bet · GC01KU14 · 1988-12-31 00:00:00 — Lättnader i sekretessen som möjliggörett förfarande liknande det som fanns före länsläkarorganisationens avskaffandekan däremot godtas. Farmacevtförbundanför i fråga om motion K408 atf motionärens förslag torde leda fill att apotekenavgör vad som är en rimlig förskrivning, något som förbundet inte anser vararikfigt. Förslaget leder infe heller till aft problemet i sig penetreras. Utanatt ge stöd och hjälp till den enskilde medför del ett stort ingrepp i denpersonliga integriteten. En förändring i sekretesslagen i enlighet medmotionärens förslag vore därför olycklig. Kammarrätteni anför aft de problem angående överförskrivning av psykofarmaka ochmissbruk av sådana läkemedel som tas upp i motionen är väl omvittnade. Härmedsammanhängande juridiska frågor har ingående behandlats i JO:s ämbetsberäftelse(JO 1986-87 s. 159 ff.). Kammarrätten ansluter sig i allt väsentligt till JO:sbedömningar. Som framgår av dennes redogörelse uppstod problemen framför allt ioch med att länsläkarinstifutio-nen avskaffades samfidigt som sekretesslagenmed dess strängare sekretessregler trädde i kraft. hadesekretessfrågorna kunnat lösas genom att apotek och läkare hade enuppgiftsskyldighef i förhållande till länsläkaren som fick underlag för attmotverka missbruk bl.a. genom s.k. spärrlistor vid apoteken. JO haravslutningsvis bl.a. rekommenderat atf fillsynsfunktionerförstärks. Enligtkammarrättens mening kan de problem som motionen behandlar inte lösas enbartgenom någon ändring i sekretesslagen. Bl.a. gäller att det kan vara svårt atttillräckligt väl definiera i vilka fall missbruk av sådant slag föreligger attsekretessen skall brytas. Lika med JO anser domstolen att socialstyrelsenstillsynsfunktion bör förstärkas. Detkan erinras om atf den privata hälso- och sjukvården infe är underkastadsekretesslagens bestämmelser utan reglerna om tystnadsplikt i tillsynslagen.Eventuella ändringar måste'därför genomföras även i sistnämnda lag. Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd framhåller att motionen belyser de hinder somsekretesskyddet ibland utgör för att få till stånd lämpliga åtgärder motmissbruk av beroendeframkallande läkemedel. Det kan ifrågasättas, om nuvarandesekretessregler innebär en lämplig avvägning mellan den enskildes krav påintegritet och samhällets intresse av atf begränsa åtminstone det gravamissbruket. Ansvarsnämndenkan här nämna aft nämnden i åtskilliga fall sett sig nödsakad att återkallaläkares förskrivningsrätt beträffande narkotiska preparat på grund av alltförfrikostig förskrivning av sådana läkemedel. Eftersom ryktet sprider sig snabbti de kretsar som det här gäller, har mottagningar ofta utvecklat sig till attnäsfan uteslutande besökas av missbrukare. Desekretessproblem som är förknippade med svårare läkemedelsmissbruk bör enligtnämndens mening utredas. (styrelsen) konstaterar att frågan har behandlats i JO:s ämbetsberättelse1986-87, där en utföriig genomgång gjorts av problemen kring rapportering ochregistrering av läkemedelsmissbrukare och där det visats att samhälletsmöjligheter till effektiva inskridanden utan den enskildes samtycke är mycketbegränsade. Ämnet har även diskuterats vid 1988/89: KU 14 (fill yttrandet) konferenseri och regi , varvid på olika sätt vitsordats den maktlöshet som råder till följd av hinder i sekretesslagen. I ett remissyttrande fill har vidare funnit att ett klart lagstöd är nödvändigt för att vissa i remisshandlingen av föreslagna s.k. kontaktlä kare med tillsynsfunktioner på detta område skulle kunna få lämna ut patientuppgifter fill behandlande läkare och apotek. Även denna fråga bör utredas vidare och därvid enligt styrelsens mening ges förtur med sikte på en snabb lösning. . .. Även TCO och stadskansli förordar en utredning isaken. i konstaterar att problemen sombeskrivs i motionen är svårlösta. hyser dock tveksamhet fill omen ändring i sekretesslagen löser problemen. Samarbetsgruppen KALV, och försocial och mental hälsa (RSMH) avstyrker motionen men förordar registrering avförskrivning av vanebildande medel. Begreppet "men".Motionl986/87:K414(s,m,fpochc) 1 mofionen begärs en ändring av begreppet "men"i sekretesslagen. Mofionärerna hänvisar till bristande möjlighet för läkare attinformera och informationsbehovet vid överförskrivning avpsykofarmaka. Kammarrätten i anför att begreppet men är avfundamental betydelse för sekretesslagens systemafik, eftersom denna bygger påbl.a. principen att fråga om utlämnande skall prövas med hänsyn till risken förskada eller men, på sätt närmare anges i de olika lagrummen. En ändring avmen-begreppet förutsätter därför en genomgripande översyn av sekretesslagen.Kammarrätten finner inte en sådan översyn påkallad. Med anledning av vad som i motionen anförs omuppgiftslämnande från läkare fill försäkringskassa kan framhållas atfmyndigheter inom den offenfiiga hälso- och sjukvården enligt 20 kap. 9 § lagen(1982:361) om allmän försäkring och andra motsvarande bestämmelser inomsocialförsäkringsområdet är skyldiga att på yrkande av försäkringskassa lämnadenna uppgift rörande namngiven person om förhållande som är av betydelse förtillämpningen av denna lagstiftning. Någon skyldighet atl lämna ut sådanauppgifter till försäkringskassorna finns däremot inte föreskriven på denprivata sidan, vare sig i fillsynslagen eller i annan författning. påpekar att begreppet"men" i 7 kap. 1 § sekretesslagen i hög grad tolkas olika inom hälso-och sjukvården. Vissa läkare grundar sitt beslut om utlämnande avjournalhandlingar på en objektiv medicinsk bedömning, medan andra för säkerhetsskull i regel inhämtar patientens samtycke. Begreppet "införståttsamtycke" ges också olika tolkningar. Även om JO behandlat hithörandefrågor vid olika tillfällen förefaller det finnas behov av klargöranden. Detbör lämpligen ske inom ramen för en översyn av hälso- och sjukvårdssekretessen. 1988/89:KU 14 (till yttrandet) Apoteksbolaget delarmotionärernas uppfattning att begreppet men bör utredas. Läkare önskar iblandav apotek få uppgift om huruvida ett av läkaren förskrivet läkemedelexpedierats. En sådan uppgift kan inte lämnas ut utan patientens medgivandeenligt nuvarande regler. Detsamma gäller utlämnande av uppgift om att pafientenordinerats läkemedel av andra läkare. Det finns enligt bolagefs uppfattninganledning atf anta att den nuvarande tolkningen av begreppet men snararehindrar än främjar ett adekvat omhändertagande av patienten. tillstyrker motionen och framhåller att problemet medöverförskrivning/konsumtion av psykofarmaka till patienter är väl känt. Mednuvarande sekretessbestämmelser känner sig apoteksfarmacev-ten maktlös - manhar ingen att vända sig till med problemet. Så länge länsläkarorganisationenfanns kunde man däremot diskutera frågan med länsläkaren. Missbruksgruppereller samrådsgrupper är därför numera ett bra alternativ. För att dessa grupperskall få en rimlig möjlighet att arbeta bör man dock, såsom socialutskottetföreslår i sin promemoria, införa någon form av generalklausul som gerapofeksfarmacevterna möjlighet att i vissa särskilt angelägna fall göra enintresseavvägning och därigenom kunna agera. förordar en lagändring för att möjliggöra informafion omläkemedelsmissbruk, se ovan beträffande motion K408, s. 26 f. Sällskapetmotsätter sig motionärernas förslag att en läkare bör ha rätt att utanmedgivande av patienten lämna uppgifter till . Omförsäkringskassan för sin bedömning när det gäller socialförsäkringsförmånermåste ha tillgång till medicinskt underlag och patienten infe medger detta,måste detta problem kunna lösas på annat sätt (separat utredning viaförtroendeläkaren; nekande av utbetalning med hänvisning till bristandebeslutsunderlag etc.) än genom brytande av det förtroende som finns mellanläkare och pafient. Landstingsförbundetupplyser atf det kan anföras talrika exempel från förbundetsrådgivningsverksamhet på atf vad som utgör men för den enskilde om vissapersonliga uppgifter röjs, både överfolkas och underskattas i den dagligaverksamheten. Även från rättspraxis finns viss vägledning beträffande vad somi denna del innebär tolkningsproblem. Inte minst bör det om möjligt skapasstörre klarhet om räckvidden av det underförstådda samtycke fill att personligauppgifter åtminstone i viss utsträckning lämnas ut, som får anses följa redanav den omständigheten att en patient frivilligt vänt sig fill ensjukvårdsinrättning för atf få vård och hjälp. Frågan bör ses över inom ramenför ett samlat grepp på problemen i hälso- och sjukvårdssekretessen. behöva upppmärksammas om den skada som kan uppkomma vid röjande avsekretesskyddade uppgifter i hälso- och sjukvården alltid skall behöva knytasfill begreppet "men". (fill yttrandet) Sekretess vid samarbete mellan samt hälso-och sjukvård m.m. Motion 1986/87:K427(s) I mofionen fästs bl.a. uppmärksamheten på att uppgifterhos fritids- och ungdomsledare inom fritidsnämndens verksamhetsområde inte ärunderkastade sekretess samt att detta problem förvärras i takt med attkommundelsnämnder inrättas utan att sekretessfrågorna är lösta. (styrelsen) framhåller atf det pådetta område inte sällan uppkommer svårigheter när def gäller dels utbytet avuppgifter mellan nära samverkande enheter inom hälso- och sjukvård ochsocialtjänst (äldrevård, missbrukarvård m.m.), dels t.ex. överlämnande avjournalmaterial från mödra- och barnhälsovården, som är en landstingskommunalverksamhet, till skolhälsovården, som har primärkommunalt huvudriiannaskap.Problemen gäller i allt väsentligt vad som i dessa sammanhang kan anses utgöramen såväl för den enskilde vårdtagaren som för hans anhöriga, i den mån deffinns uppgifter om dessa i förekommande personakter eller journaler, och därmedi vilka situationer def krävs uttryckligt medgivande från den berörde ellerhans vårdnadshavare för att uppgifter skall kunna lämnas ut. Det är angelägetatt man försöker klarlägga också dessa frågor bättre än . (styrelsen) uppger aftfritidsnämndens personal normalt har en mycket god kontakt med och stor kunskapom sitt områdes ungdomar. Personalen får därför ofta en stor fond avintegrifefskänsliga uppgifter. Enligt förbundets uppfattning borde det därförvara naturligt att även denna verksamhet omfattades av sekretesslagen. I vissakommuner finns dessutom grupper bestående av personal från socialtjänst, skola,polis och fritidsförvaltning där man önskar arbeta med att tillsammans finnalösningar på enskilda ärenden. Atf få ungdomars och föräldrars samtycke filldetta är inte så svårt, men.det känns olustigt atf en av samarbetsparterna inteomfattas av sekretesslagen. Om en ändring av sekretesslagen genomförs måstepersonalgrupperna åläggas anmälnings- och upplysningsskyldighet jämlikt 71 §socialtjänstlagen eftersom utredningar om ungdomar ofta behöverkompletteras med uppgifter från fritidspersonalen. Sekretesslagens sysfem medolika sekrefesstyrka för lärare och elevvårdspersonal liksom det förhållandetaft skolhälsovården är aft befrakta som särskild verksamhetsgren skapartillämpningssvårigheter och irritation inom skolans värld. En utredning som sökteåstadkomma ett nytt enklare system välkomnas av förbundet. , Samarbetsgruppen KALV och delarmotionärens uppfattning aft frågorna bör utredas. Även TCO är positiv till en översyn i vissa delar. pekar påavvägningsproblemen mellan intresset av samarbete resp. integritet. Def ärenligt nämndens mening viktigt att hithörande frågor penetreras noga innanlagstiftningsåtgärder vidtas. stadskansli ochlänsstyrelsen i anser atf svårigheter- 1988/89:KU14 na bör lösas genom ett samarbete mellan myndigheterna i samförstånd med Bilaga 2 berörda enskilda. (till yttrandet) Sekretessvid samarbete mellan skola och förskola. Motion 1987/88:K434 (m, fp och c) Imotionen begärs ändring i sekretesslagen för att undanröja hinder iinformationsutbytet mellan förskola och grundskola. SÖser infe något behov av lagändring eller regelöversyn pä området, se tidigareredovisning s. 36. (styrelsens) uppfattning krävs inte någon lagändringför aft åstadkomma vettiga informationsförhållanden, utan kunskaper och nyarutiner kan åstadkomma detta. Utbildningom sekretesslagens innehåll för och skolans personal gör attirritation inte behöver uppstå mellan personalgrupperna genom atf"harmlösa uppgifter" förtigs. Beträffande övriga uppgifter, dvs.merparten a v de uppgifter som lämnas över till skolan, samtycker föräldrarnanormalf till detta. I de kommuner där man utarbetat rutiner som innebär attföräldrarna själva delfar i informafionslämnandet är resultaten mycketposifiva. Sekretessi vissa ärenden om rättsljälp. Motion 1986/87:K428 (c) () upplyser att inträdde den ändringen irättshjälpslagen att överklagande av utskrivningsnämndernas beslut irättshjälpsärenden görs hos PN i stället för hosdomstolsverket (DV). Härigenom har en väsentlig del av de problem som PNtidigare berört undanröjts. Problemen kvarstår dock i viss mån när DV är part ieft rätfshjälpsärende som överklagas fill PN eller i fall där PN begär yttrandefrån DV. Eftersom sekretessen gentemot patienten enligt 7 kap. 3 och 6 §§ SekrLinte kan upprätthållas hos DV, har PN kommit överens med DV aft handling sominnehåller sékretessbelägd uppgift som inte bör komma till patientens kännedominte kommuniceras med verket. Om innehållet i handlingen har betydelse förbedömningen i rättshjälpsärendet, informeras DV i stället på lämpligt sätt,t.ex. genom utdrag ur handlingen eller genom en sammanställning av de förrättshjälpsärendet relevanta uppgifterna. Överenskommelsenmåste ses som en nödlösning, vilken kommer att medföra en hel delhanteringsvårigheter för både PN och DV. PN delar därför motionärensuppfattning att sekretessen enligt 7 kap. 3 och 6 §§ SekrL bör gälla också hosDV. Det borde vara möjligt att genomföra en sådan ordning utan atf avvaktaytterligare utredning av frågan. Socialstyrelsenansluter sig till PN:s bedömning. finner def motiverat aft dessa frågor tas upp vid en översyn avsekretesslagsfiftriingen. ställer sig bakom principen att i de få fall sekretess gällergentemot den berörde så skall sekretessen följa med handlingen oberoende av hosvilken myndighet den råkar finnas. Önskemål i samma riktning som i motionenledde ju till att försäkringskassorna fick en sekretessreglering gentemot denberörde. Def finns därför anledning att principiellt låta sekretessen överförasi dessa fall. kah bestyrka, aft def finns konkreta exempel, där nuvarandelydelse medfört stora problem i enskilda ärenden och vill även av principiellaskäl uttrycka sitt stöd för motionen. fillstyrker atf frågan utreds. Sekretessangående barn i förhållande till frånskild förälder. Motion 1987/ 88:K429(fp) Imotionen föreslås att sekretesslagens regler om sekretess i hälso- ochsjukvården skall ses över i syfte att underlätta för förälder, som endast harumgängesräff med sitt barn, att få upplysningar om detta. Kammarrätteni redovisar atf i fall, som åsyftas med motionen, får uppgifterlämnas ut om vårdnadshavaren medger det. Även om ett sådant medgivande infeföreligger torde uppgifter, söm ej av särskild anledning är specielltintegrifefskänsliga, kunna efter en menprövning lämnas till en förälder som ejär vårdnadshavare. Kammarrättenhar inte någon erfarenhet av om den nuvarande ordningen medför någraolägenheter i prakfiken för den förälder som endast har umgängesräff. Skullesådana ha gett sig till känna, synes frågan böra ägnas uppmärksamhet vid enöversyn av sekretessbestämmelserna på området. Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd vill för sin del tillstyrka att denna frågaregleras närmare. Def kan infe vara tillfredsställande aft vårdnadshavarenskall kunna förvägra den som endast har umgängesrätt en sådan vikfig kontaktsom att få reda på hur barnet mår, när def är så sjukt, att def behöversjukhusvård. Detkan, enligt , starkt ifrågasättas om den ställning sombarnets legala ställföreträdare som tillerkänner vårdnadshavarenockså skall medföra en rätt för denne att annat än undantagsvis vägra samtycketill atf uppgifter om det gemensamma sjuka barnets fillstånd lämnas ut fill denförälder som endast har umgängesräft. Det synes angeläget atf också denna frågases över. En annan sak är att uppgifter i barnefs journal om den ena förälderninfe utan vidare kan lämnas ut till den andra, men i den delen fins def inteskäl att aktualisera någon ändring i det skydd som sekretesslagen redan nuerbjuder. (fill yttrandet) Ävenlänsstyrelsen i (sociala enheten), samt delar motionärens uppfattning. framhåller att menrekvisitet i 7 kap. 1 §sekretesslagen inte innebär aft en uppgift över huvud taget inte får lämnasut.. En normal tolkning av menbegreppet torde i flertalet fall leda till aftden som har umgängesrätt men inte är vårdnadshavare får ut de önskadeuppgifterna. kan def också med hänsyn fill ändamålet med vården varanödvändigt aft lämna ut uppgifter av detta slag. Detta kan då ske med stöd av 1kap. 5 § sekretesslagen. I def fallet behöver inte en subjektiv invändning motutlämnandet beaktas. Uppstår det sådana situationer atf en vårdnadshavare avillvilja eller annat inte objektivt grundat skäl motsätter sig ett utlämnande,kan det finnas skäl för personalen aft försöka jämka motsättningarna - dettakan i vissa fall också vara nödvändigt för att få eft gott resultat av barnetsbehandling. Inom pågår eft arbete med aft se över styrelsensallmänna råd till sekretesslagen. Frågor av nu angivet slag kan behandlas idenya allmänna råden. finner atf ett generellt tillstyrkande avmotionärens intentioner kan leda väl långt. I första hand bör prövas att lösafrågan enligt det nu anförda. stadskansli anför att det bör uppmärksammas atfvårdnadstvister kan förekomma även efter domstolens fastställande av vårdnadoch umgängesräff. Det kan på goda grunder antas, att sjukvårdens uppgifter kankomma atf användas med syfte aft bevisa motpartens olämplighet i skildaavseenden. Hälso- och sjukvården måste hållas utanför detta, vilken kan ske medgällande regler. Gällande föreskrifter ger utrymme för bedömningar från falltill fall. Det torde vara svårt atf tänka sig ett annat sysfem. Mofionens frågeställning gäller inte blott sjukvårdensområde utan jämväl andra kommunala vårdområden, främst ochelevvården. Infe heller på dessa områden finns anledning till lagändringar. Föreningen framför snarlika synpunkter. Enligt i mening löses dessaproblem inte genom ändring av sekretesslagen. Sjukvårdande myndighet har idessa situationer möjlighet aft med stöd av 71 § socialtjänstlagen göra anmälantill socialnämnd. kan därefter vidtaga de åtgärder som ärnödvändiga med tanke på barnets behov. Sekretess vid l\järttransplantation. Motion 1987/88:K414(m) Mot bakgrund av publiciteten kring en hjärttransplantationhemställer mofionärerna att sekretessreglerna skall utformas så attintegriteten inte träds för när i samband med sådan fransplanfation. Samarbetsgruppen KALV ochVerdandi delar motionärernas synpunkter. Kammarrätten i anser att de olägenheter som harpåtalats i motionen inte beror på brister i sekretesslagen. sambandmed hjärttransplantation omfattas sålunda av reglerna i 7 kap. 1 §sekretesslagen om enskilda patienters hälsotillstånd och andra personligaförhållanden. Vidare gäller enligt 16 kap. 1 § 3 p. sekretesslagen undantagfrån meddelarfriheten enligt tryckfrihetsförordningen i fråga om sådanauppgifter som är aktuella här. Sekretesskyddet gäller också till förmån föravliden och dennes närstående (jfr m.fl.. Sekretesslagen, 2 uppl., s.59). Även och hälso- och sjukvårdensansvarsnämnd konstaterar aft de intressen som i detta sammanhang bör skyddasredan åtnjuter skydd enligt sekretesslagen. Infe heller , stadskansli,eller finner skäl till någon lagändring på dennapunkt. Sekretess i kommundelsnämnder (jfr. motion K427 (s) s. Kammarrätten i anför att en uppdelning av denkommunala verksamheten i kommundelsnämnder medför att förtroendemän och tjänstemänkommer aft få fillgång fill och hantera sekretessbelagda uppgifter som inhämtasfrån olika verksamhetsområden och för olika syften. Infe sällan rör def sig omuppgifter med olika sekretessnivå och uppgifter som inte omfattas avgeneralklausulen i sekretesslagen, t.ex. sådana som inhämtats inomsocialtjänsten. Det ligger i sakens natur aft detta är ägnat att medförasvårigheter i tillämpningen. Bl.a. kan erinras om att enligt 1 kap. 3 §sekretesslagen sekretess råder inte endast mellan myndigheter utan även mellansärskilda verksamhetsgrenar inom samma myndighet. Enligt vad kammarrättenerfarit har tillämpningen av denna reglering också vållat problem ikommundelsnämnderna. Def framstår därför som angeläget att härmedsammanhängande frågor utreds. pekar på olika praktiska problem som följtpå inrättandet av kommundelsnämnder. Varje kommundelsnämnd blir ett egetsekretessområde vilket kan försvåra samarbete mellan olika sådana nämnder inomsamma kommun. En person kan bli verksam inom flera sekretessområden. Problemkan uppstå när ärenden från olika sekrefessområden handläggs vid sammasammanträde hos en kommundelsnämnd och därvid handläggare deltar från andraområden än def i ärendet aktuella området. Eft av syftena med kommundelsnämnderär aft vidga samverkan mellan olika förvaltningsdelar, något som inte ärförenligt med sekretesslagens regler om verksamhetsområden. Vid utformningen avbestämmelserna för dessa nämnder har inte tillräckligt beaktatssekretessfrågorna. Def är av synnerlig vikt att här se översekretessregleringen. (styrelsen) konstaterar att ettflertal kommuner numera har tillskapat kommundelsnämnder. Sekretesslagensbestämmelser om sekretess mellan olika verksamhetsgrenar medför problem förbåde förtroendevalda och tjänstemän. I en kommundelsnämnd ställs sekretess- skyddet på sin spets genomatt material från olika verksamhetsområden /89:KU14 behandlas i samma organ.Styrelsen ser det som synnerligen angeläget att Bilaga 2 regering och riksdagklargör hur sekretesslagen skall fillämpas i kommun- (fillyttrandet) delsnämnder. Göteborgsstadskansli anför att sekrefessproblematiken i fråga om kommundelsnämnder ärsvårbedömd varför kansliet med intresse ser fram mot resultatet av en översyn. Förre JO anseratf de sekretessproblem som uppkommer vid bildandet av kommundelsnämnder kräveren särskild utredning. Förslageti Översyn av LVU (Ds S 1987:3) om utvidgad anmälningsplikt i fråga om barn ochungdom stöds uttryckligen av Föreningen , ,, i , i länoch . De fem sist nämnda instanserna och Svenska läkaresällskapetstöder också uttryckligen förslag om lättnader i sekretessen till skydd fördef väntade barnet (1987:11). Barnsintegritetsskydd gentemot föräldrarna (vårdnadshavarna) tas från skildasynpunkter upp av . Föreningen , ochTor Sverne. Sekretessrörande ärftliga sjukdomar m.m. pekar på att den molekylärbiologiska forskningen förnärvarande utvecklas mycket starkt och def kommer varamöjligt att från ett enskilt blodprov få alla uppgifter om den enskildaindividens DNA och därmed hans arvsanlag. Tekniska möjligheter finns redan attutföra screening av anlagsbärare för flera svåra, icke behandlingsbarasjukdomar. Det är ytterst viktigt, aft undersökningsresultat från DNA-baseradoch annan genefisk diagnos enbart kommer till användning inom sjukvården förden enskilde patienten och hans familjs väl. En integrifefsfråga är hur manskyddar den enskilde individen mot atf dessa uppgifter exempelvis nårarbetsgivare och försäkringsbolag, vilka kan ha intresse av dessa uppgifter.Det är således ytterst väsentligt att uppgifter inom den klinisk-genetiskaverksamheten skyddas mot insyn. Klinisk genetik är inte heller ettverksamhetsområde, där def kan finnas något behov av ett friareuppgiftslämnande mellan olika myndigheter. Ettytterligare klarläggande behövs dock beträffande sekretesskraven vid vissaärftliga sjukdomar, där uppgifter om en enskild individ kan vara av storbetydelse för släktingarna. Vid exempelvis (danssjuka), därinsjuknandet kan ske sent, kan ett barn fill en förälder med ökad risk attdrabbas av sjukdomen, vilja veta resultatet av A-analysen från föräldern föratt därmed få reda på sin egen risk atf drabbas av denna svåra sjukdom ochdärmed också risken för hennes egna barn.