bet · GC01LU22 · 1988-12-31 00:00:00 — Sålunda gäller numera (12 kap. 1 § ÄktB) att en make vidbodelningen kan få behålla mera av sitt giftorättsgods än som följer avlikadelningsprincipen i de fall en likadelning skulle framstå som oskälig medhänsyn till särskilt äktenskapets längd men också makarnas ekonomiskaförhållanden och omständigheterna i övrigt. En annan nyhet i ÄktB är att, somnärmare redovisats ovan (s. 4), rätt till pension på grund av en privatpensionsförsäkring som utgör giftorättsgods skall hållas utanför bodelningenunder vissa förutsättningar. Liksom i GB finns i ÄktB en särskild regel ommakes rätt till kompensation vid bodelning när den andre maken underäktenskapet i betydande mån minskat sitt giftorättsgods genom olikatransaktioner. Regeln har emellertid fått en annan utformning än i GB ochomfattar i huvudsak endast vederlagsfria transaktioner som skett inom ett årföre ansökan om äktenskapsskillnad. En annan skillnad är att något krav på atttransaktionen skall vara otillbörlig inte längre uppställs. I motionerna L401 av förste vice talmannen och Ann-CathrineHaglund (båda m), L405 av () samt L406 av 1988/89:LU22Charlotte och (båda m) kritiseras de nya reglerna iÄktB om jämkning, rätt till vederlag och undantagande av pensionsförsäkringarfrån bodelningen. Motionärerna anser att bestämmelserna ensidigt gynnar denekonomiskt starkare maken i äktenskapet, dvs. i allmänhet mannen. I motion L406riktas kritik särskilt mot bestämmelsen om pensionsförsäkringar. Sådanaförsäkringar har enligt motionärerna ofta bekostats genom makarnas gemensammauppoffringar, och de bör därför inte förbehållas den make som tecknatförsäkringen. I motionerna yrkas (yrkande 2 i motion L406) att jämkningsregelnändras så att jämkning kan ske även till förmån för den ekonomiskt svagaremaken. I motion L406 yrkas (yrkande 1) därjämte att privatapensionsförsäkringar som tecknats tidigare än före ansökan omäktenskapsskillnad skall omfattas av bodelningen. Även i motion L404 av och (båda fp) kritiseras den nya ordningen i fråga ompensionsförsäkringar. Mofionärerna anser att det vid bodelning finns anledningatt göra skillnad mellan sådana försäkringar som är kopplade till den enamakens yrkesverksamhet och försäkringar som inte på detta sätt bekostats heltav egna medel. Beträffande pensionsförsäkringar som tecknats före ÄktB:sikraftträdande bör enligt motionärerna vidare införas en övergångsbestämmelsesom medger att äldre bodelningsbestämmelser tillämpas på dessa pensionsförsäkringar.Motionärerna yrkar att det anförda ges regeringen fill känna. Utskottet erinrar om att reformen aväktenskapslagstiftningen föregicks av ett långvarigt lagstiftningsarbete. Denya reglerna trädde i kraft och har således hittillstillämpats i föga . Erfarenheterna från den praktiskatillämpningen är således än så länge begränsade och utskottet saknar därför etttillfredsställande underlag för en bedömning av i vad mån ändringar iregelsystemet är påkallade. Utan att ta ställning i sak till de ändringsförslagsom förs fram i motionerna anser emellerfid utskottet att tiden nu kan varamogen för en utvärdering av den nya äktenskapslagstiftningen och särskilt dåbestämmelsen om privata pensionsförsäkringar. Enligt vad utskottet inhämtatavser också att ta initiativ till en sådan utvärderingunder . I avvaktan på resultatet av den planerade utvärderingen ochpå de överväganden det kan föranleda från regeringens sida bör de nu aktuellamotionerna L401 och L405 samt yrkande 2 i motion L406 inte föranleda någonriksdagens vidare åtgärd, och utskottet avstyrker därför bifall till dem. Av samma skäl avstyrker utskottet bifall till motionernaL404 och L406 yrkande 1. Vissa allmänna frågor om äktenskap m.m. I motion L402 av och (bådac) framhålls att det självfallet skall vara helt fritt för varje par att väljasamlevnadsform men att det är väsentligt att de ekonomiska konsekvenserna aväktenskap är sådana att det stora flertalet kan finna äktenskapet vara denlämpliga och naturliga samlevnadsformen. Enligt motionärerna framhålls det oftaatt flera regler för beskattning, bidrag, stöd m.m. är utformade så attäktenskapet missgynnas.Mot denna bakgrund anser motionärerna att det bör göras en 1988/89:LU22 fullständigkartläggning av de ekonomiska konsekvenserna av äktenskapet jämförtmed samboende och även med förhållandena för dem som avstår fråndirekt samboende samt att därefter bör föreläggas förslag till lagändringarsom erfordras för att diskrimineringen av äktenskapet skall Motioner med samma syfte som den nu aktuella har prövatsav både i samband med införandet av (LU1986/ 87:18) och (LU 1987/88:19). Utskottet har därvid framhållitatt det i många fall kan vara svårt att utforma reglerna så att inte ensamlevnadsform framstår som mera förmånlig i ett särskilt hänseende. Vissaspeciella bestämmelser, exempelvis i skatte- och socialförsäkringslagstiftningen,kan uppfattas så att lagstiftningen prioriterar en samlevnadsform på bekostnadav en annan. Utskottet har understrukit att en sådan prioritering inte bör fåförekomma. Att skillnad ändå görs i vissa fall mellan äktenskap och annansamlevnad har enligt vad utskottet anfört sin orsak i att äktenskap är ett lättkonstaterbart förhållande medan det är svårt att konstruera enkla och objektivakriterier för när äktenskapsliknande samlevnad skall anses föreligga, vilka kananvändas på olika samhällsområden och i skilda syften. Kriterier som kanutnyttjas i civilrättsliga sammanhang därför att parterna har motstridigaintressen kan vara mindre användbara i offentligrättslig lagstiftning på grundav att parterna kan ha ett gemensamt intresse av hur bedömningen utfaller. Mot den angivna bakgrunden har utskottet inte funnit atten sådan kartläggning som begärts i motionerna skulle kunna fylla någon annanfunktion än att visa att i vissa särskilda hänseenden äktenskap och andrasamlevnadsformer rent faktiskt behandlas olika. Ett tillrättaläggande av sådanabrister i lagstiftningen som leder till att en samlevnadsform uppfattas som merprioriterad än en annan har utskottet ansett kunna göras i samband med enöversyn av reglerna i fråga och utan någon föregående kartläggning. Utskottethar förutsatt att så också sker. Enligt utskottets mening äger det anförda fortfarandegilfighet. Några bärande skäl för att den nu begärda kartläggningen skulletillgodose något verkligt behov kan utskottet således inte finna, ochmotionärerna har inte heller framfört några sådana skäl. Utskottet avstyrkerdärför bifall till motion L402. Internationella rättsförhållanden rörande äktenskapsrättsverkningar I motion L415 av m.fl. (m) framhålls att gällanderätt innebär att förhållandena i äktenskap mellan en svensk kvinna och enutländsk medborgare kan vara att bedöma enligt reglerna i det land från vilketmannen kommer och detta även i fall då båda makarna är bosatta i anser att rättsläget är otillfredsställande och att regeringenomedelbart bör låta utreda hur denna form av diskriminering kan upphävas. I lagen (1912:69) om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskaps rättsverkningar finns bestämmelser omvilket lands lag som skall tillämpasbeträffande förhållandena i äktenskap mellan medborgare i olika 1988/89:LU22stater. Liksom den internationella konvention som föranlett lagsfiftningenbygger lag i huvudsak på principen att det är mannens medborgarskapoch inte makarnas hemvist som är avgörande för vilket lands lag som skalltillämpas. Lagen är inte direkt tillämplig i något fall men det haransetts att den ger uttryck för allmänna internationellt privaträttsligagrundsatser på området och därför i viss män är vägledande för rättstillämpningen. Som utskottet framhållit då frågor rörande lagtidigare behandlats i med anledning av motioner (se senast LU1986/87:18) är de principer på vilka lagen bygger inte förenliga med en modernsyn på äktenskapet och strävandena mot jämställdhet mellan makar. En annannackdel är att tillämpningen av de internationella normer som lagen är uttryckför kan leda till oskäliga och för vår rättsuppfattning främmande resultat i deenskilda fallen. Utskottet ser därför med tillfredsställelse att förslag tidsenlig lagstiftning på området framlagts i familjelagssakkunnigasslutbetänkande (SOU 1987:18) Internationella familjerättsfrågor. Förslagetinnebär bl.a. att makars förmögenhetsförhållanden skall bedömas enligt lagen iden stat där makarna bosatte sig vid äktenskapets ingående eller - om desedermera flyttat - i den stat där de varit bosatta.Betänkandet har remissbehandlats och övervägs inomregeringskansliet. Av det anförda framgår att motionärernas önskemål redan ärfillgodosett. Med hänsyn till att ett betydande antal människor här i Sverigelever i äktenskap där någon av makarna eller båda är utländska medborgare villutskottet dock understryka vikten av att möjligt föreläggsförslag till en modern lagstiftning på den internationella äktenskapsrättensområde. Något initiativ i saken från sida inte är påkallat, ochutskottet avstyrker bifall till motion L415. Regler om barns arvsrätt, m.m. reform av den äktenskapsrättsliga lagstiftningeninnefattade också betydande ändringar i ÄB. De nya reglerna innebär bl.a. attdå en av makarna i ett äktenskap dör den efterlevande har rätt att ärvakvarlåtenskapen före makarnas gemensamma bröstarvingar. Vad maken ärverinnehar maken med s.k. fri förfoganderätt. Då den efterlevande maken i sin turavlider har bröstarvingarna rätt till efterarv efter den först avlidne maken,dvs. en rätt att ärva en andel i boet som motsvarar vad den efterlevandeinnehaft med fri förfoganderätt. I sin egenskap av bröstarvingar till också densist avlidne maken har de även rätt till arv i vad den maken ägt. Efterlämnar den först avlidne maken bröstarvingar som inteär också den efterlevandes bröstarvingar, t.ex. barn från ett tidigare äktenskap, hårde rätt att få ut sin arvslott . Sådana arvingar-i fortsättningen benämnda särkullbarn - har dock givits möjlighet atl avstå från sin rätt till arv fill förmån för den efterlevande maken. Gör de det blir särkullbarnen berättigade till efterarv på samma sätt som makarnas gemensamma bröstar- vingar. Ett avstående från rätten att få ut sinarvslott kan ske /89:LU22 arvlåtaren avlidit. Några hinder mot attsärkullbarn avstår från sin rätt redan under arvlåtarens livstid finns inte.Ett sådant avstående torde bli att bedöma enligt bestämmelserna om arvsavtal i ÄB.Av 17 kap. 2 § ÄB följer att en arvinge med bindande verkan skriftligen kanavsäga sig sin rätt till arv. Bröstarvinge har dock oavsett att avsägelse skettalltid rätt att få ut sin laglott, dvs. hälften av arvslotten, såvida han inteavstått från denna mot skäligt vederlag eller vissa andra förutsättningar äruppfyllda. I mofion L403 av () framhålls att dennuvarande ordningen, som innebär att hel- och halvsyskon behandlas olika iarvsrättsligt hänseende, kan leda till otrygghet för den efterlevande maken ochtill problem syskonen emellan. Enligt motionären bör ÄB ändras så atthalvsyskon jämställs med helsyskon när det gäller rätten att få ut sitt arv. Särkullbarnens arvsrätt tas även upp i motion L418 avBerith (vpk). Motionären påpekar att den efterlevande maken inteenligt gällande rätt har några garanfier för att få sitta i orubbat bo när denavlidne efterlämnar särkullbarn. I motionen hänvisas bl.a. fill att reglerna omarvsavtal förhindrar att det i förväg träffas uppgörelser om att maken skall fåöverta hela kvarlåtenskapen. Motionären anser att det bör öppnas en möjlighetför makar att redan under sin livstid träffa avtal med de inte gemensammabröstarvingarna om att dessa arvingar inte skall göra sin arvsrätt gällande förränbåda makarna avlidit. Sådana avtal bör vara bindande för framtiden underförutsättning att bröstarvingarna vid avtalstillfället inte var underårigaeller hade förvaltare. Som framhålls i motion L403 är det numera inte ovanligtmed familjer där makarna har både gemensamma barn och barn från fiden före äktenskapet. Om den ena maken i sådana familjer dör kan det av familjemedlemmarna uupplevas som naturligt att den avlidnes särkullbarn på samma sätt som makarnas gemensamma barn väntar med att ta ut sitt arv till dess den efterlevande dött. Som nämnts medger också de nya arvsreglerna att särkullbarnen avstår från sin rätt att få ut arvslotten till förmån för den efterlevande maken. Vid en bedömning av arvsrätten för efterlevan de make måste emellertid beaktas att de känslomässiga banden mellan en make och den andre makens barn från tiden före äktenskapet i många fall kan vara svaga. Det är därför förståeligt att - som framhölls av departementsche fen under förarbetena till äktenskapsreformen (prop. 1986/87:1) - de inte gemensamma bröstarvingarna inte alltid anser sig ha anledning att avvakta den efterlevandes död för att få ut sitt arv. Det föreligger också en risk attdet vid den efterlevandes död inte finns något kvar för dessa bröstarvingar att ärva. Den efterlevande kan bl.a. vilja av olika skäl prioritera sina egna arvingar på bekostnad av den avlidnes särkullbarn. Särskilt stor är naturligt vis den risken när det är fråga om bröstarvingar som har haft ringa eller ingen kontakt alls med den efterlevande under dennes äktenskap med den avlidne, exempelvis därför att de växt upp i en annan familj. Av stor betydelse i sammanhanget är också att barn till föräldrar som inte varit gifta med varandra först fick rätt till arv efter sin fader ochdennes släkt och att den reformen enligt vad utskottet uttalade i samband med riksdagsbehandlingen av förslaget till äktenskapsbalk m.m. (se LU 1986/ 21 87:18 s.29) ännu inte slagit igenom helt i den allmänna rättsuppfattningen. 1 1988/89:LU22 synnerhet gäller det sagda de barn som fötts före ikraftträdandetav dessa arvsregler och som för sin arvsrätt är beroende av att de antecknats ifaderns personakt. I sammanhanget vill utskottet också erinra om att enligtden s.k. basbeloppsregeln i ÄktB en efterlevande make alltid har rätt att ärvaså mycket av den avlidnes kvarlåtenskap att det tillsammans med den efterlevandesenskilda egendom och vad han erhåller vid bodelningen uppgår till fyrabasbelopp. Regeln gäller även gentemot särkullbarn och innebär således engaranti för att i dödsbon med begränsade tillgångar den efterlevande får övertahela eller större delen av boet. De redovisade synpunkterna gör sig gällande också vidbedömningen av förslaget i motion L418. En överenskommelse om att denefterievande skall få ärva hela kvarlåtenskapen kan träffas långt innanarvlåtaren avlider, och det kan då vara svårt för arvingarna att bedöma hurderas situation kommer att vara när arvfallet sedermera inträffar. Även omomständigheterna för avståendet kan vara sådana att det då tersig naturligt och riskfritt för bröstarvingarna att den av makarna som kommeratt överleva den andre får ärva hela kvarlåtenskapen kan förhållandena haändrats när den ena maken sedermera avlider. En bindande utfästelse omavstående av arv fill förmån för den efterlevande maken kan därför- på sammasätt som en regel om oinskränkt arvsrätt för den maken - innebära risker föratt det inte finns något kvar att ärva för bröstarvingarna. Utskottet villockså peka på att möjligheten till arvsavstående kan utnyttjas av arvlåtarentill att öva påtryckningar mot någon eller några av arvingarna för att de skallmot ingen eller endast ringa kompensation avstå från sina rättigheter. Dennuvarande bestämmelsen i 17 kap. 2 § ÄB som förhindrar att bröstarvingar iförväg avstår från sin laglott annat än mot kompensation har liksom vissa andrastadganden i ÄB till syfte att skydda bröstarvingarnas rätt till laglott.Laglottsinstitutet tjänar två ändamål, nämligen dels att bevara en del av denavlidnes kvarlåtenskap åt dennes närmaste släktingar, dels att skapa rättvisamellan bröstarvingarna inbördes och förhindra att arvlåtaren i alltför hög gradgynnar någon eller några av dem på de andras bekostnad. Som utskottet framhöllvid riksdagsbehandlingen av förslaget till äktenskapsbalk m.m. har laglottensom ekonomisk garanti mindre vikt numera men den har dock inte helt spelat utsin roll för bröstarvingarna. Särskilt för särkullbarnen har skyddet förlaglotten fortfarande betydelse som ett medel att förhindra att de heltutesluts från arvsrätt. Mot bakgrund av det anförda är utskottet för sin del inteberett att nu förorda någon ändring av gällande regler. Utskottet villemellertid hänvisa till att enligt inhämtade upplysningaravser att under innevarande år göra en utvärdering av reglerna i ÄB. Vid ensådan utvärdering kan de i motionerna upptagna frågorna komma att aktualiseras.Ett slutligt ställningstagande till spörsmålen om efterlevande makes arvsrättbör därför anstå i avvaktan på resultatet av utvärderingen. Med det anfördaavstyrker utskottet bifall till motionerna L403 och L418. Informationtill dödsbon om utfallande försäkringar 1988/89:LU22 Imotion L619 av m.fl. (s) framhålls att vissaförsäkringsbolag regelmässigt underrättar dödsbon om de personförsäkringar somden avlidne haft hos bolaget och som berättigar till utbetalning viddödsfallet. Andra bolag lämnar uppgifter i endast begränsad utsträckning ellerunderlåter helt att informera dödsbon. Motionärerna hävdar att det förekommeratt dödsbon går miste om sina rättigheter enligt den avlidnes försäkringar, ochde anser det vara ett rimligt krav att försäkringsbolagen alltid skall varaskyldiga att lämna underrättelse om försäkringsförhållandena. Frågan om enlagstadgad informationsplikt bör därför utredas. Utskottetkan helt ansluta sig till motionärernas uppfattning att det skäligen kan krävasav försäkringsbolag att de rutinmässigt underrättar boet efter enförsäkringstagare om de personförsäkringar som faller ut vid dödsfallet. Denärmare förutsättningarna för införandet av en sådan underrättelseskyldighetbör enligt utskottets mening lämpligen prövas i samband med regeringensöverväganden rörande förslagen i försäkringsrättskommitténs betänkande (SOU1986:56) Personförsäkringslag. Vad, utskottet anfört bör medanledning av mofion L619 som sin mening ge regeringen till känna. Imotionerna L419 av () och L421 av () hänvisastill att ett förslag till lagstiftning om en ny samlevnadsform för homosexuellapar, s.k. registrerat partnerskap, framlagts för i Danmark.Förslaget syftar till att med några undantag ge homosexuella par sammarättigheter som gifta heterosexuella par. Enligt mofionärerna är tiden nu mogenatt också vi i överväger en sådan lagstiftning. Utskotteterinrar om att tankarna på införandet såväl av bestämmelser som skulle gehomosexuella par rätt att ingå äktenskap som en särskild samlevnadsform vilkenbygger på registrering ingående övervägdes under förarbetena till lagen omhomosexuella sambor (prop. 1986/87:124, LU 28) och därvid avvisades. Frånföredragande statsrådets sida framhölls att en lagstiftning som gav tvåpersoner av samma kön rätt att ingå äktenskap med varandra skulle stå i stridmed den allmänna opinionen på ett centralt livsområde och därför inte varmöjlig att genomföra. Beträffande spörsmålet om ett registringssystem anfördesatt ett nytt rättsinstitut som bara hänförde sig till homosexuellasammanlevande framstod som ett onödigt utpekande av en grupp människor isamhället och att man inte kunde bortse från risken att ett registringssystemkunde befästa rådande fördomar. Sedandet av motionärerna aktualiserade spörsmålet sålunda prövades har enligtutskottets mening inte framkommit några nya omständigheter som bör föranledaett ändrat ställningstagande. Utskottet avstyrker därför bifall till mofionernaL419 och L421. Hemställan 1988/89:LU22 1. beträffandeäktenskapsbalkens bodelningsregler attriksdagen avslår motionerna 1988/89:L401, 1988/89:L405 och 1988/89:L406 yrkande2, 2. beträffandeprivata pensionsförsäkringar attriksdagen avslår motionerna 1988/89:L404 och 1988/89:L406 yrkande 1, 3. beträffande kartläggning av äktenskapetsekonomiska konse kvenser attriksdagen avslår motion 1988/89:L402, 4. beträffandeinternationella äktenskap att avslår motion 1988/89:L415, 5. beträffandebröstarvingars arvsrätt attriksdagen avslår motionerna 1988/89:L403 och 1988/89:L418, 6. beträffandeförsäkringsbolags informationsskyldighet attriksdagen med anledning av motion 1988/89:L619 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om underrättelser till dödsbon, 7. beträffandehomosexuella parförhållanden attriksdagen avslår motionerna 1988/89:L419 och 1988/89:L421. Närvarande: (), Sfig (), UllaOrring (fp), (), (), (), BengtKronblad (s), (), (), (),(vpk), (), (), (), () och (). Kartläggning av äktenskapets ekonomiska konsekvenser(mom. 3) (), (), Marfin (),(), (), () och CharlotteCederschiöld (m) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 19börjar med "Motioner med" och slutar med "motion L402" bort ha följande lydelse: Motioner i den nu aktuella frågan har tidigare prövats av . prövadesspörsmålet (se LU1987/88:19). I linje med vad som 1988/89:LU22anfördes i en reservation (m, fp och c) till utskottets då avgivna betänkandeoch i likhet med vad som anförs i motion L402 vill utskottet nu framhålla attdet inte bör komma i fråga att i alla avseenden jämställa äktenskap med andrasamlevnadsförhållandén. En strävan måste däremot vara att lagstiftningen inteär utformad så att människor av ekonomiska skäl väljer att bo samman utanäktenskap i stället för att gifta sig. Av olika skäl har emellertid denna strävaninte upprätthållits utan på vissa områden har reglerna getts en sådan innebördatt de i realiteten ekonomiskt missgynnar äktenskapet. I motionen lämnas fleraexempel på regler inom bl. a. skatte- och bidragsområdet som leder till sådananegativa konsekvenser för dem som gifter sig. Med hänsyn till det anförda delar utskottet uppfattningenatt det skulle vara av värde om en närmare karfiäggning skedde i fråga om deolika ekonomiska konsekvenserna av äktenskapet och andra samlevnadsformer.Sålunda skulle klarhet vinnas om i vilka avseenden de olika samlevnadsformernaskiljer sig åt. Vidare skulle underlag erhållas för bedömningen av vilkalagändringar som erfordras för att äktenskapet i fortsättningen inte skallanses vara ekonomiskt diskriminerat. Enligt utskottets mening talar såledesstarka skäl för motionärernas önskemål, och utskottet förordar att den begärdakartläggningen genomförs. Det bör ankomma på regeringen att bestämma formernaför arbetets bedrivande samt att på grundval av kartläggningen för riksdagenframlägga förslag till erforderliga lagändringar. Vad utskottet anfört bör gesregeringen till känna. Ställningstagandet innebär att utskottet tillstyrkerbifall till motion L402. dels att utskottets hemställan under moment 3 bort haföljande lydelse: 3. beträffande kartläggning av äktenskapets ekonomiska konsekvenser attriksdagen med bifall till motion 1988/89:L402 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, Bröstarvingars arvsrätt (mom. 5) (vpk) anser dels att den av utskottets yttrande som på s. 22 börjarmed "De redovisade" och slutar med "och L418" bort haföljande lydelse: Som utskottet ovan uttalat är det ofta den naturligalösningen att den efterlevande maken får ärva hela kvarlåtenskapen också i falldå den avlidne har bröstarvingar som inte är makarnas gemensamma. I likhet medmotionären i motion L418 anser utskottet det önskvärt att makarna ochbröstarvingarna redan innan arvsfrågari blir aktuell kan komma överens om attden av makarna som överlever den andre skall få överta hela boet. Som framgårav motionen och den redovisade bestämmelsen i 17 kap. 2 § ÄB kan emellertidsådana överenskommelser inte med bindande verkan träffas . mening gör sig de skäl som motiverat bestämmelsen inte gällande mednågon nämnvärd styrka när det som är fallet är fråga om att öppna enmöjlighet för bröstarvingar med rättslig handlingsförmåga att avstå från sinrätt fill arv. Bröstarvingarna avstår ju inte helt från sina