bet · GC01UU4 · 1988-12-31 00:00:00 — I detta betänkande behandlas de nedrustningsmotioner somväcktes under den allmänna motionstiden . Flertalet yrkanden harbehandlats av utskottet i tidigare betänkanden; några av dem är identiska. Fören närmare redovisning av sakläget och av ställningstaganden i dessafrågor hänvisas till tidigare betänkanden, senast UU 1987/88:1.1 det följandeläggs särskilt vikt vid den utveckling som ägt rum . 1987/88:U401 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffandesvensk säkerhetspolitik, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffandekränkningar av vårt territorium, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts beträffandeÖstersjön som fritt hav, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avatt fortsätter att aktivt verka för ett förbud mot utveckling,produktion och lagring av kemiska vapen samt förintande av befintliga lager, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande enkärnvapenfri zon i , 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avbalanserade framsteg i ESK-samarbetet vad gäller ekonomi och miljö samtsärskilt mänskliga rättigheter, 1987/88:U402 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att till regeringbör framföra en officiell protest och även på andra sätt göra markeringargentemot provsprängningar i , 1987/88:U403 av m.fl. (s) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vikten av att ta upp frågor omkärnvapen på örlogsfartyg vid FN:s tredje särskilda nedrustningssession, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att om en 1 1988/89. internationellöverenskommelse inte nås vid FN:s tredje särskilda nedrust- 1988/89:UU4ningssession så skall i fortsättningen inte ta emot utländska flottbesök,om garantier inte kan ges för att kärnvapen inte finns ombord, 1987/88:U404 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbud förfartyg som kan tänkas ha kärnvapen ombord att beträda svenskt territorium, 2. att riksdagenhos regeringen begär initiativ fill överläggningar med kärnvapenfria stater föratt nå en gemensam policy när det gäller flottbesök och kärnvapen, 1987/88:U406 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen fill kännavad i motionen anförts om svensk anknytning till nedrustningsförhandlingar ianslutning till ESK, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om inriktningenav det svenska arbetet i CD i för att åstadkomma ett fullständigtkärnvapenproystopp, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om svenskaansträngningar inom det s.k. sexnafionsinitiativet, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det svenskaarbetet vad gäller förhandlingar i CD i om en konvention mot kemiskavapen, 6. att riksdagenhos regeringen begär överväganden om utarbetandet av ett svenskt förslag omnegativa säkerhetsgarantier på sätt som i mofionen anförts, 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om riktlinjerför det fortsatta svenska arbetet inom ESK, 1987/88:U409 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förstärktskydd av civilbefolkningen i krig, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder föratt stärka FN:s roll, samt vad som anförts om nordisk samordning av frågan, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om program förnedrustning av kärnvapen, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts om fullständigtprovstoppsavtal för kärnvapen, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ominternationell kartläggning av skador på människor och miljö som en följd av defranska kärnvapenproven i Mururoa, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbud motkryssningsmissiler, 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ominternationella förhandlingar för att förhindra kapprustning i rymden, 8. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en konventionom radiologiska vapen angående förbud mot angrepp påkärnkraftverk, 1988/89;UU4 9. att riksdagenbegär att regeringen aktualiserar, sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen vidFN:s extra möte om nedrustning, 10. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en heltäckande konvention mot kemiska vapen, 11. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om svenska insatser för kontroll avnedrustningsavtal och kartläggning av rustningar, 12. att hos regeringen begär initiativ i FNang. bortskaffande av kvarlämnad krigsmateriel, 13. att hos regeringen begär ett program förmarin nedrustning, 14. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts angående förhandlingar om begränsning avkonventionella vapen, 15. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en parlamentarisk arbetsgrupp för kärnvapenfrizon i norra , 16. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om förtroendeskapande åtgärder i norra , 17. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts ang. konferens om förtroendeskapande åtgärder inorra , 20. att hos regeringen begär förslag omsäkerhetspolitiskt forskningscentrum, 1987/88:U410 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagengör ett uttalande mot SDI och en militarisering av rymden riktat till ochSovjetunionen, 2. att riksdagenånyo gör ett uttalande för en nordisk kärnvapenfri zon i enlighet med vad somsagts i motionen, 4. att godkänner vad i motionen anförts omgarantier för att främmande flottbesök ej är utrustade med kärnvapen, 1987/88:U411 av m.fl. (s) vari yrkas 1. att begär att regeringen väcker frågan omuttryckliga garantier för kärnvapenfrihet vid örlogsbesök vid FN:s särskilda nedrust ningssession och i ESK', 2. att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheternatill en gemensam nordisk ståndpunkt i frågan om kärnvapenfrihet vidörlogsbesök, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande möjligheternatill ett samarbete med i frågan om kärnvapenfrihet vid örlogsbesök, 4. att riksdagenbegär att regeringen tar upp frågan om kärnvapenfrihet vid örlogsbesök inomramen för det s.k. sexnationsinitiativet. Diskussioner och förhandlingar om nedrustning ochrustningsbegränsning förs i flera sammanhang som organisatoriskt är relativtskilda från varandra. För det första bedrivs bilaterala förhandlingar mellanUSA och Sovjetunio- nen,främst om kärnvapen. Fördet andra förs multilaterala nedrustningsför- 1988/89;UU4 handlingar med deltagande från alla ländergrupper inedrustningskonferensen i . För det tredje har det förts förhandlingarmellan NATO- och Warszawa-pakterna som sådana om reduktioner av konventionellastyrkor i (MBFR). Ett fjärde forum är den europeiska säkerhetskonferensen,inom vars ram staterna i NATO och enats om att förhandla ombegränsningar i de konvenfionella rustningarna i , de s.k.23-statsförhand-lingarna. Vid sidan av dessa pågående eller planerade förhandlingarförs diskussioner om nedrustning även i andra fora, utom och inom FN-systemet.Hit hör bl.a. , dess och dess återkommandespecialsessioner om nedrustning. I det följande redovisas förhandlingsläget inom vart ochett av dessa sammanhang. De bilaterala förhandlingarna mellan och Sovjetunionenomfattar tre områden, nämUgen medeldistansmissiler (INF), strategiska vapen(START) och rymdförsvar. I slutet ay 1987 undertecknades en uppgörelse mellande båda länderna om avskaffande av alla landbaserade medeldistansvapen med enräckvidd . Avvecklingstiden är förINF-vapen med räckvidd och tre för vapen med räckviddupp . Inspektion på platsen för att kontrollera avtaletsefterlevnad skall kunna ske upp till efter det avtalet trädde i kraft,vilket skedde . anses innebära ett viktigt politisktgenombrott för nedrustningssträvandena. avskaffas en helkategori kärnvapen. Beslutet innebär också ett genombrott så fill vida att deberörda kärnvapenstaterna gått med på en långtgående inspektion av egna anläggningari kontrollsyfte. Vidare har det accepterats att nedrustning kan varaassymmetrisk i det att avvecklar betydligt fler missiler än USA.Kärnvapenbärare med kortare räckvidd än (taktiska eller s.k.slagfältskärnvapen) berörs inte av beslutet. 1 fråga om de strategiska kärnvapnen (START) har ochSovjetunionen enats om principen om en 50-procentig redukfion. Parterna ärockså överens om maximiantal för vissa typer av strategiska vapenbärare ochstridsdelar medan förhandhngar om högsta tillåtna antal fortfarande pågår omandra. Många frågor återstår att lösa innan ett avtal omredukfion av strategiska vapen kan ingås. Dit hör bl.a. behandlingen avsjöbaserade kryssningsmissiler (SLCM). Dit hör också kontrollen avtillämpningen av ett avtal. Verifikationen av de sjöbaserade vapensystemenanses vara särskilt besvärlig. I förhandlingarna om strategiska vapen spelar 1972 årsfördrag om begränsning av antalet motvapen mot ballistiska missiler(Anti-Ballistic Missiles, ABM) en väsentlig roll. För är detavgörande att ABM-fördragetges sådan tolkning att förhindras fullfölja planerna på 1988/89:UU4 ettrymdförsvar (Strategic Defence Initiative, SDI). Det existerar såledesfortfarande en stark länk mellan START-förhandlingarna och det amerikanskaSDI-projektet. Vid sidan av förhandlingarna om en reduktion avexisterande kärnvapenarsenaler pågår bilaterala överläggningar mellan ochSovjetunionen om en begränsning av kärnvapenproven. Dessa överläggningar skallses mot bakgrund av de pågående, men fruktlösa försökenatt uppnå ett fullständigt provstopp. De syftar bl.a. till ratifikation avtröskelavtalet av års avtal om fredliga provsprängningar,enligt vilka provsprängningar under jord inte får göras med laddningar över 150kiloton. Parterna diskuterar också möjligheten av ytterligare begränsningar iprovverksamheten; däremot står, på grund av den amerikanska inställningen,fullständigt provstopp inte på dagordningen för dessa bilaterala förhandlingar. I nedrustningskonferensen i (CD) förs de enda iverklig mening multilaterala nedrustningsförhandlingarna med deltagande av 40stater representerande alla världsdelar och ländergrupperingar. Målet förförhandlingarna i CD är en fullständig nedrustning under internationellkontroll. I prakfiken arbetar CD med en rad delfrågor, inom vilka framgångarnavarierat betydligt. De vikfigaste av dessa frågor är ettfullständigt provstoppsavtal (CTB), förbud mot kemiska vapen, förbud motradiologisk krigföring och förhindrande av kapprustning i rymden. Ett betydande arbete har lagts ned på attåstadkomma ett fullständigt förbud mot provsprängningar. har framlagtflera förslag till avtal om provstopp, senast genom ett fullständigt textutkastpresenterat . Ett totalt förbud mot kärnvapenprov skulle vara etteffektivt hinder mot en fortsatt kvalitativ kapprustning. Parterna haremellertid inte kunnat enas om ett förhandlingsmandat för CD vilket gör att detsedan flera år råder ett dödläge i ärendet. Som nämnts ovan pågår i ställetbilaterala kontakter mellan och om en partiell uppgörelse. I väntan på realförhandlingar pågår emellerfid ettutredningsarbete i frågan. En vetenskaplig expertgrupp, under svensktordförandeskap och i vilken FOA spelar en aktiv roll, har utarbetat förslagtill seismologisk kontroll av efterlevnaden av ett framtida avtal. Detta arbetehar underlättats av att visat större beredvillighetatt acceptera mer långtgående kontrollåtgärder. Den svenska inställningen är att ett avtal om fullständigtprovstopp endast kan förhandlas fram i CD, där alla kärnvapenstaterna finns medoch att målet - ett fullständigt provstopp - inte förloras ur sikte fill förmånför partiella uppgörelser. Arbetet på att åstadkomma en konvenfion om förbud motfillverkning, innehav och användning av kemiska vapen har varitintensivt och i flera avseenden framgångsrikt. Det råder nu enighet omväsentliga delar av en konventionstext. Några problem återstår dock att lösa.Ett är kontrollenav efterlevnaden av en konvention, däribland kontroll av att 1988/89:UU4anläggningar för produktion av kemikalier för fredligt bruk inte tillverkarC-stridsmedel i hemlighet. Ett ytterligare olöst problem är vilka regler somskall gälla . Ett nytt inslag i arbetet på ett heltäckande förbud motkemiska vapen är den internationella konferens i ämnet som först föreslogs avpresident och sedan upprepades av president undergeneralförsamlingens höstmöte. Syftet med konferensen, i vilken skulle deltade 112 signatärmakterna Genéveprotokoll om förbud mot kemiska vapenoch ev. ytterligare särskilt inbjudna stater, är att stärka efterlevnaden avprotokollet, rikta uppmärksamheten mot spridniiigen av kemiska vapen samt gestöd åt konventionsarbetet i . Förslaget har fått stöd från flera länderinkl. har erbjudit sig att stå som värd för konferensen,vilken avses äga rum i . Det ökade intresset för ett effektivt förbud mot kemiskavapen bör ses mot bakgund av att sådana vapen åter tagits i bruk.Irak har använt kemiska vapen i kriget mot . har å sin sida sagt förbehåller sig rätten att svara med samma vapen. Utöver det faktum att kemiska vapen faktiskt använts finnsuppgifter på att de får ökad spridning och ingår i ett flertal ländersarsenaler, ehuru endast två länder - och - offentligenuppgivit innehav av dem. Radiologiska vapen bygger på användning av radioaktivstrålning som inte framkallats genom sedvanliga sprängningar. Sådana vapeningår inte i militärmakternas arsenaler. och Sovjetunionenframlade i CD ett förslag till konvention om förbud mot radiologiskavapen. föreslog att en konvention på detta område ocksåborde omfatta förbud mot attack på civila kärnkraftanläggningar, eftersomeffekterna härav kunde liknas vid radiologisk krigföring. Konventionsarbetetoch attackförbudsfrågan drivs nu i CD, men det har visat sig svårt att fåtillräckligt gehör för det svenska förslaget att inkludera ett attackförbud ikonventionsarbetet. Regeringen har därför övervägt vilka möjligheter det finnsatt få frågan om förbud mot attack på civila kärnkraftanläggningar behandlad inågot annat sammanhang. Tills vidare ligger dock ärendet kvar i CD. De ökande riskerna för kapprustning i rymden tilldrar sigfortsatt uppmärksamhet. CD har inrättat en särskild kommitté för förhindrandeav kapprustning i rymden (vilken bör skiljas från somt>'-3-sysslar med användningen av civil kärnkraft i rymden). Rymden är redan militariserad genom förekomsten av ettstort antal stationära satelliter som har militär eller delvis militäranvändning. och har båda utvecklat system för bekämpning avsatelliter (ASAT-system). Ett ökande antal länder, däribland , har ellerbörjar få egna civila rymdprogram, vilket gör att det finns ett starkt behov avmultilaterala överläggningar på detta område. Den militära och civila rymdverksamheten är reglerad genomett antal konventioner. Den militärt viktigaste är fördrag om yttrerymden, vilket förbjuder utplacering av kärnvapen och andramassförstörelsevapen i ett kretslopp kring jorden. Fördraget förbjuderemellertid inte utnyttjande av rymdenför kärnvapenbärande missiler, styrning från rymden av kärnva- 1988/89;UU4 peneller utplacering i rymden av olika slags konventionella vapen, exempelvisstrålvapen. Folkrätten på detta område innehåller enligt svensk uppfattningdärför inte tillräckliga hinder mot en kapprustning i rymden. har i CDföreslagit att i första hand ett fullständigt och kontrollerbart förbud motASAT-vapen utarbetas. Ett sådant förbud borde också omfatta förstörelse avexisterande ASAT-vapen. Avsikten är att slutligen uppnå ett förbud motutveckling och användning ay rymdbaserade försvarssystem mot ballisfiska missiler. Utsikterna fill framgång inom CD på rymdvapenområdethänger nära samman med förhandlingarna mellan och på rymdvapenområdet,i vilket tillämpningen av spelar en central roll. Inom CD pågår också ett arbete på att finnaformer för en överenskommelse om s.k. negativa säkerhetsgarantier. Härmed avsesgarantier från kärnvapenmakterna att inte använda eller hota att användakärnvapen mot länder som inte själva innehar sådana. Alla kärnvapenstaternahar gjort sådana utfästelser. De är emellertid olika till innehåll ochräckvidd. Syftet med förhandlingarna i CD är att uppnå en för kärnvapenmakternagemensam formel för dessa garanfier, utan villkor, inskränkningar ellerundantag. inställning är att garantierna måste varaensidiga och att ingen annan motprestafion får krävas av den garantigivandestaten än att garantita-garen skall ha uppfyllt objektiva kriterier såsomanslutning till NPT, medlemskap i kärnvapenfri zon eller liknande. Garantin fårsåledes enligt svensk uppfattning inte ha formen av ett avtal med oss som part. Arbetet iCD i denna fråga tycks ännu ligga långt från sin avslutning. I FN förs inga egentliga nedrustningsförhandlingar, menorganisationen är ett viktigt organ för opinionsbildning och normgivande arbetepå nedrustningsområdet. Generalförsamlingen antar ett stort antalnedrustningsresolutioner. är initiativtagare eller medförslagsställaretill flera av dem. Återkommande ämnen för resolutioner av detta slag ärkärnvapenprovstopp, frysning av tillverkning, utplacering och provsprängningav kärnvapen, förbud mot första användning av kärnvapen, kemiska vapen, marinkapprustning, kapprustning i rymden, m.fl. ämnen. Redogörelser för dessaförslag finns i fidigare betänkanden (UU 1987/88:1, 1986/87:4, 1984/85:1 och16). Under generalförsamlingen arbetar en (). Inte heller där förs förhandlingar, menkommissionen är ett viktigt forum för diskussion av frågor som i ett senareskede kanske blir föremål för konkreta förhandlingar. Vid det senasteUNDC-mötet behandlades bl.a. frågor om marin kapprustning, konventionella vapenoch förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder. Generalförsamlingen har hållit tre särskildamöten om nedrustning. Det tredje (SSOD III) ägde rum i /juni 1988och blev ett misslyckande. Deltagarna kunde inte enas om ett slutdokument ochuppnåd- de därmedinte specialsessionens syfte att utarbeta riktlinjer för nedrust- 1988/89;UU4 Inom de olika arbetsgrupperna nåddes dock vissaresultat som, trots att de inte kunde bekräftas i ett slutdokument, kan visa sigha betydelse för framtiden. Det framkom således ett stöd för arbetet på ettförbud mot kemiska vapen, kärnvapennedrustningen erkändes som ett prioriteratmål och enighet uppnåddes om att söka stärka FN:s roll på verifikationsområdet.I fråga om flera viktiga frågor kunde arbetsgrupperna emellertid inte nå enighet. Det-gällde bl.a. de rustningarna, sambandetmellan nedrustning och utveckling, kärnvapenfria zoner och De rustningarna har uppmärksammats förhållandevislite i nedrustningssammanhang efter . harintresset för rustningarna till havs emellertid ökat. har gradvis byggt uppoch moderniserat sin flotta från en relativt låg nivå. förfogar sedan längeöver en betydande flotta och har inlett en ytterligarestyrkeuppbygg-nad. Utvecklingen av teknik för vapen och motvapen samtstrategiska förhållanden har i hög grad bidragit till att båda supermakternaansett sig behöva se över sin kapacitet. Vapen placerade ombord påu-båtar är mindre sårbara än markbaserade vapen. Det strategiska u-båtsvapnetspelar därför en central roll i de båda supermakternas militära doktriner. Detfinns vidare bedömare som menar att kan komma ätt ökabetydelsen av sjöbaserade kärnvapen. har påtalat att värdet avINF-avtalet inte får motverkas av en modernisering av andra kärnvapen eller enökad marin upprustning. Den situationen i de nordliga farvattnen berörsjälvfallet på ett särskilt sätt de nordiska länderna. önskar därför fåtill stånd en diskussion om de rustningarna och har aktualiserat fråganbl.a. . genom att ta initiativet till en särskild FN-studie, samt därefter iUNDC. Vårt land har också intresse av att vidgade förtroende- och säkerhetsskapandeåtgärder på det området skall komma att rymmas inom den fortsattaESK'processen. Av samma skäl följer uppmärksamt utvecklingen avsjöbaserade och andra kryssningsmissiler, särskilt som dessas bana kan kommaatt gå genom svenskt luftrum. Både och förfogar översjöbaserade kryssningsmissiler (SLCM) - de amerikanska utrustade medkonventionella laddningar eller med kärnvapen och de sovjetiska, såvitt bekant,enbart med kärnladdningar. Överenskommelsen mellan om attförhandla om strategiska vapen omfattar även SLCM, men några tak ellerräkneregler för dessa vapenbärare har inte fastställts. och dess allierade är skilda åt genom ett världshav.För NATO är det ett vitalt intresse att genom en stark flotta ha rimligkontroll över vattenvägarna mellan och . Detta bidrar till att detför närvarande är svårt att få till stånd konkreta förhandlingar om nedrustningpå det området. Europeiskasäkerhetsfrågor 1988/89:UU4 Det tredje uppföljningsmötet inom ramen för ESK-processenäger rum i och närmar sig nu sitt slutskede. Som kunde redovisas redan iförra årets betänkande kommer Wien-mötet att resultera i två skildaförhandlingar om europeiska säkerhetsfrågor. Den ena skall avse denkonventionella styrkebalansen i och endast föras mellan de 23medlemmarna av NATO och men inom ESK:s ram. Den andra skallföras mellan ESK:s alla 35 medlemsländer och ägnas fortsatta förtroende- ochsäkerhetsskapande åtgärder av det slag som fattade beslutom. Båda förhandlingarna skall bedrivas parallellt i och med särskildainformationsmöten för att möjliggöra en dialog och åsiktsutbyte mellan deltagarnai de två förhandlingarna. Mandaten för de kommande mötena inom ESK-processen är ännuinte antagna av uppföljningsmötet i . Arbetet med ett mandat för fortsattaförhandlingar mellan de 35 staterna utgår från ett utkast som framlades i majav de neutrala och alliansfria staterna (NN-gruppen). Utkastet upptar bl.a. enserie expertmöten och semjnarier inom ramen för de tre korgarna, planerade förperioden fram till nästa uppföljningsmöte, som sannolikt kommer att äga rum år1991 och 1992 i . Förhandlingarna mellan de 23 staterna skall inte avsekärnvapen eller kemiska vapen utan endast konventionella vapen. NN-staternahade helst sett att även dessa, på nedrustning inriktade förhandlingar, hadeförts i 35-statskretsen men det gick inte att uppnå. och de övrigaNN-staterna har därför accepterat uppdelningen på de två förhandlingarna men igengäld föreslagit att ett nära samband skall etableras mellan dem genom deovannämnda gemensamma mötena. strävanden på nedrustningsområdet är ett led ivår säkerhetspolitik som ytterst har till syfte att öka vår egen säkerhet.Sveriges säkerhetspolitik utformas väsentligen som ett samspel mellanutrikespolitiken och försvarspolitiken. Dess uppgift är att bevara landetsoberoende och handlingsfrihet. Härom råder stor enighet i , liksom omsäkerhetspolitikens olika mål och medel, vilka närmare beskrivits av enenhällig försvarskommitté (SOU 1985:23 och 987:9). Det råder ingen motsättning mellan dessa primära mål förvår säkerhetspolitik och vår långsiktiga strävan att åstadkomma en fredligarevärld genom avspänning och nedrustning. Det är som utskottet ser det inte baramöjligt att förena internationellt nedrustningsarbete med omsorg om den egnasäkerheten, stabiliteten och avspänningen i det egna närområdet utan det ärtill och med så att en sådan hållning ger oss trovärdighet inedrustningsarbetet. och beslut att avskaffamedeldistanskärnvapnen och principöverenskommelsen om de strategiska vapnen hartänt förhopp- 1* 1988/89. ningar attdet internationella nedrustningsarbetet skall ta ny fart. Till detta 1988/89;Uy4 har ävenbidragit att flera regionala konflikter tycks vara på väg att lösas.