bet · GC01JuU17 · 1988-12-31 00:00:00 — Tilläggas kan att kriminalvårdsstyrelsenunder tillsatt ytterligare en arbetsgrupp som arbetar med förslagfrån personalen om åtgärder mot narkotika på anstalterna. behandlat urinprovstagningen inom kriminalvården. Utskottet vill rent allmänt uttala att sådant arbete som nubeskrivits är mycket angeläget. När det gäller tankarna i samtliga motioner om etteffektivare kontrollsystem inom anstalterna mot narkotika m.m. vill utskottetanföra följande. Vad motionärerna eftersträvar är bl.a. ett nytt ocheffektivare system för urinprovstagning, skärpta kontroller av intagna ochbesökande i anstalt och kännbara sanktioner vid positiva urinprov m.m. En intagen är enligt 52 d § lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt skyldig att på anmaning lämna urinprov för kontroll av huruvida han är påverkad av narkotika. Inom kriminalvården togs ca 57 000 sådana prov. Ett positivt urinprov eller vägran att lämna urinprov kan enligt 32 § påverka den intagnes permissioner. Den intagne kan också bli föremål för disciplinär bestraffning jämlikt 47 §. Disciplinär bestraffning består av varning eller förordnande att viss bestämd tid, , inte skall inräknas i verkställighetstiden. Regeringen har uppdragit åt att se över urinprovstagningen inom kriminalvården. Ett huvudsyfte med översynen är att urinproven skall begagnas så rationellt som möjligt och ett annat syfte är att få till stånd enhetliga regler för verksamheten. har ännu ej slutredovisat uppdraget. Inom kriminalvården pågår också en översyn av säkerheten inom anstaltsor ganisationen. Inom ramen för denna översyn undersöks bl.a. urinprovstag ning, sätten för kontroll av de intagna och besökande, formerna för besök i anstalt m.m. 10 Utskottet kan sålunda konstatera att flera av de åtgärdersom motionärer- 1988/89: JuU 17 na eftersträvar i fråga om effektivarekontroll redan vidtagits och omfattas av gällande bestämmelser eller ingår ipågående översynsarbete. Utskottet kan konstatera att ettmålmedvetet och mycket ambitiöst arbete mot narkotika bedrivs inomkriminalvårdens olika organ. Under det år som gått sedan utskottet senast hadealt ta ställning till motionsönskemål av likartat innehåll som i de nu aktuellamotionerna har ytterligare insatser planerats eller vidtagits. Dess värre ärden ökande beläggningen vid anstalterna i sig ägnad attmotverka möjligheterna till differentiering av de intagna. Som utskottetkonstaterat i det föregående har åtgärder vidtagits för att åstadkomma enförbättring härvidlag. Utskottet kan erinra om det i det föregående nämndaytterligare investeringsutrymme för byggnadsobjekt som beräknats ibudgetpropositionen. Sammanfattningsvis anser utskottet att det för närvarandeinte finns anledning för att göra något uttalande om ytterligareåtgärder utöver dem som redan pågår eller planeras. Utskottet avstyrker på grund av det anförda bifall tillmotionerna Ju501, Ju805, Ju808 och Ju815 i här behandlade delar. I motionerna Ju501 och Ju808 tas frågan om intagnakvinnors situation på lokalanstalt upp. 1 motion Ju501 begärs etttillkännagivande om att kvinnliga intagna skall ha rätt att bli placeradeisolerade från manliga intagna. I motion Ju808 begärs ökad differentiering avkvinnor och män på lokalanstalt. Allmänna riktlinjer för vad som skall vara vägledande viddömdas anstaltsplacering inom kriminalvården finns i 6-8 §§ lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt. Till skillnad från tidigare lagstiftning innehållerlagen inga bestämmelser om att kvinnliga och manliga intagna skall hållasåtskilda. I förarbetena (prop. 1974:20 s. 91 och JuU 2 s. 40) påpekas attkvinnor har samma rätt till och behov av lokalanstaltsplacering som män.Placering av kvinnor och män på samma anstalt kräver - med hänsyn bl.a. tillinternationella konventioner - att det på anstalten finns en särskildbostadsavdelning för kvinnor. Sådana avdelningar finns vid nästan hälften avlandets 59 lokalanstalter. Som regel finns 2-5 platser för kvinnor på dessaanstalter. I något fall kan upp till halva antalet intagna vara kvinnor.Kvinnor och män har inte tillträde till varandras avdelningar. Som utskottet konstaterade vid behandlingen av liknandemotionsönskemål (se JuU 1987/88:31 s. 13 f) har någon mer ingåendeutvärdering av ordningen med placering av män och kvinnor på samma anstalt integjorts. Enligt vad utskottet då inhämtade var erfarenheterna skiftande, ochsärskilt i var erfarenheterna negativa. Regeringen har bemyndigatkriminalvårdsstyrelsen att använda lokalanstalten Färingsö i Stockholmsregionenenbart för kvinnliga intagna. Anstalten har 43 platser. Beslutet gäller tillsvidare, dock längst t.o.m. . harfått i uppdrag att lämna en redogörelse förerfarenheterna av verksamheten till . Under /88 var i medeltal 165 kvinnorinskrivna i anstalt. .1988/89:JuU17 Per uppgick antaletkvinnor inskrivna i anstalt till 184. Av dessa var 84 placerade påriksanstalten Hinseberg, som är en kvinnoanstalt, och 14 fanns på häkte.Övriga 86 var placerade på lokalanstalt. Av kvinnorna på lokalanstalt hade 71en strafftid på högst och 15 hade längre strafftider. Av kvinnorna pålokalanstalt hörde 49 hemma i storstadsregionerna. Utskottet har i andra sammanhang konstaterat attlokalanstalternas utformning - med gemensamma utrymmen för arbete och fritidför hela anstalten - i praktiken begränsar möjligheterna till differentiering.Utskottet har då framhållit att intagna på lokalanstalt kan begära omplaceringtill riksanstalt. Denna möjlighet står öppen även för kvinnor som inte villavtjäna straffet på en blandad lokalanstalt. Enligt vad utskottet inhämtat harvidare i enstaka fall åtgärder vidtagits på lokalanstalt så att kvinnligaintagna helt kunnat genomföra sin anstaltsvistelse isolerade från de manligaintagna. En sådan lösning ligger i linje med motionärernas önskemål. I och medinrättandet av en särskild kvinnoanstalt i är det numera välsörjt för sådan differentiering som efterlyses i motion Ju50l. I övrigastorstadsregioner finns enligt bedömning inte någotbehov av en sådan anstalt. Utskottet ser det emellertid som angeläget attfortsatta ansträngningar görs inom kriminalvården så att intagna kvinnors behovkan tillgodoses också på blandade lokalanstalter. Mot bakgrund av det anfördaavstyrker utskottet bifall till motionerna Ju501 och Ju808 i nu behandladedelar. Utskottet vill emellertid erinra om sitt uttalande om attregeringen i lämpligt sammanhang bör lämna en redogörelse för sinaöverväganden i frågan om placeringen av kvinnliga intagna. Rehabilitering av våldsmän m.m. I mofion Ju808 begärs ett tillkännagivande om att denbehandling och rehabilitering som sker inom kriminalvården i fråga om intagnasom dömts för sexualbrottslighet och våldsbrott skall utvidgas ochvidareutvecklas. I har inom kriminalvården under senareår genomförts ett behandlingsförsök med män dömda för bl.a. kvinnomisshandeloch sexualbrott. Försöket har redovisats i en slutrapport () Behandlinginom kriminalvården av män dömda för övergrepp möt kvinnor. Enligt rapportenhar projektet bl.a. visat att de dömda männen kan motiveras tillpsykoterapeutisk behandling och att de fullföljer behandlingen även efterfrigivning. En liknande försöksverksamhet har bedrivits också vid Färingsöanstalten.Den verksamheten har redovisats i slutrapporten som Misshandlar. Som en direkt följd av dessa behandlingsförsök har fr.o.m.den 1 juli 1988 inrättats tre halvtidstjänster för psykologer vidkriminalvårdens regionkansli i . Psykologerna skall bedriva psykoterapimed klienterna samt handleda och förmedla kunskaper till kriminalvårdenspersonal. Liknande verksamheter är under utveckling också påandra håll i landet, bl.a. i , , , /, ,, , , och . Kriminalvårdsstyrelsenavser att samordna dessa verksamheter. Den i det föregående nämnda arbetsgruppen som inom ramenför 1988/89:JuU 17 verksamhetsplanering gör en översynav kriminalvårdens verksamhetsformer och innehåll har haft ettseminarium om insatserna för män dömda för kvinnomisshandel och sexualbrott.Avsikten är att arbetsgruppens överväganden och förslag skall kunna ge underiagför ställningstaganden i fråga om den framtida inriktningen av kriminalvårdensverksamhetsformer. En viktig utgångspunkt är då, enligt vad justitieministernanför i årets budgetproposition (s. 34), att ta till vara och öka personalenskompetens. Utskottet har tidigare behandlat motionsönskemål somöverensstämmer med det nu aktuella. slog utskottet fast dels att detvar angeläget att den försöksverksamhet som pågick på området inomkriminalvården vidareutvecklades, dels att det är viktigt att all personal haren tillräcklig insikt i det arbete som bedrivs. Ansträngningar borde, enligtutskottets bedömning, sättas in i detta syfte. Vad utskottet uttalat gavriksdagen som sin mening regeringen till känna (JuU 1987/88:31, s. 22 ff, rskr.239). Utskottet kan konstatera attén utvidgning skett av denförsöksverksamhet på området som bedrivs inom kriminalvården. Verksamheten ärockså som framgått ovan föremål för överväganden inom . Någotytterligare uttalande från sida i ämnet är därför enligt utskottetsmening inte nödvändigt. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju808 i härbehandlad del. Regeringen har under punkt E 3 (s. 74-75) föreslagitriksdagen att till Frivården för /90 anvisa ett förslagsanslagpå . 1988/89:Ju509av () vari yrkas att som sin, mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av övervakarnasvillkor. Utskottet tillstyrker regeringens förslag tillmedelsanvisning. I motion Ju509 begärs en allmän översyn av övervakarnasvillkor, där den ekonomiska ersättningen särskilt bör uppmärksammas. Övervakning förekommer för personer som är dömda tillskyddstillsyn och för personer som är villkorligt frigivna från fängelsestraff.För den som är ställdunder övervakning finns en övervakare. Som övervakare fungerar 1988/89:JuU17både tjänstemän inom kriminalvården och frivilliga övervakare(lekmanna-övervakare). Under /88 var i medeltal ca 12 700personer övervakade inom kriminalvården. Lekmannaövervakarna, som den 1 juli1988 var ungefär 5 300 till antalet, svarar för cirka hälften av övervakningsuppdragen.Av lekmannaövervakarna hade flertalet, 4 328, endast ett övervakningsuppdrag;35 av dem hade så många som 6-10 övervakningsuppdrag. Lekmannaövervakarna ersätts med . permånad och uppdrag, varav hälften utgör en schabloniserad kostnadsersättning.Därutöver kan ersättning utgå med . i arvode vid särskildainsatser. Det finns också möjligheter till ersättning för särskilda kostnader. Den i det föregående nämnda arbetsgruppen, som förnärvarande gör en översyn av kriminalvården i anstalt, har för avsikt att underhösten 1989 göra en översyn av frivården. 1 denna översyn ingårövervakningsinstitutet, och i samband med denna kommer övervakarnas ekonomiskavillkor att behandlas. Utskottet har tidigare uttalat att reglerna om ersättningtill övervakarna måste vara sådana att de främjar en önskvärd rekrytering tillövervakaruppdrag och möjliggör att särskilda insatser sker för klienterna. Isamband med att ersättningen höjdes till nuvarande nivåframhöll utskottet (JuU 1985/86:30 s. 17 f) att det är angeläget att systemetmed lekmannaöver-vakare kan bibehållas och helst utvidgas. Den då gjordahöjningen av normalersättningen borde enligt utskottets mening ge bättreförutsättningar för detta. Utskottet vidhåller den uppfattning som då uttalades, ochutskottet vill framhålla att en aktiv frivårdsorganisation med goda möjlighetertill stöd och hjälpinsatser är av största vikt för ett framgångsriktbrottsförebyggande arbete. Lekmannaövervakarna utför en betydelsefull del avdetta arbete. Som framgått ovan planeras en översyn av frivården och avövervakarnas villkor. Utskottet vill understryka vikten av att så sker.Önskemålet i motion Ju509 får därmed anses tillgodosett. Regeringen har under punkt E 4 (s. 75) föreslagitriksdagen att till Maskin-och verktygsutrustning m.m. för /90anvisa ett reservationsanslag på . Utskottet tillstyrker regeringens förslag. Engångsanskaffningav inventarier m.m. 1988/89:JuU17 Regeringen har under punkt E 5 (s. 76) föreslagitriksdagen att fill Engångsanskaffning av inventarier m.m. för budgetåret1989/90 anvisa ett reservationsanslag på . Utskottettillstyrker regeringens förslag. Regeringen har under punkt E 6 (s. 76) föreslagitriksdagen att till Utbildning av personal m.fl. för /90 anvisaett reservationsanslag på . Utskottet tillstyrker regeringens förslag. Regeringen har under punkt G 1 (s. 88-90) föreslagitriksdagen att till : Förvaltningskostnader /90 anvisa ett förslagsanslag på . 1988/89:Ju809 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadsom anförts i motionen om reformeringen av BRÅ;s framtida verksamhet och omaktuella resursbehov. I motion Ju809 begärs ett uttalande om vikten av att dennyligen beslutade förändringen av brottsförebyggande rådets (BRÅ) framtidaverksamhet och inriktning kan genomföras. Reformen får inte begränsas elleräventyras genom att otillräckliga resurser ställs till rådets förfogande. uppdrog regeringen åt en särskild utredareatt se över sammansättningen av BRÅ;s styrelse. I uppdraget ingick också att seöver BRA:s funktionoch arbetssätt samt dess organisatoriska ställning visavi 1988/89:JuU17regeringen. Utredaren avlämnade delbetänkandet (Ds Ju1987:6) BRÅ;s uppgifter och ledning. På grundval av betänkandet har regeringenbeslutat en ändring av BRÅ:s instruktion som innebär att antalet ledamöter iBRÅ;s styrelse minskats. Utredningsuppdraget avslutades genom betänkandet (Ds 1988:21)Brottsförebyggande arbete i samverkan. Efter remissbehandling harregeringen , ,, genom beslut utfärdat en nyinstruktion förBRÅ (SFS 1988:1223, regeringens förordningsmotiv 1988:6). Enligt den nya instruktionen skall BRÅ främjabrottsförebyggande insatser inom olika områden av samhällsverksamheten och samordna samhällets och enskildas insatser mot brott. 1 den brottsförebyggande verksamheten skall rådet särskilt ;; . - biträdaregeringen i uppgiften att främja och prioritera åtgärder, - verka för attstatliga myndigheters forsknings-, utrednings- och informationsinsatsersamordnas, - stödja insatserav kommuner, organisationer och andra enskilda, - bedriva ellermedverka i forsknings- och utredningsarbete där resultaten kan belysa orsakertill brott, - bedriva ellermedverka i forsknings- och utredningsarbete som kan ge underlag för åtgärdereller som gäller utvärdering av vidtagna åtgärder, - följa ochanalysera brottsutvecklingen och redovisa det aktuella läget, - utge rapporterfrån forsknings-, utrednings- och informationsprojekt, redovisa resultaten avegna och andras insatser samt även i övrigt ge information som kan haförebyggande effekter, - i övrigt genominitiativ och förslag medverka i det kriminalpolitiska arbetet. I budgetpropositionen (s. 88 ff) redovisarjustitieministern några av de överväganden som gjorts om BRÅ;s fortsattaverksamhet. Bl.a. understryks BRÅ:s centrala roll som samordnare mellan olikamyndigheter i det brottsförebyggande arbetet. Eftersom andra myndigheter numerainte är representerade i skall i stället finnas ensamverkansdelegation där , riksåklagaren, ,kriminalvårdssty- , relsen och brottsskadenämnden skall vara företrädda. Enligtjustitieministern är det angeläget att BRÅ;s verksamhet vidareutvecklas så attBRÅ:s kunskaper i större utsträckning än vad som varit fallet kananvändas som underlag för prioriteringar i det brottsförebyggande arbetetliksom för tillämpning och utvärdering av brottsförebyggande åtgärder. Detfinns, enligt jusfitieministern, ett särskilt stort behov av modeller som kanligga till grund för brottsförebyggande åtgärdsprogram på lokal nivå. BRÅ börvidare i ökad omfattning ägna sig åt utvärdering av reformer inom detkriminalpolitiska fältet. Justitieministern avslutar sina överväganden genomatt uttala att BRÅ bäst fyller sin funktion i det brottsförebyggande arbetetgenom att fungera som kontaktpunkt mellan forskning och administration samt sominformatör och förslagsställare mot myndigheter och regering, men även sominspiratör till nya vägar för det brottsförebyggande arbetet. Underanslaget G 2 i budgetpropositionen (s. 91) har justitieministern 16 för att BRÅ, i enlighet med förändringen av rådets 1988/89:JuU17 verksamhet, skall kunna delta i brottsförebyggande arbete pålokal nivå och dessutom i ökad omfattning göra utvärderingar av reformer inomdet kriminalpolitiska fältet. I likhet med vad justitieministern uttalar ibudgetpropositionen (s. 26) anser utskottet att ett framgångsriktbrottsförebyggande arbete förutsätter att kunskaper och erfarenheter på områdetkan utvecklas och spridas. BRÅ intar en central roll i det sammanhanget. Genomden nya instruktionen har BRÅ;s ställning som centralt organ för bl.a.samordning, forskning, utredning, utvärdering och information på detbrottsförebyggande arbetsfältet markerats och i likhet med motionärerna anserutskottet att det är angeläget att reformen av BRÄ;s verksamhet kan genomföras.Justitieministern har också beräknat medel härför inför det kommandebudgetåret. Utskottet, som tillstyrker regeringens förslag tillmedelstilldelning i denna del, vill understryka vikten av att BRÅ gessådana resurser att rådet kan arbeta med sin nya inriktning. Någotsärskilt uttalande från med anledning av motion Ju809 erfordras inte. Regeringen har under punkt G 2 (s. 91) föreslagitriksdagen att till ; Utvecklingskostnader /90 anvisa ett reservationsanslag på .' 1988/89;Ju515 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om behovet av utvärdering och behandlingsforskning inom kriminalvården.Motiveringen återfinns i motion 1988/89;Sp331. 1988/89;Ju642 av och (bådac) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om forskning kring könsrollernas betydelse för brottsligheten. 1988/89:Ju820 av m.fl. (s) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen tijl känna vad i motionen anförts om särskildainformationsinsatser, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en särskildundersökning av organiserad brottslighet och ekobrottslighet inom hyres- ochfastighetsbranschen, liksom successivt även i andra branscher. Utskottet 1988/89: JuU 17 Utskottet tillstyrker regeringens förslag tillmedelsanvisning. Vissa frågor om forskning på det kriminalpolitiska området I motion Ju515 begärs ett uttalande om behovet avutvärdering och behandlingsforskning inom kriminalvården. För att nå bättre ocheffektivare behandling inom kriminalvården är det, enligt motionärerna,nödvändigt att olika behandlingsinsatser blir föremål för utvärderingar och attytterligare resurser satsas på behandlingsforskning. Frågan om vilka behandlingsformer som - från olikautgångspunkter - är de mest fördelaktiga har varit en huvudfrågainom kriminalpolitiken. Den översyn av kriminalvårdens verksamhetsformer ochinnehåll som påbörjats av en arbetsgrupp inomjustitiedepartementet i samarbete med är ett uttryck föratt frågan alltjämt är aktuell. Åven inom den rättsvetenskapliga öchkriminologiska forskningen har frågan rönt intresse, och den är ständigtaktuell inom den pågående forskningen. Inom , som har en egen forsknings-och utvecklingsgrupp, sker fortlöpande en viss utvärdering av de olikabehandlingsformer som används inom kriminalvården, och så långt det är möjligtsöker man dra slutsatser också av annan verksamhet som pågår i syfte attrehabilitera kriminellt belastade personer inom ramen för lokala projekt ellerannan försöksverksamhet. planeras bl.a. en uppföljning av dets.k. häktesprojektet mot HIV/aids och en utvärdering av det utbildningsprogramför personer som dömts till fängelse för trafiknykterhetsbrott ("Rattfällan"),som drivits vid flera kriminalvårdsanstalter. Enligt vad utskottet inhämtat kanvidare nämnas att BRÅ i sin bidragsprövning under de kommande tre årenprioriterar bl.a. behandlingsforskning. Utskottet behandlade ett motionsyrkande av sammaslag som det nu aktuella. Utskottet anförde då att det enligt utskottets meningär av stor betydelse att uppmärksamhet även fortsättningsvis i skildasammanhang ägnas åt principerna för behandlingen av kriminalvårdens klienter.Med hänsyn till den betydelse för påföljdssystemet och strafflagstiftningen istort som dessa frågor har utgick utskottet ifrån att berörda myndigheter ochinstitutioner följer utvecklingen och vid behov vidtar de åtgärder som denfortsatta utvecklingen kräver. Någon ytterligare åtgärd medanledning av motionen var enligt utskottets mening inte erforderlig (JuU1986/87:34 s. 6 f, rskr. Utskottet gör motsvarande bedömning och utgår såledesfrån att sådan forskning kommer att bedrivas i minst sammaomfattning som utan någon särskild åtgärd från sida.Utskottet avstyrker mot bakgrund av det anförda bifall till motion Ju515. I motion Ju642 begärs ett uttalande om forskning kringkönsrollernas betydelse för brottsligheten. Enligt motionärerna kan värdefulla upplysning ar erhållas om hur det brottsförebyggande arbetet bör bedrivas om undersök- , o ningargörs av de faktorer som ligger bakom förhållandet att så få kvinnor blir 1988/89: JuU17 kriminella. har utskottet behandlat motioner medyrkanden om forskning beträffande könsrollernas betydelse för brottsligheten.Utskottet konstaterade (JuU 1987/88:39 s. 4) att olikaforskningsprojekt med inriktning mot kvinnors brottslighet pågick bl.a. vidStockholms universitet och BRÅ och att dessa kunde förväntas ha betydelse förbelysningen av de spörsmål som togs upp i motionen. Utskottet uttaladeförståelse för motionärernas synpunkter men ansåg mot bakgrund av den pågåendeutvecklingen att något uttalande från sida inte erfordrades. Enligt vad utskottet inhämtat är situationen nu i stortsett densamma när det gäller forskning om kvinnor och brott. Vid bl.a,kriminologiska institutionen vid och med hjälp avforskningsbidrag från BRÅ pågår sådana forskningsprojekt. Dessa gäller delskvinnor och brott, dels kvinnliga intagna i kriminalvårdsanstalt. I ett annatpågående forskningsprojekt - om psykiskt störda lagöverträdare - tas vidare uppkönsrollernas betydelse i det sammanhanget. Nämnas kan också att BRÅ undervåren 1989 planerar ett seminarium om kvinnors kriminalitet. Seminariet skallvara en utgångspunkt för en diskussion om framtida projekt inom området. Med förståelse för motionärernas synpunkter men medbeaktande av att flera olika forskningsprojekt på området sålunda redan pågåreller planeras saknas det enligt utskottets mening anledning för attgöra något uttalande i saken. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju642. A tgärder mot ekonomisk och organiserad brottslighet I motion Ju820 begärs ett uttalande om särskildainformationsinsatser när det gäller ekonomisk och organiserad brottslighet.Vidare begärs en särskild undersökning om sådan brottslighet inom hyres- ochfastighetsbranschen, liksom successivt även inom andra branscher. Vid bugetberedningen av Anslaget A 5. Informationom lagstiftning m.m. behandlade utskottet ett motionsyrkande om stöd åtorganisationer för information om ekonomisk och organiserad brottslighet.Utskottet uttalade då (JuU 1985/86:29 s. 1 f) att regeringen borde verka föratt informationsåtgärder i ökad utsträckning vidtas vad gäller lagstiftning ochandra åtgärder från det allmännas sida mot ekonomisk brottslighet. I sammanhangetborde enligt utskottet uppmärksammas det värde som ligger i den av motionärernaaktualiserade möjligheten att även låta insatser på området komma till ståndgenom enskilda organ (t.ex. fackliga organisationer ochbranschsammanslutningar). För att främja sådana insatser borde dessa organkunna erhålla ekonomiskt stöd. Det borde kunna övervägas att även för sådantändamål ta medel i anspråk från anslaget A 5. Information om lagstiftning m.m.Vad utskottet sålunda med anledning av motionen anfört gav som sinmening regeringen till känna. Utskottet behandlade också en motion medliknande yrkanden. Enligt vad utskottet då inhämtade hade regeringen beaktatriksdagens gjorda uttalande i informationsarbetet i allmänhet.