bet · GC01LU7 · 1988-12-31 00:00:00 — 1 likhet med vad utskottet tidigare uttalat vill utskottetdock stryka under att den ökade handlingsfriheten för bolagsstyrelsen och denbestämmande aktieägargruppen som reformen innebär inte får medföra att deenskilda aktieägarnas intressen åsidosätts. Inte heller när det gällerförändringarna i övrigt på aktiemarknaden kan det godtas att en utveckling skerpå bekostnad av en aktieägarminoritet eller en enskild aktieägare. anför ärdet därför viktigt att riktade emissionerkringgärdas med regler som förhindrar missbruk. Den restriktivitet vidtillämpningen av reglerna om riktade emissioner som förarbetena till 1973 årsreform ger uttryck för ar således välgrundad. Enligt propositionen har påvisat attemissioner till såväl ledande befattningshavare som anställda i allmänhet haften betydande omfattning . Denna utveckling kunde inteförutses när reglerna om riktade emissioner korn . mening finns det därför skäl att nu överväga i vad mån gällanderegler beträffande riktade emissioner har en tillfredsställande utformning. Vid en bedömning av frågan om vilka lagstiftningsåtgärdersom kan anses erforderliga måste självfallet beaktas att en betydandesjälvsanering har påbörjats inom det börsetiska området. Såväl Stockholmsfondbörs som Näringslivets börskomrnitté harsom tidigare nämnts utfärdatrekommendationer beträffande förfarandet vid riktade emissioner. Avintresse är också verksamhet, som inleddes i september1986. Utskottet delar statsrådet uppfattning att resultatet avrekommendationerna och arbete bör avvaktas innan meraingående materiella lagregler om riktade emissioner införs. När det gällerriktade emissioner till anställda rn.fi. framstår emellertid lagstiftningsbehovetsom så angeläget att effekterna av de självsanerande åtgärderna inte börinväntas. Som framhålls i propositionen måste garantier redan nu skapas för attheslut om emissioner och liknande transaktioner av aktuelltslag fattas i former som år betryggande från minoritetsskyddssyn- 1988/89:LU7 punkt ochför att informationsgivningen både före och efter sådana beslut fyller högtställda krav. Enligt utskottets mening gör si,? behovet avminoritetsskyddsregler starkast gällande beträffande aktiemarknadsbolagen medhänsyn bl.a. till den ägarspridning som förekommer i sådana bolag. Emissionerriktade till anställda förekommer visserligen också i andra företag änaktiemarknadsbolag men här torde allmänintresset i vart fall inte förnärvarande vara lika framträdande. Utskottet vill emellertid understryka vadsom uttalas i propositionen om att utvecklingen beträffande emissioner tillanställda i företag som inte är aktiemarknadsbolag bör följas noggrant. På grund av det anförda anslöt sig utskottet till förslageti propositionen att särskilda regler om emissioner riktade till anställda m.fl.i aktiemarknadsbolag borde genomföras. Enligt utskottet tillgodosågs härigenommotionen i inte oväsentlig mån, och den borde därför inte föranleda någonriksdagens vidare åtgärd. 1 ärendet behandlade utskottet också en motion (c).medyrkande om att riktade emissioner till anställda m fl. alltid skall beslutas avbolagsstämman och att alltså möjligheten för bolagsstämman att i efterhandgodkänna emissionsbeslutet borde avskaffas. Utskottet avstyrkte bifall tillmotionen och framhöll därvid att det inte toide vara nödvändigt att uppställaett krav på att själva emissionsbeslutet alltid skall fattas av bolagsstämman.Åven en ordning där bolagsstämman i efterhand godkänner en riktad emission skapargarantier för aktieägarnas inflytande. Utskottet hänvisade till att metodenmed emissioner under förutsättning av bolagsstämmans efterföljande godkännandevar tillåten redan enligt aktiebolagslag och att det såvitt känt inteinneburit några nackdelar för aktieägarna. En fördel med bolagsstämmansefterföljande godkännande ansåg utskottet vara att företaget snabbt kunde fåtill stånd en emission utan att avhända bolagsstämman det slutliga avgörandet.Enligt utskottet hade också de flesta remissinstanserna lämnat den ipropositi(5nen föreslagna ordningen om att endast delegationsrätten skulleavskaffas utan erinran. Utskottet påpekade emellertid att om det i framtidenskulle visa sig att metoden missbrukades fick frågan om dess fortsattatillåtlighet tas upp till förnyat övervägande. Aktiekapitalets storlek Gällande ordning Såsom inledningsvis nämnts skedde betydelsefullaändringar aktiebolagslag. Bl.a. höjdes minimigränsen föraktiekapitalet . Bolag som bildats fickdock anstånd till utgången av med att höja aktiekapittilet.Övergångstiden för äldre aktiebolag har sedermera förlängts till utgången av1981. Regeln om minimigränsen gäller numera för alla aktiebolag. Motionsmotivering 1988/89: LU7 1 motion L208 av m.fi (s) hänvisastill att redan åren 1981 och 1982 (se LU 1980/81:28 och 1982/83:16)framhållit att det kan vara motiverat att man vid en anpassning av.aktiebolagslagens regler till verksamheten i de största aktiebolagen ochinförandet av särskilda bestämmelser för mindre företag relativt kraftigt höjerden undre gränsen för aktiekapitalet. Utskottet förutsatte att regeringenskulle följa utvecklingen och vid en förnyad prövning av frågan om olikaregler för de största och de mindre bolagen överväga spörsmålet om en höjningav gränsen för aktiekapitalet. Men trots dessa uttalanden och trots att utvecklingen vadt.ex. gäller antalet konkurser motiverat en kraftig höjning av minimikapitaleti aktiebolag har ingenting hänt. I motionen framhålls vidare att ettaktiekapital på . inte ens i rimlig grad utgör en tillräckligersättning för att förebygga konkurser och att aktiebolagsformen utnyttjas förekonomisk brottslighet. Motionärerna framhåller också att i många mindre företagär andelen eget kapital alltför låg för att ge företaget en tillräckligfinansiell stadga, vilket i sin tur är en förutsättning för att skapatillfredsställande trygghet för anställda, långivare och leverantörer. Sammanfattningsvis anser motionärerna att starka skältalar för en kraftig höjning av minimikapitalet för aktiebolag. Ett lämpligtminimibelopp bör vara åtminstone . 1 samband med en höjning bör ocksåövervägas en anknytning av aktiekapitalet till basbeloppet. Ett alternativ sådan anknytning är att det lägsta tillåtna aktiekapitalet räknas upp medvissa intervaller, t.ex. . För att underlätta en sådan anpassningför seriös företagsamhet bör möjlighet finnas att genom lån täcka minimikapitalet. Motioner med yrkanden Om höjning av minimigränsen föraktiekapitalet har tidigare behandlats av . Senastprövades frågan vid 1982/(LU 1982/83:16). Utskottet framhölldärvid att frågan om aktiekapitalets minimigräns har anknytning till spörsmåletom olika regler för de största och förde mindre bolagen. Utskottet ansåg attdet kunde vara motiverat att man vid en anpassning av aktiebolagslagens reglertill verksamheten i de största aktiebolagen och införandet av särskildabestämmelser för mindre företag relativt kraftigt höjer den undre gränsen föraktiekapitalet. Utskottet förutsatte att regeringen vid en förnyad prövning avfrågan om olika regler för de största och de mindre bolagen även övervägerspörsmålet om en höjning av gränsen för aktiekapitalet. Någon form avindexreglering av aktiekapitalet ansåg sig utskottet dock inte böra förorda. På grund av det anförda ansåg utskottet inte att någotinitiativ från sida var påkallat och avstyrkte bifall till motionen. följde'utskottet. Differentieradrösträtt 1988/89:LU7 Enligt huvudregeln i 3 kap. 1 § ABL har alla aktier likarätt i bolaget. I bolagsordningen kan dock bestämmas att aktier av olika slagskall finnas eller kornma att utges. Avser olikheten mellan aktieslagenröstvärdet, gäller att ingen aktie får ha ett röstvärde som överstiger tiogånger röstvärdet för annan aktie. För bolag som tillkommit gällersärskilda regler. Frågan om röstvärdesdifferentiering har varit föremål föröverväganden av röstvärdeskominittén. I betänkandet (SOU 1986:23) Aktiersröstvärde konstaterade kommittén att det inte fanns tillräckligt underlag föratt ta slutlig ställning i frågan om röstväidesdifferentiering. hänvisade till att ägarutredningen kartlägger frågor om det korsvisa ägandetansåg att frågan om röstvärdesdifferentiering i stället borde ställas sammanmed bl.a. det arbete som bedrivs av ägarutredningen. skall, som tidigare nämnts, kartläggaförändringar i ägande och inflytande inom det svenska näringslivet under desenaste tio åren, analysera orsakerna till dessa förändringar och analyseraeffekterna av förändringarna i ägar- och inflytandestrukturen på enskildaföretags effektivitet, kapitalförsörjningen inom hela industrin ochfördelningen av kapital mellan branscher och/eller företag. 1 direktiven angesockså att utredningen skall analysera hur beträffande koncerneroch aktiers rösträtt samt utnyttjandet av en graderad rösträtt har påverkatägar-och infiytandeförändringama i industrin. - har nyligenavlämnat sitt huvudbetänkande (SOU 1988:38) Ägande och inflytande i svensktnäringsliv, I betänkandet framhåller'utredningen att en påtaglig ökning avkoncentrationen i de enskilda företagens ägar- och inflytandestruktur kankonstateras . Ett omfattande bruk av aktieslagmed olika röstvärden medförde att röstandelskoncentra-tionen i flertalet avföretagen var väsentligt högre än kapitalandelskoncentrationen. Bruket avröstvärdesdifferenser ökade också . Utredningen framhåller vidsin bedömning att frågan om koncentrationen i de enskilda företagens ägar- ochinflytandestruktur är nära kopplad till förekomsten av aktieslag med olikaröstvärden. Enligt utredningens mening är en teoretiskt rimlig utgångspunkt förfördelningen av det totala röstetalet bland bolagets ägare att röstandelen förvarje ägare står i proportion till risktagandet. anser dockutredningen att det är av vikt att mindre och expanderande företag medbibehållen inflytandestruktur kan erhålla riskkapital från aktiemarknaden ochatt större företag i vissa fall har möjlighet att anskaffa kapital påutländska aktiemarknader utan att den svenska kontrollen går förlorad. Vid ensamlad bedömning anser sig utredningen i. dagsläget inte vilja förorda enförändring av bestämmelserna rörande aktiebolags möjligheter att emitteraaktier med olika röstvärde. Frågan om röstvärdet för aktier har också tagits upp avFermentautred- ningen. Utredningen hänvisar till röstvärdeskommitténs överväganden och framhåller att utredningen - även om åtskilligt talar för ett förbud mot röstvärdesdifferentiering i börsbolag - inte ansett sig i nuvarande läge böra j2 framlägganågot förslag i frågan. Enligt utredningen kan det kanske tänkas 1988/89:LU7 växa framen allmän uppfattning att börsbolagen bör avhålla sig från röstvärdesdifferentiering.Som kommer att redovisas i följande avsnitt föreslår utredningen dock entvingande regel om begränsningar av rätten att rösta för egna och andras aktiernär det gäller val och entledigande av styrelseledamöter och revisorer. Motiveringen till motion L213 av m.fl.(fp) finns i motion 1987/88:N303. 1 motionen anförs att den föreliggandemöjligheten till röstvärdesdifferentiering - till nackdel för minoritetsägarna medför att gamla, etablerade maktstrukturer bevaras och därmed motverkar attbolagsstyrelser liksom företagsledningar tillsätts efter kompetens. Vidareskapar röstvärdesdifferentieringen problem vid prisbildningen på marknaden särskiltom det föreligger maktkamper inom etf bolag. Motionärerna begär därför attförbud införs mot röstvärdesdifferentiering vid börsnoterat företagsnyemission. Motionsyrkanden om förbud mot röstvärdesdifferentieringhar tidigare behandlats av utskottet och senast i det av godkändabetänkandet LU 1986/87:27. Utskottet anslöt sig därvid tillröstvärdeskommitténs uppfattning att det saknas tillräckligtunderlag för ett ställningstagande till frågan om röstvärdesdifferentiering.Enligt utskottets mening borde spörsmålet vila i avvaktan på den analys somskall göras inom ramen för ägarutredningens arbete, och utskottet avstyrktebifall till motionsyrkandet. Förvärv av egna aktier Enligt 7 kap. 1 § ABL får aktiebolag inte förvärva ellersåsom pant motta egna aktier. Dotterbolag får ej heller förvärva eller såsompant motta egen aktie i moderbolaget. Dessa bestämmelser äi" indispositiva,dvs avtal får ej träffas i strid mot bestämmelserna. Ett principiellt förbud för bolag att förvärva egna aktierfanns även i äldre aktiebolagsrättslig lagstiftning. I motsats till vad somgällde enligt äldre rätt omfattar förbudet aktiebolagslag emellertidockså förvärv utan vederlag, dvs förvärv genom gåva. Från förbudet medger lagen vissa undantag. Aktiebolag fårsålunda enligt 7 kap. 1 § andra stycket ABL förvärva egna aktier i samband med över tagande av affärsrörelse. Vidare har ett bolag möjlighet att på auktion ropa in aktier som har blivit utmätta för bolagets fordrari. Aktier som förvärvats med stöd av dessa undantagsregler skall emellertid avyttras så snart det kan 13 Har bolaget erhållit aktierna i samband med övertagande 1988/89:LU7 avaffärsrörelse måste aktierna vara avyttrade om bolaget inteerhållit dispens. Förbudet mot förvärv av egna aktier utgör i första handett skydd för bolagets borgenärer. Om bolaget tillåts köpa egna aktier kan detha samma verkan som en återbetalning till iiktieägarna i samband mednedsättning av aktiekapitalet. Vidare kan grundsatsen att aktieägarna har rätttill lika förmåner i bolaget, om ej annat föreskrivs i bolagsordningen, komma ifara om köpeskillingen blir högre än aktiernas verkliga värde. Slutligen brukaranföras till stöd för att begränsa eget förvärv att bolaget, om dess aktier ärspridda bland allmänheten, genorn köp av egna aktier kan påverka kurssättningenpå aktierna och därmed kan göra spekulationsaffärer (se SOU 1971:15, s. 201 ochprop. 1975:103, s. 215 f. och 365 f.). 1 motion L211 av (mj anförs att bolagen harett starkt intresse av att på annat sätt än genom formellt beslut om sänkningav aktiekapitalet kunna reducera bolagets likvida överskott utan att ta på sigextra risker eller utan att bolagets verksamhet dramatiskt förändras.Aktiebolag bör därför under vissa omständigheter kunna medges att inköpa egnaaktier.. Ett ytterligare skäl är enligt motionären att vården avden egna aktiens värde kan vara av stor betydelse för företag som önskarupprätthålla sin börskurs vid en rimlig nivå och som därmed önskar bevara bl.a.den internationella marknadens förtroende. , Fråganom att öppna möjligheten till inköp av bolagets egna aktier bör därför utredassnarast. Frågan om förvärv av egna aktier behandlades senast avutskottet i betänkandet LU 1984/85:31 med anledning av motionsyrkanden om enmöjlighet för företag att tillfälligtvis förvärva egna aktier i samband medgenerationsskiften. Utskottet erinrade därvid om att det principiella förbudetmot förvärv av egna aktier framför allt utgör ett skydd för bolagets borgenärermen även har betydelse för aktieägarna. D'e skäl som ligger till grund förförbudet hade enligt utskottet en sådan tyngd att avsteg borde medges endast omdet finns särskilda skäl. Vidare erinrade utskottet om att utredningen angåendede, små och medelstora företagens finansiella situation i sitt betänkande (SOU1983:59) Kreativ finansiering föreslagit att en ytterligare undantagsbestämmelseförs in i ABL med huvudsakligt innehåll att aktiebolag i anslutning till ettgenerationsskifte får förvärva egen aktie. Med hänsyn till att utredningensförslag var föremål för regeringens prövning ansåg utskottet dock att dennaprövning borde avvaktas och avstyrkte bifall till motionsyrkandena. Remissyttranden /89: LU7 Remissinstansernas inställning kan kortfattat beskrivas påföljande sätt. Börsstyreben, , har samtliga erfarit att frågan om förvärv av egna aktierövervägs av ägarutredningen och anser att resultatet av detta arbete böravvaktas. Föreningen auktoriserade revisorer ,,. Aktiefrämjandet och juridiska fakulteten vid Stockholmsuniversitet tillstyrker en utredning av frågan om förvärv av egna aktier, medanAktiespararnas riksförbund anser att fråga n bör utredas i ett störresammanhang. Bankinspektionen och anserinte att det finns skäl att särskilt uti;eda frågan. Alla aktieägare har en grundläggande rätt att behandlaslika av såväl bolagsstämman som styrelse eller annan ställföreträdare för ettbolag. Denna princip har kommit till uttryck i 8 kap. 13 § ABL, såvitt avserbeslut av styrelsen, och 9 kap. 16 §, såvitt avser bolagsstämmobeslut. Det sägsdär att bolagsorganen inte får företa någon rättshandling eller någon annanåtgärd sorn är ägnad att bereda otillbörlig fördel åt aktieägare eller annantill nackdel för bolaget eller annan aktieägare. Dessa s.k. generalklausuler innebärbl.a. att bolagsorganen är skyldiga, att handla lojalt mot en aktieägarminoritet. Bolagsstämmobeslut kan angripas genom klandertalan hosdomstol. En sådan talan skall väckas , utom i fråga om vissaangivna fall av allvarligare missbruk. En klandertalan går ut på att detklandrade beslutet antingen skall förklaras ogiltigt eller ändras. Domstolenhar dock rätt att ändra beslutet endast om det kan fastställas vilket innehålldet rätteligen skulle ha haft. Några regler om klandertalan motstyrelsebeslut finns inte. Däremot kan talan om skadestånd väckas motstyrelseledamot och verkställandedirektör för skada som drabbar bolaget elleraktieägare eller tredje man. Skadeståndsansvaret är inte begränsat till vissaskadetyper utan kan uppkomma när t.ex. regeln i 8 kap. 13 § ABL åsidosatts.Också bolagsstämmobeslut i strid mot 9 kap. 16 § kan föranledaskadeståndsskyldighet, dock endast för de.aktieägare som biträtt beslutet. I fråga om rättegångskostnader vid talan hos domstolgäller regler, dvs. huvudregeln är att tappande part skallersätta motparten dennes kostnader. Förutom de ovan nämnda generalklausulerna finns andraregler i ABL till skydd för en aktieägarminoritet. Sålunda kan en minoritet utse en revisor. Enligt 10 kap. 1 § fjärde stycket skall nämligen på begäran av aktieägare tillsätta en s.k. minoritetsrevisor, om ägarna till en tiondel av samtliga aktier eller till en tredjedel av de vid bolagsstämman företrädda aktierna biträtt förslag härom på stämman. För en minoritetsrevisor gäller 15 liksom ifråga om bolagets andra revisorer att han inte till bl.a. enskilda 1988/89:LU7 aktieägarefår lämna upplysningar om bolagets angelägenheter som kan vara till skada förbolaget. En minoritet som äger en tiondel av samtliga aktier elleren tredjedelav de vid bolagsstämman företrädda aktierna kan också få till stånden särskild granskning av bolagets förvaltning och räkenskaper (10 kap. 14 §). Vidare kan nämnas att ägare av en tiondel av samtligaaktier har rätt att begära uppskov med vissa beslut till fortsatt ordinariestämma (9 kap. 5 §), att begära extra bolagsstämma (9 kap. 6 §), atl påkallaviss vinstutdelning (12 kap. 3 §). att vid maktmissbruk påkalla tvångslikvidation(13 kap. 3 S) samt rätt att vägra ansvarsfrihet och att föra skadeståndstalanmot styrel-.seledamot på bolagets vägnar (15 kap. 5 S). Motionären i motion L2I1 av () anser attnuvarande minoritetsskydd i svensk aktiebolagsrätt är otillräckligt. Gällandegeneralklausuler fungerar enligt motionären inte särskilt väl eftersom deträttegångsförfarande som är nödvändigt för att tillgodosäkra en nödlidandeminoritet dess rätt alltid måste komma eftsr beslutet och alltid måste innebärastora ekonomiska uppoffringar för minoriteten. Därtill kommer att rättsföljdenav överträdelse av generalklausulerna är svårbestämd. Inte heller rätten att utse niitioritetsrevisortillgodoser minoritetens intressen eftersom dennes ställning är sådan att hanär bunden av tystnadsplikt gentemot den minoritet som föranstaltat om hansförordnande. En minoritet som hyser misstänksamhet mot en företagsledningsförvaltning kan således inte via en minoritetsrevisor få någon utredning ellerinformation om vad sorti pågår i bolaget. Blott om minoritetsrevisorn kaniaktta omständigheter som vid normal företagsrevision skulle föranleda anmärkningi revisionsberättelse kan minoriteten erhålla erforderliga upplysningar, vilkaför övrigt i sådant fall skulle vara tillgängliga för dem genom de ordinarierevisorernas redovisningsskyldighet. Enligt motionären skulle ett rimligt minoritetsskydd kunnauppnås genorn införande av regler framför allt för fåmansföretag - avinnebörd att aktieägare som tillsammans kan redovisa ett aktieinnehav av minst40 % alltid skall äga rätt till en styrelseplats, under förutsättning attmajoritetens aktier icke var fördelade på fler än tio händer. Som inledningsvis nämnts har regeringen i februari 1987tillkallat en kommitté rned uppgift att göra en översyn avvärdepappersmarknaden. 1 direktiven (dir. 1987:11) hänvisas bl.a. till att detunder senare tid i olika sammanhang framförts önskemål om aktiebolagsrättsligalagstiftningsåtgärder för att stärka aktieägarnas ställning och att vissa avdessa önskemål har nära anknytning till förhållandena på värdepappersmarknaden. I den förenämnda tillStockholms fond börs läggs fram vissa förslag som tar sikte på att förstärka minoritetsskyddet 16 Sålunda föi'eslås att den gräns vid vilken en minoritet 1988/89:LU7 kan utövasina särskilda rättigheter generellt sänks från av aktiestocken ialla börsbolag. Vidare föreslås att reglerna i 10 kap. 1 och 14 SS ABL ändrasså att ägare av en tiondel av de vid stämman företrädda aktierna får möjlighetatt påkalla både tillsättandet av minoritetsrevisor och sårskild granskning.Som tidigare berörts föreslås också en tvingande regel för börsbolagen sominnebär att inte någon får rösta för mer än en tiondel av de på stämmanföreträdda aktierna när det gäller frågor om val och entiedigande avstyrelseledamöter och revisorer under löpande mandatperiod. Nämnas kan ocksåatt utredningen föreslår att en börsombudsman inrättas. Denne skall kunna prövaklagomål från aktieägare som anser sig förfördelade genom åtgärder avbolagsstämman eller bolagets ledningsorgan. Vidare skall ombudsmannen bl.a.kunna föra talan vid domstol på aktieägares vägnar utan att aktieägarna behövervidkännas rättegångskostnader. Remissinstansernas inställning kan kortfattat beskrivas påföljande sätt. Bankinspektionen och Aktiefrämjandet hänvisar tillpågående arbete inom och . vid universitettillstyrker en förutsättningslös utredning av minoritetsskyddet.Aktiespararnas riksförbund och tillstyrk er att frågan utreds.Svenska revisorsamfundet SRS anser att det finns skäl att undersöka omnuvarande regler är tillräckligt effektiva men att det inte finns skäl attöverväga helt nya regler. Börsstyrei sen vill inte motsätta sig en utredning, menär tveksam till motionens förslag. Motionsförslaget avstyrks av Förerungen auktoriseraderevisorer . Styrelseledamots skadeståndsansvar Gällande ordning Enligt den tidigare nämnda generalklausulen i 8 kap. 13 §ABL gäller att styrelsen eller annan ställföreträdare för bolaget inte fårfatta beslut som är ägnat att bereda otillbörlig fördel åt aktieägare ellerannan till nackdel för bolaget eller annan aktieägare. Av 15 kap. 1 S ABL följer att bl.a. styrelseledamot somvid fullgörande av sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar bolagetär skyldig att ersätta skadan. Detsamma gäller när skadan vållas aktieägareeller annan genom överträdelse av reglerna i ABL eller bolagsordningen. Skadeståndsansvaretär inte begränsat till vissa skadetyper utan kan t.ex. uppkomma vidöverträdelser av generalklausulen i 8 kap. 13 § ABL. Skadeståndsansvaret för en styrelseledamot kan enligt 15kap. 4 § ABL jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till handlingens beskaffenhet, skadans storlek och omständigheterna i övrigt. 2 1988/89. 5 § kan för bolagets räkning talan om skadestånd väckas 1988/89:LU7 motstyrelseledamot under förutsättning att vid bolagsstämman majoriteten eller enminoritet bestående av .ägare av minst en tiondel av samtliga aktier biträttbeslut om anställande av skadeståndstalan eller röstat mot förslag omansvarsfrihet. Enligt detta lagrum kan även en aktieägarminoritet väckaskadeståndstalan i andra fall för bolagets räkning. Förutsättningen härför ärett innehav av minst en tiondel av samtliga aktier.