bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Efter sammanträffandet visade den lokal påSöder som skulle kunna användas för utredningsgruppen. Barrling har uppgett atthan och Kegö hämtades upp av som visade dem vägen till lokalen. Undersammanträffandet i lokalen var också närvarande. Åhmanssonlämnade lokalen eftersom han ansåg att lokalfrågan inte varen uppgift för honom. Under besöket i lokalen fick klart för sig attEbbe avsikt var att samarbeta med utredningsgruppen i denna lokal ochdessutom gärna en eller två "civila". Detta önskemål var enHgtSandström orimligt. Sedan och senare lämnatlokalen gjorde , Kegö och Barrling en genomgång av vilka enskildapolismän som kunde rekryteras till utredningsgruppen. Barrling har uppgett attfrågan om hemlig avlyssning diskuterades och att man gick igenom vilka polismänsom skulle kunna hantera avlyssningsutrustning. har förnekat atthemlig avlyssning diskuterades . Dagen efter besöket i lokalen, , träffadesÅhmansson och . De diskuterade användningen av lokalen och även EbbeCarlssons roll i samarbetet med polisen. De var båda överens om att det intekunde komma i fråga att hyra någon lokal där skulle bedriva någotsamarbete med polisen. Över huvud taget kunde det inte bli tal om att bilda engrupp där skulle ingå. har uppgett dels att han uppdrogåt att tala med Kegö och Barriing om att deras samarbete med EbbeCarlsson gått för långt och också informera dem om hur ett samarbete med enprivatperson skulle gå till, dels att han angav att ifortsättningen endast skulle användas som en vanlig uppgiftslämnare. Åhmanssonmeddelade detta till som sade sig vara införstådd. Närdet gällde lokalen på Söder ansåg att den i och för sig kunde KU1988/89:30 behövas för säkerhetsavdelningens verksamhet. Hyresrätten borde dock Bilagedel C föras över till . förklarade sigEbbe också beredd att medverka till att hyresrätten fördes över. bedömde att lägenheten skulle kunna möbleras. Sedan så skett togs emellertid inte lokalen i bruk. framgår att det på initiativ av förekomett samtal mellan henne och . De var ense om att inte gick att lämna åsido även om det inte gick att bedöma derastillförlitlighet. De var också överens om att rikspolischefen hade ansvaret föratt uppgifterna tillfördes utredningen. talades också ombetydelsen av att förundersökningsledningen underrättades. Den31 mars talade med Kegö och Barrling om den planerade personalförstärkningenav utredningsgruppen. De båda polismännen ville ha tio polismän till sittförfogande. De tog också upp frågan om att använda avlyssningsutrustning.Sandström har uppgett att frågan avhandlades på ett principiellt plan och atthan förklarade att det inte var möjligt att använda avlyssning. Samma frågoravhandlades också , då även polisintendenten var med.Ridefelt har enligt JK:s utredning bekräftat att uttryckligen sagtnej till användning av avlyssningsutrustning. Fråganom anskaffande av avlyssningsutrustning diskuterades enligt JK:s utredning vidett sammanträffande under senare delen av mars eller i EbbeCarlssons bostad mellan denne, Kegö, Barrling och . Uppgifternaom vad som då avhandlades skiljer sig. har enligt JK:s utredning uppgett att senare under aprilmeddelade honom att samtyckt till att avlyssningsutrustninganskaffades. hade genom låtit meddela deberörda vid säkerhetsavdelningen att hemlig avlyssning under inga förhållandenskulle få förekomma som spaningsmetod så länge han var rikspolischef. Den5 april var och hembjudna till påmiddag. Enligt JK:s utredning framhöll vid detta tiHfällevikten av att bedrevs med kraft och att det klarlades om detförekommit någon underlåtenhet från säkerhetsavdelningens sida i samband medmordet på . EnHgt vitboken förekom bl.a. följande. Rikspolischefenklargjorde att information skulle inordnas i mordutredningen.Han uppgav också att bl.a. Almblad och chefen för rikskriminalen, TommyLindström, skulle kopplas in. Justitieministern poängterade att ansvaret förarbetet låg hos rikspolischefen och att denne måste se till att åklagarna ficken redovisning. har vid utfrågningen inför utskottetuppgett att hon frågade om det uppstod extra kostnader i sammanhangetoch om hade medel att täcka utgifterna för polisens arbeteockså i den utsträckning som det omfattade aktiviteter.Rikspolischefen svarade henne att man hade medel men att det senarekunde bli aktuellt att begära anslag. Enligt JK:s utredning uttryckte viddetta tillfälle önskemål om att skulle ge statssekreterarna en föredragning i saken. framhöll attEbbe måste medverka vid en information till åklagarna. Enligt EbbeCarlssons uppfattning kunde han i stort sett skriva ned det han hade kommitfram till beträffande mordet och överlämna nedteckningen till rikspolischefen.Denne kunde då hantera materialet på det sätt han fann lämpligt. Åklagarna hadei allt väsentligt redan fått information om hans tolkning av vissa uppgiftersom rörde misstankar om vem som mördade . Vad han kunde bidra med varvissa uppgifter om kontakter mellan och PKK samt nedteckningar av någrasamtal som han hade fört utomlands. Han gick dock motvilHgt med på att delta idet planerade mötet med åklagarna. I detta sammanhang kan nämnas att har uppgettatt skulle ha varit en lämplig tidpunkt att avslutasammanträffandena med . hade man fått det mestaav den information hade att lämna, bortsett från den informationdenne skulle kunna inhämta under vissa resor. Vid ovannämnda sammankomst i bostadförklarade på rikspolischefens förfrågan att hon skullekontakta utrikesministern angående polisens möjligheter att som ett led imordutredningen få gå igenom handlingar i . har vid utfrågningen inför utskottet tillfrågatsom han känner till en annan utredningsåtgärd via UD bestående i att f.d.ambassadören för räkning skulle ha gått igenomvissa handlingar på UD. har därvid svarat att han, som inte kanerinra sig ha haft någon kontakt med , inte känner till att denneskulle ha vidtagit någon sådan åtgärd. har därefter varit i telefonkontakt medÅström, som därvid lämnat följande uppgifter. , sannolikt islutet av februari, tog kontakt med . sadesig ha ett uppdrag från rikspolischefen att utreda vissa teorier omPalmemordet. sade att han ville ha reda på vissa uppgifter somrörde förhållandet mellan och och vapenleveranser till . Irantrodde sig ha fått löften om vapenleveranser från som sig. bad skaffa några upplysningar om det militäraläget sommaren-hösten 1985, exempelvis genom att gå igenom några rapporter påUD. ville veta på vems uppdrag agerade. Denne ringde dåupp . tog telefonluren och talade med somuttryckligt bekräftade att handlade på hans uppdrag och att detvar hans önskan att sökte införskaffa upplysningarna i fråga. Åströmtalade med departementsrådet och gavs KU 1988/89:30 Bilagedel C möjlighetatt gå igenom några promemorior. Han fann att var utsatt för svåraluftattacker och sökte leveranser av krigsmateriel. Han fanni materialet inga referenser till vapenleveranser från . Åströmberättade detta för . har därefter inte haft några kontakter med EbbeCarlsson i denna fråga. Av vitboken framgår att ,, diskuterade säpokommitténs arbete med . Bl.a. diskuteradeshur den information som lämnat borde hanteras i det sammanhanget.De kom överens om att det var för tidigt att dra någon slutsats om detta menkonstaterade att det kunde bli nödvändigt att informera partiledarna. KU 1988/89:30 Bilagedel C Av vitboken framgår att träffadestatsministern. lämnade då samma information som statsministern fått den28 mars av . Statsministern förklarade att partiledarna måsteinformeras om uppgifter om de efter kontroll visade sig varatrovärdiga. Därefter borde informera säpokommittén. meddelade rikspolischefen att han hadehaft besök av i och att lämnat vissauppgifter om säkerhetspolisens bevakning av . Uppgifterna innebarenligt i korthet att det för mordet på ha funnits betydligt mer kunskaper än som dittills hade kommit fram. bjöd den biträdande chefen förutrikesdepartementets politiska avdelning, , på lunch. De hadeträffats på en mottagning . hänvisade tilljustitieministern och rikspolischefen och bad att skulle undersöka om deti arkiv fanns uppgifter som kunde vara relevanta förutredningen om Palmemordet. hänvisade till att en framställning om dettaborde ske i sedvanliga former genom formella kontakter. Av vitboken frarrigår att och åter träffades . Justitieministern fick då ytterligareinformation om grunden till teori om mordet. Dagen därpå, , talade medutrikesminister och bad honom att så långt möjligt tillgodoserikspolisstyrelsens/säkerhetsavdelningens önskemål om att få gå igenom visstmaterial hos . Utrikesministern samtyckte till detta. Den22aprU KU 1988/89:30 Påföljandedag , i samband med att justitieministern underrättaderikspolischefen om utrikesministerns besked, fördes enligt vitboken ett samtalom kostnaderna för mordutredningen. uppgav att polisen dittillsklarade sina kostnader men att det längre fram kunde bli aktuellt att hosregeringen begära ett anslagsöverskridande med ett par . Ensådan begäran, som främst avsåg andra ändamål än de här aktuella, gjordes senare.Regeringen medgav anslagsöverskridandet i ett beslut . Den22 april sammanträffade också rikspolischefen och för attförbereda det möte med justitieministern samt statssekreterarna som var utsatt till . framförde dåatt det kommit fram uppgifter som enligt hans åsikt innebar att det förelågallvarlig risk för attentat i . har enligt JK:s utredninguppgett att han tog upp frågan om otillåten avlyssning och även berättade attutrustning hade beställts. har enligt JK:s utredning förklarat attanskaffandet av avlyssningsutrustning inte var på tal. Den22 april lämnade den parlamentariska kommissionen med anledning av mordet påOlof sin rapport (SOU 1988:18). AvJK:s utredning framgår att frågan om avlyssningsutrustning togs upp avÅhmansson under ett sammanträffande med inför mötetmed justitieministern och statssekreterarna . Under detta förberedandemöte förklarade rikspolischefen att det inte fick förekomma någon användningav avlyssningsutrustning. Detta har bekräftats av . Undermötet på med justitieministern och de bådastatssekreterarna redogjorde i närvaro för sin teoriom motivet till mordet på och om hur mordet skulle kunna haplanlagts. framförde också sina åsikter om att säkerhetsavdelningenunderlåtit att beakta vissa mordhot m.m. har uppgett att EbbeCarlsson var den som förde ordet men att han vid åtskilliga tillfällen sökteledning hos rikspolischefen. På direkt fråga uppgav enligt vitbokenatt teori var den som för tillfället var mest intressant ijakten på mördare. framhöll på nytt vikten av attuppgifterna kontrollerades och att åklagarna informerades. , somföljt utredningen sedan mordet, konstaterade att det tycktes finnas nyttmaterial och nya infallsvinklar. Han syftade på uppgifter om att det gjortsiakttagelser som gav en annan och tydligare bild av vad som hänt i samband medmordet och runt mordplatsen. Till detta kom uppgiften om vandringarna i Gamlastan och informationen om att det fanns tre från varandra oberoende uppgifterom ett möte då mordet skulle ha planerats. Slutligen gällde det vissa uppgiftersom kommit fram under telefonavlyssningar. Vid mötet fick statssekreterarnaenligt vitboken klart för sig att rikspolischefen skulle svara för attuppgifterna kontrollerades, att Carlssonskulle följa rikspolischefens anvisningar och att åklagarna skulle KU1988/89:30 hållas underrättade. Efter sammankomsten på träffadesÅhmansson, och i den senares bostad. anslöt sigsenare på kväHen. Därvid diskuterades bl.a. teorier om mordet påOlof och det hot om attentat som ansåg föreligga. 1 sambandhärmed diskuterades enligt på ett principiellt plan frågan om olagligavlyssning utan att det gjordes någon direkt anknytning till PKK-utredningen.Samtliga närvarande utom gav uttryck för att olaglig avlyssninginte kunde komma i fråga. har uppgett att han när han skildes från Åhmanssonpåminde denne om vikten av att underrätta åklagarna. har uppgett att han togkontakt med per telefon. De hade ett kort samtal och diskuterade närde skulle kunna träffas. ville också veta vad avsåg attgöra med anledning av upplysningar. påminde åter ominformationen till åklagarna. Statsministern träffade på dennesbegäran. framförde enligt vitboken irritation över att det ännu intefanns underlag för att bekräfta eller avfärda teorier.Tidsschemat för säpoutredningen diskuterades mot bakgrund av att det varnödvändigt att först lämna information till partiledarna, vare sig teoriernakunde avskrivas eller inte. Efter detta samtal tog statsministern kontakt medjustitieministern och underströk vikten av att arbetet med att kontrollera deaktuella uppgifterna bedrevs så skyndsamt som möjligt. ringderikspolischefen upp vid angående genomgången avutrikesdepartementets arkiv. Man kom överens om att skulleta direkt kontakt med en viss tjänsteman vid för att denneskulle få närmare instruktion om uppdragets innebörd. Någon dag senare kontaktadesBerg av Almblad som hänvisade till nämnda samtal. Almblad skulle sedan självkontakta tjänstemannen i fråga. träffade justitieministern ochberättade att han skulle resa till . Han skulle då försöka att komma i kontakt med brittisk underrättelsetjänst för att få vissa uppgifter bekräftade som rörde planeringen av mordet på . har uppgett att framhöll att ett rekommendationsbrev från henne skulle underlätta att få fram uppgifterna. har uppgett att det var ytterst angeläget att kontrollera om uppgifterna fanns där, eftersom de var intressanta i förhållande till andra uppgifter som förekom i denna fråga. Han har vidare uppgett att han och diskuterade fram och 24 tillbaka hur man skullebära sig åt för att få uppgifterna bekräftade eller KU 1988/89:30vederlagda. visade upp ett utkast till brev. ; C har uppgett att hon såg någon formulering som hon underkände. Detalade inte särskilt mycket om brevets utformning. , som behöllutkastet, lät senare en medarbetare redigera språket. Anna-GretaLeijon har uppgett att ringde upp henne eftersomEnglandsresan brådskade. Han skickade med bud över ett nytt utkast till brevsom undertecknade sedan det skrivits ut. uppgett att hon inte upplevde brevet som särskilt anmärkningsvärt men attdet i flera avseenden blivit felformulerat. Hon har inte gett uppdrag. reste däremot enligt på rikspolischefens uppdrag. har framhållit atthon under tidigare samtal med såväl som uppfattat attEbbe hade kontakt med en politiker i , som han skulleanvända för att skaffa sig ytterligare information genom andra kontakter. Dessasenare kontakter hade information som var av väsentlig betydelse när det gälldeatt belägga eller vederlägga uppgifter om hur mofdet på planerats.Anna-Greta uppfattade att varit mycket angelägen om att få deninformation kunde inhämta och att han varit helt införstådd medatt skulle resa till i detta syfte. Åhmanssonhar uppgett att han inte kände till brevet eller det uppdrag det innehöll. Hanhar framfört att det rent allmänt var överenskommet att skullegöra resor och sedan lämna den information om mordet på som han fickunder resorna till utredningen. hade nämnt för att enav hans resor skulle gå till och att han där hade kontakt med enpolitiker. Han hade inte fått någon mer konkret information. Rikspolischefenhar också uppgett att man normalt har kanaler för besök vid utländsksäkerhetstjänst. Om fått någon kontakt som hade kunnat komma medytterligare upplysningar skulle man naturligtvis ha välkomnat detta. Sandströmhar uttalat att han inte kände till brevet eller att hade föravsikt att försöka få kontakt med brittisk säkerhetstjänst. EnHgt hansuppfattning skulle det ha varit direkt felaktigt av att ta ensådan kontakt. har anfört att han inte fått något uppdrag av hans uppfattning gav brevet honom inte någon annan ställning än som enprivatperson som sökte samla in information för att vidarebefordra , den tillmordutredningen. - Han lyckades aldrig etablera den önskade kontakten ochbrevet kom därför inte till annan användning än att han hänvisat till att hanhade brevet när han försökte nå kontakt med brittisk säkerhetstjänst. Anna-GretaLeijon har vidare uppgett att en olycklig formulering i brevet är bemyndigandetatt "besvara Era frågor rörande detta fall". Brevet avsåg en mycketspeciell händelse och det skulle kontrolleras om den inträffat eHer inte. undertecknats erhöll det och lade enkopia i sitt kassaskåp. Brevet diariefördes inte. Hon har medgett att detta varett misstag som förmodligen berodde på att hon inte ansåg att brevet varsärskilt märkvärdigt. Dennadag diskuterade justitieministern säpokommitténs arbete medrikspolischefen. Justitieministern påpekade åter enligt vitboken vikten av attEbbe uppgifter om säkerhetsavdelningen kontrollerades. Hon framhöllockså att partiledarna borde informeras om resultatet av denna kontroll innansäpokommittén slutförde arbetet med sitt första delbetänkande. Vidden sedvanliga informationen om mordutredningen som polis och åklagare dennadag lämnade till justitieministern berördes inte frågan om försäkrade sig emellertid hos rikspolischefen om att det var utsattett möte med åklagarna. Den5 maj träffade som lämnade ytterligare information om denpåstådda bristen i skyddet av och informerade Larssonstatsministern. Statsministern och var överens om att statsministernstidigare förhållningsregler skulle följas. KU1988/89:30 Bilagedel C Den9 maj kom statsministern och justitieministern överens om att statsministernskulle informeras , alternativt inför det kommandepartiledarmötet. Sammadag lämnade i närvaro av information om sina uppgiftertill Almblad, , och spaningsledare . har uppgett att han försökt få mötet till stånd under aprilmen att det inte gått att få alla berörda att samlas förrän vid denna tidpunkt.Ebbe lämnade en utförlig redogörelse för sina teorier och för detattentatshot som han ansåg föreligga. Han redogjorde också för sin uppfattningom Underlätelse vid säkerhetsavdelningen och utlovade även en skriftligredogörelse bl.a. för vad han fått veta om mordet under de resor han företagitoch avsåg att företa. Almbladhar uppgett att han blev förvånad över att var så väl informeradom PKK-spåret. Första gången han hade hört talas om medverkanvar när närmast i en bisats nämnde att information att lämna om PKK som han skulle vidarebefordra till bl.a.förundersökningsledningen. Det stod nu klart för Almblad, som sedan hösten 1987och haft i det närmaste daglig kontakt med utredarna avPKK-spåret och då framför allt med Kegö och Barrling, att hadelika mycket information som han själv, men också att denne inte hade merinformation. Almblad blev intresserad av uppgift att han hademer eller mindre klara bevis för att två viktiga omständigheter skulleföreligga. var emellertid inte beredd att tala om vilka bevis hanhade och han har inte heller senare kunnat Almblad uppfattade att tog det som självklart att haningick i någon form av förundersökningsledning för PKK-spåret. om framtiden på ett sätt som visade att han tänkte spela en aktiv roll.Han gjorde också enligt Almblad klart att han hade täta kontakter medAnna-Greta . Helt allmänt dominerade sammanträdet på ettsätt som Almblad reagerade emot. Barrling har uppgett att det var denna dag, , somde genom fick rikspolischefens besked om att ifortsättningen skulle behandlas enbart som en källa dvs. berättade för riksåklagaren och biträdande riksåklagaren om den information han fått omEbbe verksamhet. och ansåg uppgifterna anmärkningsvärda.Det stod enligt klart att åklagarna måste få uppgift omvilken roll hade i mordutredningen. ringde därförÅhmansson och bad honom komma. Rikspolischefen bekräftade att samlat information under de resor som han gjort i sitt arbete sombokförläggare. Han berättade att besökt Banisadr och dessförinnanförsetts med ett introduktionsbrev. Rikspolischefen beklagade att han intehållit åklagarna underrättade om verksamhet. Denna dag, , talade justitieministern enligtvitboken med såväl rikspolischefen som . Rikspolischefen berättadeatt han uppdragit åt byråchefen vid säkerhetsavdelningen, , attkontrollera vissa av uppgifter och att detta arbete skulle varaslutfört före partiledarinformationen. bad statssekreteraren om hjälp med att få kontakt med en engelsk kollega till . Dennemedverkade enligt vad uppgett i en , som som värd för. I förbigående nämnde att han hade ettrekommendationsbrev från justitieministern. underrättade att den engelska kollegan inte hade den position trodde. Av vitboken framgår att chefen för under en lunch med rikspolischefen denna dag påminde omatt en viss UD-tjänsteman var beredd att bistå med en genomgång av ,att denne tjänsteman skulle resa utomlands och återkomma försti augusti och att tjänstemannen ännu inte kontaktats av vare sig polis elleråklagare. - före sin avresa kontaktades UD-tjänstemannen av chefen förrikskriminalen . Det överenskoms att ett samtal dem emellanskulle äga rum när tjänstemannen återkommit. sökte kontakt med justitieministerngenom och fick till stånd ett möte . Imötet deltog justitieministern, , och . KU 1988/89:30 Bilagedel C gett atthan ville ha besked om status i mordutredningen. KU 1988/89:30Han fick beskedet att endast agerat som privatperson. PåBilagedel C frågan om detta var sanktionerat av svaradeAnna-Greta att han "har vårt stöd". Riksåklagaren förklaradeatt han inte kunde acceptera någon irreguljär form av utredning i sammanhanget.Anna-Greta framhöll att hon varit noga med att åklagarna skulle hållasunderrättade och att hon understrukit detta för rikspolischefen. Åklagarna framförde också att det kunde finnas anledningatt misstänka brott mot tystnadsplikt i samband med engagemang.Anna-Greta och gjorde inte någon invändning i sak men menadeatt en sådan fråga inte fick störa mordutredningen. Det var den senare som hadehögsta prioritet. Under samtalet kom det enligt riksåklagaren fram uppgifterom att det på chefsnivå inom säkerhetsavdelningen skulle finnas någon som"blockerade" utredningen. Morath nämnde i det sammanhanget att man pååklagarsidan inte hade något stöd för att det skulle föreligga någon sådanblockering som gjorde att utredningsuppgifterna inte sköttes på ettvederbörligt sätt. Riksåklagaren har uppgett att han uppfattade att det ansågsvara fråga om en illasinnad eller destruktiv verksamhet inomsäkerhetsavdelningen. tillsatte rikspolischefen en arbetsgruppbestående av byråchefen , polisintendenten ochytterligare två personer från säkerhetsavdelningen för att bl.a. gå igenom alltmaterial från , som fanns tillgängligt inomsäkerhetsavdelningen. Syftet var att undersöka om det fanns fog för EbbeCarlssons påståenden om Underlätelse från säkerhetsavdelningens sida attkontrollera uppgiften om mordhot m.m. Enligt hade vissaorganisationsförändringar företagits. För mordutredningen fanns numera en s.k. paraplyorganisation,bestående av ledning och spaningsledningen. fick besked från att dennetillsatt den interna utredningen. i sin tur underrättade Näss omutredningen. sökte rikspoHschefen enligt vitboken uppjustitieministern. Han framhöll att roll i fortsättningen inteborde vara någon annan än den som tillkommer en vanlig uppgiftslämnare.Justitieministern framhöll då att detta var en sak som det ankom pårikspolischefen att hantera. överlämnade enligt JK:s utredningpå begäran av rikspolischefen det material som han hade angåendemordutredningen. Det var handlingar från den s.k. åklagarpärmen.Rikspolischefen hade anmodat att lämna en skriftlig redovisningför sin verksamhet. Den 25 eller återställde enligt JK:sutredning på uppmaning av rikspolischefen handlingarna till förkomplettering. har uppgett att förklarat att hanbehövde pärmen för att kunna sluföra sitt arbete med redovisningen av vad somkommit fram under resorna. Eftersom redan tagit del av innehålleti pärmen saknades det enligt rikspolischefens bedömning anledning att intelämna ut materialet till honom igen. - överlämnade till justitiekanslern. talade justitieministern med . Dediskuterade enligt vitboken förhållandet mellan den planeradepartiledaröverläggningen och säpokommitténs arbete. Det framhölls åter attpartiledarna borde få information innan kommitténs arbete med sitt förstadelbetänkande var slutfört .