bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Av rad 15 i tabell 1framgir att denna kostnad för alternativ Väst lAi nuvärdestermer är lägra än för alternativ Väst IB och ca lägre än för alternativ Väst-Ost/Öst. Detta innebär att om alternativen ska bli helt likvärdiga måste värdet av de ej kvantifieradeeffekterna uppgå till ovanstående värden. Detta motsvarar /år för alternativ Väst IB och /år för alternativ Väst-Öst/Öst under . En jämförelse mellan alternativen fram tillTorsberg förstärker ytterligare dessa skillnader. Ett annat sätt att jämföra alternativen är att beräkna hur mycketinvesteringskostnaden måsteminskas i alt Väst IB och Väst-Öst/Öst för att alternativen ska bli samhällsekonomiskt likvärdiga. För alternativ Väst IB måste investeringskostnaden sänkas och för alternativ Väst-Öst/Öst från 950 M}cr till 610 Mkr.Kostnadsminskningen måste därvid kunniks)(iyiitan_attde totalaeffekterna påverkas i negativ ri" 1988/89 :KU30 Bilaga A 17Underbilaga 3 1 (3) III 1069/88 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 3 Yttrande över ansSkan om resning av regeringsbeslut rö-rande arbetsplan fSr vag E 6 (Regeringsrättens mil nr 976-1988) (Oversända handling-ar återsänds) Regeringsrätten har genom remiss anmoda regeringen att yttra sig över en resningsansökan av och angiende fastställande av arbetsplan för vSg E 6 inom ochUddevalla kommuner, i vilt ärende regeringen meddelad' beslut . Enligtremissen skall yttrandet särskilt avse det förhållandet att någon miljö-konsekvensbeskrivning inte synesha tillförts ärendet före besvärsprövningen. Regeringen får som yttrande anföra följande. Enligt 15 § väglagen (1971:948) i dess lydelseenligt lagen (1987:745) om ändring i lagen (1987:459) om ändring i väglagen, som trädde ikraft , skall en arbetsplan innehålla bl.a. en miljökonsekvensbeskrivning. Någon övergångsbestämmelse till lagändringen såvitt gäller kravet på miljökonaekvenabeskriv-ning har intemeddelats. Som framhålls i en i resningsärendet upprättadpromemoria gSller i fall då en lag&ndring inte föranlett övergångabestämmelser den principen, att nyamateriella regler skall tillämpas endast på rättsförhållanden son uppkommit efter dennya lagens ikraftträdande. När det däremot gäller förfaranderegler är principen den motsatta, nämligen att nya regler akall tillämpas , även i ärenden som har inletts före ikraftträdandet. Med dessautgångspunkter är det för frågan huruvida arbetsplanen vidregeringena prövning bort innehålla en miljökonsekvensbeskrivning avgörande, huruvida det nya kravet på en sådan är att betrakta aom en materiellregel eller en förfaranderegel. I dennu nämnda promemorian diskuteras möjligheten av 1988/89:KU30 attkravet på miljökonsekvensbeskrivning är att betrakta gjiggg jy Anser man det - enslutsats som dockinte uttryckligen dras i promemorian - hade en mil- Underbilaga 3 jökonsekvensbeskrivning bort föreligga vid regeringens prövning av ärendet. Regeringen vill i den frågan framhålla följande. Principen att nya förfaranderegler men inte nyamateriella regler skall tillämpas vid ikraftträdandet, om inte annat sägs i övergångsbestämmelserna, bereder i allmänhet inga svårigheter vid tillämpningen så länge man rör sig pä den rena processrättens resp. privaträttens områden. På Tdrvaltningsrättens område kan det emellertid vara tveksamt om en regelskall hänföras till den ena eller andrakategorin. Om man närmare ser till innebörden och ändamålet när det gäller kravet pä miljökonsekvensbeskrivning i väglagen, kan man enligt regeringensmening knappast hävda att det är fråga om en förfaranderegel, i vart fall inteenbart eller till övervägande del en sådan regel. Beskrivningen, somskall göras 1 planeringsprocessen, skallinnehålla inte bara en redovisning av förväntade miljöeffekter av vägbygget utan också förslag till åtgärder för att förebygga eller avhjälpa olägenheter frin trafiken (prop.1986/87:135 a. 19, jfr vägverketsföreskrifter i ämnet, VVFS 1987:2). Genom miljökonsekvensbeskrivningen kan väghållaren förbinda sig till långtgående åtgärder till skydd för miljön, vilka då också binder honom i fråga om vägens utförande och i kostnadshänseende. Miljökonsekvensbeskrivningenkan också få konsekvenser för arbetsplanen som sådan. Son framhålls i den nämnda propositionen (s. 19) är det svårt att tänka sig att en arbetsplan somenligt miljökonsekvensbeskrivningen inte är acceptabel från miljösynpunkt över huvud taget läggs fram. Skulle detta ändå ske får man utgå från att planen inte kommer att fastställas. Regeringen anaer därför attda nya reglerna i 15 § väglagen till övarvägemde del har en materiell innebörd. HSrav följer då också att 15 § i dess äldre lydelse skall tillämpas hoa regeringen, om beslut om fastställelse har meddelats före ikraftträdandet . Dennaprincip har regeringen följt även i andra liknande ärenden. Skulle motsatt princip hatillämpats hade man måst räkna med att ett stort antal ärenden om fastställelse av arbetsplan skulle kunnaha överklagats enbart av denanledningen att ny lagstiftning tillkommit efter det första fastställelsebeslutet. Avsaknaden av en särskild övergångsbestämmelse tyder på att lagstiftaren inte ansett att ensådan ordning skulle gälla. Skulle regeringsrättenfinna att kravet på en miljökonsekvensbeskrivning omfattar även äldre ärenden i vilka prövningenhos regeringen sker efter , börframhållas att det aktuella ärendet innehållererforderlig miljökonsekvensbeskrivning, vilkenredovisats integrerat i såväl lokaliseringsutredningen som i arbetsplanen enligt dehuvudprinciper och med den inriktning som anförts i samband med ändringen av15 § väglagen (prop. 1986/87:135, s. 19). Att redovisningen inte gjorts heltenligt numera gällande föreskrifter(VVFS 1987:2) torde sakna betydelse med hänsyntill bestämmelsen i 11 kap. 12 § regeringsformen. Beträffande miljökonsekvensbeskrivningen hänvisas till en inom upprättad promemoria som bifogas detta yttrande. Somframgår av promemorian har få vägprojekt här i landet blivit så allsidigt utredda frän miljösynpunkt som utbyggnaden av väg E 6 mellan ,och Bratteröd. Sökandena har till stöd för sinresningsansökan åberopat att regeringsärendet inteberetts i den omfattning som krävs enligt 7kap. 2 § regeringsformen. Till detta villregeringen anmärka att, såsom freungårav akten, behövliga upplysningar och yttrandeninhämtats i den mån de inte redan varit tillgängliga. Regeringen anser inte heller i övrigt att någongrund för resning föreligger. Resningsansökningen avstyrks därför. 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 3 Pä/regeringens vägnar 1 (6) PM Bilaga till rege- 1988/89:KU30 ringens beslut der d:i a 17 . öllaga A 1 / Miljökonsekvensbeskrivning i arbetsplan för utbyggnad av väg E6 till motorvägpå delen - Bratteröd beslutade regeringen i anslutning tilldet s.k. Uddevalla-paketet (dnr III 156/85) attuppdra åt att -utöver de arbeten som omfattas av gällande flerårsplan-även projektera och upprätta en arbetsplan för utbyggnad av väg E6 till motorväg på återstående delarmellan och . Arbetet påbörjades genom framtagande av en lokaliseringautredningför vägens sträckning. Totalt undersöktes vägsträckningar förmotorvägen på den sträckan. Resultatet av lokaliseringsutredningenpresenterades i tre rapporter med gemensam huvudrubrik Alternativa vägkorridorer, okt. Konsekvenser för och tätorter, VBB, okt. PM avseende utvärdering av alternativa vägkorridorer. I desaa rapporter beskrivs miljökonsekvenserna av de olika vSgkorridorerna bl.a. när det gäller: 24 1988/89. Spridning av bilavgaser 1988/89:KU30 Konsekvenserna för berörda tätorter. Under arbetet med lokaliseringsutredningen skedde samråd med när det gäller upprättandetav miljökonsekvensbeskrivningen för vägobjektet.Verket har i en skrivelse närmareangivit vad beskrivningen bör omfatta. Nämnda skrivelse har legat till grund för vägverketsinriktning av arbetet. Miljökonsekvensbeskrivningarna ilokaliseringsutredningen utgjorde ett viktigt underlag vid beslut om vilken vägsträckning somskulle väljas. Detta material presenteradesför allmänheten i form av utställningar i , och . Dessutom ficksamtliga hushåll i berörda kommuner en broschyr som innehöll en sammanfattning av lokaliseringsutredningen ochkonsekvenserna av de olika vägsträckningarna. Utredningen behandlades av såväl berörda kommuner som länsmyndigheter och slutligen länsstyrelsensstyrelse. och kommuner rekommenderade en fortsattprojektering enligt ett västligt alternativ. beslutade att arbetsplanskulle upprättas enligt det västliga alternativet men med två väglagen på avsnittet genom . Arb«taplan«n upprättadesenligt beslut. I detta skedegjordes fördjupade beskrivningar av vägens miljökonsekvenseroch vilka skyddsåtgärder som behövde vidtas för att förebyggastörningar och olägenheter fråntrafiken. Efter utställelse ochbehandling på länsnivån hemställde länsstyrelsensstyrelse att skulle fastställa arbetsplanen med alternativ A genom (med vägbank) . ienlighet med hemställan. Beslutet över- 1988/89:KU30 klagadestill regeringen, som av- Bilaga A 17 slog överklagandena, varefter beslutetvann laga kraft Underbilaga 3 och arbetena med vägens byggande påbörjades. Sndringar i väglagen trädde i kraft att 15 § väglagen kompletterades ined krav på att en arbetsplan skall innehålla en miljökonsekvensbeskrivning.Beskrivningen skall innehållaen redovisning av de väntademiljöeffekterna samt förslag till erforderliga skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått som behövs för att förebygga störningar eller andra olägenheter från trafiken. Det bör påpekas att redan tidigare gjorde sådana beskrivningar för större vägprojekt. Arbetsplanen för väg E6 är ett exempel på detta. Syftet med lagändringen var att åstadkomma dels att en sådan beskrivning skall göras i alla arbetsplaner, dels attdetta skall ske i ett tidigt skede i projekteringsprocessen. 1986/87:135 anges också de närmare skälen för lagändringen. Där sägs bl.a. att det "från miljösynpunkt är särskilt viktigt att miljökonsekvenserna av ett planerat vägbyggnadsföretag blir belysta på ett sä tidigt stadium som möjligt, eftersom det då i allmänhet finns störst möjligheter att vidta effektiva åtgärder till skydd för miljön. Så t.ex. bör möjligheterna att ändra vägens sträckning fortfarande vara ganskastora i de tidiga planeringsskedena. Erfarenheterna visar också att rena skyddsåtgärder vid utformningen av vägen måste övervägas på ett tidigt stadium om bästa resultat skall uppnås." Eftersom de tidiga planeringsskedena lokalisering ochutredning inte regleras i väglagen har kravet på miljö-konsekvensbeskrivning knutits tillarbetsplanen. har gett ut föreskrifter och en handbok om 1988/89'KU30 "vägars miljöpåverkan"-------------------------------------------- Bilaga A 17 har utfärdat föreskrifter ° (VVFS1987:2) om miljökonsekvensbeskrivningar enligt 15 § väglagen. har ocksåi samarbete med statens naturvårdsverktagit fram en handbok (VV, publ. 1987:58) som beskriver den praktiskahanteringen av miljöfrågorna i vägprojekteringsprocessen. Av handboken (sid. 1) framgår bl.a. att miljökonsekvenserna bör redovisas integrerat i de ordinarie handlingarnai de olika projekteringsskedena. Det äralltså inte meningen att miljökonsekvensbeskrivningen skall utgöra en separat handling i t.ex. arbetsplanen. Beskrivning av miljökonsekvensernai arbetsplanen för väg E6 De miljökonsekvensbeskrivningarsom togs fram i de båda projekteringsskedena för vägen ansluteri stort till den uppläggning som anges i föreskrifter och handbok. Det som skiljer är bl.a. redovisningstekniken. Det kan också nämnas attdessa beskrivningar i vissa delar togs fraun som arbetet med föreskrifter och handbok pågick och att representanter för vägverketshuvudkontor och också var engagerade i konsekvensbeskrivningen av vissadelområden för väg E6. Dessa beskrivningar var ettav flera praktiska exempel som låg till grundTör arbetet med föreskrifterna och handboken. När det t.ex. gällerbilavgaser är beskrivningarna i arbetsplanenutförligare och går längre än vad som anges i handboken. I lokaliserlngautredningena rapport redovisas miljökonsekvensbeskrivningar för jordbruk, skogsbruk, fiske, allmän naturvård(inne- fattandelandskapsbild, naturvetenskapligt värdefulla 1988/89:KU30 miljöer vad gäller geologi, botanik och fauna), rekrea- Bilaga A 17 tionsområden, kulturminnesvård, vägtrafikbuller och bil- Underbilaga3 avgaser. Företrädare för resp. sektorsområde har medverkat vid framtagningenav materialet och värderat konsekvenserna för de olika vägkorridorerna. För tätorterna fördjupade studier gjorts somredovisas i rapporten "Konsekvenser för och tätorter, VBB okt. I rapporten "PM avseende utvärdering av alternativa vägkorridorer, nov. 1985"sammanfattas och jämförs de olika faktorerna som underlagför utvärdering och rekommendation av alternativ. Syftet med ändringen i väglagenvar bl.a. att i det tidiga projekteringsskedet få en beskrivning av olika väglagens miljökonsekvenser som underlag för val av vägsträckning. för väg E6 är ett bra exempel på den praktiska tillämpningen av den intentionen. I arbetsplanen hänvisas till tidigare gjorda utredningar, dvs. bl.a. miljökonsekvensbeskrivningarna i lokaliseringsutredningen.Dessa beskrivningar har Tdrdju-pats och kompletterats både på landsbygdsdelarna och för tätorten . Vid upprättandet av arbetsplanen utfördes särskilda utredningar på avsnitt som bl.a. är känsliga från miljösynpunkt. Dessa avsnitt finns beskrivnai betänkandet i arbetsplanen. För tätorten finns i bilagantill arbetsplanen en särskildredovisning av miljökonsekvenser med bl.a. perspektivskissersom illustrerar de olika vägalternativens påverkansant förslag till åtgärder. Buller och bilavgaserredovisas under egna rubriker i betänkandet. I en särskildbilaga till betänkandet redovisas fastigheter somberörs av vägtrafikbuller och olika åtgärder som avses vidtas i syfte att förebygga dessa störningar i samband med vägens byggande. Arbetet med miljökonsekvensbeskrivningarnahar skett i samråd med bl.a. lokala och regionala företrädare för myndigheter som bevakar miljöintressen nen ävenmed . Dessutom redovisas vilkaskyddsåtgärder och andra försiktighetsmått som avses vidtas i sa.mband med vägens byggande i syfte att förebygga störningaroc minimera olägenheter från trafiken. sä ger t.ex. i yttrande över arbetsplanen "och våren1986 har bistått ifraimtagande av miljökonsekvensbeskrivning för bilavgashalter för rubricerade vägobjekt samt i övrigt framförtsynpunkter på hur miljökonsekvensbeskrivningen bör utformas." Dessutom åberopar verket "den av presenterade miljökonsekvensbe skrivningen" vid sitt ställningstagande till arbetsplanen. 1988/89:KU30Bilaga A 17 Underbilaga 3 Detomfattande miljömaterialet som finns i ärendet - oc som var tillgängligt under beredningsarbetet i regeringskansliet- innebär att kravet på miljökonsekvensbeskrivning i 15 § väglagen är uppfyllt även om bestämmelsen i den nya lydelsen rent formellt inte skulle behöva tillämpas. 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 4 BESLUT '-' (5 ), don Sa-JJ-Zf Dnr &9/S: på ansökan av och dciJeilund' uw resning i äiendeangående fastställelse av arbetsplan föl väg E6 på delen - Bratteröd, n m i och UddevallakoBununer, i vilket äienderegeringen meddelat härvidfogade beslut . I ansökningen hemställerAnders Södeilund och om tesning och yikai attlegeringens beslut undanröjs, i vait fall till den del det beiöi fastigheten 2:1 i kommun samt att äiendet visas åtei till regeringen för ny handläggning. Vidaie yikas inhibition avlegeringens beslut. Somgiund föl lesning åbetopai och att legeiingsäiendet ej vaiit eifor-deiligtbeiett och att behövliga upplysningar och yttranden ejhai inhämtats fiån beiötda myndighetei. De anför vidaie bl a. Miljökonsekvensbeskiivning tillaibetsplanen som föieskiivs i 15 § väglagen saknas. Någon piövning enligt miljöskyddslagen ellei natuiiesutslagenhai ej ägt rum. Kaiaktäien av liks-intiesse hos ettomt&de på Anfasteiöd 2:1 hai ej beaktats. Vägveiket hat inte på gtund av sin lydnadsplikt motlegeiingen haft befogenhet att in-sktänka sin piövning till att avse enbait det ilegeiingens uppdiag anvisade motorvägsalteinativet. * Ej med här. Regeiingenhai ej hellet ägt att lämna en sådanan- 1988/89:KU30 visning om hut vägveiketskulle besluta. Ett ian- Bilaga A 17 språktagande av maik föi väg genom atbetsplan inne- Underbilaga 4 fattat lättskipning som bott ptövas av domstol. Beslutet ståli stiid med den s k . Regeiingen (kommunikationsdepaitementet) anföi i inhämtatyttiande bl a följande. Regetingen anset att de nya legletna i 15 § väglagen somtiädde i kiaft till öveivägande delhat en matetiell innebötd. Hätav följet att paiagiafen i dess äldte lydelse skolat tillämpas av tegetingen eftetsom vägveikets beslut om fastställelse hat meddelats föte iktaftttädandetav lagänd-tingen. Skulle tegetingsiätten finna att ktavet på miljökonsekvensbeskiivningomfattat även äldte äten-den i vilka ptövningen hos teget ingen sket eftet ,böi fiamhillas att äiendet innehålleteifotdetlig miljökonsekvensbeskiivning. Dennatedo-visas integterat i lokalisetingsutiedningen och i aibetsplanen enligt dehuvudpiincipet och med den intiktning som anfötts i samband med ändtingen av15 § väglagen (ptop 1986/87:135 s 19). Regetingen anset att inte hellet i öviigt någongtund föi tesning föieliggei. Till stöd föt tesningsansökningenhat åbeiopats åtskilliga omständighetei,av vilka en del hänföi sig till ärendet i dess helhet, andta i främsta tummet lill antingen teget ingens beslut elletvägveikets beslutom fastställelse av aibetsplanen. I sistnämnda hänseende hat gjoits gällande att tegetingen saknatbefogenhet att ge vägveiket i uppdiag att intiktaplanetingen enbatt påbyggande av motot-väg med uteslutande av andiaaltetnativ och att vägveikethandlat tättssttidigt genom att lydalege-tingen och undeilåtaatt undeisöka andia altetnativ till vägbyggnad än motoiväg. 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 4 Enligtväglagen (1971:948) ät staten väghållaie föt allmänna vägai och vägveiket handhai väghållningen föt statens läkning (5 och 6 §§). Ftåga om byggande av väg piövas av vägveiket eftet samtåd med . Om och länsstyielsen hat olika uppfattning hänskjuts ftågan till legeringen (11 §). Vid byggande av väg skall tillses att vägen fåi sådant läge och utföiande att ändamålet med vägen vinnes med minsta inttång och olägenhet utan oskälig kostnad (13 §). Vägiätt innefattar befogenhet föi väghållaten att utan hindei av den tätt som annan kan äga till fastigheten nyttja matk sombehövs föt väg och bestämma övet matkens användning undet den tid vägtätten beståi (30 §). Vägiätt uppkommer genom att väghållaten tat i ansptåk matk föi väg med stöd av uppiättad och fastställd atbetsplan. Matk anses hatagits i ansptåk föt väg nät vägens sttäckning Övet fastigheten blivit tydligt utmäikt på och vägaibetet påböijats på fastigheten (31 §). Fölhållandet mellan tegetingen och destatliga myndigheterna tegletas i 11 kap 6 och 7 $§ tegetings-fotmen. Enligt 6 § lydet andta statliga myndigheter än tiksdagens undet legeiingen,vilket innebäi att en lydnadsplikt mot tegetingen föteliggei. En viktig inskiänkning i denna lydnadsplikt följei av 7 §, som föieskiivei att ingen myndighet fåi bestämma hut en fölvaltningsmyndighet i sätskilt fall skall besluta i äiende som löi myndighetsutövning mot enskild ellet mot kommunellet som töt tillämpning av lag. 1988/89: KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 4 Omfattningenav tegeiingens diiektiviättoch myndigheternas lydnadsplikt hat mot bakgiunden av de nämnda giundlagsstadgandenadiskutetats i olika sammanhang. Klätt ät till en böljan att föibudet mot inblandning fiån tegeiingens sida ät begiänsat till handläggning av äienden. Vad som i giundlagsmotivenkallas "myndigheternas faktiska handlande" - jätn-vägsdiift, anläggande av vägat, polisens opeiativa veiksamhetetc - ligget utanföt föibudet, även om detta handlande i stött skulle vata tegletat genom fölfattning (Holmbeig-Stjeinquist:Giundlagaina s 382). Inte hellet i ftåga om äienden ät myndighetet-nas självständighet total. Föibudet mot inblandning gällei ärenden som töi myndighetsutövning ellet tillämpning av lag. Vägnätets utbyggnad och kvalitet ät i främsta tummet beioende av de medelsom kan ställas till förfogande föl ändamålet. Ftågan hätom behandlas åtligen i bud-getptopositionen ochftån tid till annan även i säi-skilda föislag till tiksdagen (se t ex ptop1987/88:50 Tiafikpolitiken infot ). Vägveikets befattning med dessa fiågoi styts alltså i huvuddtagen av statsmakternasbeslut i fråga om samhällsplanering och medelstilldelning,öveiväganden om dentiafiktekniska standaid som böt gälla föi olika vägsttäckoi måste dätföi anses hota till sådant som ligget inom tamen föt tegetingens diiektiviätt gentemot vägveiket. En annan sak ät att vägveikets beslut vid fastställande av atbetsplan enligt väglagen fåi anses utgöta beslut i enskilt äiende, innefattande såväl myndighetsutövning mot enskild (iansptåktagande av matk med vägiätt enligt 30 och 31 §§) som lagtillämpning i öviigt (t ex i vad avset beaktandeav avvägningspiincipen enligt 13 §). 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 4 Uppdiagettill vägveiket beslöts av legetingen den 24 januati1985. Beslutet innehålleibl a följande:, "Föl utvecklingen i Uddevallaomiådet eftei nedläggningen av Uddevallavaivet äi det nödvändigt att väsentligt föibättta vägföibindelsetna mot Götebotg. Regeiingen uppdiai däiföi åt vägveiket att - utövei de aibeten som omfattas av gällande fleiåis-plan - även piojekteta och uppiätta atbetsplan föt utbyggnad av väg E6 till motoiväg på åtetstående delat mellan ochUddevalla. Uppdiaget böigenomföias skyndsamt med sikte på att vägutbyggnaden skall kunna påbötjas så snait som möjligt dock senast undet åt 1987." I beslutet angavsvidaie bl a att teget ingen senaie skulle besluta hut utbyggnaden skullefinansieias. Regetingens beslut den 24 januati 1985 utgöi visset-ligen den diiektaanledningen till att vägveiketupptättade den atbetsplan som veiketfastställde den 27 novembei 1986. Mendetta tegeiingsbeslut innefattat enligt sin utfoimning inte att teget ingen -i stiid mot 11 kap 7 §legeiingsfotmen - bestämthut vägveiket vid tillämpning av 11 § väglagen skulle besluta om byggandeav den aktuella vägen. Vägveiketsbeslut den 27 novembet 1986 om fastställelse av atbetsplan innehållet, eftei en genomgång av planen och olika överväganden, slutsatsen att den iatbetsplanen föieslagna väganläggningen tillgodoset ändamålet med vägen med minsta inttång och olägenhet utan oskälig kostnad, vateftei vägveiket faststället planen i viss sttäckning och med mototvägsstandatd. En gtanskning avbeslutet och dättill hötande handlingai gei inte belägg föt att veiket vid sin piövning enligt 13 § väglagen (s 9 i beslutet) ellet vid öveiväganden av vilka fastig-hetsdelatsom skall tagas i ansptåkhandlat undet inflytande av ditektiv av teget ingen. Det hat således inte framkommit att äiendets handläggningstål i sttid med tegetingsfoimensbestam-melsei i 11 kap 6 och 7 §§. Det föteliggei alltså i detta hänseende inte någon gtund föt tesning. Inte hellet vad som anfötts om att iansptåktagande av matk föl väg genom atbetsplan lätteligen utgjott en ftåga föt domstol och att beslutet hätom ståt i sttid med Euiopaiådets konvention angående skydd föt de mänskliga tättigheteina och de gtundläggande fti-heterna ät av beskaffenhet att fötanleda tesning. Vad gällei vägveikets handläggning i öviigt get les-ningsansökningen anledning till piövning av huiuvida utiedningen vatitså fullständig som de föt ptövningen gällande bestännelsetna kiävt. I detta hänseende get omständighetetna inte vid handen att detfötekommit sådana biistet att tesning i 1988/89:KU30Bilaga A 17 Underbilaga 4 äiendet kan komma i ftåga. Tillåtlighet enligt miljöskyddslager! (1969:387) kiävet inte tillstånds-piövning i koncessionsnämnden föt »iljöskydd och det saknas anledning attantaga annat Kn att vägverketspiövning i fastställelsebeslutet gjoits mot bakgtund även av miljöskyddslagens bestämmelsei. Lagen (1987:12) om hushållning med natuttesutsei m m hade inte ttätt i kiaft föt vägveikets beslut. 1988/89:KU30Bilaga A 17Underbilaga 4