bet · GC01FöU7 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89 FöU7 1betänkandet behandlas en under den allmänna mofionstiden väckt motion(1987/88:Fö604) i vilken bl.a. föreslås vissa förändringar beträffandeanslagskonstruktion i syfte att stärka ÖB och ÖCB som forskningssamord-nandemyndigheter inom totalförsvaret. Utskottet finner skäl att ta fasta på ochunderstryka vissa förslag och uttalanden som anförs i de yttranden som medanledning av denna motion inhämtats från ÖB, och . Utskottet anser dockatt motionärens yrkande inte bör bifallas av . Imotion 1987/88:Fö604 av () yrkas att hos regeringenbegär förslag i syfte att stärka ÖB och ÖCB som forskningssam-ordnandemyndigheter inom totalförsvaret. Motionärenbetonar inledningsvis försvarsforskningens betydelse för att, mot bakgrund aven föränderlig hotbild, identifiera viktiga förändringar och bistå vidframtagandet av nya metoder och system. Han konstaterar att försvaretsforskningsanstalt (FOA) är programansvarig för svensk försvars- forskning ochäven själv svarar för merparten av försvarsforskningsproduktionen. Enligtmotionären finns tecken på att kvaliteten i den svenskaförsvarsforskningen inte minst på grund av rekryteringssvårigheter försämrats.Vidare anser han att FOA i likhet med andra statliga myndigheter"kännetecknas av ett tröghetsproblem: en inbyggd tendens att vilja fortsätta meden forskningsinriktning inom vilken kompetens över tiden byggts upp' vägertyngre än det behov av förändrad forskningsinriktning inom olika områden somsakligt sett kanske vore önskvärd från totalförsvarets synpunkt. Motionärenpekar på de förändringar vad gäller styrningen av försvarsforskningen somnyligen genomförts, bl. a. genom tillkomsten av överstyrelsen för civilberedskap (ÖCB), och framhåller att det , med hänsyn till åberopade problemoch genomförda institutionella förändringar, bör vara befogat och möjligt attgå ett steg vidare i denna riktning. Denav motionären förordade förändringen innebär att beställarmyndig-: heterna gesett avgörande inflytande över forskningsinnehållet på FOA genom att anstaltenomvandlas till en s.k. uppdragsmyndighet och dagens 1Riksdagen 1988/89.10 saml. FOA-anslag i stället gårtill ÖB och ÖCB så att dessa myndigheter i sin tur 1988/89:FöU7 kan läggaforskningsuppdrag på FOA och andra forskningsorgan. Genom att ÖCB numeratillkommit som samordningsmyndighet inom den civila delen av totalförsvaretfinns möjligheten att sammanväga militära och civila forskningsbehov till ettsamlat forskningsprogram. Enligt motionären finns rimligen hos dessa bådamyndigheter, som tillskapats just för att ha överblick och kunna verkalångsiktigt, ett medvetande om att man inte bara kan ge korta och begränsadeuppdrag till FOA utan att det också är nödvändigt med uppdrag som ger enlångsiktig kunskapsuppbyggnad. Så till vida torde inte erfordras att denförordade förändringen kompletteras med att FOA får förfoga över en viss del avförsvarsforskningsanslaget direkt för att säkerställa ett visst mått avbaskunskap. Den årliga budgetgranskningen och de flerårigaförsvarsbeslutstillfällena ger, anför motionären slutligen, en politiskmöjlighet att motverka att de båda myndigheterna under utövandet av det ansvarsom förespråkas t.ex. söker minska forskningsandelen fill förmån för drift avbefintlig organisafion. Utskottethar med anledning av vad som anförs och yrkas i denna motion beslutat inhämtayttranden från berörda myndigheter, nämligen ÖCB, ÖB samt FOA. ÖCBsäger sig delvis kunna instämma i motionärens beskrivning av problembilden inomförsvarsforskningen. Sålunda anförs bl.a. att FOA visserligen har ett gottrenommé men att det kan ifrågasättas om nyttan för totalförsvaret motsvarar deca 400 milj. kr. som FOA kostar . Vidare sägs att den inneboendetrögheten inom försvarsforskningsprogrammet är betydande, med åtföljandesvårigheter att genomföra ändringar av och inom gamla forskningsområden tillförmån för nya; denna tröghet har dock minskat. Slutligen sägersig ÖCB instämma i att styrningen av försvarsforskningen behöver stärkas, någotsom för det civila försvaret enligt ÖCB främst handlar om att ha förmåga ochmöjlighet att ställa krav på forskningsinriktningen vid FOA och att kunna tatill vara forskningsresultaten. ÖCBanser emellertid inte att den av motionären föreslagna ändringen avanslagskonstruktionen utgör en lämplig metod för att lösa problemen ochåstadkomma förbättringar. Det finns, anser ÖCB, påtagliga risker med ett heltintäktsfinansierat FOA; bl.a. pekas på risken att FOA skulle bli en renodladforskningsproducent med endast kortsiktiga forskningsuppdrag och att behoven avlångsiktig kompetensuppbyggnad inte beaktas. Ett fullständigt genomförande avmotionärens förslag skulle enligt ÖCB kunna få negativa effekter. Däremotanser ÖCB att ett mindre anslag enligt motionärens förslag till överstyrelsenför att beställa viss forskning för det civila försvaret skulle kunna ha en godeffekt. En konstruktion som utöver den långsiktiga inriktningen avförsvarsforskningen även i fråga om den kortsiktiga inriktningen -programsamordningen - skapar ett likställt inflytande mellan det civila och detmilitära försvaret vore enligt ÖCB önskvärd. anför överstyrelsen, medutgångspunkt från FOA:s perspektivstudier i sina 1988/89:FöU7programplanedirektiv som ges till ÖB särskilt ange ekonomisk ram och eventuellinriktning för det mot såväl ÖB som ÖCB riktade försvarsforskningsprogrammet.I detta sammanhang understryks dock vikten av en förstärkt förmåga hos decivila myndigheterna att hantera framtidsfrågor och att formuleraforskningsuppdrag. Fördjupade samverkanskanaler mellan FOA och olika civilamyndigheter måste etableras. ÖCB bör ha kapacitet att samordna både inriktningav forskningen och utnyttjandet av dess resultat. Isitt yttrande anför ÖB att det inte är meningsfullt och lämpligt att bygga uppen särskild forskningskompetens utanför FOA, i synnerhet med hänsyn till förslageni programplan 89-92 med försvarsmaktsutredning 88 om att centrala staberreduceras och att ledningsprinciperna skall bygga på decentraliserat ansvar.Däremot är det enligt ÖB viktigt att programfunktionen inom FOA, där kompetensoch. kunskap redan finns, förstärks och att centrala myndigheter deltar merakfivt i besluten kring inriktning av forskningsverksamheten .Även FOA: s brettsammansatta styrelse bör kunna delta i denna inriktning. Anslagettill forskningen skall, anser ÖB, knytas till den som har programansvar.Anslaget får inte delas upp på flera intressenter så att. det omöjliggör enenkel och smidig hantering. Genom att FOA har huvudansvaret för anslaget finnsockså möjligheter till omfördelningar i de fall akuta och kortsiktiga behovuppstår. Om anslaget uppdelas på flera myndigheter finns en uppenbar risk attviss forskning ej kommer till stånd på grund av oenighet om kostnadsfördelning.Ett gemensamt anslag minskar enligt ÖB den risken. ÖBframhåller att forskningsstödet nu genomförs som samlade och systemorienteradeinsatser inom av försvaret prioriterade koncentrationsområden. Prioriteringenhar rnedfört att forskningen blivit bättre. ÖB redovisarbedömningen att det ur effektivitetssynpunkt är av stor vikt att de samladesystemorienterade insatserna först ges möjlighet att utvärderas innan mergenomgripande förändringar genomförs inom försvarsforskningsområdet. FOAanför i sitt yttrande att det är värdefuUt att frågor rörandeförsvarsforskningens kvalitet och inriktning ytterligare kommit i fokus genommotionen. Dessa frågor är betydelsefulla inte minst med tanke på det nyligenpåbörjade perspektivstudiearbetet inför nästa försvarsbeslut och det avregeringen till FOA givna uppdraget att utarbeta förslag till försvarsforskningenslångsikfiga inriktning. FOAvitsordar att den krifik som motionären framför i viss grad är motiverad menpåpekar att ett utvecklingsarbete pågår för att förbättra såväl formerna förförsvarsforskningens inriktning som forskningens kvalitet. Sålunda understryksvikten av ytterligare utbyggda kontaktytor mot såväl universitet och högskolorsom försvarsindustrin i syfte att främja kvaliteten vid FOA och att såeffektivt som möjligt utnyttja landets samlade forskningsresurser.Tillskapandet av sammanhållna forskningsinsatser i form av huvudprojekt somorienteras mot vissa för försvaret särskilt angelägna frågor har vidare starktförenklat avnämarinflytandet och förstärkt forskningens problemorientering. Detär, framhåller FOA, ett reellt dilemma för plane- ringen avförsvarsforskningen att både upprätthålla kontinuitet och driva 1988/89:FöU7fram en förnyelse, detta främst med hänsyn till att bredden på de forskningsområdensom har försvarsrelevans fortlöpande ökar. Enligt FOA är det viktigt att nu gå vidare och,tillsammans med försvarsforskningens huvudavnämare, ytterligare stärka förmåganatt inrikta programmet mot försvarets mest prioriterade frågeställningar ochatt välja lämpligaste fördelning av forskningsuppgifter mellan FOA och andraforskningsorgan. Anstalten anser sig i denna mening kunna bejaka motionärenssyften men delar inte hans syn när det gäller medlen för att nå dem. FOA anser sig, mot bakgrund av sin nära samverkan medtotalförsvarets myndigheter och sina insikter om forskningens villkor, börabehålla programansvaret för försvarsforskningen. Därmed, anser anstalten,säkerställs bäst att såväl försvarets problem som forskningens villkor styrinriktningen. Anslaget till den gemensamma försvarsforskningen bör enligt FOAäven fortsättningsvis vara samlat. Att anslaget för försvarsforskningen gårdirekt till FOA är, heter det, väsentligt för FOA:s förutsättningar attfullgöra sin roll som självständigt, kritiskt forskningsorgan inomförsvarssektorn. En förändring enligt mofionärens intentioner står, anser FOA,i detta avseende i motsatsställning till strävan att främja förnyelse iförsvarssektorn i dess helhet. Planeringen av försvarsforskningen och dess inriktningmåste enligt FOA bedrivas så att man utnyttjar både den kunskap om försvaretsproblem och möjligheter som finns hos försvarets myndigheter och den kunskap omforskningens villkor och möjligheter som finns hos FOA. Därigenom främjas såvälkunskapsuppbyggnad som problemorientering. Enligt anstalten sker detta bäst ien process där såväl avnämare söm forskare medverkar. Det är därvid angelägetatt även avnämarna stärker sin egen förmåga att i sak delta i arbetet med attinrikta försvarsforskningsprogranimet. FOA pekar i detta sammanhang påmöjligheten av en ökad växeltjänstgöring mellan forskningsorgan ochbeställarmyndigheter och på'önskvärdheten av att anstaltens styrelseytterligare engageras i beslut om försvarsforskningens inriktning. Enligt FOA:s mening är det enklast och minst byråkratisktatt även fortsättningsvis hålla försvarsforskningsanslaget samlat. Däremotbehövs det, anser FOA, en precisering av vad som skall ingå i det gemensammaanslaget för den mot ÖCB-området orienterade forskningen. Det faktum att forskningi stor utsträckning är av betydelse för flera intressenter och att det ipraktiken ofta är svårt att hänföra forskning till en viss intressent äremellertid ytterligare skäl för att inte dela upp anslaget. FOA redovisar slutligen sin avsikt att närmare preciseraoch värdera sin syn på hur programfunktionen skall stärkas i anslutning tilluppdraget att i nära samverkan med främst ÖB och ÖCB utarbeta förslag tillförsvarsforskningens långsiktiga inriktning inför nästa försvarsbeslut. Utskottet erinrar inledningsvis om vad som i 1987 årsförsvarsbeslut (FöU 1986/87:11 s. 126) anfördes om försvarsforskningens uppgiftbl.a. i fråga om att upptäcka, identifiera och analysera sådana förändringar ivår omvärld som har betydelse för våraförsvarsansträngningar samt att lämna underlag 1988/89:FöU7 för erforderligförändring inom totalförsvaret. I utskottets betänkande redovisades bedömningenatt alliansfria politik gör att vi måste sätta målen högt i dessahänseenden och att den svenska försvarsforskningen därför måste ha högkvalitet. Vidare gjordes i detta sammanhang bedömningen att de förslag somlämnats av FOA till inriktning och nivå för den gemensamma försvarsforskningenslångsikfiga inriktning borde kunna säkerställa en fortsatt godforskningskompetens även vid en något minskad resursfilldelning. Somett led i de påbörjade förberedelserna inför nästa fleråriga försvarsbesluthar FOA av regeringen fått i uppdrag att utarbeta förslag tillförsvarsforskningens långsikfiga inriktning, ett arbete som FOA kommer attbedriva i nära samverkan med främst ÖB och ÖCB. Utskottet konstaterar att defrågor som tas upp i här behandlade motion har ett betydande principielltintresse i detta perspektiv. Med hänsyn fill den betydelse som senast i 1987års försvarsbeslut fästs' vid försvarsforskningen är det enligt utskottetsmening naturligt och angeläget att förberedelserna inför nästa försvarsbeslutinnefattar en grundlig genomgång av denna forsknings villkor, problem ochutvecklingsmöjligheter. De yttranden som utskottet inhämtat inför behandlingenav motionen kan ses som väsentliga bidrag till stundande arbete med attutarbeta idé- och beslutsunderlag. ' Mofionärenpåvisar vissa för dagens försvarsforskning kännetecknande problem rörandeforskningskvalitet, styrning av forskningsinriktningen samt inbyggda trögheter.För att åstadkomma förbättringar i dessa avseenden och fillvarata nyainstitutionella möjligheter i och med ÖCB:s tillkomst föreslår han att FOAomvandlas till en uppdragsrhyndighet, att anslagen fill försvarsforskningengår till ÖB och ÖCB enligt én viss procentuell fördelning, att dessamyndigheter i sin tur lägger ut forskningsuppdrag på bl.a. FOA samt att ÖB ochÖCB efter genomförd avvägning mellan olika önskemål på militär resp. civil sidaformulerar ett samlat försvarsforskningsprogram. Utskottetnoterar att såväl ÖB som ÖCB och FOA finner skäl att avstyrka motionärensförslag beträffande anslagskonstruktion och rollfördelning inomförsvarsforskningsområdet, låt vara med företeende av delvis skilda argumentoch med varierande grad av förbehåll. Utskottet instämmer för sin del iuppfattningen att en anslagskonstruktion enligt motionärens förslag riskeraratt allvarligt påverka balansen mellan långsikfig kunskapsuppbyggandeforskning och resultatavtappande forskning. En omvandling av FOA fill enrenodlad "forskningsproducent" skulle riskera att leda till attforskningsuppdragen blir kortsikfiga och att behoven av kontinuitet ochlångsiktig kompetensuppbyggnad inte tillräckligt beaktas. inhämtade yttrandena redovisas emellertid ett antal förslag och synpunktersom på olika sätt, fillmötesgåénde mofionärens syfte i väsentliga avseenden,kan främja kvaliteten i försvarsforskningen och vidareutveckla förmågan hosresp. parter att inrikta försvarsforskningsprogrammet mot de mest prioriteradeproblemområdena inom totalförsvaret. Utskottet anser att merparten av dessaförslag och synpunkter med fördel bör kunna prövas inom ramen förförberedelsearbetet inför nästa försvarsbeslut. sammanhang vill utskottetsärskilt framhålla möjligheten av att ytteriigare 1988/89:FöU7 aktivera FOA: sbrett sammansatta styrelse i arbetet med att.styra forskningsinriktningen,vilket förutsätter ett fördjupat samarbete mellan FOA och främst ÖB och ÖCB vidärendeberedningen. Ett annat sätt att stärka avnämarintresset kan, som FOAanför, vara att skapa en ökad växeltjänstgöring mellan forskningsorgan ochbeställarmyndighet, Närdet gäller balansen mellan de militära och civila beställarmyndigheter-nakonstaterar utskottet att den militära delen klart dominerar - trots ett iprincip likartat civil-militärt inflytande över försvarsforskningenslångsiktiga inriktning. FOA uppger att avförsvarsforskningsanslaget används fill forskning som är orienterad motmilitärt försvar, medan hänförs exklusivt fill de civila delarna avtotalförsvaret (till forskning som gäller både de militära och civiladelarna). ÖCBefterlyser ett arrangemang som främjar ökad, likställdhet mellan det militäraoch det civila försvaret när det gäller inriktningen av försvarsforskningen.Bl.a. förordas att ÖCB erhåller ett mindre anslag för att beställa viss forskningför det civila försvaret. Utskottet utgår från att berörda myndigheter iförberedelsearbetet inför nästa försvarsbeslut kommer att finna skäl att beaktade olika förslag som särskilt i ÖCB:s yttrande framförs med sikte på att främjaökad avnämarbalans. Utskottetanser sammanfattningsvis att motionären pekar på viktiga frågeställningar ochatt det i de inhämtade yttrandena framförs ett flertal förslag och synpunktersom syftar till att stärka forskningskvaliteten och forskningsflexibilitetenoch till att vidareutveckla styrningen av försvarsforskningen på ett förtotalförsvaret fruktbart sätt. I likhet med de myndigheter som yttrat sig iärendet anser utskottet emellertid inte att mofionärens förslag beträffandeanslagskonstrukfion, m.m., kan godtas. Mofionsyrkandet bör därför avslås avriksdagen. att avslårmofion 1987/88:Fö604. Stockholmden På försvarsutskottets vägnar Närvarande:Arne i (), (), (), KerstinEkman (fp), (), (), (), BarbroEvermo Palmerlund (s), (), (), (), i (c), (), (),(), (vpk) och iGislaved (s).