bet · GC01FiU20 · 1988-12-31 00:00:00 — Tillsammans med övriga borgerligapartier förespråkar ett beskattat vårdnadsbidrag som ett alternafivtill den av regeringen föreslagna utbyggnaden av föräldraförsäkringen.Folkpartiet förkastar också regeringens aviserade förslag tilltillfällig skatt på företagsvinster. Utskottet kan som tidigare anförts inteställa sig bakom de av motionärerna framlagda förslagen. Av dessa skäl anserutskottet att motion Fi223 yrkande 2 bör avslås. framhåller i motion Fi226 att man villpressa fillbaka tionsökningen med en stram finanspolifik för att därigenom dämpa trycket på penningpolifiken. Enligt partiets uppfattning är det emellertid infe lämpligt med större köpkraftsindragningar eftersom en konjunkturavmatt- ning är att vänta. I stället bör en stram finanspolitik i huvudsak åstadkommas genom sparstimulanser. En förutsättning för att skattetrycket långsiktigt skall kunna sänkas är nämligen att sparandet främst sker i hushållssektorn, påpekar mofionärerna. Def budgetalternafiv redovisar överensstämmertill sina 1988/89:FiU20 grunddrag med partiets motsvarande förslag frånföregående år. Det innebär att vissa skattesänkningar och nya utgiftsåtagandenföreslås bli finansierade genom skärpt energibeskattning och en ny skatt påuran, genom besparingar inom några avgränsade områden samt genom vissa mereller mindre tillfälliga inleveranser till statskassan. föreslås att inkomstskatten sänks med 1 000kr. Skattesänkningen skall utgå i form av en skattereduktion - lika för alla -och finansieras bl.a. med den nya uranskatten och genom skärpt beskattning avfossila bränslen. Eftersom motionärerna föreslår att schablonavdragetvid inkomstbeskattningen skall minskas, inskränker sig den direkta skattesänkningenfill ca . för dem som kan tillgodoräkna sig fullt schablonavdrag.Redan för föreslås en skattereduktion begränsad till 500kr. Motionärerna förordar också ett ändrat uttag avarbetsgivaravgifter. Avgiften för mindre företag och egenföretagare föreslåsbli lindrad som åtgärden skall finansieras genom en höjning avavgiften i övrigt. Enligt en av utskottet tidigare gjord beräkning skulle denerforderliga avgiftshöjningen uppgå till . Centerparfiet vill minska pressen på den kommunala sektornoch föreslår därför atf det kommunala skatteutjämningssystemet förstärksprovisoriskt . Utbyggnaden skall finansieras bl.a. genom att den utgående kompensationen för avskaffad företagsbeskattning ochgarantibeskattning helt avvecklas . Den praktiskainnebörden härav är att som mofionärerna förespråkar ökadeöverföringar till kommunerna , lägger de fram förslag som ,medför att kommunerna under innevarande år drabbas av nedskärningar påsammanlagt ca ö75 milj. kr. Utskottet kan inte finna annat än att en sådandrasfisk nedskärning mitt under ett löpande verksamhetsår skulle förorsakakraffiga störningar i verksamheten och rubba kommunernas planering. föreslår därjämte ökade insatser bl.a. påutbildningsområdet samt på det regionalpolifiska planet. Parfiet uppfattarsina förslag som så offensiva att de enligt egna uppskattningar kommer attminska antalet stöddagar väsentligt inom såväl arbetslöshetsförsäkringen somKAS. Enligt vad som uppges i motion 1988/89: A276 skulle förslagen redan år1989 leda till att överskottet i A-fonden blir så stort att motionärerna finnerdet motiverat att föra av dessa medel som enengångsförstärkning fill statsbudgeten. saknar underlag för att bedöma hur snabbtoch med vilken kraft de av motionärerna förordade åtgärderna kan få genomslag på behovet av arbetslöshefsmedel. Rent principiellt vill emellerfid utskottet framhålla följande. föreligger ett visst överskott på medel som satts av för arbetslöshetsersättnirig. Överskottet i A-fonden väntas vid slutet av innevarande budgetår uppgå till ca . Därmed finns det alltså förutsättningar att göra den av mofionärerna föreslagna överföringen. Dispositioner av denna typ är emellerfid rent bokföringsmässiga och motsvaras inte av något realt sparande. De kan således varken användas för att finansiera reala utgifter av bestående karaktär eller ingå som en verksam 55 beståndsdeli en stram finanspolitik. Snarlika synpunkter kan anläggas på 1988/89:FiU20motionärernas förslag om extra inleveranser från och . Ihär återgivna delar tillgodoser budgetalternativet därmed knappast de krav påfinanspolifisk stramhet som motionärerna själva vill ställa på sin politik. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet mofion Fi226 yrkandena 2 och11. kommunisterna presenterar i motion Fi224ett budgetförslag som är inriktat på att föra över ekonomiska resurser frånkapitalägare och näringsliv till de lönearbetande samt till den offentligasektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar. Utvecklingen inom denoffentliga sektorn måste prioriteras, hävdar motionärerna som genom sittbudgetförslag velat främja en fördelningspolitiskt riktig konsumtion via denoffentliga sektorn. I enlighet härmed lägger mofionärerna fram förslag om enkraftig utbyggnad av den offentliga sektorn. Barnomsorgen skall nästa budgetårbyggas ut med 40 000 nya daghems- och fritidshemsplatser samfidigt som bindandenormer skall införas för personaltäthet, yta och gruppstoriek. Ett särskiltstatsbidrag skall sfimulera kommuner och landsting att förbättra arbetsmiljöoch öka personaltäthet inom i första hand områdena vård, omsorg och skola.Dessutom skall ett bidrag utgå till sjukvårdshuvudmännen i syfte att begränsapersonalens helgfjänsfgöring. Omfattande insatser skall göras för att rusta uppjärnvägarna, och på skolans och högskolans område vill motionärerna genomförasärskilda reinvesteringsprogram. Satsningen på kulfur skall öka, och avstatsbudgetens utgifter skall sättas av för kulturändamål. 1 avvaktan på attmatmomsen avskaffas vill motionärerna kraftigt höja livsmedelssubventionerna.Höjningar föreslås även för barnbidrag, bostadsbidrag och räntebidrag tillallmännyttiga bostadsföretag. De ökade utgifterna vill motionärerna finansiera med höjdaarbetsgivaravgifter och skärpt beskattning av i första hand kapital.Förmögenhets- och realisationsvinstbeskattningen av aktier skall sålundaskärpas. Dessutom skall en engångsskatt på större förmögenhefer fas ut under1989. Omsättningsskatten på aktier resp. andra värdepapper skall höjas 6 %fr.o.m. Vidare vill motionärerna kraftigt höjalagfartsavgiffen för företag samt belägga industrifastigheter medfastighetsskatt. Därutöver föreslår de bl.a. höjd beskattning av tobak, uranoch vattenkraft. Motionärerna vill slufiigen också införa vissa miljöavgiftersamt höja redan befintliga avgifter, däribland den på handelsgödsel ochbekämpningsmedel. Utskottet vill med anledning härav anföra följande. Deoffentliga utgifterna ökar med viss automatik även utan reformer ochandra regeländringar. Av finansplanen framgår att detta utgiftstryck kommer attvara mycket starkt och atf en framskrivning av endast deautomatiskt verkande utgiftsposterna visar på en betydande ökning av utgifternaför transfereringar. Motionärerna förespråkar en expansiv budgetpolitik sommed vitfsyffande förslag och omfattande utgiftsåfaganden ytterligare skulledriva upp detta utgiftstryck. En sådan politik är som utskottet ser def infeförenlig med de krav som måste ställas på den ekonomiska politiken. Våra pris-och löneökningar är högre än omvärldens och brisfen påarbetskraft är påtaglig. I rådande läge skulle därför motionärernas förslagmedföra att dessa obalanser ytterligare accen- 1988/89:FiU20 tuerades. Meddef anförda avstyrker utskottet bifall till motion Fi224 yrkande 2. Miljöpartietde gröna redovisar i sin motion Fi213 ett budgetalternativ som man ser somförsta steget i en långsikfig ekonomisk strategi för att reformerasamhällsekonomin. Partiet har som mål att minska miljöförstöringen ochförbrukningen av råvaror och energi. Skattepolitiken ses som ett grundläggandestyrmedel för att nå därhän. Energi och miljöfarliga utsläpp skall beskattashårdare medan skatten på arbete skall sänkas. Införår 1990 föreslår partiet att inkomstbeskattningen ändras. Man vill också atfarbetsgivaravgifterna sänks - dvs. med cirka en fjärdedel- dels i , , på och i delar av Bergslagen, dels för demsom arbetar inom sjukvård, äldreomsorg och handikappomsorg. Mervärdeskattenskall slopas på svensk basmat men i övrigt höjas med drygt 2 procentenheter.Tobaks- och alkoholbeskaftningen skall skärpas kraffigt liksom skatten påbensin, annan energi och råvaror. Partiet lägger också fram förslag om en radmiljöskatter. Deökade inkomsterna skall bl.a. användas för att finansiera en utbyggdföräldraförsäkring, dagbarnvårdarlön till föräldrar som väljeratt vårda egnabarn, en omfattande satsning på järnvägar, naturreservat, regnskogar ochinternationell miljövård. Partiet vill också ersätta nuvarande bostadsbidragmed ett s.k. bastillägg, vilket är ett inkomstprövat, men icke hyresanknutetbidrag till barnfamiljer. Utskottetfår med anledning härav anföra följande. Motionärerna föreslår attmervärdeskatten på livsmedel skall slopas. Skattebefrielsen skall dock endastgälla svensk basmat och dessutom endast vissa utvalda varugrupper. Fisk skallskattebefrias, men endast om den landats av svenska fartyg. Bland de svenskaprodukter som inte skall skattebefrias återfinns bl.a. ägg, broiler, griskött,socker och margarin. På dessa svenska varor, liksom på allt importeratlivsmedel och alla andra mervärdeskattepliktiga produkter och tjänster skallmervärdeskatt utgå med en skattesats som är högre ändagens. Förslagetframstår i utskottets ögon som krångligt och svårtillämpbart. Dessutom innebärdet att delar av den svenska livsmedelsproduktionen skulle komma att gynnas påbekostnad av motsvarande utländska produkter. Därmed står förslaget också idirekt strid mot en av huvudprinciperna för det allmänna tull- ochhandelsavtalet, . Denna princip, som anslutit sig till, slår fastatf importerade varor skall, när de väl nått importlandet, alltid ges sammabehandling som inhemska varor. Skydd för inhemsk produktion får därför endastges genom tullar. En allmän strävan inom är dock att generellt verka förminskade tullar eftersom det bidrar fill att öka välståndet, inte minst iutvecklingsländerna. Miljöparfietföreslår också att inkomstbeskattningen läggs . Förslaget innebäratt skatteuttaget, dvs. marginalskatten, skall skärpas i alla inkomstskikt. Iprincip tar man därmed tillbaka större delen av den marginalskattesänkning somgenomfördes . I det lägsta skatteskiktet - dvs. det somomfattar inkomster upp till ca . blir detdessutom en väsentlig skärpning i och med att uttaget av statlig skaft 1988/89:FiU20 föreslåsbli höjt från 5 fill . Skattehöjningen uppvägs av att partiet samtidigtföreslår att ett nytt avdrag på . grundavdragoch schablonavdrag vid inkomstbeskattningen. bottenavdragfår alla med årsinkomster upp till . lägreskattebelastning i jämförelse med dagens regler. De föreslagna skattesänkningarna åstadkoms alltså fillpriset av höjda marginalskatter i främst de lägsta inkomstskikten. Mestgynnade, räknat i antalet kronor, blir de med inkomster upp fill ,dvs. deltidsarbetande eller de som arbetar endast del av året såsomferiearbetande ungdomar. I detta sammanhang kan det finnas skäl att uppmärksammaatt de marginaleffekter som inkomstskaffeförslaget ger upphov till i det lägstainkomstskiktet förstärks av motionärernas förslag till bastillägg. Detta bidragskall ersätta bostadsbidragen och utgå till barnfamiljer oberoende av hyresnivå.Liksom bostadsbidragen skall bastillägget trappas av med ett belopp motsvarande20 % av inkomsten. Men medan bostadsbidragen börjar att trappas av först vidinkomster överstigande ö3 . skall avf rappningen av basfilläggef ske såsnart bidragstagaren uppbär inkomst. Följden härav blir atf även förbarnfamiljer med mycket små inkomster uppkommer betydande marginaleffekter. en årsinkomst på öO . har en barnfamilj med dagens bidrags- ochskatteregler en sammanlagd marginaleffekt på . Samma familj får medmiljöparfiets förslag en marginaleffekt på ö4 %, vilket innebär att tvåtredjedelar av en inkomstökning faller bort i form av ökad skatt och minskatbidrag. Marginaleffekter av detta slag begränsar enligt utskottets meningindividens valfrihet. De bör därför i görligaste mån begränsas, inte skärpasvilket blir följden av förslag. Utskottet har fidigare betonat vikten av atf stimulerautbudet av arbetskraft för atf därigenom motverka de överhetfningstendensersom alltmer börjat göra sig märkbara, bl.a. till följd av brist på kvalificeradarbetskraft. Vissa betydelsefulla inslag i motionärernas budgetalternativmotverkar direkt denna strävan. Dit hör enligt utskottets mening såvälinkomstskatte-förslagef som förslaget om basfillägg. Dit hör ocksåmotionärernas förslag om dagbarnvårdarlön fill föräldrar som tar hand om egnabarn. Motionärernas förslag om sänkta arbetsgivaravgifter torde inte heller inämnvärd utsträckning kunna motivera parterna på arbetsmarknaden att träffaavtal på en lägre nivå i och med att nedsäftningarna är antingen regionalfeller yrkesmässigt differentierade. Motiven för en sådan återhållsamhetförsvagas också av de många förslag till höjning av indirekta skatter sommotionärerna lägger fram. Med detanförda avstyrker utskottet bifall till motion Fi213 yrkande 2. Vad utskottet här anfört i fråga om de negativakonsekvenserna av förslagen i mofion Fi213 beträffande grundavdrag ochbasfillägg innebär att utskottet inte heller kan ställa sig bakom motion Fi219av och (båda mp) där dessa förslag upprepas. Förnyelseav den offentliga sektorn 1988/89: FiU20 I motion Fi506 av m.fl. (s) aktualiserasfrågan om förnyelse av den offentliga sektorn. Mofionärerna anser detfillfredsställande att regeringen har för avsikt att inleda ett omfattandeförändringsarbete avseende hela den offentliga sektorn. De vill med sin mofionbetona betydelsen av att alla sektorer direkt engageras i verksamheten och attäven personalen får möjlighet att delta aktivt i förändringsarbefet. Detta fårinte enbart bli en uppgift för en central expertgrupp, framhåller motionärerna.Den offentliga sektorn bärs upp av dess personal. En förutsättning för attförnyelsen av denna verksamhet skall kunna komma till stånd är därför attpersonalens kunskap och erfarenhet på olika nivåer tas fill vara. I finansplanenhar regeringen också betonat detta förhållande. Med hänsyn härtill är detknappast erforderligt med något särskilt riksdagsinitiativ för atf regeringensuppmärksamhet skall riktas på det problem motionärerna tar upp. Motion FiSOöavstyrks därför av utskottet. Motion Fi714 av () berör en speciellaspekt av samma förnyelsearbete, nämligen utvecklingen av systemet med treårigabudgetramar och dess fillämpning på försäkringskassorna. Motionären vill vid övergången till ett sådant system skall ta hänsyn fill de speciellaförhållanden som gäller för försäkringskassorna. Hon föreslår också attkassorna skall kunna medverka i nya former för samarbete inom den offentligasektorn. Utskottet får med anledning härav anföra följande. Arbetet med attutveckla en ny budgetprocess är bl.a. inriktat på atf finna lämpliga former fören fördjupad prövning och analys av en myndighets hela verksamhetsområde. Ensådan fördjupad prövning skall äga rum och göras utifrån desärskilda förutsättningar som gäller för varje enskild myndighet. Bl.a. skallregeringen kunna utfärda myndighetsspecifika direktiv som underlag för en sådangranskning. Det kan därför förutsättas att de speciella förhållanden som gällerför enskilda myndigheter liksom för försäkringskassorna kommer attuppmärksammas i det fortsatta utvecklingsarbetet utan att tar någotinitiafiv i frågan. Det torde inte heller vara erforderligt med någotriksdagsinitiativ för att göra regeringen uppmärksam på möjligheten attutnyttja försäkringskassorna för olika typer av samarbetsprojekt. Med detanförda avstyrker utskottet bifall fill motion Fi714. godkände vissa riktlinjer förbudgetpolitiken. Dessa innebär bl.a. att regeringen inför varje avtalsrörelse skall klargöra vilket totalt lönekosfnadsutrymme som den anser föreligga för den statliga sektorn (FiU 1980/87:30, s. 53). Innebörden därav är atf varje kostnadsökning som går utöver denna ram skall mötas med effektivitets- och produktivitetshöjan- de åtgärder eller besparingar. Syftet med detta system är bl.a. att göra de grundläggande förutsättningarna för lönebildningen inom den privata och den offentliga sektorn mer likartade. I finansplanen 1988 (prop. 1987/88:100, bilaga 1) redovisades atf regering- " en för fastställten utgiftsram om . Regeringen begärde vid 1988/89:FiU20 samma fillfälleett bemyndigande atf besluta om medelstilldelning för särskildapersonalförsörjningsåtgärder i syfte att kunna undvika förvärradepersonalförsörjningsproblem inom staten. lämnade detta bemyndigande(FiU 1987/88:20, rskr. Utskottetanförde att den offentliga sektorns kvalitet och omfattningdittills hade kunnat förstärkas genom att verksamheten expanderat ochskatterna höjts. Denna väg är emellertid inte längre framkomlig, anfördeutskottet. Om reallönerna efter skatt skall kunna sfiga, kan inte skattetrycketskärpas ytterligare. Förbättringar av den offentliga servicens kvalitet, liksomytterligare volymexpansion, måste därför ske främst genom effekfivisering,omprioritering och förnyelse av verksamheten. Möjligheterna tilllöneförhöjningar för de offentliganställda kommer i högre grad än fidigare attvara beroende av produktivitetens utveckling i den offentliga sektorn. motion kommunisterna yrkades avslag på förslaget. Iandra motioner kommunisterna och centerparfiet begärdes idetta sammanhang att bl.a. skolan skulle undantas från den generellautgiftsramen. Utskottet anförde med anledning härav att om statsmakterna inågot fall, t.ex. på skolområdet, skulle finna att tillräckligaproduktivitetshöjningar inte är möjliga att uppnå och att konsekvenserna förverksamheten blir oacceptabla måste omprioriteringar av resurser bli aktuella.Något utrymme för undantag för vissa områden fanns infe utom för försvaretsmyndigheter och statsbidragen fill arbetsmarknadspolifiska åtgärder. Dessautgifter hade besfämts utifrån andra grunder än de statliga löneavtalen. Med det anförda avstyrkteutskottet de nämnda motionerna. Sedandet stafiiga löneavtalet för blivit klart justerade regeringen med stödav def nämnda bemyndigandet utgiftsramen för fill 5,ö %. Eftersomkostnaderna för avtalet uppgick till ö,ö % innebar den justerade utgiftsramenatt ett extra rationaliseringskrav på lades på verksamheten. Ipropositionen föreslås nu atf en ny utgiftsram läggs fast för . Ramenbör i likhet omfatta förvaltningsanslag och statsbidrag i dedelar medelsberäkningen grundas på avtal inom det statligt reglerade området.Ramen anges i propositionen till . Detta är enligt regeringensbudgetpolifiska bedömning de nya resurser som kan tillföras statsbudgeten förökade lönekostnader som inte kan täckas av förbättrad effektivitet och ökadproduktivitet. I propositionen sägs dock att myndigheterna utöver utgiftsramenbör få del i de produktivitetsvinster som kan frigöras i den statligaverksamheten. Förslagettill utgiftsram för lönekostnadsökningar avvisas i motionerna Fi208, Fi216 och Fi224 (alla vpk) samt i motion Fi209 av Per och (båda m). Som mofiv för detta anförs att det är statsmakterna och inte de olika myndigheterna som skall bestämma inrikt ningen och omfattningen av verksamheten. Om de fakfiska lönekostnaderna överstiger ramen tvingas myndigheterna göra omprioriteringar av verksam heten. I motion Fi214 (m)accepteras förslaget fill utgiftsram. att ramen bör utvidgastill att gälla även kommunerna. I motion Fi223 (fp) 1988/89:FiU20 sägs attsystemet med utgiftsram har vissa tilltalande drag. Def är emellerfidnödvändigt att ramen bestäms i överensstämmelse med den ekonomiska utvecklingenoch arbetsmarknaden i övrigt. Motionärerna i Fi226 (c) anser att ramen skallavse myndigheternas totala verksamhet och inte enbart lönekostnaderna. I motionFi218 av m.fl. (s) redovisas riktlinjer för hur ett systemmed ramstyrning för stafiigt finansierad verksamhet bör kunna utvecklas vidare. Utskottetvill med anledning härav anföra följande. Kravet att hålla det totalaskatteuttaget nere innebär en restriktion för finansieringen av den offentliga verksamheten.Möjligheterna till resurstillskott blir därför beroende av vad tillväxten ihela samhällsekonomin medger. Förändrade och ökande behov måste därför i storutsträckning fillgodoses genom omprioriteringar och ett effektivareutnyttjande av den offentliga sektorns resurser. För att göra en sådanutveckling möjlig måste styrningen av den statliga och statligt finansieradeverksamheten reformeras. Åtgärder måste vidtas för att undanröja olika hinderför ett effektivt utnyttjande av resurserna i den stafiiga verksamheten.Verksamheten bör i högre grad styras genom angivande av mål i stället för genomdetaljregleringar. Grunduppfattningen bör vara att de som utför den offentligaverksamheten också är de som bäst kan bedöma hur de resurser som står tillförfogande bäst skall kunna användas för att uppnå angivna mål förverksamheten. Beslutanderätten och ansvaret för arbetets uppläggning bör därfördelegeras. Ettarbete med minskad detaljreglering har också inletts, vilket regeringenredovisade bl.a. i kompletteringspropositionen 1988. Imotion Fi218 (s) redovisas vissa inslag i ett samlat budgefpolitiskt synsätt.Statsmakterna måste ge de statliga verksamheterna förutsättningar att arbetamer långsikfigt. Samfidigt måste betydligt större vikt än tidigare läggas vidutvärdering och uppföljning av verksamheten. Det bör ske genom attstatsmakterna gör en ordentlig genomlysning av vad som görs inomett verksamhetsområde. Då skall hela verksamhetsområdet granskas -inte baraförvaltningsresurserna. Det betyder att även fransfereringssystem, normgivningm.m. Utskottetanser att en grundläggande förutsättning för atf dessa förändringar skallkunna genomföras är att statsmakterna klart anger ekonomiska ramar för myndigheternasverksamhet. Därmed blir det också möjUgt att ge myndigheterna ett ökatinflytande på bl.a. lönebildningen. De produktivitetsvinster som kan frigörasi verksamheten kan få disponeras av myndigheterna. Ettsysfem utan i förväg angivna ekonomiska ramar för myndigheternas verksamhetförutsätter att myndigheterna i efterhand ges kompensafion för inträffadekostnadsökningar. Därmed saknas incitament för att bringa nedkostnadsutvecklingen. Statsmakterna kan då tvingas till korrigerande åtgärderför atf begränsa effekterna av alltför snabba kostnadsökningar. Systemetmed en utgiftsram för löneökningar har tillämpats för innevaran de budgetårs anslag. Även om man i flera motioner accepterar principen om en utgiftsram för lönekostnadsökningar framförs vissa synpunkter på hur utgiftsramen bör tillämpas. Utskottet kan utifrån de vunna erfarenhe- 61 terna och de synpunktersom framförts konstatera att systemet har vissa fördelar.Enligt utskottets mening kan dock lämpligheten av att avgränsa en 1988/89:FiU20utgiftsram till enbart ett resursslag - lönekostnader - ifrågasättas. Det ärangeläget att myndigheterna ges incitament att begränsa den totala kostnadsutvecklingen.Ett nytt system bör därför utvecklas som tar sikte på att lägga fast en ram förmyndigheternas samlade förvaltningsutgiffer. Härigenom skulle systemet ävenkunna kopplas till de treåriga budgetramar som successivt kommer att införas.Detta ligger också väl i linje med den nya anslagsformen ramanslag. Liknande system tillämpas inom vissa verksamhetersom är offentligt finansierade. En del kommuner och landsfing har infört dennaform av ramstyrning. Ett sådant system bör därför kunna utvidgas och tillämpasäven på andra områden. Det kan t.ex. gälla bidragsanslag till verksamheter sombedrivs både av staten och av andra än staten. Frågan uppkommer därvid vem detär som styr verksamhetens omfattning och inriktning. Om det är bidragsgivaren,staten, måste anges på vilket sätt verksamheten skall påverkas.Riksdagen måste i så fall göra de politiska omprioriteringar som ansesnödvändiga. Annars måste ansvaret för verksamheten överlåtas tillbidragsmottagaren.