bet · GC01FiU20 · 1988-12-31 00:00:00 — Det kan t.ex. gälla bidragsanslag till verksamhetersom drivs av andra än staten. Om ansvaret för verksamheten därvid i störreutsträckning överlåts till bidragsmottagaren, måste detaljstyrningen minskas, så att mottagaren får möjlighet att göra de omprioriteringareller andra förändringar av verksamheten som blir nödvändiga. Utskottet delar även uppfattningen i mofion Fi218 att detär arbetsgivarverket som skall stå för det statliga arbetsgivaransvaret påcentral nivå. skall i förhandlingarna söka genomföra deintenfioner som har lagt fast. Detta måste ske inom ramen för desamhällsekonomiska och budgetpolitiska utgångspunkter som ställersig bakom. Vad utskottet nu anfört bör med bifall fillpropositionen i denna del, motion Fi214 (m) yrkande 2 i här berörd del ochmotion Fi218 (s) och med avslag på motionerna Fi208 (vpk), Fi209 (m), Fi216(vpk), Fi223 (fp) yrkande ö, Fi224 (vpk) yrkande 5 och Fi22ö (c) yrkande é somsin mening ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder 27 bort ha följande lydelse: 27. beträffande utgiftsramen förlönekostnadsökningar att med bifall fill proposifion 1988/89:100bilaga 1 mom. 2 i berörd del samt mofionerna 1988/89:Fi214 yrkande 2 i berörddel och 1988/89:Fi218 samt med avslag på mofionerna 1988/89:Fi208, 1988/89:Fi209, 1988/89:Fi21ö, 1988/89:Fi223 yrkande ö, 1988/89:Fi224 yrkande 5 och1988/89:Fi22ö yrkande é som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Utgiftsram för lönekostnadsökningar (mom. 27) och (båda (fp) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. ölbörjar med "Utskottet vill" och på s. 62 slutar med "regeringenfill känna" bort ha följande lydelse: Utskottet konstaterar att en viss förvirring uppstått idenna fråga sedan finansplanen lämnats. Finansministern har inför massmediaförklarat att han inte längre står bakom förslaget om en utgiftsram på 5 %.Något besked i form av skrivelse eller proposition härom har emellertid intelämnats fill . Utskottet vill med anledning härav anföra följande. Kravetatt sätta stopp för fortsatta skattehöjningar och i stället börja sänka det totala skatteuttaget innebär en restriktion för finansieringen av den offentliga verksamheten. Möjligheterna till resursfillskott blir därför i högre grad än fidigareberoende av vad fillväxten i hela ekonomin medger och i vilken takt det totala skatteuttaget sänks. kan anspråken väntas öka, inte minst inom , sjukvårdenoch äldreomsorgen, som en följd av bl.a. befolkningsutveckHng- 1988/89:FiU20en. Förändrade och ökande behov måste därför i stor utsträckning tillgodo- Reservafioner ses genom omprioriteringar och ett effektivare utnyttjande avexisterande resurser. Utskottet anser att tanken på ett utgiftstak föroffentliga myndigheter tveklöst har vissa tilltalande drag. Genom attintäktssidan är känd i förväg ges incitament till produktivitetsförbättringar,särskilt om produktivitetsvinster påverkar det totala löneutrymmet. Som påpekade i en reservation (FiU 1980/87:30, s. 73) måste emellertid ett system med utgiftsnorm för destatliga löneanslagen kombineras med omfattande reformer i den offenfiigasektorns organisation: "Det krävs bl.a. ett frisläppande av privata ochkooperativa alternativ, användande av entreprenader, slopande av offentligamonopol, omorganisationer och mindre statlig styrning av kommunernas verksamhetför att sådana begränsningar av löneuppräkningarna av.anslagen inte skall ledatill kvalitetsförsämringar. Enligt utskottets mening räcker det inte med att,som regeringen menar, vidta produktivitetshöjande åtgärder först efter det attlönekostnadsökningarna visar sig bli alltför stora." Utskottet harfortfarande samma uppfattning, som också framförs i parfimofionFi223, som en av förutsättningarna för att systemet skall fungera på avsett sätt. I mofionerna Fi214 (m), Fi22ö (c) och Fi218 (s) liksom ipropositionen framförs likaså en rad synpunkter på under vilka förhållanden ettsystem med utgiftsnorm kan gälla. Flera av dem sammanfaller med vad som anförsi motion Fi223 (fp) och är enligt utskottet väl avvägda. Utskottet vill därför beskriva vilka riktlinjer som börgälla för att ett system med utgiffsnorm skall kunna bli ett verksamt medel ibudgetpolifiken och den ekonomiska politiken i stort. För det första krävs atf de prestafioner myndigheternaskall utföra är väl definierade i termer av uppsatta mål. Verksamheterna bör ihögre grad styras genom angivande av mål än genom nuvarande detaljregleringar.Grundupp-fatfningen bör vara att de som utför den offentliga verksamheten ocksåär de som bäst kan bedöma hur de resurser som står till förfogande bäst kananvändas för att uppnå angivna mål. Det handlar således om decentralisering avbåde beslut och ansvar. Därfill krävs att större vikt läggs vid uppföljning ochutvärdering av hur uppsatta mål nåtts. För det andra måste den offentliga tjänstesektorn öppnasför enskilda alternativ. Genom den konkurrens som därigenom skulle skapas blirmöjligheterna fill produktivitetsförbättringar och nytänkande större än omverksamheten drivs inom ramen för ett monopol. För det tredje krävs atf ett system med utgiftstak aldrigses som ett isolerat medel i den ekonomiska politiken. Löneutvecklingen istaten har ett nära samband med löneutvecklingen i den kommunala och privatasektorn. Hänsyn måste också tas fill den allmänna prisutvecklingen. Ettutgiftstak måste därför kombineras med andra inflationsbekämpande åtgärder. Till syvende og sidst är det enligt utskottet ändåpolitikerna som skall göra prioriteringarna. Utskottet anser därför att polifikerna måste förbehållas rätten att pröva om konsekvenserna blir rimliga. Ett utgiftstak har ibland antagits gälla enbartlöneanslag, ibland /89:FiU20 myndigheternas allaförvaltningsutgifter. Enligt utskottets mening bör den Reservafioner senaredefinitionen gälla. Skillnaden skall emellertid inte överdrivas. Lönekostnadernaär den helt dominerande utgiftsposten i myndigheternas verksamhet. Utskottet anser att både i ett system med och ett utan utgiftsramarmåste det vara arbetsgivarverket som svarar för det statligaarbetsgivaransvaret på central nivå. Det är arbetsgivarverket som iförhandlingarna skall försöka genomföra de intentioner som beslutatom. Detta måste ske inom ramen för de samhällsekonomiska och budgetpolifiskariktlinjer som ställer sig bakom. Slutsatsen av vad utskottet anfört blir att ett system medutgiftstak och ramstyrning för statligt finansierad verksamhet bör kunnautvecklas vidare efter de riktlinjer som ovan angivits. Någon utgiftsram förlönekostnader bör inte fastställas för eftersom ovan angivnaförutsättningar inte är infriade. bör med bifall till motion Fi223 (fp) yrkande öoch med anledning av vad som redovisas i proposifionen i denna del och imotionerna Fi208, Fi209, Fi214, Fi21ö, Fi218, Fi224 och Fi22ö som sin mening geregeringen till känna vad utskottet ovan anfört. dels att utskottets hemställanunder 27 bort ha följande lydelse: 27. beträffande utgiftsram förlönekostnadsökningar att med bifall fill mofion 1988/89:Fi223 yrkandeö samt med anledning av proposition 1988/89:100 bilaga 1 mom. 2 i berörd deloch mofionerna 1988/89:Fi208, 1988/89:Fi209, 1988/89:Fi214 yrkande 2 i berörddel, 1988/89:Fi21ö, 1988/89:Fi218, 1988/89:Fi224 yrkande 5 och 1988/89:Fi22öyrkande 6 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Utgiftsram för lönekostnadsökningar (mom. 27) (), () och ()anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 61börjar med "Utskottet anser" och på s. 62 slutar med "tillkänna" bort ha följande lydelse: I motion Fi22ö (c) framhålls att en utgiftsram för attkunna fungera måste omfatta totala anslaget till en myndighets verksamhet.Vidare sägs att kassabegränsningarna måste följas av decentraliseradeförhandlingar, om besparingar i verksamheten på ett realistiskt sätt skallkunna vägas mot ökade löner. Förhandlingarna måste utgå från strikta regler förverksamhetens miniminivå. Annars blir innebörden att parterna genom avtal kanförändra den polifiskt beslutade omfattningen och inriktningen av den statligaverksamheten. Systemet måste vidare kunna garantera statens personalrekryteringgenom att skillnader i löneökningar inom totalramen fillåts. Utskottet anser att i den nu uppkomna situationen krävsatt regeringen redovisar sina förslag i detaljerad form för . Det krävs också ett . betydandeutvecklingsarbete för att ett system med utgiftsramar skall få ovan1988/89:FiU20 redovisade effekter. Regeringen bör redovisa ett detaljeratförslag för Reservationer och därvid också göra bedömningar av vilkakonsekvenser förslaget får för olika myndigheter. Utgångspunkten för dettamåste vara de krav som medborgarna och lagar och förordningar ställer påverksamheten. Myndigheternas anslagsframställningar bör vara ett underlag idenna bedömning. I detta sammanhang måste särskilt uppmärksammas skolansspeciella situation. Anslaget till skolan omfattar endast lönekostnader. Därmeduppfylls inte den grundläggande förutsättningen - att anslaget skall omfattahela verksamheten - för att utgiftsramen skall kunna fungera fillfredsställande.Detta förhållande bör särskilt analyseras av regeringen. Utskottet anser att grundläggande mål för ett system medutgiftsramarna bör vara: - Decentraliseringav beslutanderätt och ansvar för arbetets uppläggning och resursfördelning inomden statliga verksamheten. - Att centraldetaljstyrning skall ersättas av en målstyrning som ger verksamhetsansvarigafrihet att utifrån lokala förutsättningar använda fillgängliga resurser, så attangivna mål kan nås på det mest effektiva sättet. - Arbetsgivarverketskall ha ett centralt arbetsgivaransvar, men liksom inom privata sektorn måsteviss del av löneutvecklingen styras av lokala förhandlingar om realistiskaavvägningar skall kunna göras mellan löneökningar och verksamhetskostnadersamtidigt som garantier skapas för att uppsatta mål uppnås. Utskottets slutsats är att ett system med ramstyrning förstatlig verksamhet bör kunna utvecklas efter de riktlinjer som här angivits.Någon utgiftsram för lönekostnader bör inte fastställas för . dels atf utskottets hemställanunder 27 bort ha följande lydelse: 27. beträffande utgiftsram förlönekostnadsökningar att med bifall till motion 1988/89:Fi22ö yrkandeö och med avslag på mofionerna 1988/89:Fi208, 1988/89:Fi209, 1988/89:Fi214yrkande 2 i berörd del, 1988/89:Fi21ö, 1988/89:Fi218, 1988/89:Fi223 yrkande öoch 1988/89:Fi224 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört, Utgiftsram för lönekostnadsökningar (mom. 27) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. ölbörjar med "Utskottet vill" och på s. ö2 slutar med "tillkänna" bort ha följande lydelse: Utskottet vill med anledning härav anföra följande. Trotsen tidigare bred majoritet för en utgiftsram för löneökningar som instrumentför budgetregleringen, har det visat sig att stor oenighet råder om tillämpningen.Samtidigt har regeringen, efter det att propositionen lagts, sagt sig viljafrångå förslagen i propositionen. Utvecklingen har i tillämpning visat att utgiftsramen sommetod är högst olämplig, och utskottet vill för sin del instämma i vad som redan vid förra 128 åretsbehandling av utgiftsramen i anslutning till kompletteringsproposifionenanfördes i en reservation kommunisterna. Enligt utskottets mening innebär en utgiftsram förlöneökningar eller ett s.k. cash-limit-sysfem att regeringen genom diktatfastställer det "rimliga" löneutrymmet. Överskridanden skall klarasgenom "rationaliseringar", dvs. i förekommande fall också nedskärningareller begränsning av verksamhet. Innebörden av detta blir att regeringenskjuter över ansvaret för beslut om nedskärningar på de anställda och derasfackföreningar som den fria förhandlingsrätten sätts ur spel ochlikalöneprincipen trängs undan. Söm utskottet ser det sätter regeringen genomdenna åtgärd en ytterligare press på de anställda inom den gemensamma sektorn,utöver den press som redan bristande resurser innnebär. Införandet av ett cash-limif-system får konsekvenser ändaned på enhetsnivå på myndigheterna. Det är enligt utskottets mening ettoerhört ingrepp för att minska fackföreningsrörelsens inflytande. Att dettaförlamar de anställdas möjligheter att bedriva meningsfulla förhandlingar ären självklarhet. Utskottet anser också att systemet med en utgiftsram inomt.ex. skolans område kan medföra en ytterligare avrustning av undervisningentrots att detta område i finansplanen anses böra prioriteras. Alternativt blirföljden av utgiftsramen att kostnaden för skolan vältras över från staten påkommunerna. Detta kan enligt utskottets mening inte accepteras. I motion Fi224 (vpk) avvisas ånyo utgiftsramen. I motionFi209 av Per och (båda m) påpekas de negativaföljderna av en utgiftsram. De synpunkter som framförs i denna mofionöverensstämmer med den krifik som framförs i det citerade betänkandet. I motionerna Fi22ö (c) och Fi223 (fp) anförs att en annanutformning av utgiftsramen än den i propositionen föreslagna ramen skulle kunnafungera som ett budgetinstrument. I dessa två motioner motsätter man sig inteatf lönekostnaderna omfattas av ramen. I motion Fi218 (s) redovisas vissa inslag i ett samlatbudgefpolitiskt synsätt. Statsmakterna måste, sägs det i motionen, ge destatliga verksamheterna förutsättningar att arbeta mer långsikfigt. Samtidigtmåste betydligt större vikt än tidigare läggas vid utvärdering och uppföljningav verksamheten. Enligt utskottet är de i motion Fi218 (s) allmännapåpekandena okontroversiella, men i mofionen förordas ändå en utveckling mottotalramar där lönedelen skall inberäknas vid anslagsgivningen. Därmed får manenligt utskottets mening ingen förbättring i fråga om löneramens verkningssätt,och kritiken mot denna teknik kvarstår. Enligt utskottets mening kan mål- och ramstyrningvara ett lämpligt instrument i vissa fall. Men utskottet vill samfidigt avvisaen utveckling där specialdestinerade bidrag för viss önskad verksamhet urholkastill förmån för "klumpsummor", eller där krav på rationaliseringarinom "ramen" får till följd att personal på lägre nivå tvingas tillavgöranden som egentUgen skall fattas genom politiska beslut. Det finns som utskottet ser det en viss tendens till attdelegera ansvar till lägre nivå i takt med att resurserna minskas. Utöver här beskrivna negativa följder av utgiftsramar förlönekostnadsökningar eller totalramar med inberäknat löneutrymme, villutskottet särskilt framhålla vikten av att den fria förhandlingsrätten pålöneområdet hävdas 1988/89:FiU20 Reservationer och att polifiskt ansvarför verksamhetens omfattning och målinriktning kan 1988/89:FiU20 utkrävas. Medhänvisning till vad utskottet här anfört avstyrks mofionerna Fi214 (m), Fi223 (fp)och Fi22ö (c) i berörda delar och mofion Fi218 (s). dels att utskottets hemställan under 27 bort haföljande lydelse: 27. beträffande utgiftsram för lönekostnadsökningar attriksdagen med avslag på proposition 1988/89:100 bilaga 1 mom. 2 i berörd del ochmofionerna 1988/89:Fi214 yrkande 2 i berörd del, I988/89:Fi218, 1988/89:Fi223yrkande 6 och 1988/89:Fi22ö yrkande ö samt med anledning av motion1988/89:Fi209 och med bifall till motionerna 1988/89:Fi208, 1988/89:Fi21é och1988/89:Fi224 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om utgiftsram för löneökningar. Den ekonomiska politiken, miljön och regional balans(mom. 2 och 3) (vpk) anför: Sedanåtskilliga år tillbaka bekänner sig samtliga partier till målet en god miljö.Sedan början av 1980-talet har som särskilt yrkande fört fram att engod miljö måste vara ett klart uttalat mål för ekonomiska politiken med sammavikt som övriga mål för den ekonomiska polifiken. De två övriga borgerligapartierna har liksom socialdemokraterna avslagit denna begäran. Vad gällermoderata samlingspartiet och folkparfiet är detta synnerligen egendomligt medtanke på att man års val vid flera fillfällen presenterade gemensammareservationer där även ingick vad gällde inriktningen av den ekonomiskapolitiken. En gemensam borgerlig reservation borde naturligtvis inte varamöjlig att enas om, om hade menat allvar med sin miljöpolitik. Tillårets finansplan återkommer med yrkandet att en god miljö skall varaett mål för den ekonomiska politiken samfidigt som folkparfiet för förstagången också för fram detta i ett särskilt yrkande. Svaret på frågan hur man nukan vara fullständigt överens om detta mål men oense om den övriga politikensinnehåll - jämför energipolitiken -har sin förklaring i att "en godmiljö" aldrig definieras i motionerna. Därigenom innebär en gemensamuppslutning kring målet god miljö inga som helst förpliktelser. Det skulle jupå samma sätt vara ett innehållslöst påstående om att man var ense om målet"full sysselsättning" om ett parti därvid avsåg en arbetslöshet på , ett annat på och ett tredje på, säg, . Slutsatsen måste bli att om endeklaration innebärande att om "en god miljö" skall vara ett mål förden ekonomiska politiken inte åtföljs av en konkret redovisning avhur medlen kan se ut för att nå detta mål, så är en sådan deklarationinnehållslös. De allmänna deklarafionerna om "en god miljö" imotionerna Fi223 (fp) och Fi22ö (c) saknar av detta skäl mening. Vad jag här anfört ommålet "god miljö" gäller också den diskussion som jn förs i motionerna Fi207(c) och Fi22ö (c) om "regional balans" som mål för den ekonomiskapolitiken. 2.Förslag för främjande av högteknologi (mom. 9) 1988/89:FiU20 (vpk) anför: Imotion Fi226 (c) framförs ett förslag att förbättra produktiviteten genom attfrämja högteknologiska branscher. Medanledning av motionsyrkande vill jag framhålla att det är av . avgörandebetydelse att den ekonomiska politiken utformas på ett sådant sätt att det skeroffensiva satsningar på forskning och utveckling. Då kan den svenska industrinfrigöras från det av dikterade teknikembargot mot vissaländer. En sådan frigörelse är nödvändig för att från svensk sida göra detmöjligt att självständigt utforma en industripolitik med. vidare syfte än attunderordna sig EG och och därmed binda landet fastare till destarkaste kapitalistiska länderna. En strategi för vidgad handel med flerländer och en självständig utveckUng av högteknologi går hand i hand. I dettasammanhang anser jag att fixeringen vid lönenivåerna i den ekonomiska politikenär hämmande och i viss mån konserverande av nuvarande förhållanden ochutvecklingsnivå inom de traditionella industrigrenarna. Iövrigt vill jag understryka att den högteknologiska industrins situation måsteföljas med stor vaksamhet, men jag anser inte att något initiativ av riksdagenmed anledning av yrkande 8 i motion Fi226 (c) är erforderligt. Engångsförstärkningar av budgeten (mom. 12) (vpk) anför: Detfinns utöver de statsskuldspolitiska bedömningarna en rad andra skäl för attinte sälja ut statliga företag. Enligt vänsterparfiet kommunisternas mening böralla samhällsägda företag och institutioner (ex. löntagarfonder) användas sominstrument i den ekonomiska poHtiken och till förmån för en socialistiskutveckling och demokrafisering av arbetsliv och näringsliv. Anknytning till det europeiska monetära samarbetet(EMS) (mom. 20) GunnarBjörk och (båda c) anför: Vianser utskottets uttalande beträffande möjligheterna för att anslutasig fill EMS är värdefullt. Med detta klargörande och utskottetsställningstagande i övrigt mot en närmare anknytning till EMS har vi inte någotatt erinra. 5.Förvaltningen av postverkets likvida medel (mom. 32) 1988/89:FiU20 AnneWibble (fp), (), (), () och LarsDe () anför: Vianser att propositionen är mycket oklart skriven på denna punkt. I hemställanbegärs ett godkännande av ändrade riktlinjer för förvaltningen av postverketslikvida medel. Men ändringsförslaget är så formulerat att det ger intryck avett generellt bemyndigande till regeringen. Vi noterar därför medtillfredsställelse att utskottet gjort vissa preciseringar av på vilket sättden vidgade placeringsrätt som föreslås i propositionen skall användas. Detförutsätts att förslaget endast avser en vidgning av placeringsrätten i syfteatt anpassa de tidigare av godkända riktlinjerna för postverketsplaceringar till de förändringar som successivt sker på penningmarknaden. Dettabetyder alltså att förslaget inte i något annat avseende innebär enförskjutning av gränsen gentemot bankverksamhet, t.ex. vad gäller rätt att gekredit på postgirokonton eller att ge ränta på medel innestående på dessakonton. Under dessa förutsättningar är vi beredda att ställa oss bakom utskottetsförslag på denna punkt. Innehåll 1988/89:FiU20 Inledning.......................................................... ..... 3 Motionsyrkandena.............................................. ..... 5 Propositionen.................................................... ... 12 Parfimotionerna om denekonomiska politiken........... ... 15 Utskottet......................................................... ... 23 Den ekonomiska politiken..................................... ... 23 Internationell bakgrund........................................ 23 Utvecklingen i ......................................... ... 2ö Den förda ekonomiskapolitiken............................. ... 28 Opposifionspartiernasalternativ............................ ... 29 Övriga ekonomisk-polifiskafrågor.......................... ... 3ö God miljö och regionalbalans som mål för den ekonomiska politiken........................................................... ... 3ö Avveckling avlöntagarfonderna samt inrättande av sam hällsfonder och närfonder m.m.............................. 37 Frisläpp avinvesteringsfonder.............................. 39 Ekonomisk demokrafi ................. .................... 40 Förslag för främjande avhögteknologi.................... 40 Finansiering avsocialförsäkringssystemet............... 41 Engångsförstärkningar avbudgeten....................... 43 Finansiering avjärnvägsinvesteringar ... 44 Inriktning avkreditpolifiken.................................. 45 Avskaffande avbilkreditförordningen ... 4ö Valutaregleringen............................................... ... 4ö Utredning om ochutvärdering av valuta- regleringens avskaffande..................................... ... 49 Facklig vetorätt vidutländska företags köp ................................................................ 49 Anknytning till deteuropeiska monetära samarbetet (EMS) ......................................... ....... 49 Uttalande om riksbank och svensk myntenhet............................................. 50 Sammanfattning avutskottets förslag till allmänna riktlinjer för den ekonomiskapolitiken........... ........... _ 50 Budgetutvecklingen1982/83-1989/90.................... 51 De olikabudgetalternativen m.m........................... 52 Moderata samlingspartiet.................................... 52 Beräknat fillkommandeutgiftsbehov 53 133 Räntor på statsskulden........................................ 54 1988/89:FiU20 de gröna........................................... ... 57 Förnyelse av denoffentliga sektorn....................... ... 59 Treåriga budgetramar.......................................... ... 59 Utgiftsram förlönekostnadsökningar....................... ... 59 Lönenivån ianslagsberäkningarna.......................... ... 62 Sammanfattning avutskottets förslag till riktlinjer för budgetpolitiken.................................................. ... 62 Statliga garantier................................... ........ ... 63 Den fortsatta avvecklingenav tjänstebrevsrätten .. 63 Avvecklingen av de särskilda anslagen till Extra utgifter............................................................ ... 63 Förvaltningen avpostverkets likvida medel........... 63 Hemställan........................................................ ... 64 Reservationer.................................................... ... 68 Deallmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken (mom. 1) (m)........................................................ ..... ... 68 Deallmänna riktlinjerna för den ekonomiska polifiken (mom. 1) De allmännariktlinjerna för den ekonomiska politiken (mom. 1) (c)..........................................................