bet · GC01BoU2 · 1988-12-31 00:00:00 — Materialbyten sker vid byggandet av olika skäl utan särskilt beaktar hälsoaspekter. En arkitekt har uttryckt sig så här; Ävenom vi tror att de svenska spånskivorna, som är föreskrivna och som har sexveckors leveranstid, har låg halt av formaldehyd, vad vet vi om de polskaspånskivorna, som man kan fä direkt när man beställer dem? Det finns en vällovlig strävan att utveckla byggandetsproduktionsmeto der. Men traditionella metoder, material och konstruktioner överges utan att de nya är tillräckligt provade och utvärderade. Det finns ett engelskt uttryck, commissioning, sominnefattar besiktning, 1988/89 :BoU2 intrimning, igångkörning, överlämnande,utbildning av personal som skall Bilaga 2 hantera huset, kort sagtöverlämnandet av ett hus. Något motsvarande svenskt samlande begrepp finnsinte, såvitt jag vet. Det kan ses som ett uttryck för att denna viktiga fasmellan byggande och förvaltning av ett hus inte ges tillräckligt intresse ellertillräcklig tid. Alla erfarenheter tyder på att framför alltventilationsinstallationerna i våra hus fungerar dåligt. De underhålls ochrengörs dåligt, vilket säkert beror på en rad faktorer. De är svåra eller i vissa fall omöjliga att rengöra de ärbyggda så att de inte går att rengöra. Installationerna kan också vara såkomplexa och svåröverskådliga att man inte ens vet vad som skall rengöras ellerunderhållas. Som andra har sagt här: Drifts- ochskötselinstruktionerna är ofta bristfälliga, och många förvaltare, framför alltbostadsförvaltare, saknar utbildad personal för att sköta dessainstallationer. Många förvaltare har tidigare negligerat brukarnas klagomålpå sjuka hus och förklarat symtomen med andra orsaker utanför husen: psykosocialaproblem relaterade till arbetet, familjen, menopaus etc. Det har medfört ettstort misstroende mot förvaltare hos dem som drabbats av sjuka hus. Detta ärsvårt att komma till rätta med. Det är angeläget att med en ödmjuk attitydåterupprätta förtroendet. På den internationella konferensen om sunda hus här i för två månadersedan belystes behovet av en identifierbar person som har ett samlat ansvar förhälsoaspekten när det gäller våra hus. Det skulle alltså finnas en person somhar ansvaret för att hälsosamma material, konstruktioner och installationerprojekteras och dessutom verkligen utförs och fås att fungera. En sådan personskulle kunna vara arkitekten eller projektledaren eller någon annan person.Vem det än skulle vara ställs betydande krav på kunskap och kompetens. Jagefterlyser också en sådan person. (): Både och att det finns brister i byggandet. Frågan för oss är då; Vad skall vi idetta hus göra för ätt se till att man bygger riktigt och att byggprocessenfungerar? Hur skärper vi tänkandet om ett miljöriktigt byggande? Är det dagsatt införa VDN-märkning för bostäder? Det finns ju på andra varor vi köper. Ärdet dags att upprätta en från alla parter fristående kontrollorganisation förbyggprocessen ? Är det dags att införa ett garantisystem, med återförsäkring iett försäkringssystem, så att det verkligen blir en garanti? : Jag har försökt illustrera att byggbranschenär en ganska komplex bransch. Där förekommer många aktörer. Risken är stor attnågon av dem gör fel. Det räcker att en gör fel för att en brist eller skadaskall uppstå eller i värsta fall ett sjukt hus bli resultatet. Jag tror inte riktigt pä att man med alltför omfattandekontrollorganisa tioner skulle kunna klara av detta problem. Jag tror mer på utbildning och kompetensuppbyggnad. Byggfysikfrågor är viktiga och angelägna frågor. De måste lyftas upp och komma närmare de ekonomiska frågorna. Man borde kunna diskutera byggfysik på en nivå jämbördig med den där man diskuterar t.ex. ekonomiska frågor. Det skulle vara intressant att i bilden ta med ett utökatansvarsåtagande, 1988/89:BoU2 sä att producenten fickansvar för byggnaden. Producenten 2 skulle kunna ta ansvar för détjag kallat idriftstagandet, dvs. under åtminstone ett till varamed och visa att byggnaden har de prestanda man har utlovat. Det skulle vara enintressant väg att pröva. : Vi har talat om vem som har ansvaretnär det gäller sjuka hus. Jag härför mig att man i flera av dessa fall somgäller sjuka hus har haft ett försäkringssystem, ett slags fondsystem. Man harenats om att om ett fel uppstår skall man solidariskt betala detta. Jag kanmöjligen vara ute på hal is här, men någon som vet bättre får rätta mig i såfall. Det skulle innebära att man inte är så intresserad av vem som har gjortfel, utan man betalar skadorna smidigt och elegant utan att egentligen ta redapå vems felet är. Då återförs inte erfarenheten till den som har det egentligaansvaret. Synpunkter från representanter för byggbranschen ochbrukarna m.fl. (): Vi skall nu övergå till avdelning 3. Deninnehåller synpunkter från representanter för dels byggbranschen, delsbrukarna. Jag lämnar först ordet till de två som representerar byggbranschenoch därefter. följer frågor, sedan går ordet till brukarna med efterföljandefrågor. Först går ordet till . : Jag kommer från Byggentreprenörerna somär byggföretagens branschorganisation. Det är med andra ord företag inom vårbranschorganisation som har stått för i princip all produktion av de byggnadersom diskuterats . Jag svarar inom denna branschorganisation förenhet affärsavtal. Jag nämner detta med anledning av att vi kanske kommer in påansvarsfrågor och entreprenadfrågor i övrigt. Eftersom den journalistiska termen för alla de problem sompå förmiddagen har diskuterats är byggfusk, hade jag tänkt nyansera dendebatten litet grand. harsamtliga de inlägg som så att säga varit på tapetenunder förmiddagen klart visat på oriktigheten i den terminologin. Jag tänkerdärför inte uppehålla mig vid detta utan ta fasta pä den mycket mer nyanseradebild som har lämnats, även om byggföretagen självfallet emellanåt haråstadkommit fel genom slarv. Men det är alltså en mycket mer mångfasette-radbild än den man fått genom att läsa dagspressen. tog upp två saker som grunden tillproblemen. Det ena var okunnighet, och det andra var slarv. När man tittar påvad som har skett förut är detta intressant på så sätt att man genom att se påden produktion vi har haft och de problem den har vållat kan genom utredningoch forskning få kläm på hur vi skall räta upp den redan utförda produktionen.Vi får givetvis också erfarenheter när det gäller det framtida byggandet. Det är också intressant att diskutera ansvarsfrågan närdet gäller den bebyggelse som har utförts det ekonomiska och juridiska ansvarför det som är utfört. Det är också intressant som grund för en diskussion omhur ansvarsfrågan skall lösas . Jag skallinte fördjupa mig i den forskning och det utredande som den 63 tidigareproduktionen har föranlett. Men det är en mycket omfattande 1988/89:BoU2 forskning och utveckling som har bedrivits av våra företag, stora som små. Bilaga 2 Vi har en egen forskningsstiftelse, SBUF, som har bedrivit forskning i en- skildaprojekt tillsammans med ett antal av de institutioner som varit företrädda härpå förmiddagen. har själv skrivit mycket förtjänstfulllitteratur när det gäller fukt i byggandet den är mycket praktisktanvändbar. Vi har tillsammans med byggforskningen och andra en gedigen handbokpå gång som just handlar om att bygga torrt, vilket togs upp tidigare här . Det har alltså skett en hel del på den här fronten för att misstag somförut har gjorts inte skall upprepas. Detta har självfallet gett möjligheteratt ta reda på hur den redan utförda bebyggelsen skall åtgärdas. När det gäller ansvarsfrågan är den komplicerad. Tiominuter vore mycket liten tid bara för den separata frågan. När vi harprofessionella beställare är det naturligt att ansvarsfrågan i första handavgörs direkt med tillämpning av de gällande kontrakt som finns. Jag kommerinte att gå in särskilt mycket på den frågan utan på en del av problematiken isamband med att byggföretagen har tagit mycket ansvar för den utfördaproduktionen i så måtto att byggandet regelmässigt har skett i totalentreprenad vilket innefattar att byggföretaget står för materialval, konstruktioner,funktioner och utförande med konsument som beställare. Vi har själva på ett tidigt stadium, , tagitfram en ansvarsutfästelse från byggföretaget genom Bostadsgaranti. Det är etttioårigt ansvar för väsentlig skada som uppkommit genom materialfel, konstruktioneller utförande. Detta var en frivillig garanti man kunde teckna och denkostade ca . vill jag minnas, och den kom från är 1976 attomfatta av produktionen. Hade vi inte haft ett enastående motståndfrån beträffande den garantin så hade säkerligen en större delav produktionen omfattats av garantin än dessa . Detta är den garanti somsedan år 1984 är obligatorisk för allt småhusbyggande i grupp. Det ledde tillatt staten köpte in.sig till hälften i Bostadsgaranti. Det rör sig alltså omett hälftenbmk mellan staten och branschen genom Bostadsgaranti som gersmåhuskonsumenterna detta skydd vid gruppbebyggelse. läggs ocksåsista handen vid ett motsvarande skydd när det gäller styckehusproduktionen. Det var någon som här sade: Bygg inte sjuka hus framöver.Det är klart att detta låter som en mycket rimlig begäran. Jag tycker att detär mycket rimligt när det gäller att inte upprepa begångna misstag, det måstevi försöka undvika. Men vi måste också ha respekt för det som vi intekänner till. Det är därför viktigt att vi ser över både produktionsformer ochupphandlingsformer för att se efter hur problemen kan undvikas men också att vikommer in på det juridiska ansvaret. Vi är övertygade om att det går att minska antalet av denhär typen av skador. Det är ju väldigt mycket som ryms i den som jag tyckermisslyckade termen sjuka hus. Det är fråga om fukt i källare, formaldehyd, ochmycket annat som ligger inom den ramen. Jag tycker att man vinner mer på attdiskutera de olika konkreta skador och fel som det är fråga om. Jag tror att mycket kan vinnas genom val avupphandlingsform. Vi har erfarenhet från småhusbyggande på totalentreprenäd och vet att vi då kan 64 varaberedda att vara det företag inte den fysiska person, utan det företag 1988/89 :BoU2 som från början tillslut tar ansvar för att det blir sunda husframöver och. Bilaga 2 för den händelse det inte skulle bli det, att detges en kompensation och utkrävs ett ansvar. Det har ju omvittnats av flera häratt man kan ha i och för sig bra material, man kan ha konstruktioner somisolerat sett är bra och utföranden som är bra, men tillsammans ger det inte enhelhet som fungerar för avsett ändamål. Vi anser det därför vara mycket viktigtmed ett totalt åtagande fråri ett företag från början till slut, och då går detockså att utkräva ansvar. Vi har vetat det länge och vi har propagerat fördetta under lång. tid och gav ut en programskrift på det temat . Viskall alltså inte tillskapa någon institution i form av en enskild fysiskperson som skall vara allomfattande när det gäller kunskap, utan det skall varaett företag som är med från början och bestämmer materialval, konstruktioneroch sorri även svarar för utförandet. Då är ansvaret samlat i en hand. Det måste vara ett företag som tar ansvar för de mångaaktörer som självfallet är med i processen, eftersom de står för olika typer avkompetens. Det finns egentligen inte anledning till den pessimism som jagtycker har präglat förmiddagen. Vi vet att det går bra att genom samverkanmellan byggföretagen och ventilationsföretagen i olika typer av totalaåtaganden åstadkomma bra byggnader. Vi vet också att motsvarande utredningaroch forskning har ägt mm på materialsidan, och till detta återkommer väl nästetalare. Jag vet att vi är beredda att ta ansvar gentemot beställare och olikaslag av konsumenter. Men det är klart att vi måste ställa krav på materialsidanså att de där tar sitt ansvar. Vi vet att de är beredda att göra det. Vårt svar på frågan om hur man skall kunna råda bot på enhel del av de misstag som tidigare förekommit är att se till att byggföretagenkommer in tidigare i processen än som framgick av ArneElmroths bild. Denna bild visar två upphandlingsformer vid sidan av varandra.Upptill har vi den traditionella upphandlingen där det först sker enutredning, sedan sker projektering och efter det förfrågan då ett antal olikaentreprenörer kalkylerar och lämnar anbud, och därefter sker produktionen. Viddetta stadium då byggföretagen lämnar anbud är i princip allt låst. Byggföretagenkan dä inte svara för att det blir funktionsdugliga eller i övrigt sundabyggnader. Man har som byggföretag endast att utföra produktionen helt ienlighet med tillhandahållna handlingar. Självfallet har man att genomegenkontroll och kvalitetssäkring se till att man utför arbetet i enlighet medhandlingar, men åtagandet inskränker sig till detta. Vid det andra tillvägagångssättet med olika typer av tidigupphandling sker en utredning och en projektering, förplanering och upphandlingsom sker parallellt, och därefter sker produktionen. På detta sätt får man inbyggföretaget och byggföretagets kompetens på ett tidigt stadium i byggprocessen,och de olika kompetenserna samverkar. Om upphandlingen sker i denna form, som jag ser framförmig i framti den och som jag har god erfarenhet av, med samverkan mellan de olika kompetenserna från installationssidan, byggföretagen och materialsi dan är vi beredda att ta ett juridiskt ansvar av en annan dignitet än med djupare innehåll i garantier och ett längre åtagande i tiden. Det ansvar som vi kommer att vara beredda att ta kommer först att gälla flerbostadshu- 65 5 1988/89. sen vivill göra detta litet grand steg försteg och avser att garantera ett 1988/89:BoU2 ansvar efter garantitidens utgång på åtminstone utöver dentraditio- Bilaga 2 nella garantitiden . Någon sade,jag vet inteom detvar som har gått, att det finns garantiformer som kan utnyttjasutan att det blir komplikationer och en massa utredande om vem som är ansvarig.Jag vet inte om det var bostadsgarantisystemet han syftade på, men det ärprecis av det slaget. Där besväras inte konsumenten av frågan om vem som egentligenhar varit boven i dramat, om någon sådan förekommer, utan man ser till om detfinns en relevant skada och åtgärdar den. Sedan sker det tycker jag är viktigti en sådan här situation en regress frän Bostadsgaranti, som reglerar dettamed konsumenten, med talan och krav mot det byggföretag som har orsakat felen.Detta sker efter garantitidens utgång, och de fem årenefter produktionen är alltså helt bortförsäkrade. ():Tack, . frånbyggmaterialindustrin har ordet. : Jag har min dagliga syssla på Industrinsbyggmaterialgrupp, som är ett samarbetsorgan för de företag som tillverkarbyggmaterial och komponenter och som är anslutna till industriförbund.Om ni har vänt sida på dagens program så har ni sett att jag har tagit med migtio personer, vilket innebär att det här i salen finns expertis inom alla deområden som är berörda med ord som ofta förbinds med sjuka hus vare sig det ärformaldehyd eller det rör sig om en mängd andra produkter. För att någotillustrera detta vill jag visa en försörjningsbalans som antyder omfånget avdet vi håller på med inom materialindustrin. Vi har alltså under det senaste årsom det är möjligt att registrera, 1987, en produktion av 88 miljarder. Inomparentes anges priser. Vi har en import på 21 miljarder ochimportandelen har en benägenhet att öka något procentuellt sett, vilket ärganska intressant. EG-harmoniseringen väntas ge utslag . Vi har enexport som inte är obetydlig och som tillför ganska stora medel. Enmycket stor del av den kommer från träsidan. Vi har en tillförsel till densvenska marknaden som är på ungefär 76 miljarder, och det är för allt byggande. Med nästa bild vill jag illustrera vad som inräknas ibyggmaterialindustrin. Det är faktiskt så att det är över 30 olika varugrupperoch delbranscher som är sammanförda här. Det finns gemensamma nämnare, ochframförallt finns det alltid konkurrens inom varje område. Man kan ju resat.ex. en stomme som består av ganska olika konstruktioner. Detta gör att vinaturligtvis har olika problem att lösa och.radon t.ex. är ett av dem. Men det finns ju en lång rad problem som vi redan harberört som inte är byggrelaterade, och som vi inom materialindustrin tyvärrinte har särskilt stora möjligheter att vara med och lösa. Det gäller t.ex.spånskivor, som hai apostroferats och som används inom både bygg- ochmöbelsidan. Jag skulle vilja lägga på en tredje bild som visar kedjansom är engagerad i byggprocessen vid val av produkter och konstruktioner. Detär något som ibland kommer bort i hanteringen, vilket också harberörts. fråga omkrav från myndigheterna som ibland har kastat en slagskugga över 1988/89:BoU2 denna verksamhet och ibland alldeles tveklöst stabiliserat vissaföreteelser Bilaga 2 och dragit upp riktlinjer. Byggherresidan,beställningssidan och projekteringen avlöser ju inte varandra med klaragränser utan överlappar varandra. Jag har velat visa att byggvarorna harbetydelse även ekonomiskt sett i ett längre perspektiv. Man kan ju fråga sig vad materialindustrin gör åtproblemen. Vi har ivrat för en företeelse som vi tror är av stortvärde på den svenska marknaden, och det är typgodkännandena. Vi tycker det ärbra att man har möjlighet att mycket noggrant gå igenom material. Det finns förnärvarande ungefär 2 300 typgodkännanden, och praktiskt taget rörbyggmaterialsidan eller har förbindelse med denna. Det sker en tillströmningpå 600700 ansökningar som vi har en del svårighetermed i samband med att kommer att utlokaliseras , men det kommersäkert att upp på ett sätt som tillfredsställer alla parter. Det finns härutöver sedan många är ettannat system, ochdet är de frivilliga kontrollorgan som materialindustrin har byggt upp isamverkan med berörda myndigheter och provningsorgan samt IVA. Det finns förnärvarande sex sju frivilliga kontrollorgan inom områdena för bl.a. fabriksbetong,betongvaror, plaströr, värmeisolering, byggstål och limträ. Det finns ävenandra organ av denna typ. Provningsanstalten hjäljjer till med Svenskfönsterkontroll. Det finns T-märkning av virke, vilket säkert alla känner till,och en lång rad andra uppgörelser som träffats när det gäller tryckkärl ochmycket annat som inte minst diskuteras då EG-frågan ochEG-harmonisering är aktuell. Framöver är det naturligtvis så att den nya PBL, som detfattats beslut om och som skall slå igenom, kommer att öka frihetsgraden menockså ansvaret för aktörerna. Vi har just fått nya nybyggnadsregler somboverket har antagit . Vi får när dessa regler såsmåningom blir bekanta se hur mycket spelrum som ges. Vi kallar det för spelrumeftersom vi inom materialindustrin har ivrat för att man skall kunnakomplettera den kunskap och dokumentation och de regler som finns där medhandböcker. Kompetensen om material och konstruktioner finns ju i hög grad hosmaterialindustrin, och vi tycker att det är viktigt att våra rekommendationersom vi självfallet är beredda att stå för också tränger ut till alla och envar. Det finns brister i hela informationssystemet. Det ärsäkert sä att det i mycket större omfattning skulle behövas skötselanvisningaroch annan information. Jag vill peka på två andra saker som ligger i pipelinenframöver. Det är för det första standardiseringsverksamheten. Vi är ju inteutlämnade åt oss själva, och vi kommer inte heller i fortsättningen att varadet. Det finns en internationell erfarenhet som kommer att få större tyngd. Detfår vi lära oss att leva med. Det blir i stort sett lika lätt för den utländskaindustrin att komma hit som det blir för den svenska industrin att gä utanförSverige. Där kommer säkert standardiseringsorganen och den verksamhet debedriver att vara av stor betydelse. Sedan finns det fördet andra entypgodkännande internationell institution vars tyngd kommer att växa och somheter UEAtc. Detta skerför att man skall kunna ta fram konstruktioner som är prövade 1988/89:BoU2 allteftersom utvecklingen framskrider. Inom ramen för området med internationell anknytningligger även Eurocodes, som är ett slags beräkningsregler som vi i och för signaturligtvis kan ställa oss vid sidan av. Men jag tycker det vore olyckligt omSverige, med den export- och importanknytning som vi har, kommer att hamna vidsidan av den utveckling som sker. Jag vill än en gång poängtera att jag har bett ett antalexperter från materialindustrin att ställa upp här och svara på många avde frågor som vi har satt etikett på . Förhoppningsvis finnsdet mera kunskap som behöver komma ut till en bredare krets. fe/-Tack fränbyggmaterialindustrin för detta. Vi kan kanske inte engagera alla dessa tioexperter då det inte finns tid till detta här och . är det alltså möjligtatt ställa frågor, och jag lämnar ordet fritt. Först går ordet till JillLindgren och därefter till . JiU (): Apropå det som sade om att kunskap om materialen finns inom industrin så vill jag fråga om ni också harkunskap om hur olika material kan påverka människor biologiskt och medicinskt.Hur villiga är ni att lämna ut sådan information till konsumenten? (/-sade i sitt anförande attbyggentreprenörerna var beredda att ta ansvar . Men ni blir juganska ofta anklagade av egnahemsägare som har råkat illa ut för att inte taansvar . Detta gäller bl.a. i fråga om dessa mögeldrabbade hus. Vi vetockså att det inte räcker till med småhusskadenämnden och andra insatser. Hardu något förslag till hur man skall lösa problemet för att hjälpa de enskildamänniskor som kommer i kläm därför att de faller mellan olika stolar? Hurmycket satsar byggindustrin och byggmaterialindustrin pä forskning ochproduktutveckling? Det skulle vara intressant att få ett jämförelsetal medt.ex. bilindustrin så att man har något ätt jämföra med. (): Jag vill ställa frågan till GunnarLindgr en som här talade sig varm för totalentreprenadsformen. Man talar ju omfri tävlan och styrd totalentreprenad. Är det enligt er mening okej med enlångtgående styrning vad gäller både funktionskrav och kvalitetskrav? För de större företagen är det ju inte något störreproblem att ha den kunskap och expertis som behövs för att klara entotalentreprenad på ett bra sätt. För de mindre företagen blir det däremotbekymmer. Kommer detta att ha negativ verkan så att vi får en dominans när detgäller totalentreprenad? Kommer det att minska konkurrensen inom byggindustrin?Ni kanske tycker att det är bra att de mindre företagen inte får chans att varamed. : Jag vill först säga att fukt- ochmögelfonden har tillkom mit som ett initiativ och en överenskommelse mellan staten och byggföreta gens branschorganisation. Den ger en konsument rätt att få skador åtgärdade när det föreligger fukt och mögel. Byggföreta gen har alltså genom sin branschorganisation iklätt sig större ansvar än det kontraktsenliga ansvaret. Branschens fond ställer upp och tar ett ansvar om 68 det efterfondens utredning visar sig att det föreligger försummelse. Rent 1988/89:BoU2 praktisktgår det till väga pä så sätt att om det enligt nämndens uppfattning Bilaga 2 skulleföreligga försummelser och detta regleras genom byggföretagens fond säsker alltså en regress mot byggföretagen, som dä får åtgärda dessa. Branschensom branschorganisation ställer alltså upp för den händelse byggföretagetskulle tredskas eller inte finnas kvar beroende på konkurs. ligger dettill; vi har alltså iklätt oss ett ansvar. Skulle det inte föreligga försummelsemen lika fullt finnas fukt och mögel då tar statens fond hand om detta.Jag har mycket svårt att se vad som skulle ramla mellan stolarna och vilkaytterligare behov det skulle finnas. Jag tycker att denna fråga är intressant även pä ett annatsätt. Jag tror att den här överenskommelsen fördröjdes litet grand medanledning av de enorma dimensioner som man angav att denna problematik hade närbyggföretagen nu skulle ikläda sig ett större ansvar än det kontraktsenligaansvaret. Det talades om skador för . Erfarenhetensäger kan detta bättre än jag att det rör sig om något ellernågra tusen hus som är skadade under en produktion . Det varett långt svar på frågan, men jag har svårt att se vilka som ramlar mellanstolarna. När man ser till det historiska så förstår jag det inte riktigt.