bet · GC01SoU7 · 1988-12-31 00:00:00 — instämmer i förslagen som framförs isocialstyrelsens rapport (Ds S 1986:2) Kontroll och tillsyn av dentala materialatt införa skyldighet för tandläkare och läkare att till verket rapporterabiverkan av dentala material och att ett register över sådana biverkningarupprättas. föreslås revidera sitt underlag till vårdprogram. Utredningen lämnar även ytterligare förslag till åtgärderfrån sida. Utredningen anser att bör tainitiativ till att ett kvalitetskontrollprogram utarbetas för de laboratoriersom önskar utföra kvicksilveranalyser på biologiska material. Socialstyrelsenföreslås också, mot bakgrund av de effekter som föreligger vid exponering klartunder rådande hygieniskt gränsvärde för kvicksilver, ta initiativ till enrevidering av det hygieniska gränsvärdet. Enligt uppfattningbör gränsvärdet för kvicksilver i luft ligga under 30 ug/m mot nuvarande 50ug/m'. De biologiska gränsvärdena för kvicksilver i blod och urin bör anpassashärefter. framhåller vidare att börta initiativ till en analys av tillgängliga registerdata rörande abort- ochmissbildningsfrekvens hos tandvårdspersonal och i samarbete medarbetarskyddsstyrelsen utarbeta föreskrifter eller allmänna råd angående riskermed kvicksilver/ amalgam för tandvärds- och sjukvårdspersonal. Socialstyrelsenföreslås härutöver stödja forskning angående kvicksilver/amalgams biologiskaoch toxikologiska effekter. har, som ovan redovisats, utfärdatallmänna råd om amalgamanvändning m.m. har utgjortunderlag för råden. I råden anges att dessa successivt kommer att förnyasvartefter ytterligare forskningsresultat framkommer. Inom har utförts en studie av graviditeteroch förlossningar hos kvinnor som arbetat som tandläkare, tandsköterskor ochtandtekniker. Undersökningen har baserats på material från socialstyrelsensfödelse- och missbildningsregister. Undersökningen visar inte någon högrefrekvens av fosterskador eller spontana aborter bland tandläkare,tandsköterskor och tandtekniker än bland andra yrkesgrupper. förbereder ett tvärsektorielltforskningsprogram i ämnet. Verket har anordnat ochdokumenterat en konferens om alternativa tandfyllnadsmaterial till amalgam. Arbetarskyddsstyrelsen utarbetar allmännaråd om hantering av amalgam och kvicksilver i tandläkarmottagningar. Styrelsenhar påbörjat en inventering av tandvårdspersonalens risksituation. I arbetetingår en översyn av informationsmaterial m.m. Såväl yrkesinspektionen som tandvårdspersonalensorganisationer medverkar i arbetet. Verket ser också över gränsvärdet förkvicksilver. Mofioner med begäran om en samlad översyn ochåtgärdsprogram behandlades vid /87. Utskottet anförde därvidföljande (SoU 1986/ 87:23 s. 15 f.). Motionerna ger uttryck för en önskan om ett samlat greppöver de frågeställningar som användningen av amalgam aktualiserat. Utskottetdelar denna principiella syn. Utskottet anser även att det är angeläget attpåskynda det redan pågående utredningsarbetet så mycket som det är möjligt medhänsyn till den oro många människor nu känner inför de olika uppgifter somförekommit om risker med amalgamanvändning. måste konstateras attdet behövs ett tillförlitligt vetenskapligt underlag som grund förövervägandena angående fortsatta åtgärder. Utskottet erinrar ånyo om attexpertgruppen kommer att redovisa sina resultat. Utskottet anser detinte meningsfullt att diskutera olika åtgärder innan denna redovisningföreligger och har övervägts av främst . Frågan om fortsattautredningsinsatser på området får också bedömas sedan rapporten avlämnats.Utskottet förutsätter att regeringen och utan dröjsmålföranstaltar om kompletterande undersökningar om något i rapporten geranledning till det. I de aktuella motionerna begärs en samlad översyn röranderisker med amalgam för att bl.a. nå ett åtgärdsprogram i frågan. Vissamotionärer har särskilt understrukit behovet av registrering av biverkningar avdentalmaterial, registrering av sådana material, forskning och vårdinsatser.Flera av de konkreta frågor som tas upp i motionerna har således behandlats avutskottet i det föregående. lärnnade en radförslag till åtgärder, vilka redovisats ovan. Avsikten med åtgärderna är att nåstörre kunskaper om amalgamets effekter och en bättre vård. Utredningensförslag kan i viss utsträckning sägas motsvara det åtgärdsprogram somefterlyses i motionerna. Främst men även arbetarskyddsstyrelsenhar vidtagit resp. inlett åtgärder i enlighet med utredningsförslaget. Hår kansärskilt nämnas redovisning av allmänna råd och arbete med etttvärsektoriellt forskningsprogram. Utskottet har mot bakgrund av bl.a.förslaget till forskningsprogram föreslagit att regeringen ges till känna vadutskottet anfört om behovet av materialutveckling och forskning för att ökakunskaperna om hälsorisker med amalgam (ovan s. 7 f). Utskottet har vidareutförligt behandlat frågan om vårdåtgärder. Vid tidigare har utskottet förklarat sig hasympati för önskemålen om ett samlat grepp på problemen. Utskottet har alltjämtdenna principiella inställning. Enligt utskottets mening har encentral uppgift just när det gäller uppföljning och samordning av forskning,diagnostik och övriga vårdinsatser samt bevakningen av utbildningsfrågorna. Påsamma sätt bör det ankomma på att ta initiativ till fortsattaåtgärder genom att fortlöpande ha överblick över de aktuellafrågeställningarna. Utskottet vill under detta avsnitt betona en konkret frågasom i det tidigare berörts endast ytligt (s. 8).Utskottet finner det mycket otillfredsställandeatt ,g det saknaskontroll av tandlagningsmaterial. När det gäller fortsatta åtgärder 1988/89:SoU7 vill utskottet därför särskilt peka på det angelägna i attfrågorna om kontroll och tillsyn av tandlagningsmaterial får en snar lösning. Med hänvisning till det arbete som pågår i fråga omforskning, vård, arbetsmiljö m.m., vilket tidigare redovisats, samt tillsocialstyrelsens uppgift att följa upp de aktuella frågeställningarna och vidtaerforderliga åtgärder, finner utskottet det inte påkallat med något riksdagensinitiativ med anledning av motionsyrkandena. Motionerna So456 (fp) delvis,So466 (m) delvis, So478 (fp) och So497 (m) delvis avstyrks därför. 1. beträffandeforskning kring skadeverkningar av amalgam attriksdagen med anledning av motion 1987/88:So434, motion 1987/88:So456 delvis,motion 1987/88:So466 delvis, motion 1987/ 88:So482, motion 1987/88:So497 delvisoch motion 1987/88:So506 yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört, 2. beträffandeförbud mot amalgam attriksdagen avslår motion 1987/88:So403 yrkandena 2, 3 och 4, motion1987/88:So475 yrkande 1 och motion 1987/88:So506 yrkande 3, att riksdagenavslår motion 1987/88:So475 yrkandena 2, 3 och 4 och motion 1987/88 :So506yrkande 1, 4. beträffandeupplysning om alternativa material att avslår motion 1987/88:So403yrkande 1, 5. beträffandeen samlad översyn attriksdagen avslår motion 1987/88:So456 delvis, motion 1987/ 88:So466 delvis,motion 1987/88:So478 och motion 1987/88:So497 delvis. Närvarande: (), (), StenSvensson (m), (), (), Per Stenmarck (m),(), (), (), (), (vpk), (), (), SinikkaBohlin (s), (), () och Rosa-LillWåhlstedt (s). Reservationer i988/89:SoU7 Förbud mot amalgam (motiveringen till mom. 2) (), (), (vpk)och () anser att det avsnitt i betänkandet på s. 10 som börjar med"Utskottet konstaterar" och slutar på s. 11 med "avstyrkssåledes" bort ha följande lydelse: Målsättningen måste, enligt utskottets mening, vara attall användning av amalgam skall upphöra så snart detta är möjligt. Ettomedelbart och långtgående förbud kan dock inte införas innan fullgodaersättningsmaterial finns tillgängliga. Det är därför viktigt att sådana alternativa material tasfram . Ett sätt att åstadkomma detta är att anta enavvecklingsplan med tidsgräns för amalgamanvändningen. Utskottet förordardärför att en avvecklingsplan införs som förslagsvis bör omfatta tre år.Utskottet kan emellertid inte se motionsförslagen som genomförbara ochavstyrker därför de aktuella yrkandena. Vårdåtgärder m.m. (mom. 3 och 4) (), (), (vpk)och () anser dels att det avsnitt i betänkandet på s. 15 som börjar med"Utskottet anser" och slutar med "således avslås" bort haföljande lydelse: Utskottet anser att tillämpningen av de meddeladeallmänna råden i ämnet och uppföljning av denna tillämpningbör avvaktas innan det är möjligt för att ta närmare ställning tillvilka initiativ som bör vidtas från sida beträffande vårdensinnehåll. Utskottet vill dock starkt markera patientens rätt att få sittönskemål om annat tandfyllnadsmaterial respekterat i de fall han upplever atttandfyllningarna medför påtagliga biverkningar. Detta bör ges regeringen tillkänna med anledning av de aktuella motionsyrkandena. dels att utskottet under mom. 3 bort hemställa attriksdagen med anledning av motion 1987/88:So475 yrkandena 2, 3 och 4 och motion1987/88:So506 yrkande 1 som sin mening ger regeringen fill känna vad utskottetanfört, dels att utskottet under mom. 4 bort hemställa 4. beträffandeupplysning om alternativa material attriksdagen med anledning av motion 1987/88:So403 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Offentligutfrågning i socialutskottet om amalgam i988/89:SoU7 den 13oktober 1988 Bilaga Vid utfrågningen deltog företrädare för ,arbetarskyddsstyrelsen,(), , . Vidare deltog ordföranden i den s.k. LEK-utredningenprof. samt prof. K . Under utfrågningen visade de inbjudna talarna ett antalbilder innehållande faktauppgifter, diagram m.m. Bilderna har inte medtagits iden stenografiska utskriften, men information från dem har i viss utsträckninginarbetats i texten. Utskriften har inte kontrollerats av deltagarna iutfrågningen. : Detta är ett sammanträde medsocialutskottet. Vi har inbjudit gäster för att ge socialutskottet upplysningari fråga om skadeverkningar av amalgam. har vi i motioner omskadeverkningar av amalgam. har dessa motioner skjutits upp till höstenoch skall nu behandlas av utskottet. Syftet med dagens hearing är att geunderlag för utskottets överväganden om dessa motioner. Vi är mycket tacksammaför att många experter har velat komma hit, och vi skall använda den förstadelen av till att lyssna på experter från olika håll. Allraförst professor , som har varit ordförande i . P.O.Lundberg: tillsattesocialstyrelsen en expertgrupp med uppgift att besvara en rad frågor angåendedet eventuella sambandet mellan kvicksilver från amalgam och skadeverkningar. Jagutsågs till ordförande i denna expertgrupp. Vi arbetade , och vivar klara med vårt arbete . De frågor vi hade att behandla varföljande. Vi skulle tala om hur man diagnostiseradekvicksilverförgiftning och kvicksilverallergi. Vi skulle ta ställning tillfrågan, om kvicksilver från amalgam kunde orsaka förgiftning eller allergi. Viskulle besvara frågan - och jag ber er att observera formuleringen - om detfinns skriftligt dokumenterade patientfall med bevisat samband mellan amalgamoch förgiftning eller allergi resp. är bevisat att utbyte av amalgamåstadkommit förbättringar. Vi skulle även besvara frågan om vilka riskeranvändandet av amalgam innebär för tandvårdspersonal. Därefter skulle vi läggafram förslag till riktlinjer för framtida handlande. Hur arbetade då denna utredning? Vi utgick från vårt egetkunnande, och vi gjorde litteraturstudier på området. Vi anordnade en hearingmed olika personer som hade kunskaper och synpunkter inom området, och vi togemot en omfattande skriftväxling från patienter. Vi fick brev från ungefär 100patienter. Vi bedrev inte någon forskning i expertgruppens egen regi - det villjag understryka. Det var inte praktiskt möjligt, och vi fick inga resurser fördet. Vi tog inte heller i expertgruppens regi ställning till enskildapatientärenden eller utredde enskilda patientgrupper. Vi hade inte tilluppgift att göra det, och vi hade inte resurser för det. Det skulle också haställt oss rent patientjuridiskt sett i en litet komplicerad situation. Resultatet blev en bok. I boken analyseras vårt kunnandepå området. Vi 1988/89:SoU7 erkänner utan vidare att på vissa punkter har viett bra kunnande och på Bilaga andra punkter har vi inte ett bra kunnande. Vibesvarade frågor, och vi lade också - på särskild anmodan frånsocialdepartementet -fram vissa förslag till forskning på området. Det senarehar lett till att har gett en ledamot i expertgruppen,professor , i uppdrag att närmare ta reda på vilket behov avforskning som finns på detta område. Jag återkommer till det . Vad är det för frågor vianalyserar i boken? Låt mig förstnämna något om kvicksilver som sådant. Vi kan konstatera att kvicksilver är etti naturen ofta förekommande ämne som kommer in i människokroppen på många olikasätt. Såvitt vi känner till har inte kvicksilver någon bestämd effekt ikroppen. Kvicksilver är inte något nödvändigt för kroppen. Däremot är detalldeles uppenbart att kvicksilver i princip är ett gift. De människor som igamla tider arbetade i t.ex. kvicksilvergruvor blev mycket ofta svårt sjuka avkvicksilvret. Hur får vi då i oss kvicksilver från vår omgivning? Vårkost innehåller kvicksilver. Kvicksilvermängden är beroende av vad vi äter.Alla minns säkert debatten från angående kvicksilver ifisk. Gäddorna befanns innehålla mycket kvicksilver, eftersom gäddan är ettrovdjur. Den befinner sig på toppen av näringskedjan och samlar kvicksilverfrån smärre fiskar. Man beräknar att vi i vår kost får i oss ungefär 10mikrogram per dag. Om man äter fisk från kraftigt kontaminerade områden kanintaget uppgå till betydligt högre nivåer. Det finns kvicksilver överallt i luften och det finns ivattnet, men mängderna är obetydliga. fanns en del kvicksilver i läkemedel, framför alltsom konserveringsmedel. Jag vill erinra om att kvicksilver i gamla tideransågs vara ett betydelsefullt läkemedel. Inom yrkeslivet förekommer en exponering för kvicksilversom inte är obetydlig. T.ex. i den s.k. klor-alkali-industrin, där mantillverkar lut och klor som används inom pappersindustrin, förekommer sådanexponering än . Hur mycket kvicksilver får vi då från vårt amalgam itänderna? Jag skall återkomma till det senare, men jag vill redan här nämnasiffran per dag. Detta intag av kvicksilver gör att vi får kvicksilver ivårt blod och urin. Jag hoppar över att ge siffervärden men återkommer gärnatill det. Kvicksilver är något som omsätts i kroppen. Vi får inmycket litet via mag-tarm-kanalen. Faktum är att man kan dricka kvicksilver i stora klunkar utan att särskilt mycket stannar i kroppen. Om vi däremot kvicksilverånga får vi in kvicksilver i blodet. Vidare kommer kvicksilver in i kroppen i form av s.k. joniserat kvicksilver, dvs. En helt annan form av kvicksilver är metylkvicksilver, dvs. Det är kvicksilver som vi framför allt får in via vår föda. Detta kvicksilver geren helt annan effekt på vår kropp och andra symtom än det oorganiska kvicksilvret. Det finns ganska komplicerade samband mellan organiskt och oorganiskt kvicksilver. Vad är amalgam för något? Det konventionella amalgamet,silveramalga- 1988/89:SoU7 met, är en blandning av ungefär lika delar avmetalliskt kvicksilver och ett Bilaga pulver som i sin tur består av silver och tenn. Dessutom finns det litet koppar, zink och en del andrakomponenter. För att få fram mera korrosionsbeständiga amalgam, dvs. amalgamsom inte faller sönder så lätt, har man konstruerat typer av amalgam sominnehåller mera koppar. användes en annan form av amalgam, sominte innehöll silver utan i stället var en blandning av kvicksilver och koppar,det s.k. kopparamalgamet. Det hade en del egenskaper som gjorde att detanvändes inom framför allt barntandvården. Men det är alldeles uppenbart attdetta amalgam föll sönder ganska snabbt och att det avgav ganska stora mängderkvicksilver. Hur är det då med frisättning av kvicksilver från amalgami tänderna? Man har alltid haft klart för sig att litet kvicksilver harfrisatts. Men man har gjort bedömningen att det var fråga om ganska obetydligamängder. , speciellt , har det emellertid kommitfram en rad undersökningar som har visat att det verkligen frisätts kvicksilverfrån amalgamet. Detta sker dels i samband med att man insererar, dvs. sätter inamalgamet, och kanske framför allt när man borrar bort amalgamet ur tänderna,dels efter det att man fått in amalgamet i tänderna,i samband med att man tuggar, äter, dricker varmt och liknande. Vad som händerär att kvicksilver avdunstar. Den större delen av det kvicksilver man får i sigfrån amalgamet kommer in via lungorna. Man räknar med att avkvicksilverångan absorberas. Det finns ett klart samband mellan utsöndring avkvicksilver i urinen och den mängd amalgam man har i munnen. Det finnsåtskilliga undersökningar som bekräftar detta. Vi kommer sedan till frågan om vad kvicksilver kan ge försymtom. Jag uppehåller mig endast vid det oorganiska kvicksilvret, dvs. detkvicksilver som är aktuellt i dessa sammanhang. Symtombilden vid kvicksilverförgiftning är karakteristisk.När man skall utreda patienter med möjlig eller tänkbar förgiftning måste manutgå från sådant man säkert vet, dvs. vilka symtom den person som man säkertvet är förgiftad får av ämnet i fråga. Man får alltså på detta sätt leta sigfram. Utgångspunkten måste alltid vara kunnande om det säkra fallet. Hur kan vi då veta vilka symtom man får avkvicksilverförgiftning? Det finns ganska många förgiftningsfall inom industrin.Än , så sent som , har det inträffatförgiftningsfall inom industrin i . Dessa fall är få. Men från dem kanvi konstatera att symtombilden verkligen är densamma som den som är beskriven iandra länder från tidigare tidsperioder. Vilka grupper av personer blev då förgiftade? Det var des.k. Hattmakeri har förekommit särskilt mycket i . Isamband med lade den italienska industrin ut en mycket storbeställning av hattar för försvaret. Man satte i gång med en filthattillverkning,och man använde sig av kvicksilver för filtningsprocessen. Från en undersökningav förgiftningar i samband med tillverkning av hattarna, som skedde underganska primitiva förhållanden, och från undersökningar frän framför allt , menockså från undersökningar och egna erfarenheter i , kan vi 1988/89SoU7 konstatera att det faktiskt finns en karakteristisk bild. Först och främst får patienten symtom från munnen. Det harhär alltså inget samband med kvicksilvret från tänderna. Det gör det ju inte ide tidigare fallen heller. Genom att kvicksilver finns i saliven och imunslemhinnan får man symtom av inflammatorisk art, s.k. gingivit. Man får enmetallsmak och en ökad salivmängd. Dessa är alltså symtom som är typiska, mende finns . De är inte absoluta på så sätt att de bara kommer frånkvicksilverförgiftning. Dessa symtom kan uppträda vid en mängd andra tillstånd. Från nervsystemet får man symtom vid förgiftning avoorganiskt kvicksilver, vilket beror på att kvicksilvret tas upp inervsystemet. De viktigaste neurologiska symtomen är en typ av skakningar. Dekan vara lindriga, men de kan också vara så uttalade att de omöjliggör att manklarar av sin dagliga levnad. Man kan också få psykiska symtom. De psykiska symtomen ärkarakteristiska men inte specifika. Dit hör sömnlöshet, nedsatt minne,irritabilitet, känslomässig instabilitet etc. Man kanvid kvicksilverförgiftning även få njurskada. Dessutom kan man få en rad andra ospecifika symtom. Jagsäger ospecifika eftersom dessa symtom är så kolossalt vanliga att de motsvarari stort sett vad alla människor råkar ut för av någon annan orsak. Hur är det med sambandet mellan olika mängder avkvicksilver och symtom? Jag har valt att framställa det på följande sätt. Mycket kraftig kvicksilverexponering ger högakvicksilvervärden i blod och urin samt uttalade och typiska symtom. Kraftig kvicksilverexponering ger förhöjdakvicksilvervärden i blod och urin samt måttliga men typiska symtom. Sedan kommer jag till något som är svårare att bedöma,nämligen måttlig kvicksilverexponering. Denna ger naturligtviskvicksilvervärden i blod och urin, men de är mycket lägre, och den kan gesymtom som dock blir mycket okarakteristiska. De blir lindriga, och det är intemöjligt att på individbasis fastställa att de beror på kvicksilverförgiftning. Det är sannolikt så, men därom råder delade meningar, atten låg kvicksilverexponering, som ger låga nivåer i blod och urin, kan ge enpåverkan på vårt nervsystem. Denna påverkan kan endast fastställas medspeciella test. Men individen märker inte själv av något och söker alltså intehjälp. Individen känner sig alltså frisk, men om man gör en analys av en helgrupp kan man se att den grupp som är exponerad har något som inte är riktigtlikadant som hos den grupp som inte är exponerad. Jag skall något ta upp kvicksilvrets påverkan påreproduktionen, eftersom det har varit aktuellt i debatten. Vi kan konstatera att såväl metalliskt kvicksilver som metylkvicksilver går över till fostret. Vi vet attmetylkvicksil ver ger fosterskador. Däremot är det inte bevisat att metalliskt kvicksilver ger fosterskador. Men det finns en potentiell risk. Det har debatterats en hel del om detta . T.ex. har en polsk undersökning gällande tandvårdspersonal visat att man på 117 graviditeter hade inte mindre än 6 allvarliga missbildningar, varav 5 missbildningar från nervsystemet. en myckethög siffra på ett så litet antal graviditeter. Denna siffra är kolossalt 1988/89:SoU7 myckethögre än vad vi har i vårt land i befolkningen i stort. Men detta var en Bilaga Där har man ju mycket uttalade miljöproblem av en mängdolika slag. Jag har kommit hem från , där jag har haft tillfälleatt titta något på detta. Vi kan konstatera att detta stackars land har' enmiljösituation som är oerhört bekymmersam, både när det gäller industri, koleldningoch mycket annat. Det är mycket svårt att dra några slutsatser i jämförelsemed , eftersom dessa personer måste vara exponerade för så mycketannat farligt i.miljön. I har vi föreslagit att socialstyrelsenskall göra en analys av den eventuella förekomsten av missfall ochmissbildningar hos tandvårds- personal. Undersökningen harkommit till stånd, och den kommer kanske senare att citeras, men jag vill redannu säga att slutsats blev att i inga av de yrkesgrupper somhar studerats kan man finna någon form av avvikelse från vad man förväntar sigfinna i normalpopulationen. Allergi är en annan väg på vilken ett giftigt ämne kanpåverka den mänskliga kroppen. Det torde vara ställt utom all diskussion attkvicksilverallergi förekommer, att den ger symtom från munnen och att den kange symtom från huden. Det är sådant som kan fastställas med vissa test. Jag skall gå över till några av de mera kompliceradefrågeställningarna. Här vill jag gärna med en gång säga att vi nu kommer överpå områden där vi som utredningsgrupp inte har den kunskap vi skulle vilja haför att kunna säga hur det verkligen förhåller sig. Först skall jag nämna några ord om begreppet oral galvanism,eftersom det har kommit att diskuteras så mycket. Det är helt klart att omolika typer av metalliska material - i detta fall metalliskatandfyllnadsmaterial som t.ex. amalgam och guld - finns i munnen, sominnehåller en lösning av salter, uppstår förutsättningarna för att det skalluppkomma en s.k. galvanisk strömkrets. Det är den enkla principen förficklampsbatterier. Det är en självklarhet och det är ingen konst att mätadetta. Vad spelar då detta för roll? I vår kropp har vi mängderav nervreceptorer, dvs. små cellanhopningar eller delar av celler som tar emotintryck från vår omvärld och kropp och som förmedlar dem till nervsystemet.Alla dessa kopplingar bygger på mer eller mindre elektriska principer. Vimottar ständigt i alla ögonblick - tänk alla själv efter när ni sitter här -mängder av intryck från våra kroppar..Men det skulle bli kaos i vår hjärna omdet inte fanns filtrerande mekanismer i nervystemet som tog tillbaka ochhindrade en del av signalerna att komma fram till vårt medvetande. Det är alldeles uppenbart att vissa personer har en ökadmottaglighet för känselintryck av olika slag. De kan själva uppleva dessasensationer, elektriska strömmar, i munnen som obehagliga och t.o.m.smärtsamma. Men detta är ett lokalt fenomen i munhålan. Oral galvanism kan dockha en annan betydelse i sammanhanget.