bet · GC01AU4 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89 AU4 I betänkandet behandlas 18 motioner ommedbestämmandefrågpr från den allmänna motionstiden vid föregående . har moderata samlingspartiet, folkparfiet, och vänsterpartietkommunisterna redovisat sin syn på behovet av förändringar på medbestämmandeområdet.Dessutom begärs i enskilda motioner mer avgränsade förändringar på sammaområde. Till de frågor som härigenom kommer att belysas ibetänkandet hör. behovet av en utvärdering av lagstiftningen på detarbetsrättshga området med krav på mer allmänna omprövningar i väsentligaavseenden liksom medbestämmandet på den offentliga sektorn och den negativaföreningsrätten. Vidare behandlas den fackliga vetorätten vid entreprenader,företagsblockader, fredspliktsbestämmelserna och den s.k. 200-kronorsregelnsamt frågor om arbetsgivares skadeståndsskyldighet m.m. Samtliga motioner har avstyrkts av utskottet. Tillbetänkandet har fogats 17 reservationer. Under ärendets behandling har utskottet haft en héarihgmed statssekreteraren i om det ärbetsrättsligäberedningsarbetet i departementet. 1987/88:A702 av () vari yrkas attriksdagen hös regeringen begär förslag till sådan lagstiftning, att förbud motblockader av enmansföre-tag eller mot företag, där de anställda inte vill hakollektivavtal införs. 1987/88:A703 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om ett samlat program för fackligkontroll över införande av en ny teknik och arbetsorganisation samt överteknikens användning och utveckling enligt vad som anförs i motionen. 1987/88;A705 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att hos regeringen begär förslag om fackligvetorätt mot utflyttning av verksamhet till.annat land. 1987/88:A708 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imofionen anförts om 1 1988/89.18 saml. att inomramen för arbetarskyddsfondens och arbetslivscentrums uppgifter 1988/89:AU4initiera ett utredningsarbete kring integritetsfrågorna i arbetslivet. 1987/88: A715 av och () vari yrkas 1. att hos regeringen begär en översyn avmedbestämmandelagen. Motiveringenåterfinns i mofion 1987/88;Fi708. 1987/88:A718 av m.fl. (m,fp,c) variyrkas att hos regeringen anhåller om förslag till lagstadgad negafivföreningsrätt. 1987/88: A719 av m.fl. (m,fp,c) vari yrkasatt hos regeringen anhåller om sådana ändringar i 39 §medbestämmandelagen att arbetstagarorganisation inte ges möjlighet attutestänga företag utan kollektivavtal/separatavtal från att konkurrera omentreprenader på likvärdiga villkor. 1987/88:A720 av m.fl. (c,m,fp) variyrkas att hos regeringen begär förslag till förbud mot blockad avenmansföretag för dess vägran att teckna avtal separat eller viaarbetsgivarorganisation. 1987/88:A721 av m.fl. (m,fp,c) variyrkas att hos regeringen begär förslag till förbud mot blockad avföretag där det inte finns någon fackligt ansluten för dess vägran att tecknaavtal separat eller via arbetsgivarorganisation. 1987/88;A727 av m.fl. (m,fp,c) vari yrkasatt hos regeringen begär en utredning med uppgift att skyndsamtframtaga förslag fill sådana ändringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen atten rimligare relation uppnås mellan mindre arbetsgivare och arbetstagare närdet gäller skadestånd enligt vad i motionen anförts samt att denna utredningockså ges i uppdrag att utreda eventuellt missbruk av s.k. informellaskadestånd i enlighet med vad i mofionen anförts. 1987/88:A730 av m.fl. (m,fp,c) vari yrkasatt hos regeringen begär en utredning med uppgift att skyndsamtframtaga förslag till sådana ändringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen atten rimligare relafion uppnås mellan mindre arbetsgivare och arbetstagare närdet gäller skadestånd enligt vad som i mofionen anförts samt att dennautredning också ges i uppdrag att utreda eventuellt missbruk av s.k. informellaskadestånd i enlighet med vad som i mofionen anförts. 1987/88:A731 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omarbetsmarknadslagarnas nuvarande utformning och effekter, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen fill känna vad i motionen anförts omarbetsmarknadslagarnas framtida utformning, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts ommedbestämmandelagens allmänna utformning, 4. att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändring i lagen (1976:580) om medbestämmandei arbetslivet för att säkerställa den negativa föreningsrätten. 1. att hos regeringenbegär förslag till ändring i lagen (1976:580) 1988/89: AU4 ommedbestämmande i arbetslivet så att s.k. organisationsklausuler förbjuds, 2. att hos regeringenbegär förslag till ändring i lagen om medbestämmande i arbetslivet (1976:580) ienlighet med vad i motionen anförts angående avdrag på lön förfackföreningsavgifter, 3. att hos regeringenbegär förslag fill ändring i lagen om medbestämmande i arbetslivet i enlighetmed vad i motionen anförts angående arbetstagarnas representafion, 4. att som sin meningger regeringen till känna vad i mofionen anförts om fackliga stridsåtgärder, 5. att beslutar att 60 §i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetshvet skall ha den lydelse angåendearbetsrättsliga skadestånd den hade , 10. att hos regeringenbegär förslag till förbud mot blockad av enmansföretag och företag medanställda familjemedlemmar i enlighet med vad som anförts i motionen, 11. att hos regeringenbegär utredning och förslag om begränsning av facklig organisations rätt attgenomföra blockad av företag enligt vad som anförts i motionen, 12. att beslutar attupphäva reglerna om facklig vetorätt i 38-40 §§ lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet, 13. att hos regeringenbegär en översyn av skadeståndsreglerna i den arbetsrättsliga lagstiftningen ienlighet med vad i motionen anförts, 14. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om ideella skadestånd, 15. attriksdagen hos regeringen begär förslag till lagändringar om medbestämmande för arbetstagare inom offentlig förvaltning i enlighet med vad som i motionen anförts, 16. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tillämpningen inom av lagen om medbestäm mande i arbetslivet (1976:580), 17. attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet vad gäller förhandlingsplikt vid chefstillsättningar i enlighet med vad i mofionen anförts. 1987/88:A733av m.fl. (vpk) vari yrkas att begär att regeringentillsätter en utredning med uppgift att framlägga förslag till demokratiskarättigheter i arbetslivet inför 1990-talet. 1987/88:A738av (m) vari yrkas att hos regeringen begär förslag tilllagsfiftning mot rättsstridigt tvång på arbetsplatser. 1987/88:A742av m.fl. (vpk) vari yrkas att hos regeringen begärlagförslag som innebär att rätten att tillgripa lockout upphör eller attarbetsköparnas möjlighet att använda lockout starkt begränsas. 1987/88:Ä746av m;fl. (fp) vari yrkas 1988/89: AU4 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag till lagstiftning av negativ föreningsrätt. 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag till lagstiftning mot organisationsklausuler, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn avde arbetsrättsliga skadestånden, 4. att riksdagenbeslutar att avskaffa den s.k. 200-kronorsregeln i enlighet med vad som anförsi motionen, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fackligvetorätt vid entreprenader, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om MBL inomoffentlig sektor. 1987/88:A748 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär att en parlamentariskt sammansatt kommitté tillkallas meddirektiv att genomföra en total översyn av arbetsrättslagstiftningen ienlighet med vad som anförs i motionen. 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändring i lagen om medbestämmande i arbetslivetbeträffande facklig vetorätt vid entreprenader och blockad av enmansföretag ienlighet med vad som anförs i motionen. 1987/88:A749 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att företagsom är enmansföretag och/eller saknar kollektivavtal inte får diskrimineras, 2. att riksdagenhos regeringen begär en översyn av de arbetsrättsliga lagarna med syfte att fåen bättre, anpassning till de mindre företagen. Motiveringenåterfinns i motion 1987/88:N322. Innehållet i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet (MBL) kan i huvudsak delas upp i två grupper av regler. Den enagruppen utgörs av avsnitt som har hämtats från den tidigares.kTarbetsfredslagsfiftningen. Hit hör om föreningsrätt (7-9 §§),de grundläggande reglerna om parternas förhandlingsrätt (främst 10 §),bestämmelserna om kollektivavtal (23-31 §§) samt avsnitten om fredsplikt (41-45§§) och om medling i arbetstvister (46-52 §§). Även reglerna om;skadestånd ochandra påföljder (54-62 §§) bygger i viktiga delar på äldre lag. Den andra gruppen regler hör till det genom MBL infördaregelsystemet för arbetstagarnas medbestämmanderätt. Hit hör först reglerna omden förstärkta förhandlingsrätten för arbetstagarsidan (11-14 §§). Dessa bestämmelseromfattar i första hand arbets- och företagsledningsfrågor i vid bemärkelse. Denprimära förhandlingsskyldigheten enligt 11 § är ett medel som lagen gerarbetstagarna att påverka arbetsgivarens beslut. Enligt den primäraförhandlingsskyldigheten är arbetsgivaren skyldig att begära förhandling innanhan fattar vissa beslut. Arbetsgivaren är vidare utom i vissa undantagsfallskyldig att dröja med sitt beslut tills förhandlingen har slutförts.Genom denna uppskovsskyldighet får arbetstagarsidan tillfälle att 1988/89:AU4 lämna sina synpunkter på förhandlingsfrågan och påverka arbetsgivaren idennes beslutsfattande. En arbetstagarorganisation, som har primärförhandlingsrätt enligt 11 §, har enligt 12 § också rätt att på eget initiativbegära förhandling med arbetsgivaren i varje fråga där arbetsgivaren står ibegrepp att fatta ett beslut som rör en medlem i organisationen. För att de anställda skall kunna utnyttja sin rätt attgenom förhandlingar medverka i beslutsprocessen hos arbetsgivaren måste dehållas underrättade om och få insyn i arbetsgivarens verksamhet. Lagens reglerom rätt till information (18-22 §§) syftar till att tillgodose detta. En grundtanke bakom arbetsrättsreformen har varit att detär arbetsmarknadens parter som utformar och vidareutvecklar arbetstagarnasmedbestämmande med utgångspunkt i lagens regler. Ett av syftena med MBL hardärför varit att främja tillkomsten av medbestämmandeavtal. Sådana avtal harockså kommit till stånd på de stora avtalsområdena. Ett inslag i det genom MBL införda systemet av regler omarbetstagarnas medbestämmanderätt utgörs av bestämmelserna i 38-40 §§ omfacklig vetorätt i vissa fall. Dessa syftar till att komma till rätta medmissförhållanden av skilda slag som kan uppkomma när en arbetsgivare avser attlämna ut ett arbete till icke anställd arbetskraft, t.ex. uppdragstagare ellerentreprenörer. Slutligen kan nämnas om överläggning vidarbetstagares olovliga stridsåtgärder (43 §), vissa skadeståndsregler inkl. dens.k. 200-kronorsregeln i 60 § och regler om tvisteförhandling och rättegång(63-69 §§). Utskottet tar i detta betänkande upp olika frågor ommedbestämmande i arbetslivet med anledning av mofioner som väcktes underallmänna motionstiden vid föregående . Dessutom kommer att berörasvissa mer allmänna arbetsrättsliga frågor. De frågor som redovisas i det följande har i flertaletfall behandlats av utskottet i fidigare sammanhang, senast AU 1987/88:8. I ärendet har utskottet hållit hearing medstatssekreteraren i om detarbetsrättsliga beredningsarbetet i departementet. m.fl. begär i de inledande avsnitten tillkommittémotionen 1987/88:A731 ett fillkännagivande till regeringen omarbetsmarknadslagarnas nuvarande utformning och effekter. Motionärerna erinrarom att 1970-talets arbetsrättsliga lagar huvudsakligen har varit inriktade påatt öka 1* 1988/89.18 saml. deanställdas inflytande och trygghet i anställningen. Dessa allmäntaccepte- 1988/89:AU4 rade syften har i viss utsträckning uppnåtts. Lagsfiftningensfrämsta förtjänst ligger inte så mycket i regelsystemets utformning som dessförmåga att medvetandegöra arbetstagarnas berättigade krav på medinflytande,personlig utveckling och anställningstrygghet. Men lagstiftningen har också haft andra - mindre uttalade- syften än de fidigare nämnda, nämligen att stärka de fackligaorganisationernas polifiska och ekonomiska inflytande. Genom lagstiftningen harvissa fackliga organisationers krav på långtgående inflytande inomnäringslivet tillgodosetts utan att de har behövt ta det därmed följandeansvaret. Dessutom har organisationerna successivt blivit en del av denpolitiska maktapparaten genom att de har representanter i offenfliga organ ochutredningar och därtill betraktas som tunga remissinstanser. I denna utveckling utgör den arbetsrättsligalagstiftningen ett betydelsefullt instrument. En facklig organisation säkerställd med lagsfiftning förlorar dock lätt medlemmarnasförtroende. Den likställs med offentlig verksamhet. Utvecklingen innebär vidareatt den samverkan mellan Hkvärdiga parter som präglade den s.k. svenskamodellen har ersatts med en strävan att inte bara stärka arbetstagarorganisationernasställning utan även att ge dem en avgörande dominans. Den balans och detsamspel mellan olika intressenter som är en förutsättning för en väl fungerandemarknadsekonomi föreligger på avgörande punkter inte längre. Motsättningarnamellan parterna har hårdnat och lett fill ett ökat antal konflikter. Särskiltanmärkningsvärt är de upprepade fallen av konflikter till följd avgränsdragningstvister mellan fackliga organisafioner. Medlemskap i en facklig organisation har, fortsättermotionärerna, i flertalet fall blivit i det närmaste obligatoriskt.Medlemskapet får emellertid ofta pohfiska och privaträttsliga konsekvenser somgår långt utöver den fackliga uppgiften att företräda medlemmarnas intressen påarbetsplatsen. Detta exemplifieras av motionärerna, som samfidigt påpekar attden nuvarande lagstiftningen syftar till att stärka de centrala fackligaorganen, medan den vägledande principen för lagstiftningen borde vara attbeslut och medinflytande borde läggas så nära de enskilda arbetstagarna sommöjligt. Efter övertagandet av regeringsmakten harsocialdemokraterna enligt motionärerna vidtagit anmärkningsvärda lagändringar,exempelvis återinförande av den s.k. 200-kronörsregeln. I en del fall harregeringen på ett olyckligt sätt med hot om lagstiftning försvagat den enapartens ställning. I andra fall har de centrala fackliga organens ställningstärkts, medan de lokala organens eller de enskilda medlemmarnas ställning harförsvagats. Man får utgå från att socialdemokraterna har för avsikt att gåvidare på vägen mot ett korporativt samhälle med ökat inflytande för centralafackliga organ. Därför är det angeläget att slå fast var gränserna går i endemokrati mellan politiker, organisationer och enskilda människor. Avslutningsvis i detta avsnitt av motionen dras uppriktlinjer för vad mofionärerna kallar en arbetsmarknadslagstiftning förframsteg. Dessa riktlinjer innebär sammanfattningsvis att det fortsattaöversyns- och utveck-hngsarbetet inom arbetsrätten måste inriktas på attförbättra arbetsmarknadens funktion och samspelet mellan olika lagar. I den nuvarande lagsfiftningen är det 1988/89:AU4 genomgående så, attde enskilda arbetsgivarnas och de fackliga företrädarnas juridiska kompetensövervärderas. Reglerna måste i stället utformas så klart och entydigt attarbetstagarna och deras fackliga representanter samt arbetsgivarna på förhandkan avgöra vilken rätt de har. I de fall lagstiftning inte är nödvändig avrättssäkerhetsskäl bör den undvikas. Möjligheterna att lösa uppkommande frågoravtalsvägen bör vara så vida som möjligt. På många områden bör lagsfiftningendärför ändras i syfte att återge arbetstagare och arbetsgivare möjligheter attträffa individuella eller kollektiva avtal. Denenskildes lagstadgade rättigheter på arbetsplatsen bör, framhållermotionärerna, inte göras beroende av huruvida arbetstagaren är medlem i enfacklig organisation. Medlemskapet är den enskildes angelägenhet. Det måstevara ett oavvisligt krav att den enskildes integritet respekteras. Imofionen föreslås därjämte ett tillkännagivande om medbestämmandelagensallmänna utformning. Motionärerna menar att de tidigare gynnsammaförutsättningarna för samförstånd mellan parterna på arbetsmarknaden harförsämrats, att lagen inte tar hänsyn till förhållandena i de mindre företagenoch att tillämpningen på den offentliga sektorn har lett till ökat krångel ochbyråkrafi utan att ge de anställda det medinflytande som förutskickades vidlagens tillkomst. ChristerEirefeldt m.fl. (fp) önskar i motion 1987/88:A749 en översyn av dearbetsrättliga lagarna,för en bättre anpassning av dem till de mindreföretagens förhållanden. Översynen förutsätts bl.a. gälla arbetstagarbegreppetså att man får klarareregler för vem som är att betrakta som anställd ellerföretagare. Vidare måste man beakta reglerna om saklig grund för uppsägningoch turordning vid driftinskränkningar och de nya permitteringslönereglernasom har vållat betydande problem i synnerhet för småföretagen. Lika så bör dearbetsrättsliga skadestånden ingå i översynen, eftersom dessa skadestånd oftainte står i rimlig proportion till den uppkomna skadan. BörjeHörnlund m.fl. (c) anser i motion 1987/88:A748 att reformeringen avarbetsrättslagstiftningen har inneburit att arbetstagarorganisafionerna harstärkt sin position. Denna utveckling är positiv och ger möjligheter att tatill vara arbetstagarnas kunskaper och speciella erfarenheter inom såvälnäringslivet som den offentliga förvaltningen vid beslutsfattandet.Lagstiftningen har emellertid fungerat i över ett årtionde och det har underdenna tid stäUts många krav på förändringar. har för sin delpekat på olika problem med medbestämmandelagen, ledighetslagstiftningen ochanställningsskyddslagen. Enligt mofionärernas mening krävs förändringar somger utrymme för en större flexibilitet i tillämpning och därmed på ett bättresätt än både tar hänsyn till de mindre företagens förhållandenoch de enskilda individernas rättigheter. Arbetsrättslagstiftningenmåste, framhåller motionärerna, få en annorlunda utformning där de enskildaindividerna får en starkare ställning. Revideringen måste vidare utgå från attklara gränsdragningar upprättas mellan den parlamentariska demokrafinsprinciper och fackligt inflytande. Varken arbetsgivar- ellerarbetstagarorganisationer skall lagstiftningsvägen ges möjligheter att delta iden rent politiska beslutsprocessen. Mot denna bakgrund föreslår motionärerna atten parlamentariskt sammansatt kommit- tétillsätts för en total översyn av den gällande arbetsrättslagstiftningen. Vänsterparfiet kommunisterna är i motion 1987/88: A733 omdemokratiska rättigheter i arbetslivet inför 1990-talet kritiskt mot begreppetmedbestämmande. Kapitalister och lönearbetare har oförenliga klassintressen.De kan inte bestämma gemensamt. Däremot kan facket genom självständig kamptvinga fram eftergifter av arbetsköparna och påverka deras beslut. Vad sombehövs är en rätfighetslag som bör ligga till grund för ett rättighetsavtal somersätter de menlösa s.k. medbestämmandeavtalen. Mofionärerna föreslår att beslutar att hosregeringen begära en utredning om demokratiska rättigheter i arbetslivetinnefattande utvidgad informations- och förhandlingsrätt i alla frågor- även på koncernnivå strejkrätt utan begränsningar i lag somstrejkskadestånden avskaffas rätt förfackligt förtroendevalda att solidarisera sig med strejkande vetorättför fackföreningar vid företagsnedläggningar, utlandsinvesteringar, entreprenader, rationaliseringar ochinförande av ny teknik utökadrätt till fackföreningsmöten på betald arbetstid fritttillträde till arbetsplatser för forskare som anlitas av facket rätt tillpolitisk verksamhet på arbetsplatserna rätt tillinternationella solidaritetsmanifestationer. Kravet på vetorätt vid utlandsinvesteringar upprepas avvpk i motion 1987/88:A705. När likartade synpunkter och krav på översyn tidigare harförts fram i motioner till har utskottet likväl ansett sig kunnakonstatera att det har funnits en bred uppslutning kring huvudtankarna i vårarbetsrättsliga lagstiftning. Utskottet har vidare framhållit att utvecklingeninom denna lagstiftning och inom avtalsområdet har varit till gagn för såvälarbetstagarna som näringslivet och samhället i dess helhet. Det bör vidare beaktas att de arbetsrättsliga lagarna iviktiga delar består av ganska allmänt hållna grundregler som kan jämkas ochutvecklas genom avtal, så att tillämpningarna kan anpassas till förhållandena ien viss bransch eller på en viss arbetsplats: Sådana avtal har ingåtts ibetydande omfattning. Med anledning av att MBL varit gällande anordnadeutskottet en serie hearings med arbetsmarknadsorganisafionerna omderas erfarenheter av den praktiska tillämpningen av lagen. Vid dessa hearingsrestes kritik mot enskildheter i lagstiftningen, men det framställdes intenågot krav på någon mer genomgripande omarbetning. Tvärtom ansågs det vara enfördel att den snabba lagstiftningstakten undet inte hade fått enefterföljd , varigenom det arbetsrättsliga regelverket hadefått möjlighet att stabiliseras. Från både arbetsgivar- och arbetstagarhållmarkerades fördelen med att önskvärda förändringar görs avtalsvägen. Detta ären uppfattning som utskottet delar. Av denna följer självfallet inte attlagstiftning skall undvikas i alla lägen. Den arbetsrättsliga lagstift-1988/89:AU4 ningsprocessen har i själva verket fortsatt , låtvara i ett lugnare tempo. har bl.a. de fidigare lagarna om arbetstid,anställningsskydd och styrelserepresentation för privatanställda ersatts med nylagstiftning. Arbetstids- och semesterfrågorna är underutredning. ämnar regeringen tillsätta en arbetsmiljökommission, varsarbete i första hand kommer att gälla arbetsmiljölagstiftningen men också kankomma att beröra andra arbetsrättsliga frågor. Vad nu anförts innebär sammantaget att utskottet inte kanansluta sig till vare sig bedömning i motion A748 att det föreliggerbehov av en total översyn av den arbetsrättsliga lagsfiftningen eller till denstarkt kritiska inställning som ligger bakom moderata samlingspartiets begärani motion A731 om meningsyttringar från sida om denna lagstiftning. I vad gäller yrkandet i motion A749 (fp) om en översyn avarbetsrättslagsfiftningen med hänsyn till de mindre företagens förhållandenbör påpekas att flertalet av de frågor som aktualiseras i det sammanhanget isak har behandlats i betänkandet AU 1988/89:7 om anställningsskyddslagen. Detgäller arbetstagarbegreppet, saklig grund för uppsägning och reglerna ompermitteringslön. Till den återstående frågan, de arbetsrättsliga skadestånden,återkommer utskottet i den följande framställningen med anledning av andra motionsyrkandenhärom. Mot bakgrund av dessa ställningstaganden anser utskottet att det intefinns skäl för ett översynsarbete med den antydda inriktningen på småföretag. Med åberopande av den anförda avstyrker utskottetmotionerna A731, A748 och A749 i de nu behandlade delarna. Vad utskottet ovan anfört har i vissa delar äventillämpning på yrkandet i vpk:s partimotion A733 om en utredning som skallfiliföra medbestämmandelagen förstärkta eller nya rättigheter för de anställda- av motionärerna sammanfattade som demokratiska rättigheter i arbetslivet.Förslagen har sin grund i att att vpk, som framgår av motionen, inte accepterarsjälva begreppet medbestämmande utan anser att fackföreningarna skall påverkaarbetslivets villkor genom självständig kamp - en självständighet som sägsomfatta även förhållandet till såväl kapital som stat och polifiska partier.