bet · GC01KrU6 · 1988-12-31 00:00:00 — Utskottethar tidigare fört ett resonemang om dimensionering och lokalisering, varvidfrågan om det statliga stödet till den sammanhållna kantorsutbildningenberördes. Utöver vad som redan anförts om omfördelning och eventuell ökning avbidragen ur kyrkofonden vill utskottet understryka vikten av att olikautbildningsanstalter behandlas pä ett likvärdigt sätt vad gäller statligt stöd,varvid stödet till särskilt bör beaktas. Detta bör riksdagenmed bifall till motion 1987/88:Kr28 yrkande 3 och med anledning av motion1987/88:Kr25 yrkande 5 som sin mening ge regeringen till känna. Remissyttranden /89: KrU6 Bilaga 4 Universitets- och högskoleämbetet Inledningsvis konstaterar universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ) att förslagen i mofionerna 1987/88:Kr25-30 fillövervägande delen rör den kyrkomusikaliska verksamheten ochtjänsteorganisationen. UHÄ begränsar sitt yttrande till vissa förslag somgäller behörighets- och utbildningsfrågor med anknytning till högskolansområde. I motion Kr27 föreslås att nivån för högskoleexamen påkyrkomusikerlinje bör preciseras med sitt poängtal, 160 poäng, i förslaget tillny lagtext. UHÄ anser att "högskoleexamen på kyrkomusikerlinjen"är en väl definierad examensbenämning som anges med poängtal i detutbildningsbevis som den examinerade erhåller. Angivande av poängtalet ilagtexten är därför inte nödvändigt. Propositionens förslag till lagtext harfördelen att inte kräva någon lagändring vid en eventuell framtida ändring avutbildningslängden på kyrkomusikerlinjen. I nämnda motion föresläs också att lagtexten börformuleras så att det framgår att den som har avlagt såväl organist- ochkantorsexamen som musiklärarexamen är behörig att anställas på en tjänst somkantor. UHÄ tillstyrker detta förslag. Vidare föreslås i samma mofion att i översynen avutbildning/examination av kantorer inom folkhögskolans ram skall fråganaktualiseras om en ettårig kyrkomusikerutbildning för den som redan har annanpedagogisk utbildning. UHÄ har inget att erinra mot förslaget. I motion Kr29 anförs att det finns behov av lägrekyrkomusikerutbildning i övre samt resurser att bedriva en sådan vidFramnäs folkhögskola. Inom högskolan i finns såväl högrekyrkomusikerutbildning som musiklärarutbildning lokaliserad till . UHÄvill framhålla att en lokalisering även av lägre kyrkomusikerutbildning tillövre skulle vara av betydelse bl.a. för rekryteringen till den högrekyrkomusikérutbildningen i . UHÄ erinrar om uttalandet i proposition1987/88:144 om att det inte är uteslutet att det kan visa sig möjligt att iframtiden anordna viss utbildning av kantorer inom högskolan. () begränsar sitt yttrande till defrågor inom SÖ:s ansvarsområde som SÖ berörde i sitt yttrande överbetänkandet (SOU 1985:55) Musiken i . I propositionen föresläs att skolkantorstjänsternaavskaffas, vilket SÖ och många andra remissinstanser tillstyrkt i sinayttranden över betänkandet. Regeringen förutsätts meddela de bestämmelser sombehövs för att ge skolkantorer "som så önskar möjlighet att övergå tillannan tjänst" (s. 26). Den skolkantor som är förordnad med fullmakt ellerkonstitutorial och som villbehälla sin statligt reglerade tjänst skall enligt lagförslaget i 1988/89:KrU6 proposifionen (s. 5) vara "skyldig att utöva sin tjänst genomatt utföra i Bilaga 4 huvudsak samma arbetsuppgifter som tidigare hospastoratet". SÖ:s förslag om att länsskolnämnderna skall fä i uppdragatt upprätta en plan för avvecklingen av skolkantorstjänsterna i resp. länbehandlas inte i propositionen. SÖ beklagar detta och gör bedömningen att manunder propositionsarbetet underskattat de problem som kan uppstå när skolkantorstjänsternaskall avvecklas. Till problemen hör bl.a. att reformen föreslås träda ikraft medan avvecklingen av skolkantorstjänsterna måste göras perläsår, dvs. från 1989-07-01, alternativt . Ett annat problem är att reformen försvåras och försenas ipastorat där en eller flera skolkantorer väljer att utnyttja sin rätt attbehålla statligt reglerad tjänst som skolkantor. Ett tredje problem hör nära samman med länsskolnämndernasuppgifter att fastställa skolorganisationen i länet. Eftersom det under fleraår varit stor brist på skolkantorer har länsskolnämnderna sökt att göraskolkantorstjänsterna attrakfiva, vilket kunnat medföra att man sökt bevaraskolenheter i närheten av kyrkor, i varje fall om tjänsteunderlaget för denkyrkliga tjänsten varit relativt stort. En avveckling avskolkantorsinstitutionen kommer rimligtvis att medföra förändrade förutsättningarför skolplanering i vissa kommuner. De angivna exemplen talar enligt SÖ:s mening för attlänsskolnämnderna bör få det föreslagna uppdraget. För de skolkantorer som helt lämnar sin tjänst inomsvenska kyrkan uppstår däremot inga organisatoriska problem, eftersom de redaninnehar hela lärartjänster i . Det är alltså inte fråga om att"övergå till annan tjänst". I sitt yttrande över utredningen tillstyrkte SÖ attutbildningen av kantorer liksom hitfills skall kunna genomföras vid fyrafolkhögskolor och vid eller vara ett tillval inommusiklärarlinjen i högskolan. 1 propositionen påpekas att jämförlig utbildningäven genomförs vid och i motion Kr29 föreslås att lägrekyrkomusikalisk utbildning skall kunna genomföras också vid . Motivet härför är behovet av kyrkomusiker i övre ochskolans inriktning pä musik och närhet till musikhögskola. I propositionen fastslås i ett principuttalande attkyrkomusikalisk utbildning kan anordnas vid alla de folkhögskolor därekonomiska resurser finns och lärarkrafter kan rekryteras (prop. s. 46).Skolornas planläggning för utvidgad lägre kyrkomusikalisk utbildning bör dockta hänsyn till behovet av nyutbildade kantorer. I propositionen framhålls attsådana bedömningar är svåra att göra innan konsekvenserna av föreslagenorganisationsförändring kan avläsas. Utredningen bedömde att en rnindreutökning av antalet nybörjarplatser skulle vara nödvändig. En del remissinstanserhar hävdat att utredningen räknat i underkant (prop. s. 45). Det är dockangeläget att understryka att SÖ inte har resurser för analys av behov elleregna möjligheteratt fastställa optimal volym när det gäller utbildningen av 1988/89:KrU6kantorer. Det är inte heller möjligt för SÖ att föreskriva vissdimensionering Bilaga 4 av utbildningen inom folkhögskolorna. I motion Kr25 yrkar motionären på att utbildningen skallavslutas med prov och examen. Han menar att examen kan "förbättras ochsamfidigt avdramatiseras genom att man fortlöpande tenterar i de olika ämnenaefter genomgången kurs. Vid ett misslyckande ges man möjlighet att prövaigen". SÖ framförde i sitt yttrande över betänkandet oro för atten styrande examination skulle anses nödvändig och argumenterade bl.a. motgraderade betyg. SÖ kan ansluta sig till de i propositionen framfördainvändningarna mot ett examinationssystem för folkhögskolan och följaktligenockså till att denna fråga bör utredas i annan ordning. I anslutning till diskussionen om examination erinrarföredraganden om att studerande vid folkhögskola har rätt att få ett intyg omden kurs vederbörande genomgått (prop. s. 44). Utöver detta framhålls att studieomdömen,som skall ge vägledning om den studerandes förutsättningar att tillgodogöra sigfortsatt utbildning, kan ges åt elever som önskar sådan bedömning om styrelsenbeslutat att studieomdömen skall kunna ges för viss kurs. Beskrivningen avmöjligheten att ge studieomdöme är i propositionen insatt i en diskussion ombehovet av examination. Studieomdöme kan emellertid enligt 35 §folkhögskoleförordningen (1977:55) sättas endast för breda allmännautbildningar. Studieomdömet skall därvid ge en bedömning av elevernas förmågaatt bedriva studier (SFS 1977:551). Studieomdöme kan således inte ges föryrkesutbildning. Det kommer då lätt att uppfattas som betyg överyrkesfärdighet. I dessa fall rekommenderas intyg med "uppgifter omutbildningens innehåll och arbetsformer och syfta till informafion för berördaarbetsgivare". Motionerna Kr27 och Kr28 tar upp behovet av kompletterandetjänsteunderlag för kyrkomusiker och behovet av resurser för musikundervisningäven utanför kyrkans verksamhet i första hand i landsbygdsförsamlingar. Propositionenär (prop. s. 23-26) positiv till sådana lösningar i form av fyllnadstjänstgöring.Bland kombinationsmöjligheterna bör också lärartjänst vid folkhögskolornanämnas. Det är av vikt att i kantorsutbildningen den blivande kyrkomusikernorienteras om olika arbetsfält utanför det rent kyrkomusikaliska och vilkamöjligheter och krav dessa medför. I propositionen framhålls att gemensamma riktlinjer förutbildningen kan dras upp på frivillighetens väg i samråd med kyrkliga utbildningsorgan. Två uppdrag till universitets- och högskoleämbetet (UHÄ)aviseras i propositionen. Det ena (prop. s. 45) gäller utformning avutbildningsalternativ för kantorer inom högskolans musiklärarlinjer. Det andra(prop. s. 49) avser översyn av organistutbildningens inriktning ochuppläggning. I båda fallen förutsätts att samråd sker med SÖ. Enligt SÖ:smening är detta naturiigt, inte minst med tanke på att en stor del avkantorsutbildningen sker vid folkhögskolor under SÖ:s tillsyn. Samordning initialt under medverkan av den myndighet somhar tillsyns ansvar och som skall godkänna utbildningsplaner är angelägen. SÖ förordar den form för utarbetande av plan, som tillämpades då den folkhögskoleför lagda fritidsledarutbildningen utformades. Kostnader 1988/89 :KrU6 Bilaga 4 Frågor om dimensionering och ekonomiskaresurser tas upp i propositionen (s. 45 och 46) och imotion Kr25 och berörs i motion Kr29. Propositionenbehandlar inte kostnaderna för reformen. SÖ delar i detta avseende de kritiskasynpunkter som framförs i motion Kr25 om behovet av en ökad precisering rörandefolkhögskolornas möjlighet att ekonomisera denna utbildning. Hittillshar inom folkhögskola genomförd kyrkomusikalisk utbildning till stor delfinansierats inom den särskilda musikresurs som står till skolformensförfogande. Folkhögskolornas efterfrågan på den särskilda musikresursen äremellertid betydande. Det är enligt SÖ:s bedömning inte möjligt att inomnuvarande ramar förstärka resurstilldelningen till enskilda skolor vare sigmotivet är krav på ökad lärartäthet eller önskemål om att fler musikstuderandevid folkhögskolan skall få kyrkomusikalisk utbildning. Propositionstexten äroklar men det förefaller som om en viss ökning av resurserna skulle kunnafinansieras ur delpost inom kyrkofonden. SÖ finner det angeläget att en sådanfinansiering kommer till stånd. Svenskarikskonserter vill bl .a. med hänvisning till motion Kr28 framhålla att Svenskarikskonserter är berett att medverka i en programgrupp för kyrkomusik. En sådanprogramgrupp bör förslagsvis ha en sammansättning med representanter försvenska kyrkan, för övriga kyrkosamfund, för länsmusikstiftelserna och förSvenska rikskonserter (ev. fackliga organisationer). Programgruppen föreslåsfinansieras av kyrkofonden. Vidareär Svenska rikskonserter berett att genom sin utvecklingsavdelning medverka iden föreslagna översynen av kyrkomusikérutbildningen. Detär viktigt att kyrkan både som samfund och lokal står öppen för ett brett utbudav musik. Ansvaret för kyrkans självklara funktion som rum för musik vilar inteendast på kyrkorådet utan även i hög grad på organisten/ kantorn. Det är därförangeläget att utbildningen av kyrkomusiker tar sikte på samhälls- ochmusiklivet i hela dess bredd och inte snävt begränsas till gudstjänstmusiken.Ett föränderligt samhälle med en ny befolkningsstruktur innebär rimligen ökadekrav på vidsynthet, kreativitet och bred kunskap hos den svenska kyrkomusikensutövare. Iorganistens/kantorns arbetsuppgifter bör även ingå att aktivt utvecklapastoratens musikliv, bl.a. genom att bilda körer, medverka i musik- ochsångundervisning och stödja frivilliga insatser. Detbör vidare åvila pastoraten ansvaret att akustiken i kyrkolokalerna lämpar sigför musik - särskilt viktigt är detta vid nybyggnation. Kungl.Musikaliska genom dess 1988/89:KrU6 kyrkomusikkommitté(KMK) Bilaga 4 KMK finner med tillfredsställelse att proposifionen i enrad avseenden synes ha beaktat remissyttrandenas synpunkter och ofta ipositiv.anda modifierat eller ändrat utredningens förslag. Likväl finner KMK det angeläget att rent allmänt hänvisatill tidigare yttrande, varför detta för kännedom bilägges dettayttrande. Också med hänvisning till det ovan sagda konstaterar KMKatt det dock föreligger vikfiga principfrågor, där propositionen i huvudsakeller helt följer utredningens förslag. Där KMK bedömer det ogörligt atttillföra frågorna ytterligare och tillräckligt tungt vägande argument, avstården från att nu anföra sådana och nöjer sig även i detta avseende med enhänvisning till tidigare remissyttrande. Även beträffande lagförslagen avstår KMK i princip frånatt granska och i förekommande fall föreslå ändrad lydelse, då detta skulleförutsätta ett ingående arbete med anlitande avjuridisk expertis, vilket inte är möjligt av flera skäl (främst tidsskäl). Dockblir i något fall sådan ändring nödvändig i den mån KMK:s förslag skullebeaktas, men den får då göras i konsekvens av förslaget. Antydan om ändringgörs i något fall nedan. Utbildning, kursplaner, examination KMK finner rent allmänt att utbildningsfrågorna ännu intepå långt när har slutbehandlats och avstår därför från att mera ingåendebehandla dem eller återupptaga tidigare gjord genomgång. Kommittén konstateiarmed tillfredsställelse att statsrådet erinrar om vikten av att tillvaratagaakademiens och KMK:s "kunnande och erfarenhet" (som i propositionenavsnitt 2.11.2 s. 49). Dockkommer nedan vissa allmänna synpunkter att anföras. Här behandlas vissa frågor i den ordning de förekommer iproposifionen. Beträffande de motioner som inkommit behandlas de inte enskiltutan i den mån de särskilt kan understryka vissa synpunkter. Flera av derh gervärdefulla betoningar av huvudfrågor. Förslaget att det i varje pastorat "i regel"skall finnas minst en organist är en viktig markering men kan synas optimistiskt intill önsketänkande. Här skall endast erinras om vilka stora anspråk en sådan önskan ställer på utbildningen och de konsekvenser det kan få för medelstilldelning till musikhögskolorna men också på tjänsternas innehåll. Om reformen medför ca 1 100 pastorat (prop. s. 9) och det (1/3 -88) (prop. s. 19) finns 417 organister, inses 44 vilkenlång övergångstid det blir och vilka utbildningsbehov som måste 1988/89:KrU6 formuleras. Lagförslagets 5-7§§ ger domkapitlen en betydande roll vidgenomförandet av detta förslag. Deras möjlighet att påverka utbildningen lärvara obefintlig, varför centrala åtgärder krävs. Det vore värdefullt om snarastdiskussioner om ev. tillfällig ökning av utbildningsvolymen kunde prövas, ävenom detta innebure att kostnaderna för reformernas genomförande ökartillfälligt. I detta sammanhang finns skäl att diskutera behörighetsvillkorför mer än de tvä kategorier kyrkomusiker som utredningen och propositionenfastnat för. Även om båda inser och resonerar om att en "lägre"kategori, oftast med nuvarande beteckning kallad orgelspelare, måste finnas,förvisas detta som. en "inomkyrklig" angelägenhet till senareutveckling och verksamhet. Det finns en rad skäl till att överväga orn inte en tredjekategori, utöver organist och kantor, skulle prövas. Rent allmänt föreliggerbehovet och kan inte beräknas minska. Därtill skulle det vara värdefullt attredan genom ändrad namnform markera att en sådan tredje kategori inte baraskulle vara simpel "orgelspelare" utan kompetent att genomföragudstjänstmusik i hela dess vidd. För att underlätta anställning och trygghetborde kompetenskrav och tjänstetyp preciseras. KMK vill inte här föreslå nytt namn men väl hänvisa tilltidigare yttrande (under punkt 22 Övrig utbildning...) med skissen av en"stiftsexamen" och en nivå motsvarande nuvarande organist- ochkantorsexamen eller något därunder. Frågan är av sådan vikt att den sannolikt borde utredasytterligare av statliga och kyrkliga myndigheter gemensamt och kanske förslagaviseras redan innan beslut fattas i . Om en sådan "lägre"kategori skulle införas, borde den inrymmas i lagförslagen på skilda platser. Regieringen av kyrkomusikernas tjänsteåligganden Även om det förslag som här skall läggas kan synasinnebära ett stort ingrepp i den generella anordningen med pastoraten som"huvudmän", menar KMK att reglementena för kyrkomusiker inte får bliföremål för enskilda pastorats stundom måhända godtyckliga utformning utanskulle vara domkapitlens angelägenhet. I enlighet härmed borde i 13 § föreskrivas att"skall fastställa ett reglemente...". Dettasynes vara andemeningen i vad som härom säges i motion Kr25. Det framgår av propositionens skrivning attutbildningsfrågorna ännu inte fillräckligt konkret behandlats utan attmyndigheter som UHÄ, SÖ liksom får fortsätta arbetet medkursplaner m.m. KMK konstaterar återigen att propositionen är medveten omvilken kunskap därvid kan förmedla. Det finnsdock redan nu skäl att peka på några viktiga omständigheter. a) Frågan om intrång i folkhögskolornas rätt att"själv bestämma inriktning och utformning av sin verksamhet" (s. 42) genom "långtgåendesamordning av kantorsutbildningen" är sä viktig att KMK måste vidhålla vad somtidigare framförts och ytterligare betona att sådant "intrång" förefalleroundvikligt om kvalitet och garantier för uppnådd kompetens skall kunna upprätthällas. Sålunda måste man bibehålla en väl genomtänkt form förinträdesprov för att kunna genomföra samlad undervisning i ett såfärdighetsbetonat ämnesområde (helt i motsats till vad statsrådet anförnederst på s. 42), vidare är det säkert nödvändigt av flera skäl att bibehållanågon form av "examination", trots vad som härom anförts nederst pås. Det är här inte alls fråga om att "tiden gått förbi" detnuvarande systemet (med av anordnade kurser osv.) utan att allerfarenhet talar för en kunskaps- och insiktskontroll för att t.ex.kompetenskrav och fackligt angelägna meriteringsmöjligheter skall bevaras. Att bara förutsätta initiativ och samordning(förutsättande att UHÄ och SÖ "står till förfogande" för samråd)förefaller otillräckligt. Tydligare angivelser av fordringar krävs. b) Beträffande "examinafion" kundeövervägas om inte en särskild ordning kunde inrättas som inte behövde inkräkta på folkhögskolefriheten. Det skall påpekas att nuvarande försöksverksamhet med 3-4folkhögskolor under examination har fungerat väl och att dennaredan innebär att man "tummar på" sagda "frihet". Elevernavid dessa kurser genomgår intagningsprov, examineras och betygsättes, rentavenligt den gamla flergradiga betygsskalan, och inga invändningar har framförts. Här bör också framhållas - som en preliminär utvärderingav denna försöksverksamhet - att systemets resultat har kunnatavläsas i en glädjande höjning av kvaliteten på elever och resultat. En sådankvalitetshöjning är ju utredningens och propositionens huvudsyfte, och den börinte äventyras genom oöverlagda förändringar i ett fungerande system. skall genast klarläggas att redan iremissyttrandet klart uttryckt önskan att den inte längre skall ha uppdragetatt administrera den lägre kyrkomusikérutbildningen. För att kunna bevara enfillsyn och garantera kvalitetsgranskning borde man överväga att anlitamusikhögskolorna. Genom att folkhögskolorna inte behövde åläggasexaminafionsplikt bevaras deras "frihet"; musikhögskolor skulle genomatt anordna examination av eleverna vid folkhögskolorna garantera kvalitetenpå undervisningen. c) KMK vill i detta sammanhang också betona att det voreolyckligt om vilken folkhögskola som helst med lust och ambition att anordna undervisning skulle kunna få göra detta. Statsrådet vill inte "föreskriva (s. 46) vilka folkhögskolor som skall bedriva musikundervisning för blivande kantorer". Han erinrar också om att denna är "särskilt resurskrävande". Framförallt är den särskilt kompetenskrävande, och det måste enligt KMK finnas "styr ning" bakom en sådan undervisning i någon form. d) Detta sammanhänger också med vad som ovan antytts omden "tredje 46 kategorin" ävkyrkomusiker; även om vissa folkhögskolor redan bedriver en 1988/89:KrU6sorts "inomkyrklig" undervisning, borde denna närmare utredas ochutfor- Bilaga 4 mas. Därvid måste frågor om kompetenskrav och examinationsärskilt beaktas. e)Det bör påpekas att den enligt uttryckt uppfattning föredömliga undervisningenvid redan närmast har UHÄ-prägel och tidigare formellt harsorterat under som ansvarig för all högremusikutbildning. Dennaframgångsrika verksamhet föranleder förslaget att bibehålla och utvidga en säväletablerad och i princip högskoleanknuten ordning så att den tillämpas föralla folkhögskolor med kommande kantorsutbildning. För utredningen har dettauppenbarligen varit naturligt: "Kantorer skall examineras inom högskolan.Examen bör, som , förläggas till utbildningsorterna. UHÄ har attutfärda de närmare föreskrifter som erfordras för att organisera examinafionenoch fastställa kurskraven" (SOU 1985:55 s. 198). Somovan framhållits behandlas motionerna inte var för sig i detta yttrande. 1flera avseenden framförs som sagt vägande synpunkter. Särskiltskall här betonas värdet av att tydligare inskriva organistens/ kantornsuppgift att inte bara "främja kyrkosången", som lagförslaget menar,utan att mera direkt ansvara för församlingssången och körsången. I vilkenutsträckning detta skall inskrivas i lagen kan diskuteras, men även omvederbörande kyrkomusiker inte själv på bästa sätt kan genomföra detta, måstedet åligga honom/henne att ha det övergripande ansvaret. KMKvill därför föreslå att det i 3 § mom. 2 i stället för propositionens förslag"främjande av kyrkosången" (redan definitionsmässigt en svårtolkadoch lätt vilseledande formulering) sägs "ansvar förförsamlingssången", alternativt "ansvar för ledningen avförsamlingssången" eller "...ledningen av församlingssången och annanvokal verksamhet som kyrkokör m.m.". Sammanfattning.............................................................. ....... 1 Ärendetsberedning m.m................................................. ....... 3 Propositionenshuvudsakliga innehåll............................. ....... 4 Utskottet......................................................................... ....... 5 Frågan omhuruvida en lag om kyrkomusiken i enligtprinciperna i propositionen bör antas.................... ....... 6 Obligatoriskakyrkomusikaliskä uppgifter........................ ....... 7 Kombinationstjänster...................................................... ..... 11 Tillsättningav tjänster..................................................... 15 Regleringenav kyrkomusikernas tjänsteåligganden....... 16 Behovet avkyrkomusikalisk expertis............................... 17 Utbildningav kyrkomusiker.............................................. 18 Utbildningav organister.................................................. 22 Övrigkyrkomusikalisk utbildning...................................... 22 Ikraftträdande................................................................. .... 22 Hemställan....................................................................... .... 23 Fråganom avslag pä proposition 1987/88:144 i vad avser lagförslaget (c)................................................................ .... 25 Det framtida statliga stödet till kantorsutbildningen(m,fp) ... 25 Särskilda yttranden Fråganom avslag på proposition 1987/88:144 i vad avser lagförslaget (m,fp).......................................................... 26 Medlemskap i som behörighetskrav (vpk).... 26 Bilagor 1.1proposition 1987/88:144 framlagt lagförslag............. 27 Av kulturutskottet framlagdaförslag till ändringar i regeringens förslag till lag om kyrkomusiken isvenska kyrkan 30 yttrande1988/89:UbUly............. 32