bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — P-GNäss: Det var exempelvis telefonkontrolluppgifter. Vi visste att de skulle tasom hand av personer som tolkar, personer som vi aldrig skulle ha betrott medatt tolka detta, bl.a. på grund av säkerhetsaspekter. AndersBjörck: Vad du säger är att ni lämnade ut handlingar och material - trotsatt ni vid en lugn och samvetsgrann prövning icke skulle ha gjort så - på grundav att ni uppfattade att hade en sådan ställning att han skulle ha fåttut dessa papper ändå. Här förelåg i så fall risk för ovarsamhet med hemligahandlingar. P-GNäss: Jag vet bara att vi, när vi fick höra namnen på de tolkar som skulleanvändas till att översätta mycket av materialet, reste oss på bakbenen ochsade: "Nej, det går inte. Vi känner till dem. Vi har inte vågat användadem på åratal." AndersBjörck: Det innebär alltså att detta kvalificerat hemliga material - vi talarnu om det som rör PKK - översattes och hanterades av personer som ni ickebetrodde? P-GNäss: Nej, det gjorde vi inte. Det är detta som gjorde att man fick framöversättningar av bl.a. de kurdiskspråkiga banden. Vihar aldrig lyckats få tag i en trovärdig kurdisk tolk. Sedan får vi kritik föratt vi inte har översatt dem. Hur vi än vände oss i den frågan blev det galet. AndersBjörck: Men då måste jag fortsätta mitt frågande. Det innebar alltså att en delav de så omtalade banden med inspelningar från PKK inte översattes via SÄK pånormala vägar utan på annat sätt lämnades till översättning - via ellerpå annat sätt. Är det korrekt? P-GNäss: Ja, det är riktigt. AndersBjörck: Varför slog ni inte näven i bordet då? Bilaga B 5 P-G Näss: iaa ... * : Din gamle kollega skulle ha gjortdet. P-G Näss: Jo, han hade en något annorlunda ställning änvad jag hade i det här sammanhanget. Han hade nog snarare den ställning somHolmér hade i det läget. AndersBjörck: Ja, det är en bra liknelse. P-G Näss:Jag hade alltså inget bord att slå någon näve i. AndersBjörck: Reagerade någon på avdelningen ändå formellt? P-G Näss:Reagerade, ja! AndersBjörck: Formellt? P-G Näss: Formellt och formellt. Folk var ju rasande! Allabearbetare upplevde ju att detta innebar att allt som vi hade levt efter i allaår sattes ur spel. : Fanns det fler saker som sattes ur spelunder som kan vara av intresse för utskottet att känna till viddess bedömning? P-G Näss: Det var en något vidsträckt fråga. : Ja, men chansen finns ju. P-G Näss: Jag kan så att säga inte ... Jag är kritisk tillhela det här skeendet, men i grund och botten ligger ändå trots allt enförståelse från min sida att man måste angripa det på ett eller annat sätt. Jag är inte så förmäten att jag anser att jag kunde hahittat något annat och bättre sätt. Det viU jag inte påstå. Ändock sattessjälva grundprinciperna ur spel. Det är möjligt att det var på det sättet i ett antal andrahänseenden. Det har förekommit många utredningar rörande beslut om husrannsakanoch genomförande av sådana som varit föremål för prövning hos både JK och andrainstanser. Exemplen är ju många. : Så du menar att situationen på ett antalför rättssäkerheten viktiga punkter ledde till att man de facto inte följdegällande regler eller skall vi säga vedertagen praxis på området? P-G Näss: Ja, man kanske tänjde något på reglerna. Såskulle jag vilja uttrycka det. Det förekom nog i ett antal sammanhang. Det är också detta som har gjort att det har blivit såmånga följdutredning-ar i anledning av det här. : Men var avdelningschefen för ochrikspolischefen i rimlig utsträckning medvetna om detta? P-G Näss: Jag tror egentligen att ingen kunde ha grepp omalla skeenden. Man skall inte glömma att vi hade att göra med stora mängder material som hanterades av kanske bortåt 200 polismän. De agerade i chefens anda på ' olika håll och kanter. Chefensanda var att mordet skulle lösas. Vi skulle nå 1988/89:KU30 fram till lösningen till varje pris. Dettagör att jag inte tror att det är möjligt för någon - förutom för själv -att veta vad som egenthgen har förekommit. AndersBjörck: Fick du rapporter om sakernas tillstånd från t.ex. dem som utfördebuggningen? Förekom någon rapportering till dig, eller gick befälslinjernaförbi dig på det här området? Kom de och berättade något? P-GNäss: Vad vi på säkerhetsavdelningen fick reda på var den del av buggningen somgav besked om att det förelåg hot och möjlighet till attentat. Den delen fickvi, för den låg till grund för rapporteringen vidare om säkerhetsåtgärder ochsådana saker. Detförekom exempelvis en ganska klart uttalad avsikt att angripanågon här i landet. Bedömningen blev att angreppet avsåg justitieministern. Uppgifterkom oss till hända från våra egna bearbetare, men som ett överskott isammanhanget, så att säga. AUt gick ju till , sedan fick vi den härbiten. Mordutredningenfick vi inga besked om. Det skulle vi inte ha heller, för den var ju hans bord,så att säga. Vifick uppgifter som vi sedan kunde få förankrade i verkligheten på ett sådantsätt att det bedömdes att de hot som förelåg verkligen var seriösa. Dettaledde bl.a. till att en person som under utomordentligt anmärkningsvärdaförhållanden reste in i riket sedermera blev utskickad urSverige. Mycket tydde på att han skulle kunna vara attentatsman. Mycket taladeför det. Detta resulterade också i att justitieministern under en längre tidhade livvakter. AndersBjörck: Har du kännedom om huruvida buggningen riktade sig enbart mot kurdereller om den också riktade sig mot andra - svenskar eller utlänningar? Det ärju en väldigt viktig del i detta. P-GNäss: Det är där jag återigen halkar in på det här med förundersökningen, somju disponerar över. Jag har bara ställts inför frågor rörandePKK-are i sammanhanget. Jag vet inte vad han i övrigt kommer att utreda. AndersBjörck: Jag respekterar självfallet detta. Vi har också haft här ochställt den här frågan. Då fick vi besked om att åtminstone en svensk varberörd. Kan du bekräfta det? P-G Näss: Det kan jag intebekräfta. : Du fickalltså besked om att det bara gällde kurder. P-G Näss: Det varPKK-spåret som det var fråga om. AndersBjörck: Du nämnde att Kegö och Barrling tog kontakt med dig och villelyssna ytterligare. Vad gällde det konkret - ni kom ju inte överens? P-GNäss: Det gällde återigen PKK-are. Vi talar nu om ? P-G Näss: Jo, det varåterigen PKK-are. : Du sade attdu aldrig fick se de här banden. P-G Näss: Nej, detstämmer. AndersBjörck: Har du någon uppfattning om varför de inte visades dig? Frågade duefter dem? Har du någon uppfattning om huruvida de gav något resultat? P-GNäss: Jag måste säga att jag kanske har varit en egendomlig operativ chef. Jaghar över huvud taget väldigt sällan sett band ens från telefonkontroll. Det ärliksom inte mitt jobb att syssla med banden och sådana saker. Jagfår föredragningar om innehållet i banden. Sedan diskuterar och analyserar videt. Jag kanske har beordrat att något telefonkontrollband skulle översättasord för ord, men längre har det aldrig gått. Vissthar det spelats upp ett och annat telefonkontrollband som rört väldigt viktigasaker som jag kunnat få höra, men hela produktionen i övrigt sker nere iorganisationen enligt de rutiner som gäller. AndersBjörck: Kände du fill att det fanns något som kallades för källa ? P-GNäss: Ja. : Källa Matsvar det samlade resultatet av de här banden? P-G Näss: Ja, det ärriktigt. AndersBjörck: Det låg inget annat i källa , som ni från säkerhetsavdelningenkunde bidra med? P-GNäss: Nej, det var väl den beteckning som Kegö och Barrling valde ... eller omdet var som valde den beteckningen, det vet jag inte. AndersBjörck: Hade du några andra kontakter, utöver dem du har redovisat, med HansHolmér om den s.k. buggningen du var operativ chef och hanspaningsledare? P-GNäss: Nej ... vid de här lägena går man inte tillbaka. Det här var bestämt. Det gick på, alltså. i förundersökningen var ganska begränsad. Då hade vi fåttden lösningen till stånd att de som behövdes för PKK-spåret jobbade direkt förHolmér. Det vi i ledningen var intresserade av var de hot som kom fram. Vadsom hände var att mina medarbetare sade till mig: "P-G, du måste vara medpå sammanträdena med åklagarna, för de kommer ingenstans. Folk sitter där somom det vore två ryska delegationer som skall avhandla någonting. De kommeringenstans, det ger ingenting." Jagföljde därför ett par sådana sammanträden och fann att det var en riktigiakttagelse. Då vände jag mig tillHolmér och sade: "Jag kanske kan bidra genom att vara med en gång. Dukanske ger mig ordet, och jag kan får föreslå hur man 1988/89:KU30 skulle kunna göra vid ledandet av förundersökningen." Dettavar - jag kommer aldrig att glömma . Dettaresulterade i att jag for ihop med på ett sådant sätt att jagbegrep att jag inte borde vara med i ledningen av verksamheten i fortsättningen.Då frånträdde jag den uppgiften. Jagvar alltså inte med i skeendena omkring skjutningen i på lucianatteneller något annat. Jag var heller inte med i uppbyggnaden av det tillslag somgjordes. Jag trädde in efter detta, , och försökte då attgöra vad som göras kunde i PKK-spåret. AndersBjörck: Jag har slutligen en fråga som rör chefsåklagare som var här . Jag vet inte om du har kunnat följa denutfrågningen. Närdu var hos oss kunde vi konstatera att det förekom anklagelser mot dig- vi fick dem via JK - om att du skulle vara KGB-agent, en s.k. mullvad som manlyckats placera inom säkerhetsavdelningen. KG antydde att han haft misstankar om att han varit avlyssnad.Hans misstankar var så starka att de inte kunde negligeras. Hadedu inte misstankar om att du var avlyssnad eller att duskulle utsättas för avlyssning? P-GNäss: Jag har över huvud taget inte varit inne på den tanken. När den härutrustningen dök upp var hela det skeendet främmande förmig. Något som jag däremot tyckte började bh obehagligt var att det framkomuppgifter om att utrustning kommit ut månad. Dåtänkte jag: Undras vad de skulle med ytterligare till ifall deredan i april hade utrustning? Vilka skulle de egentligen avlyssna? När jaghade fått besked om vilken uppfattning hade for väl en tankegenom mitt huvud. Mennågot som berört mig verkligt illa är den relativt nya uppgiften - som kom frami samband med att förundersökningen rörande smugglingsmålet släpptes - att manockså hade fört in nummeranalysatorer i landet . Även om jag inteär väldigt framstående på teknikens område vet jag i varje fall att man inteanvänder sådana vid buggning. De använder man vid telefonkontroll för att tareda på vilka nummer som rings upp. Dåkommer naturligtvis tanken: Är det på det sättet att man användernummeranalysatorer bl.a. avseende min telefon? Jag kom fram till insikten attde på det sättet inte får några uppgifter, för jag säger ingenting per telefon.Då ligger tanken snubblande nära att jag kanske var ett av objekten förutrustningen. Jaghar levt så länge i den här speciella världen, , att jag vet att man intefår bli paranoid. Därför slår jag bort den typen av tankar. : Det är viktigt att vi får klara besked och att du inte säger atttanken snubblar. Du har inget belägg för detta? P-GNäss: Nej, jag har inget belägg, och jag vill inte få det heller. Jag harslagit bort den tanken. : När dutalade om och hans roll i sammanhanget vill 1988/89:KU30 du alltså inte göra gällande att han var styrd av regeringen. P-GNäss: Nej, han hade ett starkt stöd av regeringen, vilket jag anser ärnaturligt i ett sådant här läge. Jag kan inte klandra någon för att hanstöttade dem som han har i täten för utredningen av mordet på statsministern.Det ligger helt i linje med vad man kan begära. Menhan hade ett mycket starkt stöd. Vad jag protesterar mot är att han i hägnet avdet stödet gjorde vissa försök till landvinningar och lyckades med det. : Buggning handlar om en väldigt allvarlig kränkning av en individsrättigheter, och det vore en ganska fantastisk anklagelse att detta skulle sanktionerasav regeringen. P-GNäss: Nej, nej! Så har inget av vad jag sagt kunnat tolkas - det är jagövertygad om! AndersBjörck: säger - med all rätt, såvitt jag kan förstå - att du intepåstått att var styrd av regeringen. Men var det inte det motsatta dupåstod, nämHgen att styrde regeringen? P-GNäss: I vissa lägen var det väl det intryck jag fick, ja. : Vi håller på att undersöka vissa saker, och ordföranden och viceordföranden har precis samma intresse av att få fram saker och ting. Det ärväldigt farligt att blanda ihop begreppen. Duhävdar alltså inte att styrde regeringen på så sätt att den gav sanktiontill buggning? P-GNäss: Nej. : Jag är tacksam för svaret på frågan, för vi måste ha klarhet. Det ärgranskningen av regeringen det här handlar om. BirgUFriggebo: Har du inte sagt att du har andrahandsuppgifter om att skulleha informerats om det här med elektronisk avlyssning och sagt: "Ja, ja,det må väl vara, men tala inte med mig om det"? Du skulle ha uppfattatdetta på så sätt att regeringen inte skulle ha något emot verksamheten bara deninte hade vetskap om den. Är inte det hela essensen av vad du säger? P-GNäss: Jo, men de senaste frågeställningarna har jag uppfattat på det sättet attfrågan gällde huruvida hade styrt regeringen. Så kan jag inte uppfattadet. Detvar med anledning av de frågor jag ställde principiellt som beskeden kom. Jagtolkade dem som ett tyst medgivande till själva möjligheten att användabuggning. Så långt är det riktigt. Jag protesterar mot att man i det jag sägerlägger att styrde regeringen till att ge sanktion till buggning. Frågankom ju upp genom att jag underställde den. ville inte att frågan skulleföras vidare till regeringen. BirgU : Du sadetidigare att det förts diskussion om nödrätten. Det 1988/89:KU30 haransetts lovligt att göra olagliga saker under hänvisning till nödrätten. Vad Bilaga B 5 syftade du på då? Vad tänkte du på? P-GNäss: Det var detta förhållande. När man på det sätt som var avsikten gick utmed en stor mängd bearbetare, en stor mängd tolkar - som vi hade våra dubiermot - så skulle det bara vara fråga om innan den här informationenskulle nå fram till den organisation man undersökte, nämligen PKK. Idet läget kan man väl tänka sig att PKK-are skulle sätta i gång ytterligareaktiviteter - om PKK nu är ansvarigt för mordet, vilket var arbetshypotesen -ianledning av att man började komma nära dem. De skulle kunna vidtahämndåtgärder och attentat. Delvis var det också detta som kom fram underverksamheten. Det visade sig alltså att den bedömning som låg bakom ocksååterfanns i verkligheten. BirgitFriggebo: Men du säger att det har ansetts vara lovligt. Vem har ansett vadvara lovligt under hänvisning till nödrätten? När du diskuterar detta nu verkardet som om man har kunnat använda buggning gentemot PKK-are - ävenföre mordet -, olaglig buggning. Är det så? P-GNäss: Nej, så säger jag inte. När man gick in för att göra enmassiv bearbetning av PKK under arbetshypotesen att den organisationen äransvarig för mordet på , då var alltså läget sådant att hämndaktionerkunde komma att företas. Mot den bakgrunden uppfattade jag det alltså som ennödsituation. BirgitFriggebo: Vad tänkte du på när du tidigare under utfrågningen sade att det hadeansetts lovligt att vidta olika åtgärder med hänvisning till nödrätten? P-GNäss: Det är ju det enda jag har diskuterat när det gäller nödrätt. BirgUFriggebo: Du trodde alltså att hade sanktion uppifrån under hänvisningtill nödrätten och att man fick gå in med buggning, och man förde ocksådiskussioner . P-GNäss: Det kunde vara dels en sanktion för mordutredningen, dels en sanktion föratt man gjorde samma bedömning som - vilket för övrigt vi alla gjorde -nämligen att det var fråga om en nödsituation. BirgUFriggebo: Ditt uttalande tidigare var mera ett allmänt uttalande om nödrätt somsådan och att det hade ansetts att man kunde använda olagliga åtgärder underhänvisning till den. P-GNäss: I så fall har jag uttalat mig oklart. Vad jag har försöktdiskutera är frågan om nöd i förhållande till den buggningsaktion som sedanföretogs. Det är det jag har talat om. Påfråga av om andra åtgärder har jag sagt att det på annat sätt harframkommit att man under det här utredningsförfarandet med så pass mycket folkinblandat kanske har tänjt på bestämmelserna rörande olika andra saker. Närdet gäller nöd och dess användande har i varje fall min diskussion 1988/89:KU30 utgått från buggning av PKK-are. BirgUFriggebo: De åtgärder som vidtogs då när det gäller buggning mot PKK och deresonemang och avvägningar som gjordes hade alltså inte stöd i en tidigareuppfattning av vad nödrätten ger möjlighet att göra, exempelvis "såbrukade vi göra förr, så har vi använt det förr"? P-GNäss: Nej, det var inte så vi resonerade. BirgU : Men hurresonerade du? P-G Näss: Jag resoneradepå det sätt som jag har redogjort för tidigare. BirgUFriggebo: Du hade inga erfarenheter från tidigare om att man får användanödrätten? P-GNäss: Nej då! BirgUFriggebo: Du tog upp frågan om eventuell användning av elektronisk avlyssning.Det var ditt initiativ. Hur kom du på det så där rakt upp och ner? P-GNäss: Det är i och för sig inte egendomligt. I det här läget, som inte liknadenågonting annat vi varit med om, var frågorna följande. Vad är det somförsiggår i egentligen? Hurdan är situationen ? Vad kankomma att hända? I vilket läge befinner sig landet egentligen? Vilka kravkommer vi att ställas inför? Attvi inom polisen hade krav på oss att gripa mördaren var uppenbart. Vi hadestora säkerhetspådrag att vänta. Vi visste inte vad som egentligen låg bakommordet, även om man kunde göra bedömningen att det kunde vara en enskildaktion. Detvar naturligtvis i ljuset av detta som även den här frågan kom upp, då jag gickigenom vad vi över huvud taget kunde göra. Det var den saken jag ville habelyst. Därför tog jag upp den med spaningsledaren som var ansvarig för helaverksamheten. Jag ville också föra den vidare för att få veta regeringensinställning med hänsyn till den situation som förelåg. BirgUFriggebo: Det är en helt olaglig verksamhet i . Den får inte någonsinförekomma i . Hur kan det komma sig att det slår dig att man kan användaelektronisk avlyssning? P-GNäss: Vid en analys av vad vi över huvud taget kunde göra i det härsammanhanget var det ingenting som slog mig plötsligt. Fenomenet som sådant ärju inte obekant. BirgUFriggebo: Det betyder att det är en känd metod också i och inomsäkerhetspolisen. Ni har alltså använt den metoden tidigare. P-GNäss: Nej, så kan man inte tolka det. Metoden är känd därigenom att vi harkontakter med andra länder som förvånar sig över att vi alls kan nå framgång inågra operationer när vi inte kan använda sådana metoder. BirgUFriggebo: Du förnekar alltså bestämt att i varje fall du har kännedom om attbuggning tidigare förekommit. P-G Näss: Den typen avverksamhet, nej. Bilaga B 5 BirgU : Enligt din uppfattninghar detta aldrig förekommit tidigare? P-G Näss: Det vet jaginte. Jag har bara varit där . BirgU : Men dukänner inte till något sådant? P-G Näss: Nej. BirgUFriggebo: Du tog alltså kontakt med Bergenstrand. Var det brukligt att just dutog kontakt med regeringen via Bergenstrand? Du sade: Då vände jag mig tillregeringen. P-GNäss: Nej, jag vände mig till Bergenstrand som jag visste hade ingångar iregeringen. Annars är det inte jag som har kontakt med regeringen. BirgUFriggebo: Du använde språkbruket: Då vände jag mig till ... P-GNäss: Nej, jag vände mig till Bergenstrand och ville att han skulle underställafrågan. BirgUFriggebo: Var det din uppgift? P-GNäss: Nej, det var inte min uppgift. Det var en spontan reaktion. BirgUFriggebo: Vems uppgift skulle det ha varit om man följt normala regler ochordervägar? P-GNäss: Jaa, då skulle det naturligtvis ha gått upp till rikspolischefen. BirgUFriggebo: Hur kommer det sig då att du fann anledning att vända dig tillregeringens representant, trots att uppenbarligen, enligt ditt sätt attse saken, inte var intresserad av det här. P-GNäss: Jag räknade med att jag förr eller senare kommer att ställas inför denhär frågan. Jag kommer då att få den i mitt knä igen. Därför är det lika braatt få utrett från början hur det är med det här. BirgUFriggebo: Du har tidigare beskrivit, när det gäller omorganisationen ochchefskapet, att det blev rörigt och att det ledde till nackdelar. Uppenbarligentycker du, även om du inte vill kritisera det alltför hårt, att det är ganskabra att följa de regler som finns. Varför vände du dig då så okonventionellttill regeringens sakkunskapare inne i ? P-GNäss: Det var ju den kanal som fanns. Det var på det sättet det hela varuppbyggt. Det skulle vara en kanal fram till regeringen, helt enkelt för attden skulle ha möjlighet att följa utredningen och ta ställning till uppkommandeproblem i den mån de kom på regeringens bord. BirgUFriggebo: Du känner ju till att det förekom en buggning . P-GNäss: Det är det som sägs här men jag kan inte uttala mig om det. BirgUFriggebo: Det pågick en buggning . Den började någradagar efter det att du hade fått besked från Bergenstrand. Hur vill dukommentera det? P-G Näss:Jag kan inte kommentera det på annat sätt än att det är en ny 1988/89: KU30 uppgift för mig. BirgU : Du känner inte alls till att denbuggningen har förekommit? P-G Näss: Nej. Jag vet inte vem den rör över huvud taget. : Men du var den person som aktualiseradefrågan om elektronisk avlyssning trots att sådan är totalt olaglig. varvid den tidpunkten ganska ointresserad av den frågan, har du givit intryck av.Sedan kom plötsligt en buggning till stånd bara ett par efter det attdu hade fått sanktion från regeringen, som du säger. P-G Näss: Ja. Jag uppfattade väl reaktion när jag komtillbaka med beskedet på det sättet att han ansåg att jag lade mig i någontingsom jag inte skulle lägga mig i. BirgU : Skulle du vilja i allmänna ordalagbeskriva för mig hur du ser på begreppet nödrätt? P-G Näss: Jaa - det är klart att avvärjande av störrekatastrofer genom att kontrollera personer som avser att genomföra sabotageeller allmänfarlig ödeläggelse, möjligheten att förhindra mord och möjlighetenatt förhindra samhällsomstörtande verksamhet är väl i rätt stor utsträckning delägen där nöd kan komma i fråga. Nödvärn är ju ett något annorlunda begrepp. Där är mankanske i en angripen situation. Man har alltså rätt att avvärja ett angreppgenom att slå tillbaka i nödvärn. Nöden är alltså ett begrepp väl att skiljafrån nödvärn som sådant. Detta senare förutsätter en inträffad händelse för skall kunna använda sig av det. Nöd är en mer exklusiv situation. BirgU : Finns det någonting som heter nödrättegentligen? P-G Näss: Ja, det finns väl fortfarande inskrivet ilagstiftningen, exempelvis om dem som handlar i nöd, nöd bryter lag osv. BirgU : Var någonstans står det om nödrätt - intenödvärn? P-G Näss: Det står inte om nödrätt, det står om "inöd". Det är väl - jag är tvungen att ha lagboken. Man skall alltid slå i deninnan man säger någonting. Men finns det en lagbok här skall jag leta fram det. BirgU : Finns det alltså en bestämmelse som sägeratt man får bryta mot lagar och dess grundlagar? P-G Näss: Själva nöden och nödsituationen finns beskriven,ja. BirgU : Även att man får bryta mot bestämmelser igrundlagen? P-G Näss: Jaa - i det sammanhanget tror jag inte att detfinns någon begränsning. BirgU : Man har alltså rätt att bryta motgrundlagen? Det finns bestämmelser om det? 6 1988/89. Nr 30 Bitagedel B P-G Näss:I varje fall har jag uppfattat att det inte är hinder i. det 1988/89:KU30 sammanhanget. : Det är den uppfattning somsäkerhetspolisen eller du har om grundlagar? P-G Näss: Lägg inte ihop säkerhetspolisen och mig. Det ärden uppfattning jag har. BirgU : hade vi en liten diskussion omnödrätt. Kegö spände ögonen i framför allt Fiskesjö och frågade om inte hanbegrep vad det här med nödrätt var för någonting. Nödrätt är uppenbarligennågonting som man inom säkerhetspolisen anser sig kunna använda sig av som ettsärskilt medel för att kunna agera. P-G Näss: Nej. Vad man får komma ihåg i sammanhanget äratt Kegö är polisman. Det är ofta polisen som kommer in i den här typen avställningstaganden, exempelvis vid olika personers agerande. Det handlaralltså om det berättigade eller icke berättigade användandet av nödrätt. Det ärväl därför problematiken är särskilt levande för polisen.