bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — Alternativa sträckningarför ynocorvägen på det berörda avsnittet har prövats under framtagningen av arbetsplanen. Enligt verkets meningskulle en annan sträckning över fastigheten .iVnfasteröd medföraväsentligt ökat intrångi naturvärdena kring Bratteforsån. I en till yttrandet fogad promemoria, som kompletteratsden 29 decem.ber 1988, har vägverketbl.a. närmare redogjort för projekteringsarbetet som föregåttarbetsplanen, de alternativ till sträckningarav vägen som har studerats vid Anfasteröd- och Bratteforsånsamt de åtgärder i syfte att minska ingrepp och .-tiiIjöskador som verket har beslutat. Avpromemorian fra-gär att följande åtgärder vidtagits eller planeras: För att bl.a. rr.otorvägsobjektet skall förorsaka så få negativa effektier som möjligti ravinens naturmiljö har beslutat om kontinuerliga samråd enlig- 20 §naturvårdslagen. På motorvägsavsnittet vid Bratteforsån, som enligt naturvårds£?.heten är mest känsligtfrån miljösynpunkt, har vägslär.cerr.a mot ånförsetts med speciella konstruktionersom i.-inebär azz vägområdet enligt arbets- planen harkunnat minskas och därmed minska intrånget l988/89:KU30 i ravinenmot ån. En motsvarande förändring av slän- BilagaA 17 terna mot ån har även gjorts norr om bron Det i arbetsplanen redovisade området på 10 meterutanför släntfot respektive släntkrön för blandannat upplag kommer inte att utnyttjas, vilket innebär en avsevärdminskning av intrånget i ravinen . Vid de samråd som vägförvaltningenhaft med såväl naturvårdsenheten på länsstyrelsensom med har bron över något i förhållande tillarbetsplanens förslag för att därmedmed rimlig kostnadsökning minska intrånget och påverkani Bratteforsåns ravinområde. För att i möjligaste måneliminera riskerna för att fordon vid eventuella olyckorkominer av vägen och ned i ravinen, har förstärkt vägräcke föreslagits utmed vägeni anslutning till ravinen och ån. Det föreslagna vägräcket påden aktuella delen är samma typ av räcke som normalt uppsatts på broar. För att inte dagvatten från körbanornaskall rinna ned i ravinen och ån, har förhöjd kantstenföreslagits i vägkanterna och påbron inom den aktuella delen utmed . Dagvattnet leds sedan frånrännstens-brunnar i vägen och bron vidare norrut i ledning och kopplasslutligen till kommunens ledningsnätför dagvatten söder om tätort, vid en eventuell olycka påvägen där ett fordon skulle välta ocht.ex. olja läcka ut kommer oljan med den föreslagna utformningen inte att nå ravinen och förorenaån. Statens naturvårdsverkanser att det berörda riksintresset för naturvårdeninte utgör något hinder för vägbygget och verket har därför inte någotatt erinra mot att bygget utförs. Verketanför bl.a. följande. Arbetsplanens sträckningberör dalgången vid Anfasterödpå en sträcka av ca 600 m med en mindre utfyllnad och en bro.De åtgärder som vidtagits och vidtas av vägverketi samråd med genom anpassning av bron, utfyllnaderoch slänter och bortledning av dagvattenm.m. från vägbanan och för att motverka och begränsa skadorna pånaturmiljön, särskilt ån, gör att vägbygget medför en begränsadskada på naturmiljön inom områdetav riksintresse vad beträffar ån och ravinerna. De värdefullastammarna av flodpärlmussla och havsöring bedömsdärigenom inte bli hotade. Denna sträckning och utformning bedöms inte påtagligtskada naturmiljön i riksobjek-et. - Vad avser omden av beslutade vägsträck- 26 1988/89. ningen är förenlig med bestämmelsernai 2 kap. 6 § andra stycket i naturresurslagentorde arbetsplanens sträckning och utformning vara förenlig med riksintresset under förutsättning attde skadeförebyggande åtgärdernaenligt arbetsplanen genomförs i samråd med ,och med beaktande av vad som ovan anförts.Det berörda riksintresset utgör därför inte någothinder för vägbygget varför inte har något att erinra mot att det utförs. 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 6 i anser att väg E 6 bör byggas ut överfastigheten 2:1 enligt arbetsplanen och medde förslag till väsentliga förbättringar i anslutning till Bratteforsån, som utarbetat i samråd med länsstyrelsen.Länsstyrelsen anför bl.a. följande. Från det att fick i uppdrag att utföra projektering förupprättande av arbetsplanen har kontinuerligt följt projekteringsarbetet. Området kring med öster om tätorten samt Bratteforsån och dess ravin söder om är Områden med stora naturvårdsintressen och naturvetenskapliga värden. Dessa förhållanden har ingått som förutsättningar ochbl.a. utgjort underlag vid de samrådsom skett och vid de utvärderingar av alternativa vägsträckningar som skett i vägför-valtningens olikaprojekteringsskeden. Under denlokaliseringsutred till arbetsplan framkom, vid olika allmänna intressen, at över fastigheten samhällssynpunkt mest 1 denna sträckning fören traf se från nationell, regional följaktligen enligt 2 kap. 8 lagen också ett riksintresse att den berörda delen av fas riksintresse för två, delvis 2kap. 10 § naturresurslagen företräde ges åt det eller d sättfrämjar e.n långsiktig h net och den fysiska miljön i ning som föregick förslageten sammanvägning av en rad t en sträckning av vägE 6 2:1 och Bratteforsån var den ärapliga. Vägkorridoreni ikled av mycket stor betydel-och lokal synpunkt utgör § andrastycket naturresurs-Det kan såledeskonstateras tigheten Anfasteröd 2:1 är av oförenligaändamål. Enligt skall i en sådansituation e ändamål som på lämpligaste ushållning med marken, vatt-övrigt. Även om nu angivna bestämmelse inte gälldevid tidpunkten för ställningstagande till arbetsplanengrundades dock detta på en intresseavvägning i huvudsak enligt de linjer som sålunda numera gällerenligt naturresurslagen. De faktiska naturförhållanden som legat till grund för naturvårdsverketsbedömning att sedermera betecknaBratteforsåns dalgång som ett riksintresse var nämligen, såsomframgår av handlingarna, väl kända för Vid detaljlokaliseringen av vägen i just 1988/89:KU30 dettaavsnitt har också, såsom framgår av handlingarna, Rjlaga A 17 ambitionen varit att så långt möjligt begränsa skadan på ° Naturresurslagens ikraftträdande och naturvårdsverketsbeslut ändrar således inte i sak bedömning. kommun vidhållersin tidigare uppfattning och tillstyrker ävennu vägens utformning i enlighet medarbetsplanen. Kommunen anför följande. Kommunen har år1986 i yttrande till över förslag tillarbetsplanen tillstyrkt arbetsplanen i den del som berör Bratteforsån.Möjligheten att avleda dagvattnet från vägen tillkommunens dagvattennät medför en förbättring av skyddet av Bratteforsån jämfört med dagslägetdär dagvatten från en ganska långsträcka av väg E 6 awattnas direkt mot ån. och bl.a. följande. Av såväl väglagen somnaturresurslagen följer att ett vägprojekt skall vara samhällsekonomiskt lönsamt.Väg E 6 enligt den fastställda arbetsplanen saknar erforderlig lönsamhet. Det äruppenbart att framdragande av en motorväggenom ett område av riksintresse för naturvårdeninte kan anses förenligt med naturresurslagen. måste ju anses som en av de mest miljöstörande anläggningarsom kan tänkas. En koncessionsprövning av vägobjektetbör ske. En sådan prövningskulle kunna omfatta alternativa vägtyperoch sträckningar. Bl.a. bristerna iutredningen om den föreslagna vägens miljökonsekvensermotiverar en koncessionsprövning. och i frågan om vägens samhällsekonomiskakostnader åberopat bl.a. en promemoriaCost/benefit analys av väginvesteringar (, ). Väg E 6 genom är denviktigaste transportleden för flerastora tätorter och för västraSveriges kommunikationer med . Trafiken på vägen är tät och blandas med ett påfallande stort inslag av tung trafik ochinternationell trafik. Från och norrut har väg E 6, för att vara en , en mycket ojämnoch låg standard. Den omfattande ochblandade trafiken medför därför att olycks-frekvensen på vägen är betydande. Antalet olyckor per vägkilometer äri dag dubbelt så stort på 6 genom som på andra svenska ärmotorvägar. rapporterade olyckor på sträc Regeringen fann redan vid sin 1985 att väg.E 6 påden aktue krav på säkerhet och framkoml ställas och attdet för utvec var nödvändigt att väsentligt mellan och planen f det var påkallat frånallmän om. - Vad som därefter inträfställning. Europavägar som inte heller inträffade 75 polis-kan - Bratteröd. prövning sträckaninte fyller de ighet som rimligen måsteklingen av förbättra vägförbindelsenVid prövning av arbets-ann regeringen därför attsynpunkt att vägen byggdes fat ändrar inte denna in- 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 6 Naturresurslagen.innebär bl.a. att hushållningsbestämmelsernaför användning av mark och vatten såsom de kom till uttryck i riktlinjer för den fysiska riksplaneringen har lagreglerats. Vid prövningen hade regeringen tillgång till ett planeringsunderlag och annat materialsom väl belyste naturresurshushållningsaspekterna vad avser bl.a. området kring . Regeringens beslut innebar utifrånden prövning av materialet somnaturresurslagen förutsätter att vägsträckningen över den aktuella fastigheten kundegodtas. Vad som tillkommit ar att naturvårdsverketefter regeringsbeslutet bedömt attBratteforsån i den aktuella delen utgör ett riksintresse för naturvården. Regeringen konstaterar att det finns få vägprojekt här i landet som blivit så allsidigt utredda från miljösynpunkt som utbyggnaden av väg E 6 mellan och Bratteröd. Regeringen finner därför inte skäl att föranstaltaom ytterligare utredning i ärendet. Vägföretaget omfattas inte av tillståndspliktenligt miljöskyddslagen. Någon skyldighet att tillståndspröva företaget enligt den lagen kan inte lagligen åläggas . Regeringen delar naturvårdsverketsbedömning att Bratteforsåns dalgångi dfen aktuella delen utgör ett riksintresse för naturvården.Ked de skyddsåtgärder som har redovisat kan vägen överfastigheten inte anses skada naturmiljönpå ett sådant sättsom anges i 2 kap. 6 § andra stycket naturresurslagen. Enligt regeringens mening innebär sträckningenenligt arbetsplanen också det minsta intrånget vid en jämförelse mellan olika föreslagna alternativ. Det aktuella vägföretaget tillgodoser ett angeläget behov av förbättrade trafikförhållanden, framförallt av en säkrare trafikmiljö. Vid en avvägningmellan de mot- stående intressen som är aktuella i ärendetfinner regeringen från allmän synpunkt att vägenmed den sträckning och utformning den fått i arbetsplanen bäst tillgodoser kraven på en god hushållning med naturresurserna. På grund häravoch då regeringen inte heller i övrigt finner skälatt ändra sitt tidigare beslut skall överklagandet avslås. Regeringen avslåråter och överklagande. 1988/89:KU30 Bilaga A 17 Underbilaga 6 Kopians överensstämmelse med originalet intvgas c/o , 1, 459 00 , Bäckalid, 459 00 i c/o ,, 411 13 , , 459 00 , Marudden, , 430 65 RävlandaBengt , Pl 8280, 451 91 FöreningenRädda c/o , 12, 459 00 , Pl 412 01 Lillekulle, c/o JanUdden, 16 451 31 Sportfiskarna, distriktet för län 5, 416 60 och ,Anfasteröd, Pl 22501, Exportoch import av klyvbart och radioaktivt 1988/89:KU30 material Bilaga a is I en anmälan till utskottet har () begärtatt granskar regeringens beredning i frågor som rörexport och import av klyvbart material och avfall. Han har därvid önskat fåklarlagt vilken redovisning och kontroll som finns av klyvbart material ochavfall, vilka avtal som gäller samt hur mycket material som skickats ur landetoch hur mycket som återkommit. Vidare har (vpk) begärtgranskning av regeringens handläggning och kontroll av handeln med radioaktivaprodukter. Han har begärt en fullständig redovisning av allakontakter och affärer med utlandet inom området med hänvisning bl.a. till de oegentlighe-termed anknytning till som avslöjats inom kärnkraftsindustrin iVästtyskland. Utskottet har i ärendet erhållit ett omfattande skriftligtmaterial från miljö- och . Bl.a. har överlämnatsredovisningar av de transporter av kärnämne och kärnavfall som genomförts från () och motsvaranderedovisning avseende radioaktivt material för från statensstrålskyddsinstitut. Utskottet har granskat olikakärnenergifrågor. Frågan om export och import av klyvbara och radioaktivaprodukter togs upp granskningsarbete (KU 1986/87:33 s. 79) dåutskottet särskilt uppmärksammade import från av använt bränslesamt av restprodukter vid framställning av kärnenergi. har ratificerat ett av den12 antaget fördrag om förhindrande av spridning av kärnvapen; det s.k. icke-spridnings fördraget (prop. 120 medlemsstater har anslutit sig till fördraget. och övriga icke-kärnvapenstater som är fördragsparter har åtagit sig bl.a. att inte motta kärnvapen och andra kärnladdningar (Art. II) och förklarat sig godta kontroll beträffande atområbränsle och s.k. särskilt klyvbart material (Art, 111:1). Kontrollen skall utövas av det internationella afomenergiorganet enligt avtal som träffas mellan lAEA och berörda stater. Samtliga fördragsparter har vidare utfäst sig att endast i enlighet med fastlagda kontrollbestämmelser tillhandahålla icke-kärnvapenstater atom råbränsle eller särskilt klyvbart material (Art. III:2a). Enligt Art. 111:2hårde fördragsslutande parterna, däribland , även förbundit sig att för fredliga ändamål inte tillhandahålla någon icke-kärnvapenstat atområbräns le eller utrustning eller material som har särskilt konstruerats elleriordnings tällts för bearbetning, användning eller framställning av särskilt klyvbart material med mindre atområbränslet eller det särskilda klyvbara materialet underkastas kontroll i enlighet med Art. III i fördraget. De fördragsslutande staterna har vidare förbundit sig enligt Art. IV:2 att underlättafullständigast möjliga utbyte av utrustning, material samt vetenskaplig och teknisk information för kärnenergins fredliga användning, dock utan att detta sker på bekostnad av huvudsyftet med icke-spridningsavtalet. särskiltklyvbart material förstås enligt stadga plutonium -239, uran 1988/89:KU30 -233 eller uran som anrikats på isotoperna -235 eller -233. Istadgan anges Bilaga A 18 också under vilka förutsättningar uran skall ansesvara anrikat på isotopem? -235 eller -233. Genom regeringsbeslut har de s.k.Londonriktlinjerna antagits för svenskt vidkommande med beslut att de skalltillämpas vid svensk export på kärnenergins område. Riktlinjerna, som utgör envidareutveckling av bl.a. icke-spridningsavtalets kontrollkrav, innebär bl.a.att exportländerna tillser att mottaget material och utrustning inte utnyttjasför vapenframställning och låter detta underkastas I AEA:s kontroll. Därutövertillkommer krav om garantier som tilltänkta mottagarländer måste uppfylla. Härmärks bl.a. försäkran om att inte tillverka eller förvärva kärnladdningar avnågot slag samt krav om miniminivåer för det fysiska skydd som krävs.Londonriktlinjerna innebär också att överföringen av teknologiinformation ivissa fall skall utlösa samma kontrollkrav som export av material ellerutrustning. Liksom icke-spridningsfördragets Art. 111:2 gällerLondonriktlinjerna enbart vid export till icke-kärnvapenstater. har vidare ingått bilaterala avtal med nio staterom samarbete och kontroll inom kärnenergiområdet. De mest betydelsefulla ärFörenta Staterna, och . I avtalen fastslås bl.a. att materialm.m. som innehåller uran, plutonium, torium och tungt vatten och som levererasav avtalsparten endast får användas för fredliga (icke-militära) ändamål.Vidare gäller att reexport och visst slags utnyttjande (egen anrikning, upparbetningo.d.) inte får ske utan föregående tillstånd från ursprungslandet. Avtalen somi varierande omfattning reglerar samverkan mellan berörda parter kan varaantingen av samarbets- eller kontrollkaraktär. De förstnämnda avtalen reglerarunder vilka former samarbete skall ske, medan de sistnämnda avtalen angervilken kontroll som skall gälla vid samverkan. Till samverkan räknas leveransav kärnämne, vissa material, utrustning och anläggning samt viss service ochkunskap. Generellt kan sägas att kontrollen alltid omfattar garantier mottillverkning av kärnladdningar, eller hjälp att tillverka sådana laddningar,garantier för internationell kontroll (safeguards) på allt kärnämne imottagarlandet eller det land som omfattas av överenskommelsen, garantier mot stöld,sabotage eller terrorism med avseende på kärnämne eller anläggning samtgarantier mot återutförsel till tredje land utan leverantörsstatens medgivande. SKI har träffat tillämpningsöverenskommelser med sinasystermyndigheter i och . Dessa överenskommelser reglerar hurrelevanta delar av kontrollavtalen skall uppfyllas. Motsvarandeöverenskommelser finns med . undertecknade ett avtal med lAEA omkontroll av uran, plutonium och torium i anslutning tillicke-spridningsfördraget. Därigenom har ställt hela sittkärnenergiprogram under kontroll. Sammanfattningsvis kan sägas att genomicke-spridningsfördra get, den s.k. och de s.k. Londonriktlinjerna åtagit sig att varken självt utveckla kärnladdningar eller genom export bidra till att andra länder gör det. Genom bilaterala avtal har dessutom gentemot vissa av våra viktigaste leverantörer på kärnenergiområdet bl.a. förbundit sig att 407 inhämta förhandsgodkännandeinnan återutförsel sker av material med 1988/89:KU30 ursprung i dessa länder. Ettomfattande internationellt samarbete förekommer också inom strålskyddsområdet.Inom International Commission on Radiological Protection (ICPR) äger ettbetydelsefullt samarbete rum. är vägledande förstrålskyddet i . Normer i olika strålskyddsfrågor har utarbetats av ettantal internationella organ som lAEA, , WHO, samt Euratom. Normernabygger i huvudsak på och används också i . Iflera avseenden har därutöver egna och längre gående skyddsregler. Pånationell nivå regleras import och export av kärnämne och kärnavfall i huvudsakav lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen), som den 1februari 1984 ersatte atomenergilagen (1956:306), strålskyddslagen (1988:220)samt lagen (1982:821) om transport av farligt gods. Vidare gäller förordningen(1984:14) om kärnteknisk verksamhet, strålskyddsförordningen (1988:293) ochförordningen (1982:923) om transport av farligt gods. Genominstruktion för SKI har regeringen ålagt inspektionen att handha sådanauppgifter med avseende på kontroll av kärnämnen och kärnteknisk verksamhet somföljer av internationella överenskommelser. För detta ändamålupprättades ett nationellt system för kontroll av kärnämne som gäller från den15 . Kärntekniklagenuppställer tillståndsplikt för kärnteknisk verksamhet. Med sådan verksamhetavses bl.a. förvärv, överlåtelse, transport och införsel till riket av kärnämneeller kärnavfall. När det gäller kärnämne betraktas också utförsel ur riket somkärnteknisk verksamhet. Tillstånd enligt kärntekniklagen meddelas normalt avregeringen. SKI meddelar tillstånd för transport av kärnämne och visstkärnavfall. I begränsad omfattning meddelar SKI också tillstånd för förvärv,överlåtelse, utförsel eller införsel av kärnämne. SSI meddelar tillstånd förtransport, förvärv, överlåtelse och införsel av visst kärnavfall. Strålskyddslagensyftar till att skydda människor, djur och miljö mot skadlig verkan avstrålning. Enligt lagen krävs tillstånd för att tillverka, till landet införa,transportera, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva, inneha eller använda ettradioaktivt ämne. Vidare krävs tillstånd för att tillverka, till landet införa,saluföra, överlåta, upplåta, förvärva, inneha, använda, installera ellerunderhålla teknisk anordning för utsändning av joniserande strålning samt förviss annan teknisk anordning som kan alstra joniserande strålning. Med vissaundantag gäller att tillstånd enligt strålskyddslagen inte behövs för sådantsom omfattas av tillstånd enligt kärntekniklagen. I samband med att tillståndmeddelas eller under tillståndets giltighetstid får tillståndsmyndighetenmeddela sådana villkor för tillståndet som behövs med hänsyn till strålskyddet. Lagenom transport av farligt gods reglerar transporten av alla typer av farligt godsinkl. Sådan reglering finns också i kärntekniklagen ochkärnteknikförordningen. Ikärntekniklagen används i huvudsak begreppen kärnämne och kärnav- 1988/89:KU30 fall. Med kärnämne avses bl.a. uran och plutonium och medkärnavfall Bilaga A 18 sådant material som bildats i kärnteknisk anläggning ellermaterial o.d. som blivit radioaktivt förorenat i sådan anläggning. Använtkärnbränsle betecknas som kärnavfall först sedan det placerats i slutförvar. Inomindustridepartementet har upprättats en promemoria med uppgift om i vilka fallkrav på anmälan eller tillstånd enligt kärntekniklagen föreligger för importeller export {underbilaga). Utförselav kärnämne är tillståndspliktig enligt kärntekniklagen. Den anläggning somavser utföra kärnämne från skall hos SKI ansöka om tillstånd förutförseln. Sedan SKI granskat utförselns förenlighet med internationellaöverenskommelser medger SKI tillstånd i de fall som ryms inom ramen för SKLsbemyndiganden. Annars överlämnas ansökan med SKLs eget yttrande till regeringenför beslut i ärendet. När tillstånd har meddelats utövar SKI tillsyn överutförseln, som skall anmälas för att kunna bli föremål förinspektion. SKI anmäler utförseln till lAEA. SKI och I AEA har härigenommöjlighet att närvara när kärnämnet packas och kan då kontrollera materialet. Isamband med utförseln granskar SKI också transportfrågorna. I14 § kärnteknikförordningen ges generellt tillstånd för de anläggningar som hartillstånd att bedriva viss kärnteknisk verksamhet att till införasådant kärnämne som är relevant för verksamheten. Införsel skall dock anmälastill SKI som underrättar lAEA. På samma sätt som när det gäller utförsel gerdetta SKI och lAEA möjlighet att kontrollera materialet. Liksom vid utförselskall den mottagande anläggningen rapportera eventuella inventarieförändringartill SKI. Mottagaren skall därvid genom egna mätningar ha kontrolleratavsändarens uppgifter om t.ex. mängd, uranhalt och anrikning. Förvärvav kärnämne är tillståndspliktig enligt kärntekniklagen. De kärntekniskaanläggningarna har dock redan i koncessionen för anläggningen genomgående fåttregeringens tillstånd att förvärva kärnämnen för den verksamhet de bedriver.Förvärv i utlandet skall dock anmälas till SKI med utförliga uppgifter ommaterialet och dess användning. Överlåtelseav kärnämne är tillståndspliktig enligt kärntekniklagen. Överlåtelse tillanläggning som har rätt att förvärva kärnämne medges generellt genom 10 §kärnteknikförordningen. I sådant fall måste dock göras anmälan till SKI, sombeaktar de åtaganden gjort i internationella sammanhang. SKI medgertillstånd i den utsträckning inspektionen har bemyndigande. I annat fallöverlämnas ärendet med eget yttrande till regeringen för beslut. Generellttillstånd för införsel, förvärv, innehav och överiåtelse av kärnavfall ges i 7 § kärnteknikförordningen med förutsättning att vissa angivna villkor är uppfyllda. SSI prövar - efter hörande av SKI - frågor om tillstånd för 409 införsel m.m. avkärnavfall som inte utgör högaktivt avfall från upparbet- 1988/89:KU30 ning.Som tidigare nämnts krävs inte tillstånd när det gäller utförsel av Bilaga A18 kärnavfall. Förekommande kärnämnes- och kärnavfallsverksamhet , tidigare AB ASEA-ATOM, har regeringens tillstånd att t.o.m. år 1989förvärva, inneha, överlåta och eljest ta befattning med uran, dock ejatombränsle som använts i atomreaktor. ABB ATOM AB:s verksamhet består av atttillverka kärnbränsle till kärnkraftverk. För bränsletillverkningen tar bolagetemot ca uran . Uranet levereras från ett flertalanrikningsanläggningar utomlands och är huvudsakligen av amerikanskt,australiensiskt och kanadensiskt ursprung. Av det kärnbränsle ABB ATOM ABproducerar exporteras endast en mindre del. Detanses angeläget att återvinna så mycket som möjligt av uranet urrestprodukterna dels av säkerhetsskäl, dels för att få en så säkerslutförvaring som möjligt. låter förbränna brännbart material hosStudsvik AB, låter återvinna uran ur kalkslam och filter hos har även en egen uranåtervinningsanläggning. har ett samarbetsavtal med Reaktor-Brennelement Union (RBU)i . sänder förorenat U02-pulver till RBU för rening ochRBU har sänt brännbart material, kalkslam och filter till förbearbetning.