bet · GC01KrU7 · 1988-12-31 00:00:00 — 11 Om en säljare kan visa att han sålttavlan med förlust skall han trots det beskattas? 12 Aktörerna på marknaden stöder i dagkulturlivet och konstnärerna. I fall genom vårt årliga kulturpris på100 . och att vi som katalogomslag köper konstverk av nu levandekonstnärer. nämnas attvi anordnar utställningar (, , 56 ) samtatt vi säljer våra auktionskataloger till starkt subventionera- 1988/89:KrU7 de priser. 13 Det torde varai högsta grad angeläget för myndigheter, museer och allmänhet att ha en stor,välkänd och öppen marknad i . 14 Därigenom kanmyndigheterna och museerna bl.a. mycket lättare styra och övervakaefterföljandet av lagen om exportförbud av vissa antika föremål. Vidare äroffentlighet viktigt för att förhindra avyttring av förfalskningar ochstöldgods. 15 Om enbeskattning införes torde det bli svårt att övervaka och kontrollera den gråzon av oseriösa företag och förmedlingar som kommer att uppstå. Dettamissgynnar de seriösa företagen. 16 Utan att idetalj kunna olika länders regler vill vi föreslåatt man tittar på EG:s regleri dessa frågor och helst gör våra regler lika de som gäller inom EG eller kankomma att gälla vid en harmonisering. 17 Om det i enframtid är stor skillnad mellan villkoren i och finns det riskför att auktionshusen blir tvungna att etablera sig utomlands och dä i förstahand i . 18 Att köpa ettkonstverk av en ung till synes lovande konstnär är inte bara ett stöd tillkonstnären utan även ett risktagande. Det är inte alla tavlor som stiger ipris. Skall man då beskattas för att någon av de konstnärer man satsat på blirframgångsrik. Detta torde inte befrämja yiigre okända konstnärers försäljningav sina tavlor. Önskvärt borde vara att de kunde leva på sin verksamhet ochinte på bidrag. anser att avgifter på yrkesmässigandrahandsförsäljning av konst, t.ex. vid auktioner, inte bör införas.Principen mot specialdestinerade skatter och risk för ökad försäljning avkonst mellan privatpersoner eller försäljning i utlandet är några skäl somtalar emot att införa en avgift. 1 finansutskottets yttrande 1979/80:4 y över motionen1979/80:1886 om användningen av inkomsterna från alkoholbeskattningen sägsbl.a. En bärande princip i statsbudgetens uppbyggnad är numeraatt specialdestination av statsinkomster till bestämt ändamål inte börförekomma. I yttrandet anges två skäl: Avvägningar mellan olikahandlingsalternativ försvåras. Sammanfattningsvis anser finansutskottet attspecialdestination av statsinkomster är under avveckling och nägon nyspecialdestination inte skall införas. I , där en avgift tas ut, har en stor privatmarknadför konst växt upp. Försäljningen sker bl.a. genom privatannonser i dagspressen, varvid varken avgift eller moms utgår. Vidare har en allt större del av marknaden flyttats utomlands. Främst till , som inte tar ut några avgifter. En avgift för auktionsfirmorna kan leda till en likadan utveckling i . Alla parter i torde gagnas av en stor, öppen ochoffentlig mark- 1988/89:KrU7 nad för andrahandsförsäljning av konst. Stöd till konstnärer med punktskatt Idéer och åtgärder som går ut på att förbättra demateriella villkoren för yrkeskonstnärer är värda all uppmuntran. Den samtidakonstnärskåren torde tillhöra en strykklass i samhället med mänga framhärdandeunder minimilönenivå. Vid ett praktiskt genomförande av ett direkt bidraguppstår dock problem. De föreslagna vägarna är inte helt idealiska och tyvärrkanske även kan ha en direkt motverkande effekt. Många myter fördunklar bilden Bland allmänhet och tyvärr också bland politiker frodasmyter kring det livliga konstintresset. Den mest rotade är attkonstomsättningen mest avser kallhamrad investering. En annan är talet att vart och vartannat konstverk betalasmed miljonbelopp. En tredje den totala marknadens storlek. På direktförfrågan till en i detta fall inblandad politiker om storleken och i dettafall skatteunderlaget gavs en helt felaktig uppgift. Den vanligaste konstköparen är löntagare med ettkonstintresse som ibland leder till inköp av konstverk, oftast . Föreslagna åtgärder hämmar omsättningen har en mycket livaktig auktions- och konsthandel.Även i europeisk jämförelse är aktiviteten hög. Inte blott på auktioner, där äldre, avlidna konstnärersverk säljs, utan också verk av samtida konstnärer omsätts rekordartat. Dennaaktivitet, dvs. allmänhetens intresse och därigenom benägenhet att köpa bör maninte kväsa. Ty trots väl befogade idéer och åtgärder för direkta bidrag är den"äkta" efterfrågan den mest stimulerande för konstlivet. Föreslagna påslag leder till prisökningar som hämmarefterfrågan mindre antal konstverk kommer att säljas, dessvärre dä inte demest eftertraktade som drabbas. Den fria konsthandeln kan bli "grå" I en motion pekas pä system i och som godaförebilder. Den norska marknaden är paralyserad och motsvarar av den svenska. Många uppgörelser ser ej dagens ljus. Auktioner och visningar förekommer minimalt. På är konstomsättning en nullitet. Kulturlivmed konstgjord andning ej gott exempel 1988/89 :KrU7 Vi har exempel pä samhällen där kulturarbetare heltavlönas av staten. Bevara från den produktion och konstkritik somdetta resulterar i. Stöd konstnärerna med ännu generösare regler föraktivering av inkomsterna, dvs. fördela goda inkomstår med lägreinkomst. Liberalare till-lämpning av avdragsmöjligheter för materiel,ateljéhyra, resor m.m. Utvidga garantilönesystemet för de äldre konstnärerna.Inför konstnärspension. Försäljning av konst sker direkt från konstnären genomgallerier, i konsthandeln, pä auktioner och genom olika privataförmedlingsformer. I gallerier och konsthandel säljes en del konst ikommission för konstnärens räkning. har man genom massmedial bevakningav auktioner och konstmässor basunerat ut rekordpriser pä olika typer avmåleri ofta med kommentarer om värdestegring. Det mäste dock betonas att för del av bildkonsten som andrahandsförsäljes är prisnivån betydligt lägre änkonstnärens ursprungspris. Konsumenterna som köper konst av verksammakonstnärer utgör det viktigaste stödet för utövande konstnärer, somköpet innebär ett betydande risktagande som ofta och under mänga år är enförlust om konstverket realiseras. Konstnärer som under sin verksamhetstid färuppleva stora prisstegringar i likhet med t.ex. är tyvärr snarareundantag än regel. Även väletablerade konstnärer som t.ex. i andrahandsförsäljning under halva ursprungsvärdet för såväl grafiksom för målningar. Konstmarknaden som med rådande högkonjunktur har en storomsättning är synnerligen beroende av en fri handel för att handeln inte skallfinna nya vägar. I har vi en väl fungerande marknad som är viktig förbåde konstnärer och konsumenter. Samma typ av handel finns i t.ex. dären stor del av världens betydande konst byter ägare. Många gallerier salufördär nordisk konst och de största auktionshusen 's, Chri-stie's ochBonhams har specialauktioner för skandinavisk konst. En beskattning som föreslås i motionerna skulle bl.a. fåtill följd att en ännu större del av marknaden för svensk bildkonst skulleflytta över till helt i motsättning till de intentioner somkulturutskottet redovisat i anslutning till lagen om utförsel av svenskakulturföremål. Det bör även i detta sammanhang betonas att nuvarandemervärdesskat teregler avsevärt försvårar hemtagning av svenska kulturföremål. En mål ning av t.ex. eller en byrå av Haupt som saluförs utom beläg ges med en införselavgift på 23,MVS vilket ofta gör det omöjligt för svensk konsthandel och svenska privatpersoner att konkurrera med ut- 59 ländskaköpare om bättre svenska objekt utomlands (en Zornmålning för 1 1988/89:KrU7 milj. kr. kostar förtullad ). Denna orimliga situation börnatur- Bilaga 3 ligtvis studeras för att om möjligt undanröja dessaorimligheter. I som åberopas i motionen av m.fl.finns ingen fungerande hemmamarknad för norsk konst. genomdagspress sker i stor omfattning och i övrigt säljes den mest betydande norskakonsten på auktioner i , och . Den situation som råderi är inte önskvärd för vare sig konstnärer, konsumenter, handel ellerkulturvårdande institutioner. Konjunktursvängningarna som redan med nuvarande regler ärstora skulle förstärkas ytterligare genom en ny specialdestinerad skatt. Förnärvarande är all andrahandsförsäljning av konst belagd med mervärdeskatt ikonsthandeln och alla provisioner i auktionsförsäljning belagda med moms.Statens intäkter med nuvarande lagstiftning kan inte med säkerhet påstås öka omen ny avgift införs då detta i sig hämmar handeln med konst. Skatter är den offentliga sektorns inkomstkälla för atttäcka beslutade utgifter. har finansutskottet, olikautredningar pä skattesidan och fastslagit att specialdestination avskatter inte bör förekomma för att täcka utgifter till bestämda ändamål. Detvore därför i strid mot uttalade intentioner att införa den föreslagnaavgiften. Stödet till konstnärerna som är synnerligen viktigt måstegä över den totala statsbudgeten och får inte relateras till omsättningen avkonst på andrahandsmarknaden som är synnerligen konjunkturkänslig. Storasvängningar av konstnärsstödet skulle vara helt oacceptabla och skulle motverkasitt syfte att ge en säker grundersättning. konst- och antikhandlareförenings bedömning aveffekter på svensk konsthandel vid specialbeskattning i motionernas anda Motionerna är ofullständiga förslag och därför delvissvåra att kommentera. Skulle utskottet besluta att utreda frågan ytterligareber vi att få möjlighet att ytterligare kommentera förslagen inför utskottet.Sveriges konst- och antikhandlareförening anser att stödet tillkonstnärer bör gä över statsbudgeten och ej genom specialdestinerade avgiftervars utfall är helt konjunkturberoende att enextraavgift skulle hämma marknaden och därmed minska statens intäkter avmervärdesskatt att intressetför konst stimuleras av en väl fungerande andrahandsmarknad och därmed främjasmöjligheterna för aktiva konstnärer att sälja sina verk, vilket måste varagrunden för konstnärernas ekonomi att enspecialbeskattning av denna art kräver en extra administration och kontroll somtill icke oväsentlig del eliminerar de positiva effekterna. att enextraavgift skulle utgöra ett nytt incitament att överföra ytterligare en delav marknaden till andra länder, bl.a. 60 att en extraavgift i första handskulle motverka den seriösa konsthan- 1988/89 :KrU7 deln och svenska kvalitetsauktioner och i stället skapa förutsättningar Bilaga 3 för enoseriös och dold förmedlingsverksamhet och handel, vilket strider motkulturvärdande institutioners och hela samhällets intressen att värdestegring på konst som ivissa fall överstiger inflationen avse värt, till en stor del uppvägs av förluster som naturligtvis inte bör beskat tas. Detta utgör också ett administrativt kontrollproblem. anser på grundav ovan anförda skäl att motionerna om en avgift på försäljning av konst iandra hand bör avstyrkas. Vi finner inga bärande skäl till en specialdestineradskatt av denna art som avviker från den normala principen för intäkter tillstatsbudgeten. Skulle utskottet trots detta besluta att utreda fråganytterligare ber vi att fä möjlighet att återkomma och granska de eventuellaförslag som kan framkomma. Svenska föreningen för upphovsrätt Frågan om avgift på vidareförsäljning av konst, i form aven s.k. droit de suite av något slag eller eljest, står på programmet för övervägandeninom den arbetande upphovsrättsutredningen som del av vad som skall övervägasunder arbetet med 2 kap. URL. , som avvisar tanken påbeskattning i sammanhanget, finner frågan om en vidareförsäljningsavgiftförenlig med krav för en droit de suite enligt konventionensartikel 14 ter (Paristexten), vara förtjänt av studium och anserupphovsrättsutredningen vara ett lämpligt forum härför. Den första är att konstnärerna inte alls är missgynnade avvårt skattesystem utan att de klagomål man kan rikta mot beskattningen avkonstnärer måste bli en allmän kritik av skattesystemet, skattetrycket och desseffekter för egenföretagare. Dessutom har konstnärer ändå möjlighet attperiodisera inkomster över flera är, något som vanliga löntagare inte har. I övrigt bör observeras att den största delen av konstenhär i landet köps för pengar som redan beskattats hos köparen. En annan invändning är att den övervägande delen avomsättningen av konst som ökar i pris på sätt som angivits i motionerna avserverk av konstnärer som är i livet. Det tillhör egentligenundantagen att verk av levande konstnärer utsätts för nägon nämnvärdprisstegring. Motivet att beskatta prisstegringar pä vidareförsäljningar avaktiva konstnärers verk är alltså inte riktigt hållbart. Mycket av deras konstkanske t.o.m. går ner i pris vid en vidareförsäljning. Effekten av den föreslagna avgiften skulle således bli attdagens kulturarbetare skulle erhålla understöd från avgifter påkonstförsäljning avseende verk som kanske tillkommit på 1600- eller 1700-taletoch som t.o.m. kan vara av utländskt ursprung. Ett viktigt skäl mot förslaget är att vi haren hög omsättnings skatt på handeln med konst genom mervärdesskatten som också 61 Det är ingen överdrift att påstå att kostnads- 1988/89 :KrU7 posterna "ram och moms" är betungande i omsättningen avbildkonst här i Bilaga 3 landet. En vidareförsäljningsavgift på pä all konsthandelskulle förmodligen få negativa konsekvenser på omsättningen och uppfattas somen ren straffskatt. Den skulle dessutom utgöra ett incitament för den mindreseriösa handeln att breda ut sig pä bekostnad av den seriösa. En vidareförsäljningsavgift skulle dessutom kräva enomständlig och dyrbar administration som förmodligen skulle förbruka de medelsom inflyter på avgiften. Denna skulle ocksä bli svår att kontrolleraefterlevanden av, vilket är en stor nackdel när det gäller fiskala avgifter.Skall sådana införas måste de vara effektiva och kunna kringgärdas med enrimlig kontroll. Så är inte fallet här. Det finns också frän sida en strävanatt undvika specialdestinerade skatter. Enligt Handelskammarens mening saknashär skäl för att göra undantag från denna linje. Det finns slutligen skäl att göra en internationelljämförelse i sammanhanget. Först kan då fastslås att och inte ärsärskilt signifikanta konstmarknader att jämföra med på grund av den ringaomsättningen. Riktas sedan blicken ut i är det snarare tvärtom sä attflera länder har sänkt importmomsen på konstföremål medan en särskildomsättningsskatt helt saknas. Det mäste finnas andra sätt att stödja aktivtverkande konstnärer där behov av detta anses föreligga. Rimligare voreexempelvis att anslå en del av de momsmedel som genereras ikonsthandeln till detta ändamål. Mot ovan givna bakgrund vill Handelskammareavstyrka de i motionerna framförda avgiftsförslagen. allmänna konstförening anser det angeläget attsnarast ta upp kulturarbetarnas skatte- och inkomstförhållanden. Att jämställakulturskapare med vanliga egenföretagare är orimligt, skattesystemet måsteförändras. allmänna konstförening stödjer förslagen om ensärskild fond till vilken medel förs från avgifter på yrkesmässigandrahandsförsäljning av konst (auktioner, konsthandel etc). Utdelningenfrån denna fond skall stödja bildkonst och bildkonstnärer. Allakonsekvenser i detta förslag måste dock grundligt beaktas. Anledningen av tillkomsten och deskäl som framförs i motionerna, an förs behovet om att förbättra konstnärernas levnadsförhållanden. Med en avgift på t.ex. konstauktioner innebär detta betydande inkomster för de i nu verksmma konstnärerna. Motionärerna anför vidare att en fond bör bildas bestående av bildkonstnärer med statlig representation för hand havande av fondens administration, fördelning av inkommande medel. Fördelningsprinciperbör omfatta individuell och kollektiv art. Avgiften l988/89:KrU7 bör fastställas till lägst . Ett annat viktigt argument för införande av avgift tordevara att konstverk används i en omfattande skatteplanering. har med anledning av motionerna tagitfram en omfattande utredningsrapport där man i stort har tagit med samtligaaspekter som kan ankomma på en dylik avgift. Man påpekar att avgiften i stortendast är tillämplig på verk av bild- och formkonstnärer. Att avgiften kanutformas som individuell ersättning eller som en avgift att fördela till konstnärskollektivetsom helhet. Nämnden går vidare i rapporten och redogör för vad"Droit de suite" innebär samt hur avgifter på konst inkasseras ochfördelas till konstnärer i ett antal europeiska länder. I punkt 4 tas droit de suite upp som den ter sig iDanmark. I danske har motionerats omavgift pä yrkesmässig vidareförsäljningsavgift pä konst. Denna fråga är ejännu avgjord. tar i rapporten även upp den konstruktionsom finns i och Bildende Kunstneres Hjelpefond. Denna fondförvaltas av Billedkunstfaglig . I finns för övrigt enannan organisation för konstnärer. Norske Billedkunstneres Fag-organisasjon,NBFO, som har en mer facklig struktur och förhandlar med staten om stöd ochersättningar. Vidare redovisar konstnärsnämnden ingående hur denna fondinkasserar och administrerar fondmedlen. Där ges en uppskattning av de medelsom en konstavgift i detta fall kan ge. I punkt 6 tas frågan om skatt på konstverk upp som gälleri . Där vet vi att konstnärerna (upphovsmannen är befriad från moms påförsäljning ). Däremot är som bekant försäljning avyrkesmässig konst inom ramen för en registrerad rörelse belagd med moms. Detta gäller även för de konstnärer som registrerar sinverksamhet som rörelse och blir då belagd som redovisningsskyldig för moms. I punkt 7tar nämnden upp de förslag som kan bli aktuella för en konstav- Det gällertvå alternativ: Skatt eller avgift på all andrahandsförsäljning,vare sig den sker offent ligt eller privat. Skatteller avgift på yrkesmässig andrahandsförsäljning. väljer att föreslå alternativ 2. De alster som föreslås bli föremål för en konstavgiftskall omfatta målningar, originallitografier, etsningar, originalskulpturer,textila konstverk. KAF överinstämmer med detta genom att förtydliga att detskall röra sig om originalverk där försäljning sker i andra hand och då gälla målningar, 63 teckningar,grafik, skulpturer i olika material, textilkonst, vävningar etc, 1988/89:KrU7 samt konsthantverk av typ keramik, lera och glas. Vilken avgift bör användas vid införande av konstavgift? föreslår att denna avgift skall utgörasav en punktskatt, administrerad av skattemyndigheterna, och låta deninkasseras av en särskild fond, som får i uppdrag att förvalta och fördelapengarna. Man föreslär vidare att ett konstavtal för detta medintressenterna pä området, skall införas, liknande det som finns påfilmomrädet. KAF ställer sig bakom idén med "konstavtal" åena sidan staten ä den andra konsthandeln. Det verkar vara det minstbyråkratiska system med att införa en acceptabel konstavgift. Däremot kan inteKAF instämma i nämndens förslag när det gäller att konsthandeln skall avstå av momsen mot att branschen i motsvarande förbinder sig att betala in enkonstavgift om lika mycket, alltså . KAF anser att den momsavgift som föreligger skall gällaför konsthandeln som en avgift tas ut på vid konstauktioner,konsthandel i andra hand gällande originalverk. har i ett pressmeddelande informerat omatt en konstavgift i skulle kunna inbringa ca 12 milj. kr. redogör ingående i sitt förslag om hur entillkommande fond skall använda sina medel samt att denna fond skall knytastill en befintlig organisation eller myndighet. Nämnden tar upp motion Kr310 (vpk), där det föreslås attadministrationen bör ligga hos konstnärernas riksorganisation (KRO). Detförslaget förefaller för KAF vara helt uteslutet. Detta markerar samtidigtnämnden i sin rapport med att påpeka att "man kan emellertid ifrågasättalämpligheten av att en avgift av det slag del här är fråga om förvaltas av enav konstnärernas fackliga organisationer". KAF instämmer naturligtvis i denna aspekt. Det ärnaturligtvis upp till att markera vilka organisationer som ärav facklig art. Enligt KAF och övriga fackliga organisationer anslutna tillcentralorganisationer, är inte KRO någon fackförening men däremot en storintresseorganisation för bildkonstnärer i som bl.a. har representationi och . fortsätter med att konstatera att"Därtill kommer att det alltid finns en risk för att det organ somfördelar pengarna kritiseras för bristande oväld"..."misstanke attfavorisera sina egna medlemmar". Detta är naturligtvis mycket viktigt att ta fasta på närman nu avser att tillsätta en ny fond som kommer att få ansvaret att fördelamedel till konstnärer i nägon form. KAF harunder kritiserat bl.a. Bildkonstnärsfonden och dess 64 fördelningsverksamhetnär det gäller just fördelningen av medel till konst- 1988/89 :KrU7 närer. Två konstnärsorganisationer, KRO och KIF, har i denna fonden majoritet. Dess antal tillsätts genom en förordning. När nu konstnärsnämnden föreslär, att konstnärsnämnden ärden myndighet som är lämpad med uppgift att inkassera och fördela dessa medelinom ett femte organ av de nuvarande fyra, är KAF delvis kritiska till dettaförslag. Därmed inte sagt att det vore naturligt med den tradition som detsvenska konstlivet har genomlevt. Den statliga stipendienämnden har ju i åratalhaft uppgiften att fördela ersättningar till konstnärer. Men är frågan ivilket syfte denna konstavgift och dess medel skall användas till. Motiveringen till att KAF anser att konstnärsnämnden ochSveriges bildkonstnärsfond tidigare inte visat att dess arbetssätt,fördelningskriterier och sammansättning givit rättvisa och skapat förtroendemed handläggningen av de medel man haft att fördela till konstnärer. Denna kritik får ses ur den synvinkel att KAF ej har haftinsyn i verksamheten, fördelningen har missgynnat de konstnärer som har ståttutanför KRO, KIF, alltså KAF-medlemmar och oorganiserade yrkesverksammakonstnärer. Organisationsbidragen som fondstyrelsen började att utdelatill de medverkande organisationerna, KROKIF, med en början 1983, är ettexempel på en orättfärdig medelsfördelning genom att favorisera sina egnamedlemmar och organisationer. Organisationerna har givits ett alltför stort ochdominerande inflytande över detta statliga organ till nackdel för de konstnärersom står utanför organisationerna i fräga. Man kan i och för sig hysa olika uppfattningar omlämpligheten av dylika korporativistiska sammansättningar i den statligasektorn, som bildkonstnärsfonden utgör. KAF vill inte medverka till att det utöver de organkonstnärsnämnden förfogar över, tillförs ytterligare en s.k."bildkonstnärsfond" där konstnärerna, säljarna utgör en majoritet. Vidare har KAF kritiserat föregående års reform av"individuell visningsersättning", som inte skapar nägon rättvisa isystemet som bedömningen skall utgå frän verk som harförvärvats till det offentliga. KAF anser därför att det skall skapas ett objektivt ochneutralt organ sotn får i uppgift att förvalta och fördela inkommande medeltill bild- och formkonstnärer av kollektiv art. utfärdades en ny förordning för statenskonstråd samt för av nutida konst i utlandet(NUNSKU). ringenföreskriver där att (16 §) "Ledamöter och ersättare för ledamöter /89:KrU7 utses av regeringen för en bestämd tid, dock högst ". Detta avser bl.a. att ge intressenter och organisationerplatser i nämnder och styrelser i syfte att bredda inflytandet. Dennaförordning kommer att träda i kraft vid nästa mandatperiod. Det är enligt KAF viktigt att det ges tillfälle för övrigaorganisationer, institutioner att fä representation över de medel som fördelastill ett kollektiv av kulturarbetare. Slutsatsen av det här ovan förda resonemanget är att ettinrättande av konst-avgiftsorgan bör tillföras som har ettcentralt ansvar för den statliga kulturpolitiken. har ett direkt ansvar för statens insatser påbl.a. bildkonst,museer och utställningar, kulturverksamhetinom folkbildning och föreningsliv. har också till uppgift att: samordnastatens insatser på kulturområdet, bedöma behovet av statliga anslag för olikakulturändamäl, fördela vissabidrag till kulturell verksamhet. Som exempel pä stödverksamhet från kan nämnasföljande: