bet · GC01UU19 · 1988-12-31 00:00:00 — PaulLestander (vpk) och () anser att den del av yttrandet -undermbriken Tekniska handelshinder, m.m. - som börjar med "Näringsutskottetunderstryker" och slutar med "motion 1988/89:U573 (mp)" bort haföljande lydelse: Näringsutskottethar i det föregående awisat den nuvarande EG-politiken och uttalat sig för attandra lösningar skall prövas för Europapolitik. Tekniska handelshindersom saknar saklig motivering bör avskaffas på alla marknader, sålunda inteenbart gentemot EG. EG-anpassningenkan komma att ge negativa konsekvenser vid harmoni seringen av sådana bestämmelser som i de enskilda ländema har lagts fast till skydd för miljö, säkerhet och hälsa. Enhgt 58 § i skall varje vara som är lagligt tillverkad i ett medlemsland fritt få införas i alla . Vad som från säkerhets-, miljö- och hälsosynpunkt talar mot ett svenskt '° accepterande av dennaregel kommer att utvecklas i annat sammanhang. 1988/89: UUl9 Från de synpunkter näringsutskottethar att beakta kan anföras att de Bilaga 6 svenska företagensintresse av att automatiskt få tillträde till marknader med produktertillverkade enligt svenska bestämmelser inte får tillmätas sådan betydelseatt går med på den EG-anpassning det här är fråga om och därmedutsätter sig för risken att behöva sänka skyddet för människors liv och hälsa. Meddet nu sagda tillstyrks motion 1988/89:U573 (mp) i här begärt avseende. PerWesterberg, och (alla m) anser att sist i yttrandetbort tilläggas ett stycke av följande lydelse: Detsvenska systemet för provning och kontroll bör så långt som möjligtöverensstämma med den ordning som tillämpas inom EG. Det är också väsenfiigtatt de föreskrivande myndigheterna i inte utfärdar föreskrifter förprovnings- och kontrollförfarandet som i hög grad avviker från vad som gällerinom EG. Regeringen måste noga följa den nu berörda utvecklingen inom EG och omdet krävs återkomma med förslag till erforderliga ändringar med nu nämndasyfte. GudrunNorberg (fp) och () anser att sist i yttrandet bort tilläggasett stycke av följande lydelse: Medtanke på den betydelse en internationell harmonisering av kontrollen har försvenskt näringsliv vill näringsutskottet i detta sammanhang framhålla att dethade varit önskvärt att hade awaktat med ett godkännande avregeringens förslag i proposition 1988/89:60. Skälen härtill har utvecklats ien reservation till näringsutskottets betänkande i ämnet (1988/89:NU15 s. 23).Där sägs att det ännu är oklart vilken modell för provnings- ochkontrollförfarandet som blir den mest gångbara i . Ett svenskt systemborde anpassas till vad som väntas bli fastställt för EG. PaulLestander (vpk) och () anser att den del av yttrandet - under - som börjar med "Näringsut skottet vill" och slutar med "avstyrks motionen" bort haföljande lydelse: Utskottet ansluter sig till vad som i motion 1988/89:U575 (mp) sägs om att EG-anpassningen inte får leda till försvagningar i produktkontrollen. Inte heller bör den få leda till att produktkontrollen privatiseras. Detta har framhållits även kommunistemas sida vid behandhngen av proposition 1988/89:60 om kontroll genom teknisk provning och om mätning (1988/89:NU15). Den EG-anpassning av produktkontrollen som redan har inletts i och med beslut med anledning av denna proposifion riskerar att leda till ett försämrat hälso- och miljöskydd i 183 InomEG strävar man medvetet efter en ökad privatisering av produkt- 1988/89:UUl9 kontrollen. Utskottet motsätter sig bestämt en sådan utveckling iSverige. Bilaga 6 har de föreskrivande myndigheterna i ökadomfattning funnit lämpligt att själva genomföra produktkontrollen i stället föratt lita endast till privata kontrollorganisationers eller företagens egnauppgifter. Näringsutskottetavvisar inte intemationellt samarbete på provnings- och kontrollområdet. mening bör emellertid genom sådana uttalanden tillregeringen som begärs i motion 1988/89:U575 (mp) ansluta sig till det som härsagts om riskerna för att en svensk EG-anpassning leder till försämradproduktkontroll. Med det nu sagdatillstyrks motion 1988/89:U575 (mp). och den västeuropeiska integrationen 1988/89: UUl 9 Bilaga 7 Utrikesutskottethar berett arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över motioner om EGinom arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Aktuella motionsyrkandenåterfinns i moderata samlingspartiets motion 1988/ 89:U560 (yrkande 8),mofion 1988/89:U561 (yrkandena 6 och 8), 1988/89:U571 (yrkandena1 och 3), 1988/89:U589 och 1988/89:U590 av m.fl. (mp),1988/89:U592 av m.fl. (mp)samt 1988/89:U609 av . (m). Vad gäller motion U609 yttrar sig utskottet i frågan om en friarbetsmarknad. följande framställningen tar utskottet upp frågor inom sitt beredningsområdevad gäller arbetsmarknadspolitik, regionalpolitik, jämställdhet mellan kvinnoroch män i arbetslivet, arbetsmiljö och arbetsrätt. Isamband med behandling av proposition 1987/88:66 om och denvästeuropeiska integrationen jämte motioner avgav utskottet ettyttrande till utrikesutskottet, AU 1987/88:ly. I detta yttrande behandlarutskottet olika arbetsmarknadspolitiska frågeställningar, arbetsrättsliga ochregionalpolitiska frågor samt jämställdhetsfrågor. Frågor om arbetsmiljö hörsedan den 1 september 1988 till arbetsmarknadsutskottets beredningsområde.Dessa frågor handlades tidigare av socialutskottet, som yttrade sigtill utrikesutskottet i SoU 1987/88:5y över bland annat arbetsmiljöfrågor isamband med den västeuropeiska integrationen. Riksdagensbeslut (UU 1987/88:24, rskr. 245) innebär att , så långt det går inom deramar som sätts av vår utrikes- och säkerhetspolitik, skall delta iintegrationen i . Syftet är att avskaffa hindren för personers,varors, tjänsters och kapitalströmmars rörlighet i . Vidare skall densociala dimensionen enligt ovannämnda beslut ges en ökad tyngd i detvästeuropeiska samarbetet, bl.a. vad gäller sysselsättning och social trygghet,arbetsmiljö- och miljöpolitik. Regeringenanmälde i ovannämnda proposition att den avsåg att förstärka den internasamordningen inom i fråga om Europasamarbetet samt verka försmidiga och effektiva samverkansformer med och mellan statliga verk ochmyndigheter i det internationella harmoniseringsarbetet. Utskottet harinhämtat att ett omfattande arbete härefter har inletts 13 1988/89. 9 saml Nr 19 inom departement ochmyndigheter. En rad lednings- och arbetsgrupper har 1988/89: UU 19 tillsattssom engagerar både regeringsledamöter, statstjänstemän och sak- Bilaga 7kunniga från näringsliv, fackförbund och andra intresseorganisationer. ämnesområden finns tre arbetsgrupper, nämligenArbetsliv och arbetsmiljö. Närings- och regionalpolitik samt Personersrörlighet. Arbetsgrupperna svarar för kartläggningen av resp. område,upprättandet av mål och handlingsplan för det fortsatta arbetet samtgenomförandet av handlingsplanen. Till vissa arbetsgrupper har knutitsreferensgrupper med företrädare för berörda sakintressen. Utrikesdepartementetshandelsavdelning under utrikeshandelsministern har det övergripandesamordningsansvaret inom för det pågående arbetet. Avsiktenär att presentera en samlad rapport, bl.a. baserad påarbetsgruppernas arbete. Frågorrörande arbetsmarknadspolitik och EG tas upp i fyra motioner. Imoderata samlingspartiets motion 1988/89:U560 framhålls att den gemensammanordiska arbetsmarknaden bör anslutas till EG:s gemensamma arbetsmarknad. Detanförs att den gemensamma nordiska arbetsmarknaden har varit en framgång ochatt den gemensamma arbetsmarknaden inom EG medför samma fördelar för de ländersmedborgare som kan dra nytta av densamma. Såväl för del som förenskilda individer är det väsentligt att kontakter över gränserna underlättasoch att svenska medborgare kan arbeta i utlandet. Även med tanke på den väntadeframtida bristen på arbetskraft i finns det enligt motionärerna skälatt förespråka en fri europeisk arbetsmarknad. Icenterns partimotion 1988/89:U561 (yrkande 6 i motsvarande del) anförs attsysselsättningen värderas högt i och att vi har en avgjort lägrearbetslöshet än . Enligt bedömning kan ett deltagandei integrationen ge många fördelar ur sysselsättningssynpunkt. Detta fåremellertid inte innebära att behovet av en aktiv sysselsättningspolitik ansestillgodosett med ett svenskt deltagande i integrationsarbetet. Vidareanförs i motion U561 att breddningen av samarbetet i gör detangeläget att också deltagandet i integrationsarbetet breddas. Därför börsådana arbetsformer eftersträvas att t.ex. företrädare för fackligaorganisationer och olika intresseorganisationer kan delta. IngerSchörling m.fl. (mp) framhåller i motion 1988/89:U571 att inte skallansluta sig till en ensidig gemensam arbetsmarknad med EG. Arbetslösheten iEG-länderna ligger på drygt fem gånger så hög nivå som i . Enligtmotionärerna har inte ens de största optimisterna spått att EG-arbetslöshetenskulle sjunka till närheten av den svenska inom överskådlig tid. Om Sverigeavhänder sig de ekonomiska styrmedlen och ansluter sig till EG:s arbetsmarknadkommer resultatet att bli en ökad arbetslöshet i . En höjning till 7-8 %är inte orimlig. m.fl. (m) uttalar i motion 1988/89:U609 (motivering i motion1988/89:A483) att bör eftersträva ett deltagande i EG:s friaarbetsmarknad. Vårt svenska näringsliv måste verka i en konkurrenskraftig miljö om den nyaeuropeiska utmaningen skall kunna antas. Stockholmsre- 1988/89: UUl9 gionenmed är enligt motionärerna motor. Vikten av Bilaga 7goda villkor och möjligheter för människor och företag i därför understrykas. skrev i sitt yttrande till utrikesutskottet föregående år spelar .de arbetsmarknadspolitiska frågorna en betydelsefull roll i arbetet på ettutvidgat samarbete inom . Detta gäller inte minst människors rätt ochmöjligheter att fritt röra sig över nationsgränserna för att söka eller påbörjaett nytt arbete. Tillslutet av skall den inre marknaden inom EG successivt genomföras. Iprincip skall då alla gränshinder mellan ha avskaffats. Varor,tjänster, kapital och personer skall vara "fritt rörliga" inomområdet. Rörligheten för personer gäller främst arbetskraften, varvid personerfrån annat skall behandlas som värdlandets egna medborgare i fråga omrättigheter som lön, anställningsvillkor och sociala förmåner samtskattemässiga och fackliga rättigheter. Vidsidan av medlemsländernas nationella arbetsmarknadspolitik, som uppvisarindividuella drag, har EG olika sysselsättningsprogram. Ett stort problem ärdock arbetslösheten inom EG-området, vilken trots en viss minskning sedan år1987 ändå uppgick till . Dengemensamma nordiska arbetsmarknaden innebär att det är en rättighet förnordiska medborgare att fritt kunna ta arbete och bosätta sig i ett annatnordiskt land, att arbetstillstånd inte krävs och att enskilt land inte fårförsätta medborgare från övriga länder i ett sämre läge än de egna medborgarna.Den gemensamma nordiska arbetsmarknaden har en avgörande betydelse församhörigheten inom . Förnärvarande pågår fördjupade studier, dels på nordisk nivå, dels inomregeringskansliet för att belysa vad en svensk anslutning till en frivästeuropeisk arbetsmarknad skulle betyda för in- och utvandring till och frånSverige samt vilka konsekvenser en sådan anslutning skulle få på den svenskaarbetsmarknadspolitiken. Enligten rapport från det nordiska arbetsmarknadsutskottet (NAUT) om och EG,, skall man i det nordiska samarbetet följa den europeiskautvecklingen mot en inre marknad . I rapporten behandlas bl.a.rörligheten inom resp. inom EG. Såväl inom som inom EG-områdetsynes flyttningarna ha stabiliserats, så att in- ochutflyttning i ett land är av samma storleksordning. Det kan enligt rapportenantas att sysselsättningsläget som orsak till rörlighet över gränserna hållerpå att avta och att andra faktorer som företagens och utbildningensinternationalisering har trätt i stället. Rapportenkommer att följas upp dels genom olika projektaktiviteter, dels genomfastställande av ett nordiskt handlingsprogram . Isamband med arbetet inom långtidsutredningen, , har ett antal specialstudier genomförts. Bilaga 4 till LU90 utgörs sålunda av studien av fri arbetskraftsrörlighet mellan och EG av Per . Slutsatserna i denna studie är att arbetsmarknadsintegrationen knappast utgör ett hot mot sysselsättningen i trots hög arbetslöshet i andra . Vidare anförs att en integration medför att lönerna inte 187 kommer att kunna avvikaalltför mycket från dem som gäller inom EG, dvs. 1988/89: UUl9 att detnationella inflytandet över lönebildningen minskar. Det påpekas Bilaga 7också att de negativa effekterna av den nuvarande obalansen på arbetsmarknadenhade kunnat undvikas om hade varit integrerat med EG vad avserfri rörlighet för arbetskraft. uppfattning bekräftar de nya utredningsresultaten vad utskottetanfört i sitt yttrande 1987/88:ly, nämligen att det råder tröghet iarbetskraftens rörlighet också inom EG:s arbetsmarknad. Utskottet drog dåslutsatsen att en anslutning till EG:s nuvarande regler om arbetskraftens friarörlighet under normala förhållanden knappast skulle innebära någon risk förarbetskraftsinflyttning i sådan omfattning att svårigheter skulle uppstå på densvenska arbetsmarknaden. Utskottetuttalade föregående år att en viktig aspekt för svenskt vidkommande är att eneventuell överenskommelse om anslutning inte innebär inskränkningar i den frianordiska arbetsmarknaden. Oavsett formerna för det fortsattaintegrationsarbetet är det enligt utskottets mening givetvis en fördel om maninom har en samsyn inom arbetsmarknadsområdet, inte minst vad gälleranpassningsfrågorna mot EG. Utskottet har ingen annan uppfattning änmotionärerna i U560 (m) vad gäller fördelarna med att kontakter över gränsernaunderlättas och att svenska medborgare kan arbeta och utbilda sig i utlandet.För näringslivet är det också viktigt att utländsk personal kan arbeta i . Beträffandefrågan om som en svensk "motor" i förhållande tillden europeiska utmaningen vill utskottet hänvisa till att den regionalpolitiskakommittén har till uppgift att överväga frågor i samband medstorstadsregionernas expansion och tillväxt (dir. 1987:48). Därutöver skall manenligt direktiven 1988:43 beakta EG-aspekten i utredningsverksamheten. Vadslutligen gäller kravet på breddning i deltagandet i det svenskaintegrationsarbetet vill utskottet hänvisa till den inledande beskrivningen avarbetsformerna. Enligt utskottets uppfattning fyller den nuvarande organisationenhögt ställda krav på bredd i arbetet. Medhänvisning till det anförda finner utskottet att motionerna U560 (m), U561 (c),U571 (mp) samt U609 (m) i aktuella delar inte bör föranleda något riksdagensuttalande. Icenterpartiets motion 1988/89:U561 påtalas att det ökade samarbetet medVästeuropa, vilket kan medverka till en ökad koncentration i näringslivet,nödvändiggör förstärkta regionalpolitiska insatser i . Eftersom deregionala problemen i är av annan art än i de tätbefolkade kontinentalaländerna måste den svenska utgångspunkten vara att hålla fast vid rätten attgöra insatser för regional balans genom infrastmkturella satsningar, stöd tillföretagsetablering m.m. Utskottetframhöll i sitt yttrande föregående år att det är angeläget att vårt land ävenfortsättningsvis har möjlighet att göra insatser som syftar till att stärka deregioner som har en svag tillväxt, t.ex. genom infrastmkturella konstaterade i detta samman- 1988/89: UU 19 hängatt det inte ser någon motsättning mellan en aktiv svensk regionalpolitikBilaga 7 och ett närmande till EG. uppger sig också haförståelse för oron inför koncentrationstendenser men påpekade attdet föreligger regionalpolitiska risker om kommer att stå utanförintegrationsarbetet i EG. Särskilt mindre och medelstora företag kan då fåsvårt att hävda sig på den europeiska marknaden, ansåg utrikesutskottet. Somfidigare nämnts har den regionalpolitiska kommittén i uppdrag att beaktaEG-aspekten i utredningsverksamheten. Därvid skall kommittén i sina förslag tatill vara de möjligheter till harmonisering som finns. Iregeringskansliets arbetsgrupp för närings- och regionalpolitik genomförs förnärvarande en studie av de praktiska resultaten av EG-kommissionensförhandlingar med medlemsländerna om deras nationella regionalpolitik. Syftetär bl.a. att studera om regionalpolifiska företagsstöd bedömts kunna fåkonkurrenssnedvridande effekter och därmed inte vara tillåtna. Medhänvisning fill det arbete som pågår och fill vad som i övrigt anförts anserutskottet att motion U561 i den nu behandlade delen inte bör föranleda någonriksdagens åtgärd. Den sociala dimensionen inkl. jämställdhet Centerpartiettar vidare i motion U561 (yrkande 6 i motsvarande del) upp vikten av att bevakaden sociala dimensionen vad gäller arbetsmiljöregler, jämställdhet, fackligtinflytande m.m. i EG-samarbetet, Enligt motionen måste utgångspunkten vara attvi kan hävda också sådana värderingar där samstämmigheten med inteär helt påtaglig. Tilljämställdhetsfrågorna återkommer utskottet nedan. I sitt av godkändabetänkande (UU 1987/88:24) anslöt sig utrikesutskottet till propositionensuppfattning att regeringen i det fortsatta arbetet måste hävda och utveckla deresultat som har uppnåtts i när det gäller skydd för hälsa, miljö ochsäkerhet. För det första ligger andra europeiska länder lika långt framme somSverige på många områden, och ibland före, enligt utrikesutskottet. För detandra skall EG i vissa fall inskränka sig till att fastställa en miniminivå.För det tredje behandlas en del av dessa frågor i europeiskastandardiseringsorgan, där är medlem och alltså kan delta i arbetet pålikställda villkor. Dessutom medger under vissa förutsättningaravsteg från gemensamma regler. Utskottetgör samma bedömning som utrikesutskottet i dessa frågor och anser därmed attnågot ytterligare uttalande med anledning av motion U561 i motsvarande del inteär påkallat. Imotion 1988/89:U592 av m.fl. (mp) begärs attjämställd-hebarbetet skall undantas från EG-anpassning. Enligt motionärerna ärjämställdhetsläget högst olika i olika delar av , bl.a. vad gäller synenpå våld mot kvinnor, abortlagstiftning, arbetsrättsliga och sociala stödåtgärderför mödrar. bör därför uttala att jämställdheten inte till någon delingår i EG-anpassningen. InomEG finns flera direktiv av betydelse för jämställdhetsarbetet, bl.a. direktivetom lika lön (1975) och direkfivet om lika behandling av män och kvinnor på arbetsmarknaden(1976). Likalönsdirektivet slår fast principen 1988/89: UU19 om lika lön för likvärdigtarbete, varvid arbetsvärdering eller motsvarande Bilaga 7 utgör utgångspunkten förprincipens tillämpning. fillåten, men detföreligger ingen skyldighet att vidta sådana åtgärder. Eftersom EG-direktiven ärbindande för medlemsstaterna och därmed också överordnade den nafionellalagstiftningen, har flera av medlemsstaterna varit tvungna att ändrasin nationella lagstiftning och anpassa den till Utskottetkan konstatera att den svenska jämställdhetslagen går längre än EG vad gällerkravet på att arbetsgivare skall vidta aktiva jämställdhetsåtgärder. Däremotgår EG:s likalönsdirektiv längre än den svenska jämställdhetslagens förbud motlönediskriminering. Enligt EG-direktivet förutsätts nämligen arbetsvärdering inågon form. Detta förhållande medför att EG:s arbetstagare vid en nationelldomstol har större möjligheter att kräva lika lön för likvärdigt arbete.Utskottet konstaterar att EG-aspekten kommer att beaktas vid den pågåendeutvärderingen av jämställdhetslagen (dir. 1988:33). Vidarekan utskottet konstatera att kvinnornas inträde på arbetsmarknaden är ett genomgående drag i , även om högsta kvinnliga förvärvsfrekvensen. Frågor av betydelse förjämställdheten, t.ex. särbeskattning, föräldraförsäkring och villkor fördeltidsarbetande, har tagits upp inom EG. Medhänsyn till att jämställdhetsfrågorna sannolikt tillmäts större betydelse iSverige än i många andra länder anser utskottet att på detta område börkunna fungera som pådrivare och inspirationskälla. Utskottetvill också erinra om att beslut föregående år angående ochden västeuropeiska integrationen innebär att pågående och föreståendekontakter och förhandlingar med EG bör vara förutsättningslösa. Meddet anförda finner utskottet att den aktuella motionen inte bör föranleda någotriksdagens uttalande. EG-anpassningoch arbetsmiljön tas upp i motion 1988/89:U589 av m.fl. (mp).Motionärerna kräver att arbetsmiljön generellt bör undantas från EG-anpassningsamt att EG-anpassning inte skall ske beträffande personlig skyddsutrustning,enkla tryckkärl, maskinsäkerhet och förarskyddet för grävmaskiner. EnEG-anpassning får inte heller enligt motionärerna leda till uppluckring avförbudet mot asbest och lösningsmedel. Imotionen hänvisas till fackföreningspressen och till arbetsmarknadsdepartementetsredogörelse till integrationssekretariatet . Enligt motionärernafinns det skillnader mellan EG:s syn och , vad gäller frågan omarbetsmiljön. Skillnaderna medför risker för försämringar av arbetsmiljön viden EG-anpassning. Utskottetvill först erinra om att arbetsmarknadsministern i har svarat på en fråga om EG-anpassningen och den svenska 19q arbetsmiljöpolitiken(snabbprotokoll 1988/89:82). Arbetsmarknadsminis- 1988/89:UUl9 tern redovisadedå att arbetsgruppen för arbetsliv och arbetsmiljö gått Bilaga 7 igenom EG:sdirektiv och direktivförslag på arbetsmiljöområdet och jämfört dessa medmotsvarande svenska föreskrifter. I flera fall bedöms säkerhetsnivåerna varalikvärdiga. Några av EG-direktiven är mer långtgående än de svenska medan andrainnebär en lägre skyddsnivå. Ministern uppgav vidare att de svenska reglerna omasbest och klassificering av kemiska produkter är strängare än EG:s samt attden syn på asbest och kemikaliekontroll står fast;försämringar i arbetsmiljön i kommer inte att accepteras. uppfattning är det angeläget att de svenska föreskrifterna så långtsom möjligt samordnas med motsvarande EG-direktiv, så att tekniskahandelshinder undviks. Utskottet utgår därvid från den självklaraförutsättningen att reglerna bedöms vara tillfredsställande ur hälso- ochsäkerhetssynpunkt. Social- och utrikesutskottens bedömning (UU 1987/ 88:24) omvikten av internationell samverkan på arbetsmiljöområdet delas av utskottetliksom i fråga om angelägenheten i att berörda organ bereds möjlighet att påett tidigt stadium följa eller delta i standardiserings- och föreskriftsarbete. Medhänvisning till det anförda samt till tidigare nämnda beslut omförutsättningslösa förhandlingar avstyrker utskottet motion U589. Tvåmotionsförslag berör EG-anpassning och arbetsrätt. IngerSchörling m.fl. (mp) framhåller i motion 1988/89:U571 att individerna på denjättelika EG-arbetsmarknaden kommer att reduceras till brickor i ett spel deinte kan påverka. EG-anpassningen får enligt motionärerna inte leda till någonförsämring beträffande svensk arbetsrätt. Samma motionärer säger i mofion1988/89: U590 att EG-anpassningen inte får medföra någon försvagning avlöntagarnas ställning och inflytande i . Enligt motionen inser alltfler fackhga förtroendemän att EG-anpassningen kan utgöra ett hot mot derasmöjligheter att arbeta fritt, bl.a. med arbetsmiljöfrågor. Vidare anförs attstandardiseringsorganen spelar stor roll i EG. Dessa har emellertidprivaträttslig och inte offentligrättslig status vilket innebär att stat ochfackföreningsrörelse är svagt representerade i dem. Ettnärmare samarbete med EG får enligt utskottets uppfattning inte leda till attarbetstagarnas möjligheter att påverka arbetsvillkoren minskar. Utskottet har idenna fråga ingen annan uppfattning än motionärerna eller regeringen i proposition1987/88:66. De arbetsrättsliga frågorna måste därför ägnas stor uppmärksamhet isamband med dels den ökade integrationen på den europeiska arbetsmarknaden,dels internationaliseringen av de större företagen. Dentidigare omnämnda arbetsgruppen Arbetsliv och arbetsmiljö följer utvecklingeninom EG vad gäller medbestämmande m.m. Några frågor om anpassning av svenskaregler på arbetsrättens område har inte aktualiserats. Som tidigare redovisatsavser regeringen att lägga fram en samlad rapport om 1988/89: UU 19 EG-frågorna .