bet · GC01LU7 · 1988-12-31 00:00:00 — Samfundet känner sig inte heltövertygat om bärigheten i detta argument och tillstyrker därför att frågan omen förbättring av minoritetsskyddet utreds. Enligt 8 kap. 6 § ABL svarar styrelsen för bolagetsorganisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter. Även om enverkställande direktör finns bär styrelsen ansvaret för allt som hör tillförvaltningen utom den del, som är att karaktärisera som löpande förvaltning. Det skadeståndsansvar, som vilar på medlemmarna i enbolagsstyrelse, är alltid individuellt. Ansvarsgrunden och ansvarets omfattningbedöms särskilt för envar styrelseledamot. Något kollektivt skadeståndsansvar,t.ex. så att ansvaret skulle läggas på styrelsen som bolagsorgan, förekommeralltså inte. En annan sak är att flera eller alla medlemmar av styrelsen i detenskilda fallet kan bli ansvariga för samma skada. Ansvaret är då solidarisktmen inte kollektivt. Enligt ABL:s system skiljer man mellan ansvar mot bolaget(internt ansvar) och ansvar mot aktieägare och tredje man (externt ansvar). Ifråga om jämkning av skadestånd och fördelning av skadeståndsansvar mellanflera skadeståndsskyldiga (ABL 15 kap. 4 §) hänvisar ABL till allmännaskadeståndsrättsliga principer. Redan nu.gäller den regeln att alla styrelseledamöter,oberoende av vem som utsett dem, i princip har samma skadeståndsansvar. Däremotkan olika ersättningsbelopp utdömas för skilda ledamöter avseende en och sammaskada med hänsyn till olika grad av medverkan i den skadebringande handlingen. Samfundet anser sig inte böra gå in på de av pågående processerna men vill erinra om nyssnämnda regler om jämkning avskadestånd. Vid jämkning skall domstolarna ta hänsyn till vad som är skäligtmed hänsyn till handlingens beskaffenhet, skadans storlek och omständigheternai övrigt. Denna jämkningsregel lämnar utrymme för skälig-hetsavgöranden. Den av åsyftade genomfördalagändringen berör inte frågan om skadeståndsansvar utan skyldigheten att ivissa fall personligen svara för bolagets förbindelser. Frågan om ansvarsförsäkring för styrelseledamöter hardiskuterats men torde inte kräva lagstiftningsåtgärder. På nuanförda skäl får samfundet avstyrka motionen i denna del. Ordföranden har en speciell ställning inom styrelsen såtill vida som han enligt 8 kap. 8 S ABL skall tillse att sammanträde hålls närdet behövs. Det måste också åligga ordföranden att leda styrelsearbetet. attordföranden, för att kunna fullgöra sina särskilda uppgifter, följer med 1988/89:LU7 och kännertill bolagets verksamhet mer ingående än sina kollegor inom Bilaga 2 Det bör uppmärksammas att ABL ger mycket vida ramar fördet sätt på vilket styrelsen skall förvalta bolagets angelägenheter. Styrelsenhandhar den överordnade förvaltningen och verkställande direktören den löpandeförvaltningen. Enligt ABL:s schema kan arbets- och maktfördelning inombolagsledningen gestaltas mycket olika. Eftersom lagstiftaren har lämnat storfrihet åt styrelsen att själv bestämma hur organisationen och kontrollen skallanordnas bör man enligt samfundets mening inte detaljreglera ordförandensställning och uppgifter. Samfundetavstyrker motionen i denna del. Återköp av egna aktier Inom näringslivet har vid olika tillfällen uttalatsönskemål om en vidgad rätt för aktiebolag att inneha egna akfier. Sådana aktierskulle kunna användas för att underlätta anställdas förvärv av aktier ibolaget. De skulle också kunna användas som likvid vid löretagsförvärv. 1åtskilliga företag, t.ex. utvecklingsbolag, kan företagsförvärv tämligen oftaförekomma. Det kan då vara en stor fördel inför ett förvärv som bolaget - helteller delvis - vill finansiera med egna aktier att kunna tillhandahålla sådanaaktier utan att behöva nyemittera. Vidare kan det i vissa lägen vara besvärandeför ett bolag att behöva nyemittera om bolaget vill placera sina aktier på enny kapitalmarknad. Det kan t.ex. vara så att det finns en överlikviditet avbolagets aktier i och att bolaget kanske inte behöver nytt kapital.Bolaget kan ändå vilja internationalisera sitt ägande för att t.ex. öka möjligheternaatt förvärva företag utomlands. Bolagens finansiella flexibilitetskulle också öka med en rätt att förvärva egna aktier. En sådan rätt kan ocksåanvändas för att i vissa fall stabilisera kursen på ett bolags aktier eller fören nedsättning av aktiekapitalet på ett smidigt sätt. Vi kan också tänka oss andra situationer då enförvärvsrätt skulle kunna vara av stor betydelse. I tysk rätt t.ex. finns enallmän rätt för bolagen att förvärva viss del av aktiestocken om det ärnödvändigt för att avvärja en allvarlig skada för bolaget. En sådan rätt skullesäkerligen vara av värde också för svenska bolag. Över huvud taget är detviktigt att notera att många länders lagstiftning med tiden utvecklat en vissrätt för bolag att äga egna aktier. Denna utländska tendens är viktig också försvenskt vidkommande. Sammanfattningsvis anser vi. att det vore mycketvärdefullt för det svenska näringslivet med en ökad rätt att förvärva egnaaktier. Vi tillstyrker därför att frågan utreds. Vi vill i detta sammanhangnämna den gemensamma utredning om de nordisk.a aktiebolagslagarna som planerasinom respektive justitiedepartement. Utredningen bör bedrivas med syftet att finna medel att iviss omfattning tillåta förvärv av ett bolags egna aktier. Härvid bör rättsläget i i 46 övrigtliksom i studeras och beaktas. En rättatt förvärva egna aktier bör givetvis kringgärdas av begränsningar Bilaga 2 avseddaatt skydda bl.a. borgenärsintressena. Här kan t.ex. komma i fråga regler omkrav på bolagsstämmobeslut - eventuellt med viss kvalificerad majoritet ombegränsningar till viss del av aktiekapitalet eller till disponiblavinstmedel, om inskränkningar till vissa angivna syften, vissa handelsreglerosv. Genom olika typer av begränsningsregler bör utsikterna vara mycket godaför att skapa ett fullgott system från aktiebolagsrättsliga och börsetiskasynpunkter. Det är under alla förhållanden viktigt att propåer om rätt att ägaegna aktier inte avfärdas p.g.a. principiella invändningar, utan att detklarlagts hur angivna begränsningsregler kan fungera. Utredningen måste också se över det skatterättsligaregelsystemet i syfte att undanröja eventuella svårigheter att utnyttja encivilrättslig möjlighet till aktieförvärv. Den föreslagna regeln om garanterad styrelseplats för enviss minoritet kan enligt vår åsikt riskera att leda till att styrelsearbetetalltmera inriktas på en bevakning av skilda partsintressen - till men förbolaget. Olika gränsdragningsproblem kommer också att uppstå med denföreslagna regeln. Minoritetsskyddet kommer även att belysas av andraaktuella utredningar. Med hänsyntill vad som sagts avstyrker vi motionärens förslag. Enligt 15 kap. 4 § aktiebolagslagen finns en möjlighet attjämka en skadeståndsskyldighet som åvilar bl.a. styrelseledamot. Hänsyn kanhär enligt motiven tas till skadevållarens ekonomiska förmåga. Vi kan intefinna att något behov av ytterligarereglering skulle finnas. Motionären anser att den roll som en styrelseordförande iett svenskt aktiebolag spelar bör bli föremål för överväganden, i syfte attgenom ändring av aktiebolagslagen ge ordföranden ett särskilt ansvar. vara mest ändamålsenligt om det ansvar som åvilar en styrelseordförandefår belysas och utvecklas i praxis. För övrigt pågår inom fondbörsen utredning om vad som förevarit inom bolaget , en utredning som kantänkas bidra till en belysning av ordförandens roll. Denna utredning bör underalla omständigheter avvaktas. och Svenska 1988/89:LU7 Återköp av egna aktier Aktiebolagslagens bestämrnelser i 7 kap. om förbud förbolag att inneha egna aktier har ansetts ha en central betydelse i svenskbolagsrätt. I anglosaxisk rätt finns emellertid möjlighet för bolag att innehaegna aktier, låt vara att den är kringgärdad med olika skyddsregler. Även inomEG-området finns i flera länder möjligh(;ter för bolag att förvärva egnaaktier. Frågan om rätten för aktiebolag att förvärva egna aktierhar varit föremål för en tämligen ingående diskussion iSverige. Från flera företrädare för det svenska näringslivet har därvidförespråkats lättnader i det svenska förbudet. Man har till stöd därför pekatbl.a. på att en rätt att förvärva egna aktier skulle kunna medföra - att det blirenklare att starta nya företag - att tendensertill maktkoncentration kan motverkas - att ett medelrnot vissa inlåsningseffekter i fråga om svenskt aktieägande skapas - att bolagen fåren större finansiell flexibilitet - att bolagen fårbättre rnöjligheter att skydda sig mot fientliga förvärv - att bolagen gesmöjligheter att på ett enkelt sätt sätta ner aktiekapitalet - att möjligheterskapas för återbetalning till akfieågare av insatt kapital som komplement tillutdelning - att en vissanpassning till utländska rättsordningar sker - att bolaglättare kan arrangera omstämpling av aktier - att detunderlättas för bolag atl ge ut aktier till anställda respektive att ge utsådana s.k. stock options som enligt sina direktivskall pröva. Föreningarna har den uppfattningen att en rått för bolagatt förvärva egna aktier skulle utgöra ett nyttigt tillskott för svensktnäringsliv. Den tämligen intensiva diskussion som förekommit visar medönskvärd tydlighet på behovet av att frågan görs till föremål för ett ingåendestudium. Det bör ske inom ramen för en statlig utredning, som kan lägga framerforderliga lagförslag. En sådan utredning bör också närmare undersökaförhållandena utomlands och, den pågående utvecklingen där för en angelägenanpassning av svensk bolagsrätt till utvecklingen i västvärlden i övrigt, inteminst inom EG-området. Utredningen har också anledning att bedöma deskatteproblem, sorn otvivelaktigt är förknippade med en rätt för bolag attförvärva egna aktier. En sådan rätt måste givetvis kringgärdas med olikaskydds- och begränsningsregler. Utredningen har också anledning att bedöma hitrdessa skall vara utformade. Enliet uppgift skall den s.k.ägarutredningen pröva den nu diskuterade frågan. Det är positivt. inte anser sig kunna överväga frågan i dess helhet bör den dockhänskjutas till en annan utredning, som har en sådan möjlighet. Föreningarna tillstyrker sålunda motionärens förslag om enutredning och anser att den bör göras med målet att en begränsad rätt föraktiebolag att förvärva egna aktier bör tillföras svensk aktiebolagsrätt. Minoritetsskydd 1988/89:LU7 Bilaga 2 Motionären föreslår attaktieägare med ett sammanlagt aktieinnehav av minst 40 %skall ha rätt till en styrelseplats. En dylik procentregel skapar dock utantvekan vissa gränsdragningsproblem. Dessutom skulle den måhända i alltför höggrad markera styrelseledamöternas avhängighet av vissa grupper av aktieägare,vilket kunde komma i strid med deras uppgift att genomgående verka för bolagetsbästa. Föreningarna kan inte finna att minoritetsskyddet i svenskbolagsrätt skulle vara eftersatt så att det finns anledning att införa en dylikregel. Föreningarna avstyrker sålunda förslaget. Motionären föreslår en begränsningsregel avseende enskildstyrelseledamots skadeståndsansvar samt möjlighet för styrelseledamot attskydda sig. Enligt föreningarnas uppfattning uppfyllerjämkningsbestämmelsen i 15 kap. 4 § aktiebolagslagen i allt väsentligt de kravsom bör ställas på en begränsningsregel avseende skadeståndsskyldighet. Någotbehov av den ytterligare reglering som rhotionären föreslår synes därför knappastföreligga. Motionären föreslår att styrelseordförandens roll blirföremål för överväganden. Han anger bl.a. att den tidigare ordföranden iFermenta utpekats såsom särskilt ansvarig utan att ett sådant ansvarkonstitueras i svensk rätt. Med anledning av det som förekommit i samband medFermenta pågår en utredning inom . Den kan antas komma attbelysa bl.a. ordförandens roll. Denna utredning bör i vart fall avvaktas innanandra utredningsåtgärder vidtas. berör i sin motion en rad intressantafrågeställningar. Återköp av egna aktier är en komplicerad fråga som börplaceras in i ett större sammanhang, där man även beaktar näraliggande frågorsom det korsvisa ägandet, borgenärsskyddet, insiderproblematiken samt minoritetsskyddet.Frågan kan mycket väl göras till föremål för en utredning. Vad gäller frågorna om minoritetsskydd, skadestånd ochstyrelseordförandens ställning kan vitsordas att ett starkt behov föreliggerav en utredning som gör en översyn av dessa frågor. Vid en uppvaktning ifebruari av statsrådet påtalade SARF behovet av enöversyn av minoritetsskyddet. Promemorian som överlämnades vid dennauppvaktning bifogas detta remissvar. 4 Rik.sdagen 1988/89. Bilagatill aktiesparares riksförbunds 1988/89,:LU7 översyn av minoritetsskyddet för aktieägare "Anledningen till att man måste skydda minoriteten årframför allt, att om man inte ger en dräglig ställning åt denna, så blev detalltför riskabelt för en person att sätta in pengar i ett aktiebolag, där hankommer att intaga minoritetsställning. Folk skulle alltså draga sig för attgöra dylika placeringar, till skada för näringslivet. Ett något så närtillfredsställande minoritetsskydd är alltså en förutsättning för attaktiebolaget skall vara fullt användbart såsom samarbetsform." (KnutRodhe, Aktiebolagsrätt) Mot bakgrund av de senaste årens uppmärksammade händelseroch konkreta bevis på att Aktiebolagslagens (ABL) minoritetsskyddsregler ejfungerar på ett acceptabelt sätt. anser () att.det är av stor vikt för förtroendet både för aktiemarknaden och förrättssystemet att en översyn av dessa regler sker. () direktiv behandlarfrågor som är intressanta från minoritetsskyddssynpunkt, men många frågeställningarberörs ej. Tänkbart skulle vara att i tilläggsdirektiv få in vissa frågor, menen genomgång av vad gäller minoritetsskydd samt rentprocessekonomiska frågor kräver troligen en separat utredning. Med hänsyn tillden snäva tidsram som VMK har till sitt förfogande, är det knappast troligt atten så omfattande utvidgning hinner göras. En av frågorna som VMK skall ta upp är normbildningenoch efterlevnaden av de uppställda reglerna. Att i inregistreringskontraktetsamt rekommendationer av olika slag som knyts till detta reglera frågor årnaturligtvis en framkomlig väg, men nackdelen är att endast de börsnoteradebolagen samt OTC-bolagen berörs av dessa. En lagreglering i ABL har denfördelen att den även skulle omfatta bolag som är marknadsnoterade utan attvara börsnoterade. SARF anser att följande frågor bör bli föremål för en särskildutredning med syfte att förbättra de mindre aktieägarnas ställning. När det gäller information från bolagen till aktieägarnaangående kommande bolagsstämmor bör i många fall betydligt större krav ställasän . ABL stadgar att kallelse till bolagsstämma skall utfärdastidigast före stämman och om bolagsordningen inte föreskriverlängre tid senast före stämman. I kallelsen skall tydligt anges deärenden som skall behandlas på stämman. Beträffande vissa mer betydelsefullafrågor, t.ex. ändring av bolagsordning och riktade emissioner, skall förslagetshuvudsakliga innehåll anges i kallelsen medan förslagen i sin helhet skallfinnas tillgängliga först före bolagsstämman. Nuvarande regler är enligt vår mening ejtillfredsställande därför att tiden ofta år alltför knapp mellan utfärdandet av kallelsen och bolagsstämman. Det är även av största vikt att de fullständiga förslagen som skall behandlas c, ärtillgängliga än vad som är fallet. Det kan ej skäligen 1988/89:LU7 begärasatt aktieägare skall kunna bilda sig en uppfattning om föreliggande Bilaga 2 förslagoch än mindre hinna agera under den vecka som lagen erbjuder. Handläggningstiden på banker och VPC vid omregistrering avaktier som är förvaltarregistrerade medför att aktieägarna i många fall endasthar på sig att hinna agera. Detta gör det helt naturligt svårt föraktieägarna att hinna anmäla sig till bolagsstämman och i praktikenomöjliggörs därför vissa typer av agerande, från minoritetsägarnas sida,exempelvis fullmaktsinsamlingar. En mellan kallelse och bolagsstämma erfordras.En minimitid mellan informationen angående de fullständiga villkoren och denordinarie bolagsstämman bör ej understiga . Beträffande extrabolagsstämmor motiverar praktiska hänsyn att för informationkan accepteras. En rimlig lösning är att kallelse till extra bolagsstämma skallutfärdas senast före stämman, medan ett fullständigt beslutsunderlagskall vara tillgängligt senast före stämman. När det gäller formen för kallelse till bolagsstämma sågäller att när mycket ingripande frågor skall behandlas på bolagsstämma,exempelvis likvidation, så skall skriftlig kallelse utsändas. Annars skall deti bolagsordningen angivna sättet för kallelse iakttagas. Ett vanligt exempelpå formulering år att kallelse skall publiceras i "en i Stockholmdagligen utkommande tidning". Det kan bara konstateras att det storaflertalet aktieägare ej har tillgång till de tidningar där kallelse sker. En första förutsättning för att en aktieägare skall kunnagöra sin rätt gällande är att denne känner till när bolagsstämman äger rum. Enlagändring som klart stipulerar att skriftlig kallelse alltid skall sändas uttill alla aktieägare är därför påkallad. Detta är naturligtvis särskilt viktigtvid kallelse till extra bolagsstämma som ofta kan komma helt överraskande. Styrelsen i ett aktiebolag kan utan att hörabolagsstämmans mening fatta beslut om för bolaget mycket genomgripandeåtgärder, t.ex. utförsäljning av stora delar av verksamheten, störreomstruktureringar samt allokering av betydande kapital till dotterbolag medverksamhet som avviker från bestämmelserna i moderbolagets bolagsordning.Aktieägarna bör beredas möjlighet att ta ställning till frågor av detta slag.Det bör således övervägas om ej fler beslut skall fattas av bolagsstämman änvad som är fallet. Till detta bör också kopplas regler om kvalificeradbeslutsmajoritet för att effektivt hindra minoritetskränkande beslut. Möjligheterna för en enskild aktieägare att kommuniceramed övriga aktieägare är begränsade. Det är förenat med mycket stora kostnaderför minoritetsägare att kontakta övriga aktieägare för att kunna mobiliseraerforderligt antal röster som krävs i olika sammanhang för att kunna utnyttja minoritetsskyddsregler.Däremot kan styrelsen, som ofta representerar ma- 1988/89:LU7 joritetsägarna,på bolagets bekostnad sända ut information och inte sällan Bilaga 2 förekommerdet att bolagsstyrelser samlår in fullmakter från aktieägare. Det är behövligt att förbättra aktieägarnas möjligheteratt sinsemellan kommunicera i viktiga angelägenheter samt att samla infullmakter inför bolagsstämmor. En utredning i syfte att möjliggöra detta ärsåledes påkallad. För ått undvika s.k. okynnesutskick bör det dock finnasnågon begränsning i en enskild aktieägtires rätt att sända meddelande tillövriga aktieägare på bolagets bekostnad. I aktiebolagslagen stadgas att bolag som är skyldigt attha auktoriserad revisor skall avge en delårsrappori innehållandeinformation om bl.a. omsättning och resultat samt förändringar ilikviditet och finansiering. För marknadsbolag framstår ABL:s krav på delårsrapportersom alltför lågt. Många bolag publicerar både tyå och tre delårsrapporterper år. Kraftigt fluktuerande valutakurser och instabila marknader är förhållandensom talar för en mer frekvent delårsrapportering. Större akfie-ägare är oftarepresenterade i styrelserna och har därigenom fortlöpande tillgång till internresultatinformation, prognoser etc. Allt fler anställda äger också aktier i debolag de arbetar i vilket ökar insiderproblematiken. Till en del kan dennainsiderproblematil: elimineras genom ökad extern resultatrapportering. Mot denna bakgrund är det rimligt att för marknadsbolagutvidga ABL:s krav till att minst två delårsrapporter skall publiceras . Revisorerna tillsätts av aktieägarna på bolagsstämman föratt i enlighet med god revisionssed granska bolagets årsredovisning, räkenskapernasamt styrelsens och VD:s förvaltning. Revisorerna är de enda som i praktikentidigt kan slå larm om missförhållanden i bolagen. Det finns en risk för att revisorn hamnar i enberoendeställning gentemot bolagets ledning och majoritetsägtire. Ett annat problemär att kommunikationen mellan revisorerna och aktieägarna i realiteten ersattsav en kommunikation mellan revisorerna och styrelse resp. företagsledning.Revisorernas kommunikation med aktieägarna inskränker sig oftast till ganskaintetsägande och till formen standardiserade revisionsberättelser. De senaste årens utveckling visiir att det finns skäl attstärka revisorernas självständighet och oberoende. E.n tänkbar lösning skullekunna vara att införa krav på kvalificerad majoritet vid val av revisorer. Enannan möjlighet vore att låta någon oberoende part, exempelviskommerskollegium eller Börsstyrelsen, utse en revisor i marknadsbolag.Ytterligare en möjlighet vore att i marknadsbolag låta bolagsstämman alltidutse revisorer representerande olika revisionsbolag för att stärkarevisorernas ställning. I vissa situationer, t.ex. allvarliga företagskriser, ärdet rimligt att revisorerna ges utvidgade skyldigheter och rättigheter attkommunicera med aktieägarkollektivet.Också rent generellt måste enskilda aktieägares rätt 1988/89:LU7 att fåsvar på frågor, som ställs vid bolagsstämma, stärkas. majoritetenpå stämman hindra att revisorn svarar. Detta är inte tillfredsställande. SARF anser att också denna fråga bör utredas. Det.ärdärvid väsentligt att kraven på likabehandling i informationsgivningen iakttas. Ordinarie bolagsstämma skall pröva om styrelse och VDskall beviljas ansvarsfrihet . Till hjälp för sittställningstagande har aktieägarna att till stor del förlita sig på revisorernasrekommendationer i revisionsberättelsen. Det är därvid revisorernas uppgift attupplysa bolagsstämman om det har företagits någon skadeståndsgrundandehandling av styrelse eller VD. Dessutom krävs att bolaget skall ha åsamkatsskada av detta handlande. Huruvida enskilda aktieägare eller aktieägarna somkollektiv har vållats skada saknar i detta sammanhang betydelse enligt nurådande tolkning av lagstiftningen. Detta är enligt SARF:s mening uttryck fören alltför snäv definition av begreppet ansvarsfrihet. Även om ansvarsfrihetsfråganbegränsas till det fall bolaget lidit skada kan enligt SARF:s mening detta varafallet också vid felaktig information. Rådande tolkning bortser sålunda frånatt en viktig information kunnat föranleda aktieägarkollektivet att ageragenom bolagsstämmoinstitutet, byta ut styrelse och därmed kanske begränsaskadan som bolaget skulle ha lidit genom den tidigare styrelsens fortsattaförvaltning. Begreppet ansvarsfrihet borde därför ges en vidare definition ochSARF anser att en översyn bör ske av de materiella reglerna, främstskaderekvisitet. Två nya befattningar i bolagens översta hierarki hartillkommit . ena är koncernchefsbefattningen och den andraär befattningen som arbetande styrelseordförande. Dessa befattningar är intereglerade i nu gällande lagstiftning. Det är angeläget att klargöra dessabefattningars ansvar och befogenheter, i synnerhet gentemot verkställandedirektören och styrelsen. Ett flertal minoritetsskyddsregler är villkorade till attaktieägare representerande av aktiekapitalet förenar sig.Detta gäller exempelvis kallelse till extra bolagsstämma, tillsättande avminoritetsrevisor, tillsättande av särskild granskningsman samt beslut att intebevilja ansvarsfrihet. Aktiesparares Riksförbunds erfarenheter av bl.a.Fermentaaffä-ren har visat att det i praktiken är omöjligt att samla in tioprocent. Mot denna bakgrund finner SARF det motiverat att en sänkning av dennagräns till exempelvis för marknadsnoterade bolag övervägs. '1988/89:LU7 Reglerna vid uppköpserbjudanden är av oerhört storbetydelse när det gäller att bevaka minoritetens rättigheter. Nya regler frånNäringslivets har aviserats. Eftersom dessa kommer att knytas tillbörsens inregistreringskontrakt är det helt naturligt av stor betydelse attdessa regler på ett fullgott sätt skyddar minoritetsintressena vid uppköp. Väsentligt är dessutom att klara regler beträffandekonvertibler och optionsrätter vid uppköpserbjudanden fastläggs.