bet · GC01BoU7 · 1988-12-31 00:00:00 — De högstaproduktionskostnaderna fanns i där motsvarande kostnader förflerbostadshusen uppgick till /m och för de gruppbyggda småhusen till9 /m. Omovanstående uppgifter i stället uttrycks i kostnad per lägenhet uppgick dengenomsnittliga produktionskostnaden för en flerbostadshuslägenhet till 725 000kr. Den genomsnittliga kostnaden för ombyggnad var ca 355 000kr. per lägenhet i flerbostadshus. Ibostadslånesammanhang brukar även den s.k. överkostnaden, dvs. den del avkvoten mellan produktionskostnaden och pantvärdet som överstiger ,användas som ett mått på byggkostnadsutvecklingen i nyproduktionen.Överkostnaderna har också genom den s.k. räntebidragstrappan betydelse förlånekostnaderna efter projektets färdigställande. Underår uppgick den genomsnittliga överkostnaden för flerbostadshusen i helalandet till . var motsvarande överkostnad endast 14 %.Också överkostnaden för gruppbyggda småhus har ökat ochuppgick år . Ävenom överkostnaderna har ökat påtagligt i hela landet under de senaste årenåterfinns fortfarande de högsta värdena i storstadsområdena. I Storstockholmvar överkostnaderna för flerbostadshus och i under år1988. 4.4Bostadsmarknadsläget 1988/89:BoU7 Bostadsmarknadsläget kan avläsas på flera olika sätt.Överskott av bostäder brukar redovisas med andelen outhyrda lägenheter i olikaregioner. Brist på bostäder är svårare att finna något rättvisande mått på.Förändringar av antalet bostadssökande i olika bostadsköer ger en viss bild avutvecklingen. Antalet registrerade bostadssökande är emellertid starkt beroendeav vilka anmälningsvillkor som tillämpas i resp. bostadskö. Den senastesammanställningen av antalet bostadssökande genomfördes . Vid dettatillfälle uppgavs 367 100 personer vara registrerade vid de kommunalabostadsförmedlingarna. Denna uppgift avser emellertid det totala antaletbostadssökande, dvs. inte bara sökande utan egen bostad. har också under en följd av år gjortenkätundersökningar om bostadsmarknadsläget i kommunerna. Enkäten belyserkommunernas bedömning av läget vid årets början. Enkätsvaren har under desenaste åren visat på en klar tendens mot ökad bostadsbrist. Tabell 10 nedanvisar hur enkätsvaren förändrats . uppgavendast av landets kommuner att det fanns ett överskott på bostäder medan rapporterade en allmän bostadsbrist. I många kommuner avser bostadsbristenfrämst vissa typer av lägenheter. Vanligast är i dessa fall en brist på smålägenheter på högst två rum och kök. Kommunernas svar på frågan: Hur är bostadsmarknadslägetför närvarande? Balansmellan utbud och efterfrågan. Brist pä bostäder. Överskott på bostäder. (Vissa kommuner har i enkätsvaren använt flerasvarsalternativ för att spegla en sammansatt bostadsmarknadsbild.) Under den senaste tioårsperiodenhar antalet outhyrda bostadslägenheter varit förhållandevis stort. var 36 700lägenheter i riket lediga för uthyrning. har emellertid läget påbostadsmarknaden helt förändrats och fanns endast 6 300 outhyrdalägenheter, vilket motsvarar av landets hyreslägenhetsbestånd. Deouthyrda lägenheterna återfinns framför allt i vissa kommuner utanför storstadsområdena.Hög andel outhyrda lägenheter rapporterades från bl.a. ,och . Tabell 11.Antal lägenheter lediga för uthyrning 1988/89:BoU7 av samtliga lägenheter Allmännyttan 1988 (sept.) Källa: SCB. Enligt preliminära beräkningar av SCB uppgick dengenomsnittliga årshyran i rikets hyreslägenhetsbestånd vid ingången av år 1989till ca /m. Detta innebär att hyresnivån i genomsnitt hade höjts med 7,från motsvarande undersökning året innan. Uppgifter om bostadskostnaderna nyproduktionfinns ännu ej framtagna. uppgick den genomsnittliga årshyran fören trerumshyreslägenhet färdigställd enligt SCB:s statistik till ca423 kr./m. För en lägenhet på 80 m- innebär detta en månadshyra på ca 2 820 kr.Årsavgiften för en nyproducerad trerums bostadsrättslägenhet uppgick under år1987 i genomsnitt till /m' och grundavgiften till . Hyresutvecklingen belyses av nedanståendeuppgifter avseende genomsnittliga hyror för bostäder i SABO-företagen. Förjämförbarhetens skull redovisas även hyresnivåerna i 1988 årspenningvärde samt den reala hyresutvecklingen resp. år (dvs. hyresutvecklingeni relation till konsumentprisindex). Årshyra (inkl, värme och varmvatten) Bostäder iSABO-företagen (kr./m) ling resp. år, % -0,3 -0,9 ' Preliminär uppgift. Källa:SABO (allmännyttiga bostadsföretag). Dengenomsnitfiiga hyran i SABO-beståndet ökade mellan åren 1988/89:BoU71987 och 1988. Enligt den i tabellen redovisade prognosen väntas hyreshöjningarnamellan uppgå till . Den genomsnittliga hyranräknad i fast penningvärde har ökat med . Somframgår av tabell 12 ligger emellertid hyra på ungefär samma nivå somhyran om hänsyn tas till penningvärdesförsämringen. Det bör dockpåpekas att det successiva tillskottet av nyproducerade lägenheter gör attovanstående jämförelser inte helt avser samma bostadsbestånd. 5.1 Bostadspolitikens inriktning och utformning m.m. 5.1.1 Bostadspolitikens allmänna utformning Inledningsvis behandlar utskottet ett antal motioner somtar upp bostadspolitikens utformning utifrån mera allmänna och övergripandeståndpunkter. De mera detaljerade förslag som i många fall har knutits härtillbehandlar utskottet i det följande under resp. sakavsnitt. Enligt partimotion Bo205 skall dengrundläggande förutsättningen för en social bostadspolitik vara att alla skallkunna få en bostad till rimlig kostnad i en god miljö. En långsiktigbostadspolitik måste vidare utformas med omsorg om den totala ekonomin och medhänsyn till kraven från andra samhällssektorer. Dessutom måste de grundläggandesociala målen uppfyllas och rättvisa och solidaritet mellan de boende skapasgenom att samhällets stöd på bostadssektorn riktas främst mot de grupper sombehöver stöd. För att förverkliga dessa grundläggande mål begärs delsett tillkännagivande om bostadspolitikens inriktning (yrkande 1),dels att en parlamentarisk utredning skall tillsättas för att se överbostadspolitiken (yrkande 2). Dessa övergripande yrkanden följs i sin tur upp medkompletterande förslag avseende bl.a. - ett åtgärdsprogramför fler, bättre och billigare bostäder (yrkande 3), - samhällsplaneringensinriktning med avseende på behovet av ett bättre samband mellan arbete, serviceoch boende (yrkande 5), - åtgärder förett ökat bostadsbyggande och en bättre tillgång på bostäder (yrkande 6), - åtgärder föratt åstadkomma stabilitet och kontinuitet i regler m.m. för bostadsproduktionen(yrkande 8), - åtgärder föratt få till stånd en ökad konkurrens och flexibilitet inom byggbranschen(yrkande 9), - åtgärder föratt öka tillgången på tomter (yrkande 10), - åtgärder föratt minska byråkratin vid hanteringen av byggnadsärenden (yrkande 11). Även ifolkpartiets partimotion Bo409 yrkande 1 begärs ett 26 tillkännagivandeom riktlinjerna för den framtida bostadspolitiken. Enligt 1988/89:BoU7motionärerna måste de boendes önskemål vara utgångspunkten för bostadspolitiken.Vidare anges att valfriheten måste öka och att staten inte genom ekonomiskastyrmedel eller administrativa regleringar skall gynna eller missgynna vissaupplåtelseformer, bostadstyper eller fastighetsägare. De riktlinjer som bör gälla för bostadspolitiken är enligtförslaget bl.a. följande: - alla skall hatillgång till en bra bostad, - de byråkratiskaoch reglerande inslagen i bostadspolitiken måste minska, - bostadssubventionernamåste kraftigt minskas och stödet riktas direkt till de grupper som harsärskilda behov, - möjligheternaatt äga sin bostad och att ombilda till bostadsrätt m.m. måste öka, - rörligheten påbostadsmarknaden måste underlättas, - ombyggnader börske varsamt. Mot bakgrund av förhållandena i begärs imotion Bo277 (m) ett tillkännagivande om den framtidabostadspolitiken. Enligt motiveringen härför, som återfinns i motion A483,lider den genom-reglerade bostadsmarknaden främst av brist pä rörlighet. Enligtmotionärerna löser en nödvändig nybyggnation enbart delar av de storaproblemen på marknaden. I motion Bo269 (mp) begärs att en parlamentarisk utredningtillsätts för att lämna förslag till en reformering av bostadsfinansieringen.Enligt motionärerna skall målet för utredningen vara att finna ett system förbostadsfinansieringen som bl.a. - möjliggör föralla att inneha en bostad med rimlig standard till en överkomlig kostnad, - inte ger störresubvention till boende med höga inkomster, - inte gerautomatiskt stigande subventioner vid kostnadsökningar, - är enklare ändagens system, - innebär enminskad total subventionsvolym. behandlar först de motionsförslag somavser utformningen m.m. av bostadspolitiken. Dagens bostadspolitik har sin grund ytterst i debostadspolitiska mål som formulerades . Detövergripande målet är sålunda att alla skall ha tillgång till en sund, rymlig,välplanerad och ändamålsenligt utrustad bostad till rimligt pris. Med avseendepå samhällsutvecklingen, i synnerhet på bostadsområdet, har detta mål vidskilda tillfällen preciserats och konkretiserats. Som en sammanfattning av desträvanden som bör prägla bostadspolitiken står dock målet kvar oförändrat. Med utgångspunkt i dagens bostadssituation är det framförallt två förhållanden som bör ägnas särskild uppmärksamhet. Det gäller delsutvecklingen av bostadsproduktionen och dess fördelning över landet, delsutvecklingen av byggkostnaderna och därmed också boendekostnaderna. Vi har haft en situation påbostadsmarknaden som bl.a. kännetecknas av en ökad nyproduktion av bostäder och en ökad efterfrågan på bostäder. Ökningen av bostadsproduktionen har i stort sett 27 varitjämnt fördelad över hela landet. Däremot har bostadsefterfrågan varit1988/89:BoU7 störst i vissa expansiva regioner och då i första hand istorstadsområdena. Som en följd härav har bostadsförsörjningen för dessaområden utvecklats sämre än för riket i övrigt. En rad åtgärder har vidtagitsför att komma till rätta med den uppkomna situationen. Det gäller bl.a. införandetav vissa byggnadsreglerande åtgärder och av ramar för ombyggnadsverksamheten. Parallellt med den ovan beskrivna utvecklingen harkostnaderna i nyproduktionen och ombyggnadsverksamheten ökat så attsvårigheter nu uppkommit att upprätthålla den nödvändiga nyproduktionen avbostäder till rimliga priser. Bl.a. med hänvisning härtill har bostadsministerntillsatt en utredningsman med uppdrag att göra en översyn avseendeboendekostnaderna m.m. Utredningsarbetet skall ske skyndsamt och redovisasunder fjärde kvartalet 1989. En delredovisning omfattande bl.a. uppläggningenav det fortsatta arbetet skall lämnas . Enligtdirektiven skall utredningen bl.a. innefatta - en allsidiganalys av de faktorer som påverkar byggkostnadsutvecklingen, - överväganden rörande de fördelningspolitiska effekterna av dagens stödsystem, - utformningen avbostadsbidragen, - möjligheternaatt stimulera ett ökat bostadssparande. Översynen skall grundas på en allsidig belysning av dagenssituation och en analys av hur skattereformen och dess finansiering påverkarförutsättningarna för att uppnå de bostadspolitiska målen. Ett utredningsarbete avseende väsentliga delar i denhittills förda bostadspolitiken pågår således. Ytterligare övervägandenavseende bostadspolitikens allmänna utformning och inriktning bör enligtutskottets mening anstå i avvaktan på resultatet av detta arbete. Utskottet ärmed hänvisning härtill inte berett att ställa sig bakom de förslag tillförändringar i bostadspolitiken som förs fram i partimotionBo205 yrkandena 1, 3, 5-6, 8-11, partimotion Bo409 yrkande 1 samtmotion Bo277 (m). Avslutningsvis tar utskottet i detta avsnitt upp de tvåmotionsyrkanden i vilka förs fram krav på att en parlamentarisk utredning ombostadspolitiken skall tillsättas. I dessa motioner, partimotion Bo205 yrkande2 och partimotion Bo269 yrkande 1, tas upp dels inriktningen avdet utredningsarbete som där förordas, dels formerna för hur detta arbete skallbedrivas. När det gäller inriktningen av utredningsarbetet kan utskottetkonstatera att motionsförslagen i denna del ligger väl i linje med de direktivsom den ovan redovisade utredningen har att arbeta efter. Vad i motionerna idenna del föreslagits får sålunda anses i allt väsentligt tillgodosett genomden nu arbetande utredningen. När det gäller formerna för utredningsarbetets bedrivandevill utskottet peka på den uppläggning som detta fått. Som redovisats ovan skall utredningsarbetet bedrivas i två steg. Efter en inledande analys skall i ett första steg ett förslag till uppläggningen av det fortsatta utredningsarbetet lämnas. Detta skall ske . Enligt vad utskottet erfarit kommer härvid överväganden att presenteras bl.a. avseende vilka organisa toriska och personella insatser som bedöms erforderliga för att utredningsar- 28 betetskall kunna avslutas . En annan fråga som kommer att 1988/89:BoU7 behandlas är vilka parter som skall medverka i det fortsattautredningsarbetet och i vilka former detta skall ske. Utan att föregripa dessaöverväganden vill dock utskottet något beröra formerna för det fortsattautredningsarbetet. En utgångspunkt för det fortsatta arbetet bör enligtutskottets mening vara att det genomförs enligt den tidsplan som satts upp.Inte minst den koppling som utredningen har till den sittande skatteutredningengör detta nödvändigt. När det gäller frågan om den parlamentariska medverkan iutredningen får det enligt utskottets mening förutsättas att en sådan medverkankommer till stånd. Utskottet, som finner det viktigt med parlamentarisk insyn,föreslår att med anledning av partimotion Bo205yrkande 2 samt partimotion Bo269 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört i detta avseende. Regeringen har genom särskilda beslutinfört vissa byggnadsregleringar. Syftet med dessa regleringar har bl.a. varitatt minska överefterfrågan inom byggsektorn och att frigöra resurser förnyproduktion av bostäder. De nu gällande regleringarna har följandehuvudsakliga omfattning; - i Stockholms-och gäller särskilda begränsningar för s.k. övrigt byggandet.o.m. - i övriga landetbegränsas övrigt byggande av nivå, - den statligalångivningen för ombyggnad av bostäder begränsas för genom ombyggnadsramar. Förslag om att de nu gällande byggnadsreglerandeåtgärderna skall avvecklas läggs fram i två motioner. I motion Bo206 (fp) yrkande 5 krävs att de regleringar sominförts speciellt för byggandet i skall avskaffas. Enligtmotiveringen, som återfinns i motion A408, har de regleringar som gäller förbyggandet i länet fått orimliga konsekvenser. Som ett bevis härpå åberopas delånga köerna för att få byggnadstillstånd - ett förhållande som bl.a. angesbero på att det byggande som ryms inom ramarna har intecknats av storabyggprojekt. De administrativa begränsningarna av byggandets omfattningbör enligt partimotion Bo409 yrkande 21 tas bort. Motionärernaavvisar bl.a. rambegränsningar som en metod att påverka ombyggnadsverksamheten.De motsätter sig vidare att systemet med byggnadstillstånd fortsättningsvisanvänds. har så sent som haft attta ställning till förslag om en avveckling av de byggnadsreglerande åtgärderna.I ett yttrande till finansutskottet (1988/89;BoUly s. 13) anförde utskottetsålunda att det fanns skäl att vidta byggnadsreglerande åtgärder i avsikt attfå till stånd ett ökat nybyggande av bostäder. Denna uppfattning står fast.Inte minst i storstäderna är situationen fortsatt sådan att olika åtgärdermåste vidtas. partimotion Bo409 yrkande 21 samt motion Bo206 (fp)yrkande 5 avstyrks med hänvisning härtill. Som ett alternativ eller i vissa fall ett komplement tillde nu gällande 1988/89:BoU7 byggnadsreglerande åtgärderna föreslås i fleramotioner införandet av en särskild investeringsavgift på annat byggande änbostadsbyggande. I partimotion Bo205 yrkande 4 begärsåtgärder mot koncentrationens effekter på boendekostnaderna. Enligtmotionärerna måste de som både orsakar och tar ut vinsterna av koncentrationensvara för åtminstone en del av de kostnader som de boende drabbas av. Deavgifter, t.ex. i form av investeringsavgifter, som enligt förslaget börbelasta koncentrationen skall kunna föras tillbaka till den region där de tasut för att där användas bl.a. för nyproduktion av bostäder ellermiljöinvesteringar. Enligt motion Bo225 (s) är de hittillsvarande byggnadsreglerandeåtgärderna otillräckliga för att styra byggproduktionen till bostadssektorn.För att ytterligare begränsa kontorsbyggandet och möjliggöra en starkareprioritering av bostadsproduktionen föreslås därför att en särskildinvesteringsavgift skall införas för kontors- och arbetsplatsfastigheter istorstadsområdena. Som en del i ett program med bostadspolitiska krisåtgärderföreslås i kommunisternas partimotion Bo228 yrkande 1 att eninvesteringsavgift skall införas på övrigt byggande. Enligt förslaget böravgiften tas ut i de expansiva kommunerna. En investeringsavgift är enligt motion Bo239 (s) ettverksamt medel för att uppnå regional balans och en prioritering avbostadsbyggandet. I ett första steg föreslås därför att en investeringsavgiftskyndsamt skall införas i de tre storstadsregionerna samt i Uppsalaområdet.Därefter bör övervägas om inte en sådan avgift skall tas ut också i andraexpansiva regioner. Med hänvisning till motion A435 föreslås i centerpartietspartimotion Bo241 att en investeringsavgiff skall införas för nyproduktion avlokaler för kontor och industrier i överhettade regioner. Syftet med avgiftenskall enligt förslaget vara att avlänka expansionen inom de privatatjänstenäringarna i dessa regioner. Investeringsavgiften skall enligt förslagetuppgå till . Mindre tillbyggnader skall dock vara undantagna från avgift.De resurser som frigörs genom avgiften skall kunna återföras till regionen förinvesteringar i bl.a. bostäder och miljöförbättringar. Som en del i ett åtgärdspaket för att åstadkomma enbalanserad utveckling i föreslås i motion Bo244 (c) att ensärskild investeringsavgift på skall införas för kontorsbyggen iöverhettade delar av . Med anledning av vad som i de nu behandlade motionernaföreslagits beträffande införande av en investeringsavgifi vill utskottetanföra följande. Till grund för den av motionärerna förordadeinvesteringsavgiften ligger bl.a. en strävan att få till stånd en reglering med en regionalpolitisk inriktning. Även denna fråga hade bostadsutskottet att behandla så sent som . Vad utskottet därvid anfört (1988/89: BoU ly s. 13) står fast, vilket bl.a. betyder att det kan finnas skäl att ge regleringarna en regional politisk inriktning. Enligt utskottets mening har också de redan beslutade regleringarna givits denna inriktning. kan det naturligtvis finnas anledning att med hänsyn till utvecklingen på bl.a. bostadsmarknaden överväga i vilken omfattning regionalpolitiska bedömningar skall komma till uttryck. Med anslutning till sitt tidigare ställningstagande finner dock 30 utskottetde vidtagna åtgärderna vara i allt väsentligt väl avvägda, 1988/89:BoU7 vilketinte utesluter att det kan visa sig att ytterligare åtgärder erfordras för att nåsyftet om ett ökat bostadsbyggande. Det bör dock ankomma på regeringenatt bedöma behovet och utformningen av ett sådant beslut. sådanbedömning kan också övervägas införandet av en investeringsavgift i enlighetmed förslagen i partimotioner Bo205 yrkande 4 och Bo241,kommunisternas partimotion Bo228 yrkande 1 samt i motionernaBo225 (s), Bo239 (s) och Bo244 (c). meningfinns det mot bakgrund härav inte nu anledning att tillstyrka de 5.1.3 Vissa bostadspolitiska åtgärder i övrigt 5.1.3.1 Boende för vissa grupper nt.m. Utskottet behandlar i detta avsnitt sammanlagt sexmotionsyrkanden som tar upp bostadsförsörjningen för vissa grupper. Inledningsvis behandlas ett motionsförslag avseendetillgången på bostäder för flyktingar. Krav på åtgärder för att förbättra tillgången på bostäderför flyktingar förs fram i motion Bo276 (s). Enligt motionärerna borde det varasjälvklart att de kommuner som tecknar avtal om flyktingmottagande ocksåredovisar konsekvenserna härav i sina bostadsförsörjningsprogram. Vidare anförsatt ytterligare stimulansåtgärder från statens sida för ökat bostadsbyggandeoch genomgångsbostäder måste formas med hänsyn till flyktingars behov. Utifrån de synpunkter bostadsutskottet närmast har attlägga på frågan vill utskottet anföra följande. Det bör i första hand ankommapå kommunerna att utnyttja de bostadspolitiska medel som staten tillhandahållerpå det sätt som är lämpligt med hänsyn till förhållandena i den enskildakommunen. När det gäller flyktingarnas bostadssituation redovisarbostadsministern i budgetpropositionen (bil. 13 s. 16) uppfattningen att detär angeläget att bostadsförsörjningsprogrammen, på det sätt sombostadsförsörjningslagen förutsätter, tar hänsyn också till flyktingarnasbostadsproblem, och till att deras behov av bostäder integreras i kommunernasreguljära verksamhet för bostadsförsörjningen. Vad som i motionen förordats får sålunda anses i inte ringa gradtillgodosett redan genom nu gällande ordning. Motion Bo276 (s) avstyrks medhänvisning härtill. När det gäller statens insatser på området vill utskottetpeka på att särskilda medel har ställts till invandrarverkets förfogande förstöd till projekt som avser att pröva nya vägar att lösa flyktingars olikabostadsbehov. I tre motionsyrkanden förs fram förslag till åtgärder föratt lösa ungdomens bostadssituation. I motion Bo279 (c) yrkande 1 läggs fram ett åtgärdsprogramför att lösa ungdomens bostadssituation. Programmet skall enligt förslaget utgå från en långsiktigt utvecklad och konsekvent bostadspolitik. De åtgärder som skall ingå i programmet avser bl.a. villkoren för bostadslån, byggande av flera smålägenheter, utnyttjande av vindsvåningar, byggande av övernattningsho tell samt stopp för kontorisering. ' Som en del i strävandena att förbättra ungdomens bostadssituationläggs i 1988/89:BoU7 samma motions yrkande 4 fram förslag om införande av ettsärskilt stimulansbidrag till kommunerna för byggande av smålägenheter.Bidraget skall enligt förslaget utgå med . för varje påbörjad lägenhetmed en boendeyta på upp till 60 m". Till ändamålet föreslås 150 milj. kr.anvisade över statsbudgeten. Även i motion Bo247 (c) yrkande 2 förs sammaförslag fram. Slutligen hemställs i motion Bo279 (c) yrkande 5 attungdomar skall ges möjlighet till samverkan för ett eget boende. Enligtmotionärerna bör kommuner och företag stimuleras att stödja ungdomar som önskarslå sig samman och bygga ett mindre hus. 1 anslutning härtill framhålls ocksåatt samhället måste vara berett att positivt lösa problem som kan uppkomma bl.a.i fråga om ägandeformer, avtalsfrågor mellan boende och ansvarsfrågor. Med anledning av vad i motionerna förordats beträffandeungdomens bostadssituation vill utskottet anföra följande. Utskottet framhöll vid sin behandling av motioner omungdomens bostadssituation under föregående (BoU 1987/88:10 s. 28) attdet bästa sättet att stärka ungdomars och andra svaga gruppers ställning påbostadsmarknaden var att se till att det fanns bra och ändamålsenliga bostäderatt tillgå för alla. Utskottet vidhåller denna uppfattning. Målsättningenmåste sålunda vara att lösa bostadsfrågan för ungdomar liksom för andra hushållpå den "vanliga" bostadsmarknaden. Utskottet vill för sin del ocksåframhålla att en rad åtgärder har vidtagits för att öka den totala tillgångenpå bostäder. Det gäller t.ex. begränsningarna av annat byggande änbostadsbyggande och av ombyggnadsverksamheten. tvingas utskottetkonstatera att många ungdomar har svårt att få en bostad när de flyttarhemifrån just därför att de är unga och nya på bostadsmarknaden. Ungdomarnassvaga ställning blir naturligtvis mer påtaglig i en bristsituation med ettminskande antal lediga lägenheter och ett växande antal bostadssökande. Utskottet vill mot bakgrund av det anförda understryka attdet på kort sikt är nödvändigt att vidta åtgärder direkt riktade mot ungdomarnaoch deras boende. Det beslutade särskilda ungdomsbostadsstödet ärockså ett av uttrycken härför. Ungdomsbostadsstödet syftar till att hjälpakommunerna att få fram ungdomsbostäder.