bet · GC01KU30 · 1988-12-31 00:00:00 — om du intevar det i alla delar, men du var väl åtminstone stånd by - sade nej 1988/89:KU30 till en avlyssning och att man därefter från säkerhetspolisenssida gick direkt Bilaga B 4 till regeringen och mycket snabbt fick ettbeslut? Ser du något samband mellan att man gick förbi åklagarens uppfattningoch det sätt varpå man sedan från regeringens och sida körde överdig och andra åklagare? Var detta inte början till hela eländet? : Jag minns i alla fall att jag reagerade justöver det tidsmässiga sambandet mellan dessa två händelser, dvs. dels mittbeslut att inte gå ut med någon framställning om telefonkontroll, dels detbesked som jag fick . Jag kunde inte undgå att fundera överhuruvida det fanns något samband mellan dessa två saker. : Vad gick den funderingen ut på? : Det är svårt för mig att uttrycka någonegentlig uppfattning om huruvida det förelåg något samband eller inte. Men minreaktion var att det tidsmässigt låg mycket nära inpå mitt beslut. Det gjordeatt jag funderade över vad det hela rörde sig om egentligen. : Fick du besked om vem som ytterst hadebegärt avlyssningen? Enligt de uppgifter vi har var det Wranghult som gicktill regeringen med begäran. Fick du något besked från kriminalinspektören påsäpo om vad det var som hade initierat kravet på avlyssning av Baresic? : Nej, jag har aldrig frågat något om det. : Slutligen har jag några frågor som gällerbuggningen. Hur vanligt har det varit under din åklagarbana att du har tagitinitiativ till buggning av det slag som ägde rum mot dessa kurder? : Jag har aldrig tagit några sådana initiativ.Jag har aldrig hört talas om att det har förekommit. : Även när det gäller 33-åringen hade du ingatankar på att använda den typen av okonventionella spaningsmetoder? : Nej, det skulle vara olagligt. Det skullealdrig falla mig in. : Har du hört talas om sådana metoder i dentyp av mål som du har handlagt? : Jag har aldrig hört talas om att det harförekommit. : Hur reagerade du när du fick höra att dethade förekommit i denna omfattning? : Om det här bedöms som olagligheter- det ärju inte fastslaget än - är det klart att man reagerar mycket kraftigt. Det somär märkligt är att jag nu i massmedia har sett att det skulleha påbörjats buggning som uppenbarligen fortsatte under den efterföljandeåklagargrup-pen. Om man skall tro på massmedia fortsatte buggningen långt in iår 1987. Jag vet genom samtal med f.d. överåklagare att även denefterföljande gruppen inte har vetat något. AndersBjörck: Men du fick alltså ingen information om att buggning 1988/89:KU30 förekom, vare sig direkt eller indirekt? K GSvensson: Nej. AndersBjörck: Har du hört talas om källan ? K GSvensson: Nej. : Det var kodordet för den information somman fick genom buggningen. Det fördes inte vidare till dig? : Jag har aldrig hört talas om det. : Hur uppfattade du beskedet frånregeringen? Varför informerade man dig om att regeringen hade fattat sittbeslut om telefonavlyssning av Täbyanstalten? : Ja, jag undrade också varför jagskulle ha den informationen. Men jag ställde aldrig några frågor om detta. : Har du i efterhand frågat dig om du hadebehov av att få veta detta? K GSvensson: Nej. BirgitFriggebo:--- i ditt arbete eller så? K GSvensson: Nej, jag har inte ställt några vidare frågor om detta. : När du fick beskedet om att regeringenhade fattat sitt beslut, vilka skäl för regeringens beslut angavs från denperson som ringde till dig? : Jag frågade alltså vilken grund regeringenhade haft för det här beslutet. Då fick jag besked om att det var den härparagrafen i kriminalvårdslagen som hade tillämpats. : Men det var ingen vidare motivering ochutveckling av skälen till besluten? : Nej, jag frågade inte mera. : När du fick höra detta sade du att du gicktill myndighetens chef, dvs. Gick det sedan vidare till RÅ? : Det vet jag inte. : Det togs inga initiativ för att gå vidaremed denna fråga? Den stannade i och med att du hade fått beskedet och att dulämnade informationen vidare till ? : Vad har gjort med deninformationen vet jag inte. : Du kom med mycket grava anklagelser omatt du förmodade att du var avlyssnad på något sätt. Är detta något som var nytt just vid det tillfället, eller har du även tidigare haft sådana misstankar? K GSvensson: Jag har aldrig haft dem. Jag tycker nog att ordet tro är litetför 1988/89:KU30 starkt. Jag skulle vilja tala om att det kom indikationer.Men dessa var för Bilaga B 4 mig så sensationella att jag inte kunde tänkamig att de förekom. Det var två känslor, dels att indikationerna kom, dels attdetta var så fantastiskt att jag inte kunde tro på det helt enkelt. Jag villåter upprepa att jag har inga belägg för att avlyssning har förekommit. : Det finns många i somställer sig frågan om de är avlyssnade. När det klickar i telefonerna är detett skämt att säga: "Oj, var det som kopplade! ", osv. Mångamänniskor går omkring och misstänker att de är avlyssnade. Vill du inte ge ossnågot mer som skulle innebära att det är mera en allmän misstanke om att mankanske är avlyssnad? : Nej, jag kan tyvärr inte säga mera om detta,men eftersom frågan ställdes vill jag svara på den. Vi hade faktiskt fleraindikationer. Men vi har inte några belägg, så jag kan inte påstå något. Detvill jag hålla för fast. Det är mycket vanligt att människor anser sig varatelefonavlyssnade osv. speglar det ett dåligt samvete. Jag kan intefinna att vi åklagare på något sätt tyckte att vi hade ett dåligt samvete. : Du vill inte beskriva dina indikationer.Du har indikationer, men du vill inte beskriva dem? : Nej, jag vill inte beskriva dem offentligt. BirgitFriggebo: Du skulle kunna göra det? K GSvensson: Jag skulle kunna ange inriktningen, men inte offentligt. : Du rekapitulerade i ditt minne vad somhände vid den föredragning som gjordes för dig när du skulle ta ställning tillframställan om telefonavlyssning på Täbyanstalten. Dokumenterar man inte sådanaföredragningar? Du har ju fattat ett beslut. : Ärendet var inte dokumenterat av denkriminalinspektör som föredrog detta, vad jag minns hade han ingen skriftligpromemoria med sig. Det vanliga i dessa ärenden brukar vara att föredragandenhar en skriftlig promemoria där det klart och tydligt redovisas vilka grunderdet finns för misstankar osv. Men i detta fall var det en muntlig föredragningfrån några slags konceptanteckningar. Vi samtalade om det hela, och sedanmeddelade jag honom att det inte fanns någon tillstymmelse till grunder för enskälig misstanke. : Vem skall göra anteckning om det fattadebeslutet? Skall den föredragande göra det eller skall du i din myndighetsfunktiongöra någon anteckning? : Det fanns inga papper. Det noterade jagsedan i PM-form i mina anteckningar som jag förvarade rörande hela utredningen. : Du har en anteckning någonstans om detbeslut som fattades? : Ja, jag gjorde en PM-anteckning. BertilFiskesjö: Jag vill först ställa en fråga om beslutet om telefonavlyssning 1988/89:KU30 av Baresic. Jag föreställer mig att du här hade gjort en grundligbedömning av Bilaga B 4 ärendet och kommit fram till att det fanns ingenanledning att göra en framställning till domstol för beslut om avlyssning.Sedan kom på andra grunder regeringens beslut om avlyssning. När du såsmåningom fick reda på skälen för detta beslut, hur bedömde du dem? : Jag minns att jag blev ganska överraskadöver grunden för telefonkontrollen. Jag hade då ingen tanke på vilken grund detkunde vara för beslutet. Jag fick först veta att beslutet var fattat, sedanställde jag frågan vad regeringen hade för grund för detta beslut. Jag fick dåbeskedet, och sedan gick jag och tittade i kriminalvårdslagen om vad som stod iparagrafen. Det är ingen paragraf som vi åklagare tillämpar. : Jag utgår från att om situationen var såallvarlig att regeringen hade anledning att fatta beslut om telefonavlyssningenligt kriminalvårdslagen, borde det redan för dig ha funnits skäl att gå tilldomstol för att enligt få till stånd avlyssning. Hur reagerardu på detta indirekta påstående från min sida? : Det fanns ingenting i föredragningen som pånågot sätt förde tankarna till något som berörde rikets säkerhet, utan detberörde mordet. Där fanns det alltså ingen grund för misstankar. : Den slutsats man kan dra då är attregeringens beslut var i allra högsta grad överilat och egentligen grundlöst. A'G 5ve'n5ion.-Jag kan inte alls bedöma detta beslut. Detär inte jag som skall bedöma detta. Bertd Fiskesjö: Men även med kännedom om den härbestämmelsen och inriktningen på rikets säkerhet, skulle inte du funnitanledning att ändra din egen värdering av ditt beslut enligt ? : fick jag ingaindikationer på att det fanns misstankar som på något sätt hade förstärkts. Jagpersonligen som åklagare i hade inga indikationer på någonbrottslighet från Baresics sida. Baresic var intagen på Täbyanstalten, dvs.inte inom . Jag kunde bara göra en bedömning med vadsom var känt för mig här i . BertU Fiskesjö: Du fick inte senare kännedom om någon typav dokumentation som skulle ha kunnat motivera regeringsbeslutet mera i sak? : Nej, jag har inte gjort något för attefterforska vad som kunde vara grunden till regeringens beslut. : Jag vill ställa några frågor medanledning av de upplysningar du lämnade här om att ni ansåg er ha grund för attvara avlyssnade. Detta tycker jag är sensationellt. Jag skulle vilja vända påde frågor som ställts tidigare genom att fråga dig, vad kunde ni tänka er förskäl till att ni skulle kunna vara avlyssnade? K GSvensson: Det var ju det som var så fantastiskt. Vi kunde över huvud 1988/89:KU30 taget inte smälta de indikationer som kom. Vi bedömde det hela somså Bilaga B 4 fantastiskt att vi sköt tankarna ifrån oss helt enkelt. BertU Fiskesjö: I belysningen av vad som senare har häntoch av de olika turer som har varit i denna historia kan du då finna någrarimliga skäl till att ni skulle ha varit avlyssnade? : Om man skall tänka sig några skäl måste mani så fall gå tillbaka till den allmänna atmosfären över huvud taget över heladen utredning som vi sysslar med här. Det är ungefär vad jag kan säga. BertU Fiskesjö: Hur skulle du vilja karakterisera densituation där det uppenbarligen är så, att de myndighetspersoner som särskiltär satta för att samverka och för att lösa ett allvarligt brottmål misstänkervarandra för avlyssning? : Ja, det är en del av hela problematiken idet här målet. Jag har varit åklagare , och jag har aldrig upplevtmaken till problem i en brottmålsutredning som förekommit i det här fallet.Detta är så totalt udda att det inte går att jämföra med något annat. BertU Fiskesjö: Det är således inte på det sättet, hoppasjag, att man vid olika tillfällen kan gripas av misstankar av det här slagetnär det förekommer konkurrerande i brottsutredningar? : Jag har aldrig varit med om en sådan härsituation vare sig tidigare eller efter den här händelsen. BertU Fiskesjö: Djetta är alltså helt unikt enligt dinerfarenhet? K GSvensson: Det är helt unikt. BertUFiskesjö: Tack. Jag tror att jag stoppar här för tillfället. : När du beslöt att inte göra någon hemställan omtelefonavlyssning av Baresic, vägde du då in, eller kunde du rent juridisktväga in, det faktum att han tidigare varit knuten till terroristorganisationenUstasja? : Det var helt känt vid föredragningen, helaBaresics bakgrund var känd i samband med denna. Men enbart den omständighetenräckte inte till för att jag skulle kunna finna skälig misstanke i fråga om detbrott som var aktuellt. : Det är just det jag vill ställa en fråga om.För att du skall kunna begära telefonavlyssning måste det finnas skäligmisstanke mot Baresic personligen. Det räcker inte med att han har haft näraförbindelser med en terroristorganisation, om du kan komma fram till att hanpersonligen uppenbarligen inte är skyldig. Det räcker inte för att du skallkunna begära telefonavlyssning? : Nej, det måste finnas misstankar omgärningsmannaskap eller medverkan i brottet på något sätt. 4 1988/89. Nr 30 Bilagedel B Bo Hammar:Kan man säga att det förhåller sig annorlunda med den /89:KU30 paragraf somregeringen använde, om hot mot rikets säkerhet, att koppling- Bilaga B 4 enBaresic-Ustasja kan vara en orsak till att begära telefonavlyssning? Kan denparagrafen ge andra möjligheter - att en koppling till en kändterroristorganisation kan motivera ett beslut om telefonavlyssning - som inteden paragraf som du hade att rätta dig efter, 27 kap. 16 § ,skulle medge? Jag är inte jurist. Jag vill fråga om det kan vara en rimligtolkning. : Det är fråga om ett annat rekvisit när detgäller 31 § kriminalvårdslagen. Men vilka grunder som kan ha legat bakom dettabeslut kan jag naturligtvis inte uttala mig om. : Det förstår jag att du inte kan. Men är detenligt din uppfattning möjligt att enligt den paragrafen på ett annat sätt vägain medlemskap eller anknytning till en terroristorganisation, att det kanmotivera en telefonavlyssning även om personen i fråga icke kan ha begåttbrottet? : Rent principiellt tycker jag att det är välen omständighet som måste vägas in när det gäller att bedöma om en person somär intagen på en anstalt kan vara en risk för rikets säkerhet. Jag tror nog attdet är en omständighet som skall vägas in. Men jag kan inte uttala mig omstyrkan i en sådan omständighet i samband med ett beslut. : När det här diskuteras om du har blivit"överkörd" är det litet intressant för oss att veta om det handlar omtvå olika problemområden. Men vi kanske inte skall uppehålla oss vid det. Jag vill också ta upp de mycket allvarliga och oroväckandeuppgifter som du lämnade om en möjlig avlyssning av dig. Det oroar oss alla,tror jag. Övervägde du att i denna fråga vända dig till någon påjustitiedepartementet? Du säger att du hade indikationer, men övervägde du attta upp den här frågan? : Som jag tidigare sade var vår känsla attvara avlyssnade så fantastisk att vi inte gärna ville föra detta vidare. Dethade sett ut som om vi ansåg oss själva förföljda. Jag tror inte att vi hadefått gehör på något håll om vi framfört sådana här misstankar. Ingen skulle hatrott detta. Det var ju knappt vi trodde det själva. : Du ansåg inte att du hade material för att gåvidare? Du hade inte det förtroendet för att du villediskutera med dem i den här frågan? : Det var nog inte fråga om förtroende ellerinte. Skall man föra fram känslor av den här beskaffenheten vill man ju habelägg för vad man säger. Jag vill nog säga att jag fortfarande inte har någrabelägg för att avlyssning har skett. Men eftersom jag tillfrågats vill jag sägaatt det fanns indikationer, men jag har inga belägg för detta. : Jag vill gå över på en mer allmän fråga, sominte gäller buggning och sådant, utan mer gäller vad som egentligen ärvår gransknings 50 huvuduppgift- regeringens eventuella inblandning och påverkan när det 1988/89:KU30gäller utredningen och spaningsarbetet med anledning av mordet på 4 . När du var hos för ungefär två årsedan - det var en sluten utfrågning , tror jag - har jag ett minneav att du var mycket kritisk mot . Du hävdade att man frånjustitiedepartementets sida på ett ensidigt sätt gått till hända,och att man därvid på något sätt påverkat själva arbetet kring Palmemordet. Hardu nu något mer att säga om detta distans tillproblemen? : Min uppfattning är precis densamma somden var . Det visade sig också att problematiken var aktuell förnästa åklagar-grupp, den som efterträdde mig. Vi alla åklagare var väl eniga omdetta. Vi kunde konstatera att det i det här fallet var ett sådant ensidigtstöd för polissidan att åklagarna inte kunde verka på det sätt vi rätteligenville verka. Men det var inte den enda orsaken till problemen. Men det ensidigastödet var, som jag väl uttryckte det då, en stor del av problemen kring dethela. : Du menar att problematik av samma karaktär somden vi håller på att utreda kring den s.k. ochregeringens och inblandning fanns redan under din tidsom förundersökningsledare efter mordet? Det var ett intryck vi fick tämligenomgående. Hans Leghammar: Det finns stor risk att man som sisteutfrågare återupprepar saker. Jag vill därför ställa en fråga av mer allmänkaraktär. Vid inledningen av utfrågningen sade du något om att duville avvakta med en allmän föredragning. Har du några uppgifter nu omregeringens inblandning i de här frågorna, efter det att de flesta frågornaställts, som vi bör veta i ? : Jag uppfattade tyvärr inte frågan. Hans Leghammar: Har du några kompletterande uppgifter omregeringens inblandning i frågorna nu när du fått frågorna? Du ville inte göranågon allmän föredragning i början av utfrågningen. Har du något mer atttillägga här mot slutet? : Nej, jag har ingenting mer att tillägga. : ställde en fråga tilldig om hur det kändes att bli överkörd av regeringens beslut från den 3 mars.Du prövade frågan utifrån 27 kap. 16 § . Regeringen prövadefrågan utifrån en helt annan paragraf i kriminalvårdslagen. Kan man säga har blivit överkörd när frågan har prövats utifrån två olika lagrum? : Överkörd tycker jag är ett för starkt ord.Det jag reagerade över den kvällen var, vill jag minnas, att det fanns ettsådant tidsmässigt samband mellan de båda besluten att jag blev mycketbetänksam. : Men man kan alltså inte tala om att du har blivit 1988/89:KU30 överkörd.Men det förhåller sig så, vilket också framgick av min fråga till dig. attStockholms tingsrätt fattade ett beslut med stöd av samma lagrum, 27 kap. 16 §rättegångsbalken, som du hade att pröva frågan utifrån. tingsrättkom fram till motsatt ståndpunkt än den du intog. I det fallet kan man välsnarare tala om att du har blivit överkörd, men i så fall överkörd av : Jag kan inte svara på vilket material som dåförelåg, om det nu var , och låg till grund för beslutet. Jag harmycket svårt att tänka mig att det var samma magra material som jag hade attden göra en bedömning utifrån. Det hade enligt min uppfattning varit ettklart tjänstefel att göra en framställning i domstolen med det underlag jaghade . Det hade varit ett direkt tjänstefel från min sida. : Det är rätt viktigt att det blirkonstaterat att underlagen kan vara litet grand olika för de olika beslut somhar fattats. Det är en ganska naturlig förklaring till att också besluten blevolika. : Det förefaller helt naturligt och troligtatt det som förflutit mellan dessa två händelser- mars, april,maj - flutit in en hel del ytterligare material som gjorde att man kom övergränsen för rekvisitet skälig misstanke. Detta var också vad jag sade när vihade gått igenom materialet. Detta måste utredas och bearbetas vidare om viskäll kunna bedöma huruvida man kan få fram en grund för skälig misstanke ellerej. Jag utgår från att det arbetet utfördes , och detresulterade i en ny bedömning. : Men du kan väl heller inte uteslutaatt också regeringen kunde haft uppgifter som inte du hade tillgång till? : Det vet jag ingenting om. : Jag har litet grand studerat statistikenöver beslut om telefonavlyssningar. var antalet beslut 44 stycken. Tioår senare, 1984, var det fråga om 414 beslut. Det har skett enganska väsentlig ökning. Om man däremot räknar bort de fall som gällermisstanke om grova narkotikabrott finner man att genomsnittet var ungefär 13under . Hur har du varit med om att föra framen begäran om avlyssning till domstol? : Jag skulle nog - så här hastigt - viljabedöma detta som en sékretessbelägd uppgift. Jag är nog inte beredd att svaraöppet på det. : Har det alltid förekommit dokumentationde gånger du har fattat beslut? : Du blev alltså ganska förvånad över denhär muntliga framställningen? : Att det inte förelåg ett genomarbetatmaterial avvek helt från rutinerna. Men jag skulle kunna tänka mig attförklaringen till detta var att man påsäkerhetstjänsten faktiskt uppfattade materialet som så svagt att man 1988/89:KU30 inte räknade med att jag skulle fatta ett beslut. Det fick jag genast veta av P-G Näss den här dagen. Jaghar också därefter genom olika samtal med personer på säkerhetstjänsten fåttklart för mig att de hade uppfattningen att jag inte skulle fatta ett beslut.Detta ärende var inte, som jag nämnde i början, initierat frånsäkerhetstjänsten, utan från polisledningen i - troligenav . Det var väl den situationen som förelåg. Jag skulle kunnatänka mig att det var en bakgrund till att utredningsmannen inte hadefärdigställt det i form av en färdigskriven promemoria, alltså att man självbedömde förutsättningarna som så ... : När kom den här framställningentill dig? : Jag kan inte säga säkert, men det varantagligen efter lunchtid. : Det fanns således ännu gott om tid att,när man nu trodde sig ha skäliga misstankar om att du inte skulle besluta, takontakt med regeringen . : Ja, det bör det rimligen ha funnits. Det ärklart att jag reagerade litet över detta, eftersom jag uppfattade situationenså att regeringen, , på något sätt hade fått besked ommitt avslagsbeslut när det gällde den här telefonkontrollen. Det var väl enreflexion som jag gjorde. Men om det hade skett någon rapportering uppåt avmitt ställningstagande eller inte vet jag inte. : Du sade att vid diskussionen med Näss sådelade han din bedömning. Diskuterade ni också efteråt det här beslutet somregeringen hade fattat och de grunderna? : Jag kommer inte ihåg om jag har diskuteratdetta speciellt med P-G Näss. Det kan vara möjligt att jag har gjort det, men iså fall har det nog varit . Men jag har faktiskt ingen klarminnesbild av det. Det är möjligt att vi har gjort det. : Jag vill också ställa en fråga om eramisstankar eller indikationer om avlyssning. Vilka åtgärder vidtog ni när dessaindikationer gjorde sig påminda? : Ja, som jag nämnde så sköt vi detta ifrånoss. Vi kunde inte fatta att det skulle kunna vara på det sättet. Det enda jagkan påminna mig är väl att vi talade med överåklagaren om detta.Men jag kan inte heller säga när det skedde. Det skedde nog inte omedelbartefter det att vi började att förstå det här. Det var indikationer som kom vidflera tillfällen efter varandra. Det var således inte bara vid ett tillfällesom vi fick indikationer, utan de kom successivt. : Vilka praktiska konsekvenser fick det förert arbete? Betydde det att ni gick ut och tog en promenad på stan när niskulle prata med varandra, eller hur gjorde ni? K G Svensson:Nej, vi hade ju våra egna tjänsterum också. : Kom det inga indikationer där? : Nej, vi bedömde det i alla fall som ensäkrare plats än rummet på polissidan. : Får jag ställa en fråga när det gäller dethär regeringsbeslutet om Baresic som har anmälts icke bara av ordföranden utanäven av och undertecknad. När regeringen fattade beslutet omavlyssningen och du fick besked om det, hade du någon uppfattning om att beslutvar fattat på annan grund än den som man hade dragit för dig? : Jag kan bara stödja mig på det besked jagfick på min fråga om vilken grunden var. : Jag tror att det är intressant att ändåupplysa om vad grunden för regeringsbeslutet var. Här har vi ju fått besked.Jag kan tyvärr inte citera, eftersom det som vanligt är hemligstämplat. Jag kandock tala om vad grunden var enligt regeringsbeslutet, enligt detregeringsprotokoll och den bilaga som finns. Beslutet grundade sig på följande två omständigheter. Denena var att man hade hört att någon ur Baresics bekantskapskrets eventuelltkunde ha uppehållit sig i närheten av mordplatsen. Den andra var att Baresichade börjat ringa ganska mycket på sin telefon efter Palmemordet. Det varalltså det officiella regeringsbeslutet. Var det detta du fick besked om när det gällde grunden -att någon eventuellt kunde ha,uppehållit sig i och attBaresic började ringa. Motiveringen finns i en enda mening i regeringsbeslutet.Någon annan grund har icke redovisats. Var det detta du fick besked om när detgäller grunden? : Jag kan inte påminna mig allt som sades viddet här tillfället. Men jag kan väl säga att jag inte känner igen det här. Detär dock ingen garanti för att det inte kan ha nämnts, men jag känner inte igendet. : Vilken grund nämnde man då för dig? : Den reella grunden saknades praktiskt taget.Realiter sett fick jag väl sedermera besked om att det egentligen rörde sig omatt statsminister hade hyst viss ängslan för Ustasja. Det var välegentligen det reella påståendet. I övrigt fanns inga juridiska grunder.