bet · GC01KU14 · 1988-12-31 00:00:00 — Lagrådet konstateradedärvid att för institutionerna inom hälso- och sjukvården och socialtjänstenreglerna i den nya sekretesslagen innebär en markant åtstramning när det gällermöjligheterna att till polis- och åklagarmyndigheter framföra misstankar ochuppgifter om brott. Lagrådet hänvisade till att lagförslaget enligtdepartementschefen skulle ses mot bakgmnd av att ett förslag frånbrottsförebyggande rådet (BRÅ) om uppgiftslämnande från polis och åklagareawaktades innan mer omfattande ändringar över\'ägdes. Från lagrådefs sidaanfördes att en mera genomgripande ändring av lagstiftningen när det gälleruppgifter från hälso-och sjukvården och från synes vara såangelägen aft man kunde utgå från aft en ny lagändring skulle komma atf följainom kort (KU 1982/83:12 s. 38). Vid den efterföljande riksdagsbehandlingen beslutades omett tillkännagivande till regeringen, vari bl.a. framhölls att särskiltsekretessen mellan hälso- och sjukvård, socialtjänst och skola behöver ses överytterligare (KU 1982/83:12 s. 15, rskr. Regeringen överlämnade riksdagensbeslut till socialberedningen. Beredningen har i betänkandet Barns behov ochföräldrars rätt (SOU 1986:20 s. 140 f.) berört sekretessen inomsocialtjänsten. Något förslag i frågan har dock inte lämnats från beredningen. I proposition 1983/84:142 föreslogs att myndigheternagenerellt skulle få vidgade möjligheter att lämna uppgifter till polis ochåklagare angående misstankar om allvarligare brott. Förslaget byggde på denpromemoria från brottsförebyggande rådet som tidigare aviserats. Förmyndigheterna inom hälso- och sjukvården samt föreslogsemellertid inte någon ny Ordning. Utanför tillämpningsområdet för 7 kap. 1 § sekretesslagenfaller verksamhet vid sjukhus och andra liknande inrättningar som drivs avenskilda, liksom privat drivna läkarmottagningar, tandläkarmottagningar,laboratorier m.m. Här gäller i stället föreskrifterna i lagen (1980:11) omtillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. De väsentligastebestämmelserna om lystnadsplikt finns i 6 §. Där stadgas följande. "Densom tillhör eller har tillhört hälso- och sjukvårdspersonalen får inteobehörligen röja vad han i sin verksamhet har erfarit om en enskildshälsofillstånd eller andra personliga förhållanden. Som obehörigt röjande ansesinte att någon fullgör uppgiftsskyldighef som följer av lag ellerförordning." Av förarbetena till sistnämnda lag framgår atf avsiktenmed bestämmelsen är att det i princip skall råda samma sekretess inom denprivata hälso- och sjukvården som inom sådan vård som bedrivs i allmänverksamhet. Av 1 § samma lag framgår aft med hälso- och sjukvårdspersonal avsesi förevarande sammanhang även personalen vid apotek. Påtalade svårigheter i tillämpningen av sekretesslageninom hälso- och sjukvården samt 1988/89: KU 14 (till yttrandet) Konsfitutionsufskotfet behandlade i anslutning tillproposifion 1981/82:186 flera motioner som fog upp frågan om behovet avundantag från regeln om sekretess mellan myndigheter. Sålunda ifrågasattes imotionerna 1980/ 81:1127 av och (båda s) och1981/82:476 av Berfil Fiskesjö m.fl. (c) om inte den s.k. generalklausulen i 14kap. 3 § sekretesslagen, som möjliggör utlämnande av uppgifter efter enintresseavvägning, skulle kunna få en vidgad tillämpning. I mofion 1981/82:1127framhölls särskilt informationsbehovet mellan olika myndigheter inom hälso- ochsjukvårdsområdet och inom . I mofion 1981/82:208 av (båda m) pekades på behovet av ett bättre samarbete mellanpolis, skola och sociala myndigheter. Frågan om sekretessen mellan förskole-och fritidsverksamhet å ena sidan och den vanliga skolan å andra sidan togs uppi motion 1981/82:2486 av m.fl. (c, s, m) (KU 1982/83:12). uttalade bl.a. atf det i storutsträckning delade de i motionerna framförda farhågorna för att reglerna omsekretess mellan myndigheter kan leda till större ölägenheter i myndigheternassamarbete än som motiveras av de intressen sekretessen skall skydda. Detframhölls att särskilt sekretessen mellan hälso- och sjukvård, socialtjänst ochskola behövde ses över ytterligare. Def anfördes vidare att frågan som togs uppi motionen av m.fl. krävde en snabb lösning (s. 15). anfört gavs regeringen fill känna. beslut (rskr. överlämnadesav regeringen fill socialberedningen. I en mofion som behandlades i betänkandet KU 1986/87:9 fogBlenda Bilaga 1 Litfmarck (m) upp frågan om sekretessen mellan sjukvård ochsocialtjänst, (till yttrandet) med hänsyn till atf def på dessaverksamhetsområden infe föreligger rätt aft med stöd av 14 kap. 3 §sekretesslagen lämna ut hemliga uppgifter, dvs. efter en intresseavvägning.Mofionen pekade särskilt på vården av narkotikamissbrukare.Konstitutionsutskottet avstyrkte mofionen och anförde bl.a. Utskottet har tidigare intagit en avvaktande inställningtill sekretesslagens regelsystem när det gäller sekretess mellan myndigheter.Del är fortfarande utskottets- uppfattning atf frågan kan behöva ses över närfillräckliga erfarenheter erhållits av den nuvarande ordningen. Motionenföranleder utskottet att framhålla att def här är fråga om mycketintegritetskänsliga uppgifter som i och för sig motiverar sträng sekretess. Utskottetvill också peka på aft ett uppgiffsutbyte alltid kan ske efter vederbörandepatients samtycke. Frågan om sekretess mellan myndigheter och hos apotek tasupp i de ännu inte behandlade motionerna 1986/87:K402 (m), 1986/87:K408 (m),1986/ 87:K414 (m, s, fp, c), 1986/87:K427 (s) och 1987/88:K434 (m, fp, c). I motion 1986/87:K408 av () föreslås attsekretesslagen ändras så atf hälso- och sjukvårdssekretessen inte hindrar t.ex.eft apotek atf ta kontakt med recepfförskrivande läkare för att förhindraomotiverad förskrivning av beroendeframkallande läkemedel. Enligt motionäreninskrider sekretesslagen här till förmån för en missbrukares driftmässigabehov av farmaka och medverkar till att social och medicinsk skada uppstår. Även i mofion 1986/87:K414 av m.fl. (m, s,fp, c) berörs förevarande fråga. Mofionärerna anser atf regeringen bör göra enskyndsam översyn och framlägga förslag till erforderliga ändringar avsekretesslagen i den del som rör begreppet men. De pekar på vikten av attläkare - även på eget initiativ - får lämna informafion fill försäkringskassanvid prövning huruvida socialförsäkringsförmån skall utgå. Motionärernaframhåller också att apoteken och myndigheterna inom hälso- och sjukvårdenmåste kunna kommunicera i frågor om utlämnande av narkotiska läkemedel. Här kan anmärkas att när det gäller kontakten mellanläkare och allmän försäkringskassa finns redan en sekretesbrytande bestämmelseintagen i 20 kap. 9 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Det krävs dock enbegäran från kassans sida för atf sekretessen skall brytas. Som anges imofionen kan uppgiftslämnande om en enskild patients läkemedelsförbrukning frånläkare till apotekspersonal endast ske om patienten lämnat sitt samtyckehärtill. I mofion 1986/87:K427 av () begärs attriksdagen hos regeringen begär en skyndsam handläggning av frågan ommyndighefssekre-tess. Motionären pekar på sekretessproblem vid samarbete mellanexempelvis socialnämnd och fritidsnämnd och anför att problemen förvärras itakt med att kommundelsnämnder inrättas. I mofionen hänvisas till ovan nämndatillkännagivande. Vid allmänna motionstiden har väckts motion1987/88:K434 av m.fl. (m, fp, c) vari det begärs ändring isekretesslagen för att undanröja hinder i informationsutbytet mellan förskolaoch grundskola. I mofion1986/87:K402 av och (båda m) 30 begärs enöversyn av sekretesslagen för atf underlätta polisens arbete i 1988/89:KU14brottsutredningar. Enhgt motionen är sekretesslagens bestämmelser röran- Bilaga 1 de rätten för hälso- och sjukvårdspersonal att lämna uppgift tillpolis om (till yttrandet) brott oklara. Beträffandeden sistnämnda motionen kan följande anmärkas. Enligt 14 kap. 2 § fjärde stycket sekretesslagen har, somtidigare nämnts, myndigheterna rätt aft fill bl.a. polismyndighet lämnauppgifter om brottsmisstankar som avser annat än bötesbrotf. Enligt femtestycket får dock sådana uppgifter - när de omfattas av hälso- ochsjukvårdssekrefessen -endast lämnas ut om det brott som misstankarna gäller ärav sådan svårighetsgrad atf det lindrigaste straffet som är föreskrivet ärfängelse . I fråga om brott enligt 3,4 och 6 kap. BrB (dvs. brottmot liv och hälsa, brott mot frihet och frid resp. sexualbrott) mot den sominfe fyllt föreligger dock infe hinder för polisanmälan. Någon allmän skyldighet för personal inom hälso- ochsjukvården att - då sekretess inte lägger hinder i vägen - lämna ut uppgift ombrottsmisstankar fill polismyndighet föreligger ej. Här kan slufiigen nämnasatt enligt 7a § lagen (1980:11) om fillsyn över hälso-och sjukvårdspersonalenm.fl. är hälso- och sjukvårdspersonal skyldig aft lämna uppgift om huruvidanågon infas på en sjukvårdsinrättning, om uppgiften för särskilt fal! I motion 1986/87:K428 av () behandlas frågan omsekretess för vissa uppgifter hos ochdomstolsverket i ärenden om rättshjälp. I mofionen påpekas att sekretessen inomhälso- och sjukvården i vissa fall kan gälla även gentemot den som fått vårdeller behandling. Enligt motionen kan detta sekretesskydd inte upprätthållashos eller hos i samband medbesvär över beslut av psykiatriska nämnden, utskrivningsnämnden ochbeslutsnämnderna för psykiskt utvecklingsstörda i ärenden om rättshjälp. Detbegärs atf regeringen föranstaltar om en översyn av berörda bestämmelser i sekretesslageni syfte att komma till rätta med de i mofionen påtalade problemen. har vid tre fidigare fillfällen (KU1983/84:29, KU 1985/86:13 och KU 1986/87:9) avstyrkt liknande mofioner medhänvisning fill att utvidgningar av sekretessen inte bör företas i annat fallän när det finns starka skäl härför. hade inte erfaritatt den gällande ordningen medfört några ölägenheter för de myndigheter somberörs. I mofion 1987/88:K429 av () begärs enöversyn av sekretessreglerna för sjukvården som skall behandla frågan om det ärmöjligt att mjuka upp sekretessreglerna så atf även en frånskild förälder medumgängesrätt kan få upplysningar om barn som är intaget för vård. Det kan i sammanhanget anmärkas att utredningen om barnensrätt behandlar frågor om barns sekretesskydd gentemot vårdnadshavaren i betänkandet SOU 1987:7. Frågan om sekretess vid hjärttransplantationer fas upp imotion 1987/ 88:K414 av och (). Några påpekanden av JO 170.5 ämbetsberäitelse 1987/88 s. 182 f behandlas bl.a.frågan om överlämnande av patientjournaler mellan olika kliniker vid eftsjukhus (se även bl.a. JO 1986/87 s. 198 f.). JO konstaterar att fråganhuruvida kliniker vid ett sjukhus är atf anse som självständigaverksamhetsgrenar i sekretesslagens mening - vilken uppfattning JO tidigareuttalat - är föremål för skilda meningar. JO anför aft eft slutligt svar pådenna fråga torde endast kunna ges genom lagsfiftning. Det kan här nämnas atf frågan om huruvida kliniker ärsjälvständiga verksamhetsgrenar enligt sekretesslagen diskuterats bl.a. medavseende på remiss av pafient med HIV-smifta. ochsocialstyrelsen har därvid kommit till skilda ståndpunkter. I JO:s ämbetsberäitelse 1986/87 s. 159 f. tas frågan uppom rapportering och registrering av läkemedeismissbrukare. JO konstaterar attlänsläkarna tidigare - helt rätfsenligt - bedrev en sådan verksamhet. Som ettförsta försök att ersätta denna verksamhet har rekommenderatatt def inrättas sk. samrådsgrupper med företrädare för bl.a. apotek,privatpraktiker och socialtjänst. JO framhåller aft ett uppgiftslämnande om enenskild patients läkemedelsförbrukning från vårdansvarig läkare tillsamrådsgruppen förutsätter aft patienten lämnat sitt samtycke fill detta.Detsamma gäller för att uppgiften skall få föras vidare från samrådsgruppentill läkare och apotekspersonal. Liknande frågor tas upp i JO:sämbetsberäitelse 1987/88 s. 148 f. Där behandlas sekretessen inom lokalanarkofikagrupper i en kommun. Grupperna fungerar som samrådsorgan och ärsammansatta av företrädare för skilda myndigheter. JO konstaterar att utbyteinom gruppen av uppgifter om enskilds personliga förhållanden kräver denenskildes samtycke. Vissa kommittéer och utredningar I socialberedningens betänkande Barns behov och föräldrarsrätt (SOU 1986:20) behandlas de sekretessbestämmelser som är aktuella vidsocialtjänstens arbete med utsatta familjer (s. 140 f.). Beredningen pekar påde krav sekretessreglerna ställer vid arbete i samarbetsorgan med företrädareför olika myndigheter. Beredningen föreslår dock inte någon ändring i gällandesekretessbestämmelser. Det anförs aft sekretessen i prakfiken inte innebärnågot hinder för samarbetet utan endast kräver att man från socialtjänstenssida iakttar den gmndläggande respekten för människors självbestämmanderätt ochintegritet (s. 148). Beredningen berör också frågan om barns integritetsskyddgentemot föräldrarna. I Översyn av LVU (Ds S 1987:3) föreslår den särskildeutredaren att 71 § socialtjänstlagen ändras så aft skyldigheten aft anmäla ochlämna upplysningar utvidgas från att avse myndigheter vars verksamhet berörbarn och ungdom fill att gälla myndigheter som i sin verksamhet/dr uppgifter ombarn och ungdom samt dem som är anställda vid sådana myndigheter (s. 135 f.). Förslaget skall ses mot bakgrund av avgöranden iregeringsrätten 1988/89:KU 14 som gäller uppgiftslämnande frånLillhagens sjukhus resp. förvalf ningshälso- Bilaga 1 vården i Göteborgskommun till socialnämnden. (Avörandena behandlas (till yttrandet) nedanunder D. Bestämmelserna om hemlighållande av det omhändertagnabarnets vistelseort behandlas av utredaren (s. 118) som emellertid inteföreslår någon förändring i nuvarande bestämmelser. Samma särskilda utredare har i utredningen om det oföddabarnet redovisat betänkandet Skydd för del väntade barnet 1. Åtgärder vidmissbruk m.m. under graviditet (SOU 1987:11): I utredningen anförs följande (s.83). Vid vissa typer av missbruk - särskilt missbruk av heroin- är särskilda insatser i samband med förlossningen av mycket stor betydelseför att hjälpa barnet. Det är i dessa fall viktigt aft förlossningskliniken igod tid före förlossningen får uppgift om kvinnans förhållanden. Även sedan barnet är fött är det betydelsefullt att t.ex.barnklinik och social myndighet kan lämna varandra uppgifter om barnetsförhållanden så att lämpliga behandlingsinsatser kan sättas in. Den nuvarande sekretesslagen innebär begränsningar när detgäller myndigheters möjligheter atf ge varandra informafion. Detta gäller inteminst inom hälso- och sjukvården och . Så kan t.ex. enpsykiatrisk klinik eller en social myndighet inte lämna ut uppgifter om enkvinnas personliga förhållanden till MVC om inte kvinnan samtycker fill det.Inte heller kan anmälan göras i dessa fall med stöd av 71 § SoL eftersom dennabestämmelse endast tar sikte på födda barn. I många fall kan sannolikt ett samtycke erhållas eftersomde allra flesta gravida kvinnor - som sagts - torde vara villiga aftgöra en särskild ansträngning för att inte genom missbruk eller livsföring iövrigt utsätta def väntade barnet för risk aft skadas. Frågan är vad som kangöras i sådana fall där kvinnan inte samtycker till atf uppgifter om hennespersonliga förhållanden lämnas ut. Problemet torde inte vara helt ovanligteftersom kvinnor med missbruksproblem ofta är misstänksamma motmyndighetspersoner. Utredaren föreslår ett tillägg till bestämmelsen omundantag från sekretess i 14 kap. 2 § sekretesslagen för aft uppgifter tillskydd för det väntade barnet skall kunna lämnas mellan olika myndigheter ochverksamhetsgrenar inom hälso- och sjukvården och . läkemedelsutredning behandlar i betänkandetLäkemedel och hälsa (SOU 1987:20) bl.a. sekretessproblem som rör uppgifter iärenden om godkännande av läkemedel. Utredningen föreslår på denna punkt vissaförändringar i sekretessen. När det gäller tillsynen över bl.a.psykofarmaka-förskrivningen konstaterar utredningen aft de organ som inrättatsinom olika landsting som ersättning för länsläkarnas fidigaretillsynsverksamhet på området haft stora svårigheter i sin verksamhet. Dehärmed sammanhängande sekretessfrågorna berörs dock inte. Data- och offentlighetskommittén granskar i sitt förstadelbetänkande Integritetsskyddet i informationssamhället 1. (SOU 1986:24)tillgängligheten av patientuppgifter för olika ADB-register. När def gälleruppgiftslämnande i vårdsyfte och för fillsyn anser kommittén att gällandebestämmelser är tillfredsställande. I sammanhanget kan anmärkas atf frågan omen klinik är en självständig verksamhetsgren eller ej diskuteras avutredningen. 3 1988/89. stannarför uppfattningen aft det i regel är de olika klinikerna som bäst svarar motbegreppet självständig verksamhetsgren (anser däremot afthälso- och sjukvårdsverksamheten på ett sjukhus utgör en självständigverksamhetsgren och inte en klinik, jfr Allmänna råd från socialstyrelsen1982:4 s. 29). När det gäller uppgiftslämnande för forskning ochstatistisk verksamhet anför kommittén atf utlämnandet till flera registerförefaller sakna erforderligt förfatfningssföd. Kommittén föreslår därför enlagbestämmelse som med vissa begränsningar medger uppgiftslämnande förforskning eller framställning av statistik. anför i betänkandetFörskola-skola (SOU 1985:22) aft tolkningen och fillämpningen av sekretesslagenhar vållat bekymmer vid samverkan mellan förskola och skola. Tveksamheten omvilken informafion som skall föras över från förskola till skola rörandeenskilda barn är stor enligt kommittén (s. 166). JO ifrågasatte i ett beslut om infe den s.k.generalklausulen borde göras tillämplig även på vårdområdet, när det är frågaom förhållanden som rör barn . Beslutet överlämnades till regeringensom i sin fur överlämnade beslutet fill utredningen om barnens rätt.Utredningen avvisar i betänkandet Barnets rätt 3. Om barn i vårdnadsrvister -taterätt för barn m.m. (SOU 1987:7) en lösning som medför att generalklausulenblir tillämplig på uppgifterom barn. Utredningen hänvisar därvid tillprinciperna om frivillighet och samtycke på vårdområdet (s. 145 f.). Meringående behandlar utredningen frågor om barns sekretesskydd gentemot vårdnadshavaren(s. 135 f.). Utredningen har remissbehandlafs. Förslagen om skärpt sekretess i förhållande tillvårdnadshavaren har kritiserats av flera remissinstanser. Endastsocialstyrelsen och kammarrätten i behandlar frågan om sekretessmellan myndigheter och ansluter sig till utredningens ställningstagande. Regeringsrätten har i sitt avgörande RÅ85 2:6 tagit uppfrågan om omfattningen av uppgiftsskyldigheten enligt 71 § socialtjänstlagen.Frågan gällde vad som avses med uttrycket "myndigheter vars verksamhetberör barn och ungdom" i paragrafen. En social disfriktsnämnd hade begärtatt få del av uppgifter i en kvinnas sjukjournal över psykiatrisk vård hosLillhagens sjukhus i . Nämnden behövde uppgifterna därför atfkvinnan begärt aft den pågående vården av hennes barn enligt LVU skulleupphöra. Regeringsrätten fann atf det vid sjukhuset infe bedrivs någonverksamhet som berör barn och ungdom. Någon skyldighet att lämna ut uppgifternaförelåg därför infe. Ett likartat fall som gällde uppgiftslämnande frånförvaltningshälsovården i avgjordes (Ab-29/85). (fill yttrandet) Frågan om handlingssekrefess mellan skilda myndigheter varföre sekretesslag med något undantag oreglerad. dock 1937års lag även mellan myndigheter inbördes. Reglerna om offentliga 1988/89:KU14 funktionärers tystnadsplikt gällde i princip även gentemot andra offenfiiga Bilaga 1 funktionärer. (till yttrandet) I det nya regelsystemet försvann för sjukvårdens del densärskilda regleringen för uppgifter som lämnats i förtroende till läkare m.fl.Dessa bestämmelser ersattes med enhetlig reglering för alla uppgifter iverksamheten. Genom de nya bestämmelserna togs vidare bort den möjlighet fillintresseavvägning som fidigare funnits inom områdena för såväl sjukvård somsocialtjänst. Den nya sekretesslagen innebär, jämfört med tidigareordning, aft uppgifter om enskilda kan lämnas från en sjukvårdsmyndighet ellersocialtjänstmyndighet fill en annan myndighet i endast mycket begränsadutsträckning. Diskussionen kring sekretessen inom vårdområdet har ocksåfrämst rört sekretessen mellan skilda myndigheter resp. skildaverksamhetsgrenar inom en myndighet. I olika sammanhang har man pekat på hindersom möter ett från vård- och skyddssynpunkter berättigat utbyte av uppgifter. Lagstiftaren har valt att söka bota olägenheterav detta slag genom stadganden om uppgiftsskyldighef, vilka i angivna fallbryter sekretessen. På grund av den tröghet sorh är inbyggd ilagstiftningsarbete kan dock även hinder mot uppgiftslämnande som framstår somstötande komma att finnas kvar . Det är heller inte möjligtatf fömfse alla de situafioner på vårdområdet där def kan finnas behov av ettfriare uppgiftslämnande mellan olika berörda myndigheter. Som fidigarepåtalats av socialutskottet (SoU 1979/80:ly) medför dessutom den generellap//7cr aft lämna uppgifter som följer av de sekretessbrytande stadgandenasvårigheter på vårdområdet, där det i många fall krävs en känslig och nyanseradbedömning mot bakgrund av olika vårdsynpunkter. En annan metod att komma fill rätta med det aktuellaproblemet förordades av socialutskottet i dess yftrande över förslaget fillsekretesslag (se ovan). En fillämpning av den s.k. generalklausulen - eller aven "förstärkt" variant av klausulen - på vårdområdet skulle medge enviss intresseawägning i särskilt angelägna fall där det framstår som stötandeatt inte kunna lämna ut en uppgift, t.ex. om konstaterad psykisk sjukdom hosvårdnadshavaren till ett litet barn. Liknande synpunkter har även framförts isenare riksdagsmotioner. Mot bakgrund av det anförda och med anledning av de frånkonstitutionsutskottet remitterade mofionerna finns skäl för socialutskottetatf nu inhämta remissyttranden från berörda myndigheter och organisationerrörande deras erfarenheter och synpunkter i fråga om sekretesslagenstillämpning på vårdområdet. Förteckningöver remissinstanser och sammanställning av remissyttranden över motioner ochPM om sekretessfrågor inom sjukvård och socialtjänst. Efter remiss har yttranden avgetts av justitieombudsmannenGunnel (JO), justitiekanslern (), riksåklagaren (),kammarrätten i , , , hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd, psykiatriska nämnden, ,(), , , i , i Malmöhuslän, , . i (LO),(), !SR, , förre justitieombudsmannen , Föreningen barnensrätt i samhället (), mot mental hälsa (), Samarbetsgruppen KALV. Yttranden har också kommit in från () och . Riksåklagaren har bilagf yttranden från överåklagarna vidåklagarmyndigheterna i och åklagardisfrikt samt överåklagarnavid regionåklagarmyndigheterna i och . Kammarrätten i har bilagf rättens dom den 29januari 1982, mål nr 6448-1981. RikspoHsstyrelsen har bilagf yttranden frånpolismyndigheterna i , och . har bilagf dels nämndens yftrandeöver departementspromemorian (Ds Ju 1981:17) Sekretesskydd ochinformationsbehov, dels nämndens skrivelse till konsfifufionsutskottet den 9november 1982. i har bilagf yttranden frånMalmö socialnämnd och socialförvaltningen i . Landsorganisafionen i (LO) har bilagf yttrandefrån . Centralorganisationen /SR har bilagf yttranden frånSveriges psykologförbund och samt återgettsynpunkter från , och . Ett stort antal av remissinstanserna förordar en översynav sekretessreglerna på vårdområdet för att underlätta visst informationsutbytemellan myndigheter. Till denna grupp hör JO, RÅ, ,, hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd, psykiatriskanämnden, . , socialenheten vidlänsstyrelsen i läri. mot narkotika och förre JO . Även kammarrätten i är positiv till en samladöversyn men förklarar sig inte vara helt övertygad om att skälen för en reformtar över. Några remissinstanser är i huvudsak positiva tillsekretesslagen men pekar på behov av utredning av vissa sekretessproblem påvårdområdet. Dessa instanser är , ,stadskansliet i , TCO, i och Riksförbundetför social och mental hälsa (RSMH). Vidare anser , () och Föreningen i samhället () aft sekretesslagen börmodifieras på några punkter. JK är negativ fill en allmän översyn av ifrågavarandesekretessregler.