionen. Enligt motion Jo505 från sammaparti bör en speciell märkning införas för varor som innehåller kemikalier närade uppsatta gränsvärdena (yrkande 3). 1samarbete med för alternativ odling (KRAV) bör reglerutarbetas för användandet i marknadsföringen av begreppen"miljövänlig", "naturenlig" o.d. enligt motion Jo24 (vpk)yrkande 14. Liknande yrkande framförs även i motion Jo267 yrkande 14 från sammaparti. Vammärkesskyddade produkter bör enligt förslag i motion Jo27 (mp) märkasmed ett speciellt kännetecken (yrkande 6) och positiv märkning bör införas föranimalieprodukter som har framtagits under mycket djurvänliga förhållanden.Märkningen bör vara införd (yrkande 10). 1motion Jo5IO (mp) framförs krav på korrekta specifikationer på produkterna(yrkande 1) och förslag om märkning av s. k. fuskprodukter (yrkande 2). Dessaregler skall gälla även importerade dagligvaror (yrkande 3). Reglerför mineralvatten och annat bordsvatten efterlyses i motionerna Jo503 (c) ochJo514 (mp). Reglerna bör utformas så att en anpassning sker till EG:s regelsystem. Utskottetdelar jordbruksministerns uppfattning om märkningens betydel se för konsumenterna i valet av livsmedel. Med tydlig, enkel och vederhäf tig information bör en konsekvent genomförd märkning bli en god hjälp 37 för konsumenterna attvälja rätt livsmedel. Är informationen svårtydd 1988/89: JoU 14 ellerinnehåller den uppgifter som från konsumentsynpunkt är mindre väsentliga löpermärkningen risk att förfela sitt syfte. Mot denna bakgrund finner utskottetjordbruksministerns ställningstaganden väl avvägda. Ettflertal motioner innehåller yrkanden om märkning av livsmedel medursprungsland. När det gäller förpackade livsmedel delar utskottetjord-bruksministems uppfattning att märkningsbestämmelserna bör ändras så atturspmngslandet tydligt skall framgå. Konsumentens behov av kunskap omurspmngsland är givetvis detsamma när det gäller såväl förpackade somoförpackade livsmedel. Att genom föreskrifter reglera märkningen av oförpackadelivsmedel låter sig enligt utskottets mening knappast göras. Tydlig ochvederhäftig information om urspmngsland i nära anslutning till varan i frågabör emellertid kunna tjäna samma syfte. En fömtsättning härför är givetvis attden överenskommelse om sådan märkning som branschen har ingått verkligenefterlevs. Utskottet utgår från att berörda myndigheter noga följerutvecklingen på området. Med det anförda anser utskottet syftet med motionerna1987/88:Jo250 yrkande 4, 1987/88:Jo507 yrkande 2, 1987/88:Jo515, 1987/88:Jo525,l987/88:Jo526, 1987/88:Jo528 yrkande 7, Jo24 yrkande 13, Jo28 och Jo257 imotsvarande del tillgodosett. Motionerna bör således inte medföra någonytterligare åtgärd. Etttillmötesgående av kravet på s. k. svenskmärkning skulle i praktiken stöta påsvårigheter inte minst i de många fall där slutprodukten visserligen ärtillverkad i men där en eller flera ingredienser har utländskt urspmng.En alltför utförlig information om produktens sammansättning skulle samtidigtriskera att motverka märkningens gmndläggande syfte att på ett enkelt,överskådligt och konsekvent sätt tjäna som vägledning för konsumenten. Med detanförda avstyrker utskottet motionerna 1987/88:Jo213 yrkande 3 och Jo257yrkande 6 i motsvarande del. Ettav målen för samarbete om gemensamma märkningsbestämmelser ärmärkning av alla livsmedel med s. k. bäst föredatum. Enligt vad utskotteterfarit pågår inom livsmedelsverket arbete med föreskrifter om sådan märkning.Produkterna väljs efter angelägenhetsgrad och föreskrifterna omfattar i dagkylvaror och mjukt bröd. Från kommer även djupfrystalivsmedel att förses med denna information. Genomfört kommer detta enhetligamärkningssystem att enligt utskottets mening bättre kunna tillgodosekonsumentemas krav på kvalitet och färskhet än de i flera motioner föreslagnauppgiftema om skördedatum, plockningsdatum, produktionsdatum och förpackningsdatum.Förpackningar och partier innehållande de produkter som avses med motionemaskulle i de allra flesta fall komma att innehålla produkter skördade ellerframställda vid olika tillfällen! Fömtom stora svårigheter att fastställaaktuella datum skulle ett korrekt angivande av dessa data knappast låta sigförena med kraven på lättillgänglighet och konsekvens i märkningssystemet. Motdenna bakgmnd avstyrker utskottet motionerna 1987/88:JolO yrkande12,1987/88:Jo528 yrkande 10 och Jo27 yrkandena 8 och 9. Närdet gäller datmnmärkning av chokladprodukter har utskottet erfarit att branschen ägnat ökad uppmärksamhet. åt frågan och 38 ingått en frivilligöverenskommelse om märkning. Vid en avvägning mel- 1988/89: JoU 14 lan varansvärde och kostnaden för åtgärden har branschen valt att datum-märkachokladaskar och vissa andra dyrare chokladprodukter. Utskottet anser attfrågan om en vidare utveckling av märkningssystemet i detta fall främst börlösas av producenterna själva. Motionema Jo20 och Jo527 avstyrks således. Förpackadelivsmedel skall enligt 13 § 6 livsmedelslagen märkas med förpackarens ellertillverkarens namn eller firma samt hemort. Hemorten får dock utelämnas omnamnet på firman är allmänt känt. För oförpackade livsmedel uppstår i många fallstora praktiska svårigheter av den art och med de konsekvenser utskottet harbeskrivit ovan. Med hänvisning till det nu anförda avstyrker utskottet motionl987/88:Jo528 yrkande 11. Enligtvad utskottet erfarit kontrolleras alla viner av Vin- & Spritcentraleninnan de får saluföras, och få länder har så sträng kontroll som närdet gäller oönskade tillsatser. Tillsatserna i vin består främst av konserveringsmedlenbisulfit och sorbinsyra. Märkning med dessa tillsatser även på förpackningamamåste enligt utskottets mening komma att begränsas till de s. k. härtappadevinema, vilket skulle kunna gé det missvisande intrycket att endast dessaviner innehåller konserveringsmedel. Utskottet anser därför att den allmännainformation som tillhandahålls i Systembolagets prislista är att föredra. Meddet anförda avstyrker utskottet motionema 1987/88:Jo503 och JoSOl. anfört inledningsvis i detta avsnitt är det angeläget att märkningenav livsmedel genom tydlig och enkel information blir en hjälp för konsumentemaatt välja livsmedel. Är informationen svårtydd eller innehåller den uppgiftersom är mindre väsentliga från konsumentsynpunkt löper märkningen risk attförfela sitt syfte. a. dessa skäl ställer sig utskottet avvisande tillkraven på märkning med avseende på bl.a. använda bekämpningsmedel, antaletbespmtningar samt förekomsten av vissa kemikalier nära de uppsatta gränsvärdena(motionema Jo27 yrkande 7, Jo267 yrkande 15 och JoSOS yrkande 3). 1anslutning till motionerna vill utskottet vidare påpeka att det torde stöta på i det närmaste oöverstigliga svårigheter att tillgodose dessa märknings krav i fråga om t. ex. livsmedel som är sammansatta och innehåller en större eller mindre mängd råvaror från olika producenter med sinsemellan olika produktionsmetoder. Om den av motionärerna föreslagna märkning en skulle avse t.ex. enbart grönsaker, fmkt och rotsaker innebär det att varje från en viss producent härrörande vamparti som undergått en från andra vampartier avvikande behandling på något sätt måste avskiljas och hållas avskilt i hela distributionskedjan tills produkten når den enskilde konsumenten. Utskottet betvivlar för sin del att detta är praktiskt genom förbart. Det bör också understrykas att det från konsumentens syripunkt torde vara av störst intresse att få information om eventuella resthalter a\ bekämpningsmedel i produktionen och dessas betydelse från hälsosyn punkt. Det skulle enligt utskottets mening ställa alltför stora krav på specialiserade kunskaper hos konsumenterna angående kemiska förening ars nedbrytningsegenskaper och skadeverkningar om det fömtsattes att märkning med avseende på produktionsmetoderna skulle ge tillräcklig 39 information i angivnahänseende. Slutligen bör framhållas att det i motio- 1988/89: JoU 14 nernaföreslagna märkningskravet skulle innebära mycket stora kontrollsvårigheterför tillsynsmyndighetema. Meddet anförda avstyrks motionema Jo27 yrkande 7 och Jo267 yrkande 15. Utskottethänvisar i tillämpliga delar till vad som anförts ovan och avstyrker ävenmotion JoSOS yrkande 3. Reglerför användandet av beteckningar som "miljövänlig", "naturenlig"o.d. efterlyses i motionema Jo24 yrkande 14 och Jo267 yrkande 14. Ett införandeav sådana bestämmelser i ett regelsystem skulle enligt utskottets mening bl.a. innebära svårigheter av definitionsmässig karaktär och torde bättre kunnafinna sin plats i frivilliga överenskommelser inom branschen. Utskottetavstyrker således motionerna i dessa delar. Påsamma gmnd avstyrker utskottet även motion Jo27 yrkande 10 med förslag ommärkning av under mycket djurvänliga förhållanden produceradeanimalieprodukter. i detta avsnitt i tillämpliga delar anfört om de olikamärkningssystem som har utarbetats eller är under utveckling innebär attmotionema Jo27 yrkande 6 och JoSlO yrkandena 13 om bl.a. korrektaspecifikationer kan lämnas utan vidare åtgärd. Med i huvudsak sammamotivering avstyrks motion Jo510 yrkande 3. S.k.naturligt mineralvatten uppfattas som ett vedertaget begrepp och får inteanvändas för annat än källvatten. Vid otillbörligt agerande härvidlag harlivsmedelsverket möjlighet att ingripa. EG har utfärdat direktiv för vad somfår betecknas som naturligt mineralvatten. Enligt direktiven skall vattnetkomma från en källa och vara obehandlat. Direktiven innehåller emellertid intenågra regler för mineralhalten, vilket för svensk del innebär att av dagensinhemska sortiment endast en produkt skulle uppfylla dessa krav. För vanligtmineralvatten saknas emellertid svensk standard och allt paketerat vatten kansåledes säljas under denna beteckning. Livsmedelslagstiftningen innehålleremellertid krav på innehållsdeklaration av mineralvatten. Enligt vad utskotteterfarit efterlevs detta krav dåligt. har därför inlettdiskussioner i frågan med bryggarföreningen och inom branschen pågår arbete meden överenskommelse. Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motionernaJo503 och Jo5l4 i den mån de inte kan anses tillgodosedda med vad utskottetanfört. Tillsynsmyndigheternabör enligt förslaget intensifiera informations- och rådgivningsverksamheten. En fömtsättning för att livsmedelslagstift ningens mål skall uppfyllas är att bl.a. de som tillverkar och hanterar livsmedlen är förtrogna med de olika författningsbestämmelserna och anledningen till att dessa kommit till. Som tidigare framhållits ligger ansvaret för livsmedlens kvalitet i första hand på företagarna. En av huvuduppgifterna bör därför vara att utbilda och informera företagare och 40 De möjlighetertill aktiv rådgivning som bör finnas inom ramen 1988/89: JoU 14 förmyndigheternas inspektions- och provtagningsverksamhet bör enligtjordbruksministern tas till vara i större utsträckning. Behovetav ökad information till konsumenterna är också stort. Jordbruksministernhänvisar i sammanhanget till det samarbete som i dessa frågor pågår mellanlivsmedelsverket, och och som utskottetredogör för på annan plats i detta betänkande (s. 29). Likaså erinras omlivsmedelsverkets handlingsprogram med åtgärder på kostområdet där en viktigdel utgörs av insatser för intensifierad information och rådgivning. Jordbmksministemanser att handlingsprogrammet för kost- och hälsofrågor bör genomföras. Olikaaktiviteter för måltiderna på arbetsplatser och inom förskolan planeras. Isamarbete med miljö- och hälsoskyddsnämndema utarbetar livsmedelsverketmetoder för att informera och in-stmera storhushållen om fettsnålamatlagningsmetoder. Denprojektinriktade livsmedelskontrollen är enligt jordbmksministem en lämpligform för att följa upp utvecklingen på området. Genominförande av informationsskyldighet beträffande varor i detaljhandeln,restauranger och andra näringsställen kan enligt motion 1987/88:JoS28 (c)yrkande 8 informationen om livsmedel förbättras. Möjligheterna till förbättradinformation i affären om icke-förpackade livsmedel bör undersökas enligtmotion Jo25 (c) yrkande 6. Butiker och andra livsmedelsanläggningar är enligtvpk lämpliga lokaler för information till konsumentema om bl.a. näringsvärden,näringslära och produktionsmetoder. Förhandlingar med handelns organisationerbör inledas så att utrymme avsätts i lokalerna för sådan information (Jo24(vpk) yrkande 9). 1 motionen framhålls även skolornas betydelse för ökadekunskaper på området och deras behov av resurser för ändamålet (yrkande 12). Inledningsvisvill utskottet betona att information och utbildning har en given plats i en aktiv livsmedelspolitik. En viktig fömtsättning för konsu mentens möjligheter att välja näringsriktiga livsmedel av hög kvalitet är goda kunskaper om livsmedlen, deras sammansättning och produktions metoder. Som jordbmksministem anför finns ett stort behov av informa tion på dessa områden. Väsentligt i sammanhanget är också att företagare och personal inom branschens olika grenar erhåller sådan utbildning och information att de kan leva upp till det ansvar för livsmedlens kvalitet som åvilar dem. Med den snabba utvecklingen även på detta område ökar också behovet av fortbildning, ett behov som enligt utskottets mening måste tillgodoses. Utskottet kan emellertid konstatera att informations- och utbildningsverksamheten på många håll är livlig inte bara inom myn dighetsområdet utan även i de stora organisationerna. De föreslagna märk- ningsbestämmelsema utgör enligt utskottets mening även de ett led i en 41 I sammanhanget vill utskottet under- 1988/89: JoU 14stryka vikten av att erforderliga resurser kommer informations- och utbildningsverksamhetentill del, inte utan även fortsättningsvis. Meddet anförda anser utskottet syftet med motion Jo24 yrkande 9 i allt väsentligttillgodosett och avstyrker således motionen i denna del. Utskottetanser även att motion Jo2S yrkande 6 i stor utsträckning tillgodoses med detanförda och avstyrker motionen i motsvarande del. Iinledningen till detta betänkande har utskottet framhållit betydelsen av enändamålsenlig organisation och tillräckliga resurser, inte minst för kontrollenav restauranger och andra storkök. Utskottet vill även erinra om det arbete sominom livsmedelsverket pågår för att informera och instmera storhushållen omfettsnåla matlagningsmetoder. Utskottetär emellertid inte berett att tillmötesgå kravet i motion l987/88:JoS28 yrkande8 om införande av en informationsskyldighet för berörda parter. Motionens syfteuppnås enligt utskottets mening bäst genom de typer av åtgärder som pågår ochplaneras på området och genom samarbete och överenskommelser inom branschen.Motionen avstyrks i den mån den inte kan anses tillgodosedd med vad utskottetanfört ovan. Utskottetdelar den uppfattning om skolans betydelse för ett sunt kosthåll som framförsi motion Jo24. När det gäller skolmåltidsverksamheten har - enligt vadutskottet erfarit - en arbetsgmpp bildats med företrädare förskolöverstyrelsen (SÖ), livsmedelsverket, och . Inom ramen för SÖ:s s. k. nationella utvärderingsprogram harämnet hemkunskap under /88 varit föremål för granskning av vissalänsskolnämnder. Denna granskning resulterade i en rapport som SÖ avgav tillregeringen . Enligt vad utskottet erfarit bereds rapporten iregeringskansliet. Beträffande gymnasieskolan ingår ämnena kostkunskap ochkonsumentkunskap på den tvååriga konsumtionslinjen. Matlagning upptar en stordel av ämnet kostkunskap enligt kursplanen. Konsumtionslinjen och vissa andralinjer har varit föremål för en utredning (Dir. 1988:30) och utskottet harerfarit att förslaget är under beredning inom regeringskansliet.Utskottet vill även erinra om beslut om försöksverksamhet ochutvecklingsarbete beträffande gymnasieskolans yrkesutbildning (prop.1987/88:102, UbU 31, rskr. På regeringens uppdrag har SÖ lagt fram ettförslag till ny studievägsstmktur för utbildningen på gymnasieskolan, därsärskilt kurser på det konsumentekonomiska området behandlas. Både riksdagensbeslut och SÖ:s förslag är föremål för överväganden inom . Meddet anförda finner utskottet motion Jo24 yrkande 12 i allt väsentligttillgodosedd. Motionsyrkandet bör således inte medföra någon ytteriigareriksdagens åtgärd. Utbildning 1988/89: JoU14 Umeåuniversitet ansvarar för utbildningen av miljö- och hälsoskyddsinspektörer ochför fortbildnings- och vidareutbildningskurserna för yrkesverksammainspektörer. anordnar utbildning i bl. a. kemisklivsmedelskontroll. Via sina länsavdelningar har enomfattande konferensverksamhet för miljö- och hälsoskyddsnämnder. Jordbmksministemframhåller som angeläget att miljö- och hälsoskyddsinspektörerna gestillräckliga kunskaper i bl.a. livsmedelsteknik. De bör därför ges möjlighettill ytteriigare utbildning inom livsmedelsområdet. Jordbmksministem harerfarit att utbildningsministern avser att i annat sammanhang återkomma tillregeringen med förslag om en översyn av utbildningen i hälsoskydd vid Umeåuniversitet. Därvid kommer även frågan om vilken vikt ämnet livsmedelsteknikskall ges i den fortsatta utbildningen att kunna behandlas. Imotion Jo24 (vpk) framhålls behovet av en bred utbildning av miljö- ochhälsoskyddsinspektörerna. Mest angeläget i sammanhanget är att samhälletavsätter goda resurser för vidareutbildning (yrkande 18). Utskottetinstämmer i jordbmksministems bedömning av utbildningsbehovet för miljö- ochhälsoskyddsinspektörerna och vill framhålla vikten av att detta behov blirtillgodosett. Med hänsyn till den ständigt pågående utvecklingen inomlivsmedelstekniken vill utskottet även betona den uppmärksamhet som isammanhanget måste ägnas fortbildningen på området. Med det anförda finnerutskottet motion Jo24 yrkande 18 i aUt väsentligt tillgodosedd.Motionsyrkandet bör således inte föranleda någon ytterligareåtgärd. Vidgad avgiftsfinansiering inom livsmedelskontrollen Propositionen Enligt26 § tredje stycket livsmedelslagen får regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om skyldighet att ersätta tillsynsmyndigheternas kostnader för provtagning och undersökning av prov. Jordbmksministem anser att avgifter bör kunna tas ut även för annan myndighetemas verksamhet. 26 § tredje stycket bör därför ersättas med en ny bestämmelse 29 a § med ett bemyndigande som gör det möjligt att föreskriva avgifter för en myndighets verksamhet enligt livsme delslagen eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av denna lag. En obligatorisk årlig livsmedelskontrollavgift föreslås införd. system innebär att ävendyrare kemiska analyser kan utföras och att 1988/89: JoU 14 omprioriteringarkan göras i kontrollen, bl. a. på så sätt att insatserna i enskilda företag kanvarieras från tid till annan. Resurser kan således styras till områden medstörst kontrollbehov. Avgiften bör anpassas efter kontrollbehovet ochundersökningskostnaden skall till största delen användas för att bekostakommunernas provtagningar och undersökningar. En överföring av erforderligaavgiftsmedel bör kunna ske från kommunerna, som föreslås sköta uppbörden avden årliga avgiften, till livsmedelsverket för att finansiera den utökadeteknikerverksamheten. En överföring bör också kunna ske för att täcka vissakostnader för bl. a. livsmedelsverkets rådgivning till kommunerna ochsamordning av den offentliga livsmedelskontrollen, centralalaboratorieuppgifter och metodutveckling. Jordbmksministemavser att föreslå regeringen att livsmedelsverket får i uppdrag att i samrådmed RRV utarbeta ett förslag till avgiftssystemets närmare utformning. Detframhålls som angeläget att verkets förslag föreligger i sådan tid att det nyasystemet kan tillämpas från den . Jordbruksministerngör bedömningen att de nuvarande avgiftsnivåerna möjliggör ett avgiftsuttag påsammanlagt ca 60 milj. kr. uppskattadedet faktiska uttaget till endast 25 milj. kr. Med ett system med fastaavgifter kan uttaget fömtses på ett säkrare sätt. De nya årliga avgifterna börsättas så att de tillsammans motsvarar det uttag som är möjligt, dvs. Detta innebär en tillräcklig ökning av resurserna förprovtagning och undersökning för att kontrollen skall kunna skärpas på sätt somåsyftas. I beräkningen ingår då även täckning av livsmedelsverkets ökadekostnader i anledning av förslaget, vilka beräknas till 9 milj. kr. ochutgör av den beräknade sammanlagda avgiftssumman. Finansieringen börske genom att kommunerna betalar in beloppet till livsmedelsverket. Ävenmed hänsyn tagen till utnyttjandet av egentillsynen i den offentliga kontrollenkommer enligt jordbruksministern myndigheterna att behöva öka sitt engagemangväsentligt för att den skärpta kontrollen skall få avsedd effekt. Dettaavspeglas i bedömningen av den nya avgiftsnivån. Yrkandenom avslag på regeringens förslag till 29 a § livsmedelslagen framförs i motionerna Jo21 (m) yrkande 1 och Jo24 (vpk) yrkande 5. Enligt moderata samlingspartiet bör avgiftema spegla kostnaderna för tillsynsverksamheten och bör ges möjlighet att ta ställning till principerna för förslaget. Även vpk (Jo24) och (Jo25) anser att regeringen bör återkomma till med förslag om avgiftssystem (yrkandena 6 resp. 3). Enligt bör kommunerna få behålla de avgifter som tas ut vid den kommunala tillsynen och partiet ifrågasätter förslaget om en fast avgift. Eftersom motionärerna i motion Jo27 (mp) anser att avgifterna skall täcka kostnaderna bör följaktligen avgiftstaket för kommunerna slopas. Avgifterna bör kunna användas även till löner (yr kandena 12 och 13). Utskottets överväganden /89: JoU 14 Utskottetinstämmer i de synpunkter som anförs i motionerna så till vida att detföreligger vissa oklarheter beträffande t.ex. avgiftssystemets närmareutformning och dess effekter för olika typer av företag. Emellertid harutskottet ingen erinran mot själva grundprincipen att den offentligalivsmedelskontrollen till viss del skall finansieras genom en avgift somerläggs av livsmedelsföretagen. Med hänsyn härtill och till det angelägna i atten utvidgat livsmedelskontroll kommer till stånd enligt de förutsättningar somanges i propositionen är utskottet berett att godta förslaget till 29 a §livsmedelslagen med bemyndigande för regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer att föreskriva om avgifter för en myndighets verksamhetenligt lagen. Samtidigtanser utskottet det angeläget att dels erhåller närmare informationom avgiftssystemets utformning och effekter, dels bereds tillfälle att anläggasynpunkter på ett mer utarbetat och detaljerat förslag än det som nuföreligger. Utskottet förordar därföratt regeringen till återkommer med en särskild redovisning i ärendet,förslagsvis i form av en skrivelse. Vid regeringens fortsatta överväganden börsynpunkterna i de nu aktuella motionema kunna prövas. Det gäller bl. a. vad somi motionerna anförs om uppbördsfrågorna, kontrollarbetets omfattning iförhållande till avgiftsskyldigheten, samspelet mellan kommunerna ochlivsmedelsverket samt avgiftssystemets effekter för olika typer av företag. Detanförda innebär att utskottet tillstyrker förslaget om införande av 29 a §livsmedelslagen samt att som sin mening bör ge regeringen till kännavad utskottet anfört med anledning av motionerna Jo21 yrkande 1 delvis, Jo24yrkande 6 och Jo25 yrkande 3. Motionerna avstyrks i de delar de innehålleryrkanden om avslag på förslaget till 29 a §. Utskottetär i detta sammanhang inte berett att föreslå något särskilt riksdagensuttalande med anledning av yrkandena i motion Jo27 om principerna föravgiftsuttag i kommunema och om användningen av avgiftsmedel (yrkandena 12 och13).