bet · GC01AU1 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89 AUl 1betänkandet behandlas tolv mofioner om anställning.sskyddslagen. I motionernaföreslås bl.a. en översyn av lagen, en vidgning, av lagens undantagskrets,förutsättningarna för uppsägning öch lagens regler beträffande turordning viduppsägning, provanställning, anställning vid arbetsanhopning samt LAS ikoncerner. Samtliga motioner avstyrks av utskottet., Bl.a. hänvisas till detfortlöpande arbetsrättsliga översynsarhetet i regeringens kansli. Tillbetänkandet har fogats 13 reservationer och två särskilda yttranden. Motioner från allmänna motionstiden 1987/88:A219av m.fl. (fp) vari yrkas 11.att beslutar att införa en möjlighet fill att provanställa lärlingar. 1987/88:A250av () vari yrkas 8.att hos regeringen begär en översyn av lagen om anställningsskydd,LAS, i enlighet med vad som anförs i motionen. 1987/88:A486av och () vari yrkas 3.att som sin mening ger regeringen till känna att en översyn avtrygghetslagarna bör göras och att en generell rätt till provanställning börinföras för att unga, handikappade och kvinnor lättare ska komrna in påarbetsmarknaden. I987/88:A704av m.fl. (vpk) vari yrkas . 1. att hos regeringenbegär förslag om koncernansvar inom arbetsrättens område och förslag omturordningsregler enligt vad i mofionen anförts, 2. att beslutar attdeltagande i strejk aldrig får utgöra saklig grund för avsked, 3. att hos regeringenbegär förslag som förhindrar arbetsköpare att köpa sig fria från arbetskraftoch att skadeståndsbeloppen räknas upp enligt vad i motionen anförts, - 1 1988/89.18 saml. 4. att hos regeringen begär förslag om. attlokal facklig 1988/89:AU1 organisation tillerkänns vetorätt vid avsked.' 1987/88:A723 av och () variyrkas att hos regeringen begär en översyn av 1 § lagen om anställningsskyddi syfte att undersöka behovet av en utvidgning av den s.k. frikretsen i mindreföretag. 1987/88:A724 av m.fl. (fp,m,c) vari yrkasatt hos regeringen begär förslag till ändringar i 6 § lagen omanställningsskydd så att förlängning av provanställningstiden medges i.enlighetmed vad som i motionen anförts. 1987/88:A725 av () vari yrkas att riksdagenantar följande Lag omändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd Härigenom föreskrivs att 1 § lagen(1982:80) om anställningsskydd skall erhålla följande lydelse: 1§ Denna lag gäller arbetstagare iallmän eller enskild tjänst. Från lagens tillämpning undantas dock: 1. arbetstagare som med hänsyn tillarbetsuppgifter och anställningsvillkor får anses ha företagsledande eller därmed jämförlig ställning, 2. arbetstagaresom tillhör arbetsgivarens familj, .' 3. arbetstagaresom är anställda för arbete i arbetsgivarens hushåll, 4. arbetstagaresom har anvisats beredskapsarbete, skyddat arbete eller arbete i ungdomslag, 5. arbetstagaresom med hänsyn till arbetsuppgifter och anställningsvillkor får anses ha annanchefs- eller specialistbefattning, om berörda arbetstagare och arbetsgivareträffat överenskommelse orh att lagen inte skall gälla och att arbetstagaren istället skall vara tillförsäkrad minst sex månaders uppsägningstid medbibehållna anställningsförmåner. Denna lag träder i kraft . 1987/88:A731 av m.fl. (m) vari yrkas 24. att hos regeringen begären översyn av effekterna av lagen om anställningsskydd och vad härom anförts imotionen, 25. att hos regeringen begären översyn av regelsystemet i lagen om anställningsskydd (1982:80) och förslagtill ändringar i syfte att åstadkomma förenklingar, 26. att hos regeringen begären översyn avarbetstagarbegreppet i lagen (1982:80) om anställningsskydd ienlighet med vad i motionen anförts, 27. att hos regeringenbegär förslag till ändring i 1 § lagen (1982:80) om anställningsskydd i enlighet med vad i motionen anförts angående utvidgning av de kategorier som är undantagna i lagen. 28. att hos regeringen begär förslag tilländring av lagen 1988/89:AUl (1982:80) om anställningsskydd i enlighet med vad i motionen anförts angåendeändring av de s.k. turordningsreglérna, - 29. att hos regeringen begärförslag till ändringar i lagen om anställningsskydd i enlighet med vad imotionen anförts öm: saklig grund för uppsägning, ....... 30. att hos regeringen begärförslag till ändringar i lagen ' (1982:80) om anställningsskydd i enlighetmed vad i motionen anförs . 31. att hos regeringen begärförslag till ändringar i lagen (1982:80)om anställningsskydd i enlighet med vad i motionen anförts ','''. angåendeanställningar vid arbetstoppar, ' ; ' 32. att hos regeringen begärförslag till ändringar i lagen (1982:80) om anställningsskydd i enlighetmed'vad i motionen anförts- ' ' angående generella regler för sexmånaders provanställning, 33. att hos regeringen begärförslag till ändringar i lagen '. i (1982:80) omanställningsskydd i enlighet med vad i mofionen anförts angåendemöjligheter för provanställning för vissa ' kategorier. 1987/88:A736 av m.fl. ,(s) vari yrkas attriksdagen som sin , mening ger regeringen till känna behovet av en skyndsamöversyn av anställningsskyddslagen i enlighet med vad. i motionen anförts. 1987/88: A737 av m.fl. (s) vari yrkasattriksdagén som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ommöjligheten för statligt anställd att få företrädesrätt till anställning prövadenligt lag om anställnings- skydd (LAS). 1987/88;A748 av m,fl. (c) vari yrkas 5. att hos regeringen begär förslag om ändring ianställningsskyddslagen avseende former för provanställningar i enlighet medvad som anförs i motionen. 1987/88;A749 av ChristerEirefeltm.fl. (fp) vari yrkas 3. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omatt regeringen bör återkomma med förslag om en lagtekniskt . . ; lämpligväg för att den lagstadgade rätten till provanställning skallgälla hela arbetsmarknaden. Motiveringenåterfinns i motion 1987/88;N322. . . Anställningsskyddslagen (1982:80), ofta förkortad LAS,omfattar i princip alla arbetstagare i såväl allmän som privat tjänst. Endastett fåtal kategorier arbetstagare är undantagna. 1 likhet med den ordning som gäller för andraarbetsrättsliga lagar kan det genom kollektivavtal fastställas regler sommedför avvikelser från anställningsskyddslagens bestämmelser. skyddför'arbetstagarna ärdock tvingande, dvs. de kan inte sättas ur spel 1988/89: AUl genom avtal. Lagen utgår från att anställning fills vidare är dennormala anställningsformen. Tidsbegränsade anställningar får endast ske medstöd av regler i lagen eller i kollekfivavtal. De fall som avses i lagen ärtidsbegränsade anställningar på grund av "arbetets särskildabeskaffenhet" samt vikariat, praktik- och feriearbeten och tillfälligaarbetstoppar. Tidsbegränsade anställningar får vidare beredas arbetstagare somantingen väntar på att börja värnpKkts- eller motsvarande tjänstgöring ellerhar uppnått pensionsåldern. Sluthgen ger lagen möjlighet fill provanställning ihögst . En anställning fills vidare upphör genom att den sägs uppav arbetsgivaren eller arbetstagaren. En fidsbegränsad anställning upphör utan uppsägning ..i näranställningstiden löper ut eller arbetethar slutförts. I vissa fall - detgäller bl.a. vid provanställning- skall arbetsgivaren i förväg lämna besked om att , anställningen inte kommer att fortsätta. Föruppsägning från arbetsgivarens sida krävs saklig grund. kravställs inte för de besked som lämnas när tidsbegränsade anställningar inteskall fortsätta. När det gäller begreppet saklig grund finns två typfall medolika rättsverkningar och procedurregler. Det ena fallet är arbetsbrist, detandra är uppsägning på grund av en arbetstagares personUga förhållanden. I detsenare fallet skall skälen vara starka. Ännu starkare skall skälen vara om anställningenskall upphöra geriom avskedände med omedelbar verkan. Avskedande får tillgripasenbart i mycket allvarliga fall. Oavsett om en uppsägning sker på grund av arbetsbristeller arbetstagarens personliga förhållanden krävs att arbetsgivaren först.har prövat möjligheter na fill omplacering. 1 annat fäll anses det inte föreligga saklig grund för åtgärden. Vid uppsägning från arbetsgivarens sida skall iakttagas vissa uppsägningstider. Dessas längd är beroende av arbetstagarens ålder. arbetstagareunder är uppsägningstiden en månad, för dem som fyllt , etc. Längsta uppsägningstid är och gäller arbetstagare som är eller äldre. Det är att märka att om anställningen pågått är uppsägningstiden oavsett åldern en månad. För en arbetstagare som. sluta sin anställning är uppsägningstiden en månad. Vid uppsägning på grund:av arbetsbrist skall fastställasen turordning där huvudprincipen är att den som senast anställts blir den somfår gå först. En tillsvidareanställd arbetstagare som har sagts upp pågrund av arbetsbrist har företrädesrätt till återanställning. En motsvarande återan- ställningsrätt gäller för arbetstagare som haft en > . Oriktiga uppsägningar och avskedanden kan ' De kan också leda till att arbetsgivaren åläggs att betalaskadestånd. De lokala fackliga organisationerna har medinflytandegenom rätt till insyn i och överläggningar om arbetsgivarens beslut beträffandeuppsägnirig-ar, avskedanden och permitteringar. Slutligen föreskriver lagen att arbetstagare sorripermitteras har rätt fill lön och andra anställningsförmåner söm omarbetstagaren både fått behålla sina arbetsuppgifter. Denna rätt inräder numerafrån första permitteringsdagen enligt enny regel som antogs . infördes statsbidrag till 1988/89: AUl arbetsgivarnas kostnader för permitteringslöner; I motion 1987/88:A731 av m.fl. (m) anförsbl.a. att LAS är ett hinder för framför allt småföretagen att anställa nypersonal. Arbetsgivarna är rädda för att anställa någon som de inte är helt övertygadeom är lämplig för arbetsuppgifterna och kan förväntas smälta in i företagetsmiljö. Också de som redan är anställda har blivit obenägna att flytta till enny arbetsplats, eftersom de då förlorar den plats de hade i turordningen enligtLAS. Inlåsningseffekterna på arbetsmarknaden har därmed ökat. I motionen framhålls vidare att arbetsmarknaden har delatsupp i dels en överstabil del, där den enskilde av trygghetsskäl inte vågar bytaarbete, dels en instabil del utan trygghet. Utvecklingen har också medfört attvi fått en helt ny kategori arbetstagare som år arbetar utan någon somhelst trygghet och som tvingas att vandra från den ena arbetsuppgiften till denandra, nämligen vikarierna. Detta gäller i synnerhet kvinnorna. De anställda berövas enligt mofionärerna möjligheten attetablera sig på en arbetsplats, vilket skapar otillfredsställelse och går utöver kontinuiteten och kvaliteten i arbetet. Alla möjligheter att skapa välfungerande arbetsgrupper och en arbetsgemenskap har i det närmasteomöjliggjorts. Arbetsgivarna ges inte rimliga möjligheter att organiseraverksamheten på ett effektivt sätt och därigenom svara upp mot de ekonomiskakraven. På detta sätt har lagen om anställningsskydd i kombination med annanlagstiftning och avtal kommit att utgöra ett avsevärt hinder för att svenskaföretag och förvaltningar skall kunna möta en ny tids krav. En genomgripande analys av effekterna av LAS bör därförkomma till stånd. De inlåsningseffekter, den stelbenthet och byråkrati somlagen har åstadkommit bör ersättas med regler som sätter arbetsmarknadens funktionssättfrämst som arbetstagarna garanteras ett skydd mot obillighet ianställningsförhållandet. Slutligen i detta avsnitt pekar motionärerna på att LAS ärmycket detaljerad och ålägger arbetsgivaren en rad varierande regler att följai olika situationer. Lagstiftningen förutsätter därför tillgång till juridiskkompetens. Mot denna bakgrund bör regelsystemen i LAS ses över. Frågan om en översyn av LAS tas även upp i moton 1987/88:A250av (). Det framhålls att lagen var komplicerad redan från början,vilket har medfört olika tolkningar och svårigheter vid fillämpningen. Lagensvarar mot den angivna bakgrunden inte fullt ut mot uppställda önskemål. Denbör därför enligt motionären bli föremål för en genomgripande översyn. Utskottet anser i motsats till motionärerna att LAS ikombination med ingångna avtal fungerar i huvudsak väl. När det gäller behovetav förenklingar i lagen bör nämnas att den frågan har övervägts inomregeringens kansli. Resultatet av det arbetet presenteras idepartementspromemorian Ds A 1987:7 Objektsanställning m.m. Särskilduppmärksamhet har ägnats möjligheten att förenkla de formföreskrifter i LASsom reglerar vad en arbetsgivare 1* 1988/89. har attiaktta när han vill bryta en anställning. Utskottet har inhämtat att man 1988/89: AUl inom regeringens kansli överväger hur man skall gå vidare i fråganmed anledning av utredningens förslag. Med hänvisning till det anförda avstyrksmotionerna A731 och A250 i tillämpliga delar. LAS gäller i princip alla arbetstagare. Det fåtalkategorier som undantas anges i lagens 1 §. Dit hör arbetstagare som tillhörarbetsgivarens familj eller är anställda för arbete i arbetsgivarens hushåll.Vidare undantas arbetstagare som har anvisats beredskapsarbete, skyddat arbeteeller arbete i ungdomslag. Slutligen görs undantag för arbetstagare som medhänsyn till arbetsuppgifter och anställningsvillkor får anses haföretagsledande eller därmed jämförlig ställning. 1 motionerna 1987/88:A731 av m.fl. (m),1987/88;A723 av och () och 1987/88; A725 av SiriHäggmark (m) föreslås en vidgad undantagskrets i LAS. Bl.a. anförs attavgränsningen av de kategorier arbetstagare som undantas från lagenstillämpning är för snäv. Motionärerna pekar bl.a. på de särskilda problem somkan uppstå vid rekryteringen av högt kvalificerade befattningshavare medspecialistfunktioner och föreslår en utredning av möjligheterna att vidga denkrets av anställda som med hänsyn till sina arbetsuppgifter och därmed förenatansvar bör undantas från lagen eller ges ett begränsat skydd. Frågan om en utvidgning av undantagskretsen har behandlatsi utskottet alltsedan lagens tillkomst. Utskottet hardärvid bl.a. framhållit att en vidgning av undantagskretsen skulle stå i direktstrid med intentionerna bakom lagstiftningen. Utskottet har vidare pekat påmöjligheten att träffa kollektivavtal om tidsbegränsade anställningar.Utskottet har samma inställning , varför motionerna avstyrks i aktuelladelar. Utskottet tar härefter upp ett yrkande i motion1987/88;A731 av m.fl. (m) varvid begärs en översyn avarbetstagarbegreppel i den arbetsrättsliga lagstiftningen. Motionärernaframhåller att begreppet har stor räckvidd även utanför arbetsrättens områdeoch att det är väsentligt att det finns entydiga regler för bedömningen av omen person är att betrakta som anställd eller företagare. Det anförs vidare attfackliga organisationer har en ambition att vidga arbetstagarbegreppet och attdetta får vittgående konsekvenser för enskilda personer. Motionärerna erinrarom att eftersom lagreglerna är allmänt hållna överlåts åt rättspraxis att tolkaarbetstagarbegreppet. Motionärerna menar därvid att arbetsdomstolen i vissadomslut givit begreppet en så vid tolkning att det kan ifrågasättas om den ståri samklang med lagstiftarens avsikter. Motionärerna slår fast att en alltför vidtolkning av arbetstagarbegreppet medför orimliga ekonomiska konsekvenser ochutgör hinder för en dynamisk utveckling. De begär mot denna bakgrund attarbetstagarbegreppet i LAS skall utredas. Frågan om en precisering av arbetstagar- ocharbetsgivarbegreppen i den arbetsrättsliga lagstiftningen har behandlats avutskottet vid ett flertal tillfällen . Utskottet har bl.a.hänvisat till att det i förarbetena till medbestämmandelagen (prop.1975/76:105, bil. 1) angavs vissa grundlag- gandeförutsättningar som måste vara uppfyllda för att ett arbetstagarförhål-1988/89: AUl lande i civilrättslig mening skall anses föreligga. Förhållandetmellan parterna skall vara grundat påavtal. Avtalet skall gå ut på att ena parten skall prestera arbete för denandra partens räkning, och den part som åtar sig att prestera arbete skallsjälv delta i detta. Det civilrättsliga arbetstagarbegrep-pets innehåll iövrigt bestäms i rättstillämpningen. Avsikten var inte heller attmedbestämmandelagen skulle innebära någon principiell rubbning av den dåvaranderättstillämpningen när det gäller det civilrättsliga arbetstagarbegreppet. Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade uppfattningatt det saknas skäl att härutöver göra några särskilda preciseringar avarbetstagarbegreppet. Utskottet ser det som angeläget att t.ex. lagen omanställningsskydd med dess centrala betydelse för ordnade förhållanden påarbetsmarknaden har ett vidsträckt tillämpningsområde. De problem som kanuppstå i tillämpningen bör det överlåtas åt rättspraxis att komma fill rättamed. Medhänvisning fill det anförda avstyrks motion A731 i denna del. Saklig grund för uppsägning För uppsägning av en anställd från arbetsgivarens sidakrävs saklig grund. Arbetsbrist är en sådan grund. Uppsägning kan också göraspå grund av en arbetstagares personliga förhållanden. Då skall skälen varastarka. Ännu starkare skall skälen vara om anställningen skall upphöra genomavskedande med omedelbar verkan. Avskedande får tillgripas enbart i mycketallvarliga fall. I tvåmotioner föreslås ändrade förutsättningar för uppsägning tn.m. I motion 1987/88;A731 av m.fl. (m) föreslåsatt en uppsägning bör grundas på en mer nyanserad avvägning av arbetsgivar- ocharbetstagarintressen än som hitfills skett. Vid bedömningen bör i högre grad ännu beaktas såväl arbetsgivarens som arbetskamraternas berättigade intresse avatt en enskild arbetstagare inte uppträder på ett sådant sätt att arbetsresultateteller atmosfären på arbetsplatsen försämras. Den enskildes rätt att behållasitt arbete förutsätter att denne motsvarar rimliga krav på en arbetsinsats. Enavvägning bör vidare ske med hänsyn till arbetsplatsens storlek, verksamhetensart, tjänsteställningen m.m. I vpk-motionen 1987/88:A704 föreslås att lagen ändras såatt deltagande i strejk aldrig får utgöra saklig grund för avsked. Vidare börlokal facklig organisation tillerkännas vetorätt vid avsked. Enligt utskottets mening föreligger inte några skäl att iden aktuella lagen göra några ändringar beträffande saklig grund föruppsägning. Utifrån de nu gällande reglerna får det liksom ankomma pårättstillämpningen att genom ställningstagande i konkreta fall preciseratolkningen av begreppet saklig grund vid uppsägning. Motion A731 avstyrksdärför i denna del. I anslutning till vad ovan sagts avstyrks även förslaget imotion A704 om vetorätt för den lokala fackliga organisationen vid avsked. Skadeståndvid ogiltigförklarad uppsägning m.m. 1988/89:AUl I 39 § LAS behandlas de fall då en arbetsgivare vägrar atträtta sig efter en domstols dom som innebär att en uppsägning eller ettavskedande har ogiltigförklarats. I så fall skall anställningsförhållandetanses vara upplöst. Arbetsgivaren blir skyldig att - utöver tidigare utdömdaskadestånd - betala ett särskilt skadestånd som beräknas med hänsyn tillarbetstagarens sammanlagda anställningstid. Är denna fid mindre än fem årskall skadeståndet motsvara 16 månadslöner. på mellanfem och är skadeståndet 24 månadslöner och för ännu längreanställningsfid 32 månadslöner. För kortvariga anställningar finns enjämkningsregel. Vad månadslönen beträffar beräknas den efter den lön somutgick när anställningen upphörde. Utskottet tar först upp frågan om arbetstagarensmöjligheter att återfå arbetet efter domstolsutslag. I motion 1987/88:A704 av m.fl. (vpk) yrkas attlagen ändras så att arbetsgivare förhindras att köpa sig fria från arbetskraft.Har en domstol ogiltigförklarat ett avsked bör den anställde själv kunna väljamellan återanställning eller skadestånd. Utskottet vidhåller sin tidigare uttalade uppfattning attdet inte kan vara en praktiskt genomförbar ordning att som motionärernaföreslår låta arbetstagare välja mellan skadestånd och att återgå i arbetet.Lagstiftaren har därför stannat för den lösningen att om arbetsgivaren inteböjer sig för en domstols dom och för det ekonomiska tryck som det särskilda skadeståndetutgör, får anställningsförhållandet anses upplöst så att den ohållbarasituationen kan bringas ur världen. Motionen avstyrks med det anförda i dennadel. Utskottet tar slutligen i detta avsnitt upp frågan om enhöjning av skadeståndsbeloppen. 1 vpk-motionen 1987/88:A704 föreslås att skadeståndsbeloppenräknas upp på ett sådant sätt att de får verklig betydelse. Liknande synpunkterframförs i mofion 1987/88: A736 av m.fl. (s). I den senare motionenanförs bl.a. att en kraftig höjning av skadeståndens storlek krävs för attlagens preventiva effekt skall återställas. Utskottet vill med anledning av motionärernas yrkanden omen höjning av skadeståndsbeloppens storlek först framhålla betydelsen av attskadestånden är satta på ett sådant sätt att de fyller avsedd funktion.Utskottet vill erinra om att beloppen ökar automatiskt i takt med höjningarnaav lönenivåerna till följd av det särskilda skadeståndets konstruktion.Utskottet har anledning utgå från att skadeståndsbeloppens effekter är en av defrågor som följs med uppmärksamhet i regeringens kansli. De bådamotionsyrkandena avstyrks med det anförda. I LAS (22 §) finns turordningsregler som skall iakttas viduppsägningar på grund av arbetsbrist. Huvudregeln är att arbetstagarnas plats iturordningen bestäms av deras sammanlagda anställningstid hos arbetsgivaren.Arbetstagare med längre anställningstid har med andra ord företräde framförarbetstagare med (principen "sist in - först ut"). Vidlika anställningsfid ger högre ålder företräde. De arbetstagare som är 45 åreller äldre fårdessutom tillgodoräkna sig extra anställningstid. Arbetstagare över 1988/89:AUl fick ett förstärkt anställningsskydd (AU1983/84:22). Då bestämdes att avtal om avvikelser från turordningen i fråga omsådana arbetstagare får tillämpas bara om den centrala fackliga organisationenger sitt medgivande. Turordningsreglerna i LAS tas upp i motion 1987/88;A731 avAlf Wennerfors m.fl. (m) i vilken anförs att utvecklingen visar att lagen letttill såväl minskad rörlighet på arbetsmarknaden som svårigheter vid driftsinskränkningar.Vid inskränkningar av driften vid ett företag är det enhgt motionärerna av avgörandebetydelse att verksamheten såväl under nedskärningen som därefter kan bedrivaseffektivt, vilket förutsätter att arbetsstyrkan har en lämplig sammansättningoch kompetens. 1 mofionen framhålls att en strikt tillämpning avturordningsreglerna enligt LAS i många fall kan innebära att fortsatt driftomöjliggörs, eftersom företaget inte kan behålla eller nyanställa den personalsom fordras för att bedriva en konkurrenskraftig verksamhet. Dessa problem ärsärskilt stora vid driftsinskränkningar vid mindre och medelstora företag.Motionärerna menar att turordningsreglerna i LAS bör ändras så attarbetsgivaren ges möjlighet att vid omläggning av verksamheten dels behållaarbetstagare med särskilt yrkeskunnande eller annan kompetens, dels upprättasärskild turordning för arbetstagare med i huvudsak jämförbara arbetsuppgifter.Grundtryggheten för äldre friställd arbetskraft bör i första hand lösas inomramen för en reformerad arbetslöshetsförsäkring. Liknande ändringsyrkanden har framställts alltsedan den nyaanställningsskyddslagen antogs . Utskottet har därvid uttalat som sinuppfattning att det är viktigt att man håller fast vid anställningsskyddslagenssyfte att värna om i första hand de äldre arbetstagarna och arbetstagare mednedsatt arbetsförmåga. Utskottet har vidare understrukit att den princip lagenhar -att de med längre anställningstid har företräde till fortsatt arbeteframför dem med - inte är avsedd att vara undantagslös. Avsteg frånprincipen kan göras genom att utnyttja den möjlighet som står öppen att träffaavtal om avvikelser från lagens regler. Detta innebär att arbetsgivare och defackliga organisationerna i samråd skall försöka komma fram till lösningar somär anpassade till vad situationen kräver i de särskilda fallen. Utskottet harmenat att denna väg är att föredra med hänsyn till lagens syfte att skyddaäldre och handikappade arbetstagare. Utskottets inställning har varit den attnär undantag görs bör dessa sålunda grunda sig på samförståndslösningar ochinte, som ibland förespråkas, på beslut som ensidigt fattas av arbetsgivaren.