bet · GC01SoU16 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottet anser det mot denna bakgrund förnärvarande inte motiverat med något initiativ från sida i dennafråga. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna So419 (s) delvis, So433(c) delvis och So521 (s) yrkande 2. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet även kravet i motion So493 (fp)på en ökning av anslaget E 5 Rättspsykiatriska stationer och kliniker med 5milj. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning. Vissa frågor om vården av psykiskt störda lagöverträdare Imotion I988/89:So401 av m.fl. (c) hemställs att beslutaratt fasta paviljongen vid , psykiatriska klinikerna skallsom hänföras till riksenhet för högspecialiserad psykiatrisk vård ochbevaras även fortsättningsvis (yrkande 2). Utskottethar behandlat motioner med krav på bevarandet avden s. k. fasta paviljongen vid som en riksenhet förhögspecialiserad psykiatrisk vård. 1 betänkandet SoU 1986/87:16 redovisadeutskottet den nuvarande vårdorganisationen för bl. a. psykiskt stördalagöverträdare och vissa utredningsförslag om den framtida vården av sådanapatienter. Det nämnda betänkandet inehöll också referat av utskottets tidigareuttalanden. Idet nämnda betänkandet erinrade utskottet om att vården av psykiskt sjuka och då även psykiskt störda lagöverträdare är en angelägenhet'för sjukvårdshuvudmännen och att sjukvårdshuvudmännen således beslutar i frågor om och lokalisering av vården m.m. Utskottet anförde vidare att det dock ankommer på riksdag och regering att bestämma om den allmän na inriktningen av den psykiatriska vården lika väl som för annan hälso- och sjukvård Cifr SoU 1981/82:51 s. 29 samt prop. 1984/85:181 s: 8). Utskottet hänvisade till att förslag till en ny lagstiftning om den psykiatri ska tvångsvården och behandlingen av psykiskt störda lagöverträdare be reddes i . Utskottet redovisade att utskottet inhämtat att 19 även frågor om denframtida organisationen av vården av särskilt vård- 1988/89:SoU16 krävandepatienter kommer att behandlas i det sammanhanget. Utskottet utgick därför frånatt skulle få tillfälle att ta ställning till de framtidariktlinjerna för vården av de särskilt vårdkrävande patienterna och därmed äventill sådana frågor som antalet vårdnivåer och behovet av särskilda riksenheterinkl. den fasta paviljongen i . Utskottet uttalade att självfalletborde inga åtgärder vidtas som är ägnade att föregripa beslut idessa frågor. LJtskottet avstyrkte därmed då aktuella motionsyrkanden.Riksdagen följde utskottet (RD 1986/87:90, rskr. När utskottet senastbehandlade motioner om fasta paviljongen i vidhöll utskottet sintidigare uppfattning och avstyrkte de då aktuella motionerna. godtogutskottets bedömning (SoU 1987/88:22, RD 118, rskr. Utskottetvidhåller sin tidigare inställning och avstyrker därför motion So401 (c)yrkande 2. Imotion 1988/89:So448 av () hemställs att riksdagenbeslutar om sådan ändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatriskvård i vissa fall att förstärkning sker av samhällsskyddet mot brott avpsykiskt störda lagöverträdare. Motionären riktar kritik mot det sätt på vilketbestämmelser om bl. a. utskrivning och permission tillämpas när det gällerpatienter som på gmnd av brott dömts till sluten psykiatrisk vård. Motionärenföreslår bl.a. att utskrivningsnämnden skall inhämta yttrande från åklagare ochockså lämna underrättelse i vart fall till brottsoffer. Bestämmelserom permissioner, lorsöksutskrivning och utskrivning av patienter som vårdas medstöd av lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall finns i1314 §§ (permissioner) och 16 20 §§ (utskrivning och försöksutskrivning)nämnda lag. Tvångetinom psykiatrin inkl. de regler som gäller för psykiskt störda lagöverträdareär, vilket också framgått av den tidigare redovisningen, föremål förlagstiftningsarbete. Socialberedningen har i sitt betänkande Psykiatrin,tvånget och rättssäkerheten (SOU 1984:64) även behandlat frågor om permissioneroch utskrivning av psykiskt störda lagöverträdare. Utskottetgör följande bedömning. Somframgått tidigare bereds förslag till en ny lagstiftning om denpsykiatriska tvångsvården och behandlingen av psykiskt störda lagöverträdare.En lagrådsremiss har aviserats till senare detta år. Utskottet fömtsätter attreglema för permission, försöksutskrivning och utskrivning av patienter kommeratt behandlas i det sammanhanget. Med hänvisning härtill finner utskottet inteskäl till något initiativ från sida med anledning av motion So448(fp). Motionen avstyrks således. miljömedicin (IPM) har till uppgift att utveckla, värdera ochförmedla kunskap om psykosociala risksituationer, 20 riskgrupper ochriskreaktioner i den mänskliga miljön. Verksamheten 1988/89:SoU16 omfattar målinriktadforskning samt utbildning, dokumentation och information med särskildinriktning på praktisk tillämpning inom social-, hälsovårds- ocharbetsmarknadsområdena samt på problem med anknytning till dessa områden. InomIPM finns tre enheter, en för allmän social miljö och hälsa, en för arbetsmiljöoch hälsa samt en för vårdmiljö och hälsa. Fyramotioner behandlar IPM och dess resurser. I motion 1988/89:So463 av BarbroWesterholm (fp) begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som anförs imotionen om IPM. Motionären anför bl. a. att IPM utför en högkvalitativforskning som är av stor betydelse för det framtida folkhälsoarbetet och varresultat kommer att leda till såväl mänskliga som samhällsekonomiska vinster.Enligt motionären har IPM fått en styvmoderlig behandling i årets budget.Regeringen bör skyndsamt återkomma med förslag om hur IPM kan tillföras en vissförstärkning. Imotion 1988/89:So484 av m.Jl. (s) begärs ett tillkännagivandetill regeringen om lPM:s angelägna behov av resursförstärkningar (yrkande 1)ävensom om vad i motionen i övrigt anförts om psykosocial miljömedicin (yrkande2). Motionärerna anser att det föreligger ett stort behov av dentvärvetenskapliga och tvårsektoriella forskning, utbildning, dokumentation ochinformation som IPM bedriver. De resurser i form av en visspersonalförstärkning som IPM begärt för nästa budgetår måste ses som en mycketgod investering och bör ställas till institutets förfogande. En sådanresursförstärkning ligger helt i linje med tidigare beslut. Imotion 1988/89:So538 av () begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om ytterligare medel till institutet förpsykosocial miljömedicin. Motionären anför bl.a. att IPM visserligenundantagits från tillämpningen av huvudförslaget men att IPM ändå på ett mycketkännbart sätt tvingas dra ned på resurserna. Enligt motionären innebärberäkningen av lönekostnadsanslaget att lönemedel kommer att saknas under nästabudgetår för 1 1/2 av institutets 8 1/2 fasta tjänster. 1motion 1988/89:So539 av () hemställs att till IPManvisar ett förslagsanslag på . (yrkande 1). I motionen begärs ocksåett tillkännagivande till regeringen om vad i övrigt anförts i motionen ompsykosocial miljömedicin (yrkande 2). Motionären anför bl.a. att det för fullfinanisering av IPM:s 81/2 fasta tjänster krävs en uppräkning avlönekostnadsanslaget med . För en föreslagen förstärkning av IPM meden forskar-, en forskningsassistent- och en sekre-terartjänst krävs ytterligare546000 kr. Styrelsenför IPM uppdrog åt tre externa sakkunniga att granska och utvärdera institutets verksamhet . Till sakkunniga valdes f d.. riksdagsmannen och LO-ordföranden , professorn i fysiologi , och professorn i psykiatri , . De sakkunniga redovisade i en rapport resultaten av sin granskning. I sina slutsat- 21 ser rekommenderade desakkunniga bl.a. att institutets verksamhet tryg- 1988/89:SoU16 gas ochkonsolideras och att institutet tilldelas de resursförstärkningar som IPM äskatsedan budgetåret 1986/87. De sakkunniga underströk betydelsen av attinstitutet får behålla sin nuvarande fristående organisation. Alla de nuaktuella motionerna hänvisar i sina motiveringar till denna utredning. Utskottetbehandlade , i betänkandet SoU 1987/88:22 (s. 9 f), en motion avmotsvarande innebörd sorn de nu aktuella. Utskottet anförde därvid att detdelade den grundläggande synen i motionen att kunskaperna om den psykosocialamiljöns inverkan på hälsa och välbefinnande behöver utvecklas och att IPM medsin verksamhet har en viktig uppgift att fylla på detta område. Utskottet ansågdet angeläget att IPM:s verksamhet kan bedrivas effektivt och att institutetstvärvetenskapliga och tvårsektoriella forskning och övriga verksamhet även fortsättningsviskan hålla en hög kvalitet. Utskottet noterade också att flera fackligaorganisationer uttalat sitt stöd för IPM:s verksamhet. Vidsin behandling hänvisade utskottet till den ovan redovisadegenomförda utvärderingen av lPM:s verksamhet. Utskottet konstaterade attendast ett begränsat huvudförslag tillämpats för IPM vid förra åretsanslagsberäkning, dvs för innevarande budgetår. Utskottetutgick ifrån att regeringen ytterligare skulle överväga de sakkunnigas förslagoch fann i avvaktan därpå inte påkallat med någon åtgärd från sidamed anledning av den då aktuella motionen, varför denna avstyrktes. Riksdagenföljde utskottets förslag (RD 1987/88:118, rskr. IPMhar i samband med årets ansla:gsframställning bl.a. begärt undantag frånhuvudförslaget med motiveringen att en tillämpning av detta skulle varaoförenligt med statsmakternas egna skrivningar rörande hälso-och sjukvårdensamt forskningspolitiken. IPM har också begärt en förstärkning avlönekostnadsanslaget med en forskare, en forskningsassistent och ensekreterare. Avbudgetpropositionen framgår att IPM med hänsyn till de skäl som myndighetenanfört undantagits från huvudförslaget. 1 propositionen hemställs att riksdagentill IPM för /90 skall anvisa ett förslagsanslag på . Utskottetgör nu följande bedömning. Utskottetdelar bedömningama i motionerna om att IPM gör ett angeläget arbete. Utskotteterinrar om den tillsatta arbetsmiljökommissionen och dess behov avunderlag för sitt arbete. Utskottet förutsätter att IPM kan bidra medvärdefulla erfarenheter till kommissionens fortsatta arbete. Utskottet delarockså bedömningen att IPM, om institutet även fortsättningsvis skall kunnafullgöra sina viktiga uppgifter på ett effektivt sätt och motsvara deambitioner som angavs vid institutets tillkomst, behöver tillföras ytterligareresurser. Flegeringen bör överväga på vilket sätt en sådan förstärkninglämpligen bör ske och återkomma med förslag till . nu anfört med anledning av motioner- na So463 (fp), So484 (s),So538 (m) och So539 (c) yrkande 2 bör 1988/89:SoU16 som sin meningge regeringen till känna. Somframgått av det anförda är utskottet inte berett att nu ta ställning tillvilka resursförstärkningar som kan behövas utan tillstyrker regeringens förslagi budgetpropositionen vad gäller medelsanvisning till IPM för budgetåret1989/90. Därmed avstyrker utskottet motion So539 (c) yrkande 1. Imotion 1988/89:So512 av () hemställs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändring avorganisationen av mykologiska sektionen så att denna blir en egen avdelning ochfår en liknande organisation. Motionären anser att den nuvarande organisationenvad gäller den mykologiska sektionen är föråldrad och saknar vetenskaplig ochinternationell förankring. Statensbakteriologiska laboratorium (SBL) är enligt sin instruktion (SFS 1988:1241)indelat i åtta avdelningar, bl.a. en bakteriologisk enhet. Denna är i sin turindelad i ett antal sektioner, däribland en mykologisk sådan. SBLlämnade ett förslag till ny organisation för verksamheten vidSBL. Förslaget har remissbehandlats. Ibudgetpropositionen anförs (bil. 7, s. 91 92) att en fast organisatorisk grundbör läggas för SBL:s uppgift att vara ett nationellt expertorgan försmittskyddet med hög vetenskaplig kompetens. Vidare anförs att det är viktigtatt finna vägar för att bevara och vidareutveckla SBL:s kompetens inomsmittskyddsarbetet och att det därvid är grundläggande att SBL får tillgångtill en kvalificerad forskning, som bör vara samordnad med den forskning inom områdetsom sker i landet i övrigt. I budgetpropositionen aviseras att ett förslag omSBL:s organisation, framtida inriktning och finansiering sannolikt kommer attläggas fram i budgetpropositionen 1990 och i en forskningsproposition ifebruari 1990. Utskottetkonstaterar att SBL:s framtida organisation och framtida verksamhet är föremålför beredning i . Enligt utskottet bör resultatet avregeringens arbete avvaktas. Det finns därför inte skäl till någon åtgärd frånriksdagens sida med anledning av motion SoS 12 (fp). Motionen avstyrks sålunda. Utskottethar inte något att erinra mot de av regeringen föreslagna medelsanvisningarnavad gäller SBL, dvs. anslagen E 912. Imotion 988/89:So546 av m.Jl. (fp) hemställs att riksda gen av regeringen skall begära att Spri ges i uppdrag att.initiera försök med omvårdnadsarbete i motionens anda (yrkande 3). I motionen begärs vida re att hos regeringen skall begära att Spri presenterar en samlad bild av olika försök med förändrad vårdorganisation som pågår runt 23 omkring i landet (yrkande4). Motionärerna anför bl. a. att det finns stora 1988/89:SoU16 brister idagens vårdorganisation och att olika försök måste uppmuntras i syfte att ökavårdpersonalens möjligheter att ta ett individuellt omvårdnadsansvar för varjeenskild patient. 1 motionen anförs vidare att det är angeläget att landstingenmer kraftfullt prövar om en omstrukturering av vårdplatsernas organisation kanöka såväl vårdkvaliteten som produktiviteten. Sprislångsiktiga verksamhetsinriktning anges i treårsprogram. För den innevarandetreårsperioden har Spri prioriterat ett antal verksamhetsområden. Två sådanaområden handlar om kvalitet och effektivitet i vården och vårdens inreorganisation. Spri har i några rapporter redovisat erfarenheter från dessaverksamhetsområden. Här kan nämnas rapporten att mäta,värdera och utveckla sjukvårdens kvalitet (230) och, när detgäller individuell vårdplanering, rapporterna försök medindividuell vårdplanering inom akutvården (212) och God vård påsjukhem (231). 235, Så vill jag ha det, innehåller enpatienternas önskelista som har tillkommit efter diskussioner med patienter,personal, närstående och andra personer med erfarenhet av långtidssjukvård.Skriften är avsedd bl.a. som underlag för diskussioner på vårdavdelningar närman vill förnya och förbättra. Ett startat projekt handlar om attbeskriva och mäta omvårdnadskvalitet. Sprihar också ett särskilt projekt för informations- och kunskapsförmedling närdet gäller forskning/utveckling på området omvårdnad. bedriver ett omfattande arbete för att förmedla kunskaperoch idéer, initiera forskning m. m. när det gäller omvårdnad ochvårdutveckling. Enligt vad som upplysts från förbundet bedriver alla landstingi dag ett antal omvårdnads- och vårdutvecklingsprojekt. Medvetenheten hoslandstingen och vårdpersonalen anses mycket stor i dessa frågor. Landstingsförbundethar stöttat olika projekt i landstingen. Ett sådant är det s. k. i (i arbetstider). Även inomramen för personalförsörjnings-projekt bedrivs arbete medvårdutveckling. I en dokumentation från en arbetstidskonferens redovisasen mångfald vårdutvecklingsförsök. En särskild skrift kallad Utveckling pågårbeskriver vad som görs i landstingen. Skriften har spritts i stor omfattningtill landsting, sjukvårdsinstitutioner och vårdpersonal. Tillsammans medsjuksköterskornas fackliga organisation (SHSTF) har Landstingsförbundetutarbetat en skrift om vårdutveckling där man särskilt behandlar arbetsledarensansvar. Denna skrift har också fått en omfattande spridning. Närdet gäller omvårdnadsforskning bevakar alla vårdforskningsprojekt och redovisar dessa i särskilda förteckningar till bl.a. sjukvårdshuvudmännen. En uppdatering pågår . För bundet har rekommenderat alla landsting att systematisera sitt forsknings- och utvecklingsarbete även när det gäller omvårdnadsforskning. En sär skild skrift. Kreativa forsknings- och utvecklingsmiljöer, har utarbetats och distribuerats till olika intressenter. Många landsting har särskilda ' forsknings- ochutvecklingsenheter till vilka man knyter omvårdnadsfors- I988/89:SoU16 käre.Landstingsförbundet har medverkat i ett stort antal kongresser och konferensermed tema omvårdnad, vårdutveckling, etik i vårdarbetet m.m. Man har medverkatmed montrar och miniseminarier vid Läkar-stämman och i symposier om omvårdnadoch livskvalitet. arrangerade för social forskning (DSF) ett symposium till vilket man inbjödutbildningsansvariga på olika nivåer för att stimulera tillomvårdnadsforskning. Dokumentation från detta arbete har spritts tilllandsting och till vårdpersonal. Ävensocialstyrelsen är engagerat i arbetet med att förändra och utvecklaomvårdnadsarbetet. Utskottetgör följande bedömning. Utskottetdelar den gmndläggande synen i motion So546 att kvaliteten i omvårdnaden ärviktig. I hälso- och sjukvårdslagen framhålls också omvårdnadsarbetetsbetydelse för vårdkvaliteten liksom betydelsen av trygghet och kontinuitet.Även forsknings- och utvecklingsarbete på detta område är angeläget, vilketutskottet framhållit i olika sammanhang. Utskottetkan konstatera att ett omfattande arbete bedrivs såväl av , , enskilda landsting och andra för attstimulera till försöksverksamheter med utveckling av omvårdnadsarbetet ochvårdorganisationen. Ansträngningar görs vidare för att kunskaper ocherfarenheter skall spridas såväl bland beslutsfattare som tillsjukvårdskliniker och vårdpersonal. Mot denna bakgmnd anser utskottet att detinte finns skäl för något initiativ från sida med anledning avmotionen. Motion SoS46 (fp) yrkandena 3 och 4 avstyrks sålunda. Odontologisk specialistutbildning m. m. Imotion So542 av () begärs ett tillkännagivande till regeringenom vad som anförs i motionen om behovet av en förändring och utökning av denodontologiska specialistutbildningen (yrkande 1). Motionären pekar påangelägenheten av forskningsanknytning för den högre tandläkamtbildningen ochanser att specialistutbildning även bör förläggas till de nuvarandeodontologiska fakulteterna, utöver den undervisning som äger mm i Jönköpingoch . Motionären anför vidare att det sannolikt blir angelägetmed specialistutbildning i allmäntandvård som en parallell tillspecialistutbildningen i allmänmedicin. Inomhögskolan finns två tandvårdsutbildningar: tandläkariinjen 180 poäng ochtandhygienistlinjen 40 poäng. Tandläkarlinjen finns vid institutetsamt universiteten i och . Under innevarande budgetår intas 260nya studerande. Fortbildning för tandläkare bedrivs av flera huvudmän. Behörigatt utöva yrke som tandläkare är den som har legitimation för yrket. Legitimation fömtsätter genomgången tandläkamtbildning och allmäntjänstgöring (2 och 6 §§ lagen 1984: 542 om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m. m.). En legitimerad tandläkare kan få 25 specialistkompetens genomatt genomgå särskild utbildning som består av 1988/89:SoU 16 huvudutbildningoch sidoutbildning. Specialistkompetens fömtsätter allmän tandläkarpraktik under [11-15 §§ förordningen (1984:545) om behörighetatt utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m.]. Regeringenbeslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgiftatt se över tandvårdsutbildningarna m. m. (dir. 1987:43 och 1988:38). Utredarenskall bl.a. överväga om den tandvårdsutbildning som ges inomhögskolan motsvarar den utbildning som bedöms nödvändig mot bakgrund av denförbättrade tandhälsan. Mot den bakgrunden skall utredaren överväga ominnehållet i utbildningama behöver ändras. När det gäller tandläkarnasfortbildning skall utredaren redovisa fortbildningens omfattning och innehåll.Om redovisningen visar att det föreligger behov av kompletterande fortbildningför tandläkare skall utredaren lägga fram förslag på åtgärder. Utredaren skallockså överväga olika konsekvenser för den odontologiskaforskningsorganisationen. Utgångspunkten är att en viss minskning avforskningsorganisationen behövs. Utredningen beräknas avge sitt slutbetänkandeunder . Utskottetgör följande bedömning. Utskottetkonstaterar att tandvårdsutbildningarna, tandläkarnas fortbildning och denodontologiska forskningsorganisationen är föremål för utredning.Utskottet anser att resultatet av detta arbete bör avvaktas. Det finns därförinte skäl för någon åtgärd från sida med anledning av motion SoS42(m) yrkande 1. Hälso- och sjukvården i krig 1motion 1988/89:So423 av m.Jl. (m) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hälso-och sjukvårdeni krig (yrkande 9). Motionärema tar upp bristerna i beredskapsplaneringen ochberedskapslagringen och anser att ett mer preciserat ansvar bör läggas påsocialstyrelsen som ges i uppdrag att förhandla direkt medsjukvårdshuvudmännen. Vidare anförs att det bör ankomma på statsmakterna atthelt svara för finansieringen av beredskapslagringen, vilken är deladmellan staten och sjukvårdshuvudmännen. Motion1988/89:Fö207 av m.fl. innehåller också ett yrkande som berörhälso- och sjukvården i krig. Yrkandet har flyttats över från försvarsutskottettill socialutskottet. I samband med överflyttningen har försvarsutskottetavgett ett yttrande över motionen (1988/89:Föly; yttrandet kommer att redovisasnedan). 1motionen hemställs att hos regeringen begär förslag redan innevaranderiksmöte om hur hälso- och sjukvården i krig skall kunna få den förstärkningsom angavs försvarsbeslut (yrkande 5). Motionärerna säger sig mednästan bestörtning vara nödsakade att konstatera att den förstärkning somriksdagen beslutat om beträffande sjukvården försvarsbeslut påsamma sätt som blev fallet med de satsningar som försvarsbeslutgjordes på området inte genomförs i rimlig tid. motionen erinras om attLandstingsförbundets styrelse i ett brev till rege- 1988/89:SoU16 ringen ,efter försvarsbeslutet, förklarat att heltvägrar att godta riksdagsbeslutet. helst lagring eller andraåtgärder från sida för att förstärka uthålligheten ifråga om förbmkningsmateriel kommer därför att Genom1982 års försvarsbeslut (prop. 1981/82:102, FÖU18, rskr. 374) fastlades som målför hälso- och sjukvården i krig att varje människa som är i behov därav skallså långt möjligheterna medger ges den vård som hennes tillstånd kräver. Ibeslutet uppmärksammades hälso- och sjukvården som en av de svagaste länkarnai totalförsvaret, främst mot bakgmnd av den otillfredsställande beredskapenbeträffande försörjningen med sjukvårdsmateriel av förbmkningskaraktär. 1984års försvarskommitté konstaterade att det fortfarande fanns stora brister iberedskapen beträffande hälso- och sjukvården i krig, bl.a. på grund av detmycket stora beroendet av importerad förbmkningsmateriel. För att förbättraberedskapen gjordes i samband med totalförsvarsbeslut en väsentligsatsning med sikte på att det vid försvarsbeslutsperiodens slut skulle finnasuppbyggda resurser i fråga om försörjningsberedskapen medsjukvårdsfömödenheter så att i varje fall krigsbehoven i huvudsak skulle kunnatillgodoses. För planeringsperioden /88-1991/92 anslogs I 096 milj. kr.,varav milj. kr. avsåg särskilda insatser som finansieras genom vissutförsäljning av fredskrislager. 1986/87:95, FöU 11, rskr. En stordel av de för beredskapsuppbyggnaden avsedda medlen har efter sådanutförsäljning ställts till förfogande utan att kunna utnyttjas. 1987års försvarsbeslut innebar också att sjukvårdshuvudmännen i ökad utsträckningskulle svara för finanseringen av beredskapsåtgärdema. Detta uttrycktes så attsjukvårdshuvudmännen skall ansvara för och bekosta den beredskap i form avlagring m.m. som behövs för att upprätthålla sjukvården under dels det s. k.förkrigsskedet, dels för att upprätthålla den "under krig och neutralitetkvarstående fredsmässiga sjukvården", medan staten ansvarar för ochbekostar beredskapen för att klara "det i krig tillkommande behovet avsjukvård till följd av krigsskador". Utredningenom hälso- och sjukvårdens försörjningsberedskap (S 1987: 05), vilken tillsattesi slutet av , har redovisat förslag till åtgärder föratt förbättra beredskapen beträffande viktiga sjukvårdsartiklar antingen föromsättningslagring hos sjukvårdshuvudmännen, långtidslagring i statligt regieller genom planerad krigsproduktion.