bet · GC01SfU11 · 1988-12-31 00:00:00 — 1988/89 SfUll 1988/89:Sf207 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av förbättring av försäkringsskyddet iarbetsskadeförsäkringen och det statliga personalskadeskyddet vidrehabiliteringen på arbetsplatser- 1988/89:Sf230 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning om möjligheten att påföra arbetsgivarna hela kostnaden för sjukvård förorsakad av arbetsskador. ' 1988/89:Sf235 av m.fl. (s) vari yrkasatt hos regeringen begär lagförslag om utvidgning av lagen omarbetsskadeförsäkring som innebär att även barn med fosterskador omfattas avlagen i enlighet med vad som anges i motionen. 198S/89:Sf247 av och (båda s)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att det till försäkringskassorna bör knytas personer medteknisk kompetens, exempelvis skyddsingenjörer, som hjälp vid bedömning avarbetsskadeanmälningar och rehabilitering av sökande. 1988/89:Sf270 av och (bådafp) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om beräkning av vissa livräntor. 1988/89:Sf284 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om 4kap. 1 § lagen om arbetsskadeförsäkring. 1988/89:Sf291 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omberäkning av tilläggsutbetalning vid retroaktiv arbetsskadelivränta. l988/89:Sf302 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär skyndsam utredning och förslag syftande till reformeringav arbetsskadeförsäkringen enligt den i motionen skisserade modellen, 2. att iavvaktan på en reformering av arbetsskadeföfsäkringen beslutar attsamordningstiden mellan sjukförsäkringen och arbetsskadeför- 1 1988/89.11 saml. säkringenskall föriängas fr.o.m. /89:SfUll 1990, 3. att som sin mening ger regeringen tillkänna att försäkrings kassan bör erhålla full kostnadstäckning för utredningsarbete och admi nistration av statistik mm. från försäkringsbolag som anlitar kassans tjänster. 1988/89:Sf305 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs om en förutsättningslös utredning av arbetsskadeförsäk ringen, 2. ätt hos regeringen begär förslag om enförlängd samordnings tid i arbetsskadeförsäkringen i enlighet med motionens förslag. Motiveringarnaåterfinns i motion 1988/89:A242. 1988/89:Sf315 av m.fl. (c) vari yrkas 4. att hos regeringen begär en analys avorsakerna till de ökade arbetsskadorna samt förslag att komma till rätta med de ökade kostnaderna. 1988/89:Sf328 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att beslutar hos regeringen begära enöversyn av reglerna inom livränteområdet för egenföretagare. 1988/89:Sf354 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom behovet av ändring i lagen om arbetsskadeförsäkring. 1988/89:Sf369 av m.fl. (fp) vari yrkas 2. att hos regeringen begär en översyn avarbetsskadeförsäkring en enligt de riktlinjer som anges i motionen. Motiveringenåterfinns i motion l988/89:Fi223. Utskottet har hållit en offentligutfrågning om arbetsskadeförsäkringen. Vad som förekommit vid utfrågningenframgår av bilaga till betänkandet. Lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) trädde ikraft och avser arbetsskador som visat sig fr.o.m. nämnda fid.Lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring (YFL) upphörde att gälla mentillämpas fortfarande på skador som visat sig . Den som förvärvsarbetar i verksamhet här i riket är enligtLAF försäkrad för arbetsskada. Egenföretagare och uppdragstagare är dockförsäkrade endast under förutsättning att de är bosatta i . Försäkringenomfattar även den som genomgår utbildning i den mån utbildningen är förenad med särskildrisk för arbetsskada. 1 begreppet arbetsskada inryms skada till följd 1988/89:SfUll av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet. Ävenskada som framkallats genom smitta kan i den mån regeringen så föreskrivitanses som arbetsskada. Principen bakom LAF är att den som drabbas av arbetsskadaskall ha rätt till ersättning för hela det inkomstbortfall som är en följd avskadan. LAF ger ersättning för inkomstförlust för skador ochsjukdomar som har uppkommit i arbetet om dessa varar än . Underde första efter det att skadan inträffade, den s.k.samordningstiden, skall sjukförsäkringen inom lagen om allmän försäkring iprincip svara för ersättningen till den skadade. Under dessa kan bl.a.sjukpenning utgå. Kompensationsnivån inom sjukförsäkringen utgör avinkomstbortfallet. Om sjukdomen består efter samordningstidens slut ersätterarbetsskadeförsäkringen nödvändiga kostnader för bl.a. läkarvård, sjukhusvårdoch läkemedel. Om sjukdomen medfört en fortsatt nedsättning av förmågan attskaffa sig inkomst genom arbete med minst hälften utgår sjukpenning frånarbetsskadeförsäkringen. Hel sjukpenning för dag utgör för den som har enfastställd sjukpenninggrundande inkomst i normalfallet en trehundrasextiofemtedelav denna inkomst. Blir nedsättningen av arbetsförmågan bestående utgeslivränta från arbetsskadeförsäkringen. Livräntan vid arbetsskada utgör skillnadenmellan den inkomst som den försäkrade kan antas ha haft om han inte skadats ochden inkomst han trots skadan kan beräknas få. Det krävs dock att förmågan attskaffa sig inkomst genom arbete är nedsatt med minst en femtondel och attinkomstförlusten för år räknat uppgår till minst en fjärdedel av det basbeloppsom gällde vid början av det år livräntan skall börja utgå.Arbetsskadeförsäkringen ersätter under dessa förutsättningar en årlig inkomstförlustupp till samma inkomsttak som gäller för ATP, dvs. Livräntaenligt LAF grundar rätt till ATP till skillnad mot livränta enligt YFL. Anmälan om arbetsskada skall i princip göras till denallmänna försäkringskassa där den försäkrade är inskriven. Försäkringskassanskall bestämma ersättning enligt LAF så snart det kan ske. Om kassan inte utanbetydande dröjsmål kan avgöra om rätt till ersättning föreligger enligt LAF,men det finns sannolika skäl för att sådan rätt föreligger, skallförsäkringskassan besluta att ersättning skall betalas ut med ett skäligtbelopp om detta är av väsentlig betydelse för den skadade. Detsamma gäller omrätt till ersättning föreligger, men ersättningsbeloppet inte kan bestämmasutan betydande dröjsmål. Arbetsskadeförsäkringen finansieras huvudsakligen genom socialavgifteroch avkastning från arbetsskadefonden. Avgiften utgör avavgiftsunderlaget. Utskottet behandlar i detta sammanhang motion Sf302yrkande 1 i motsvarande del av m.fl., vari ifrågasätts om intebehovet av ekonomisk trygghet vid arbetsskada kan tillgodoses på annat sätt äninom ramen för den nuvarande arbetsskadeförsäkringen. Motionärerna anför atttillämpningen av arbetsskadeförsäkringslagen helt fjärmat sig från lagstifta- rensintentioner vad gäller ersättning vid arbetsskada. Försäkringen är ett1988/89:SfUll svårhanterligt och kostnadskrävande instrument för att tillgodosedé ofta marginella behoven utöver sjukförsäkringen. Genom försäkringsöverdomstolenspraxis får enligt motionärerna praktiskt taget var och en som anmäler sinsjukdom som arbetsskada ersättning utöver sjukförsäkringens nivå. Motionärernabegär därför en skyndsam utredning om huruvida behovet av arbetsskadeförsäkringkan tillgodoses genom en kombination av allmän sjukförsäkring och enobligatorisk ansvarighetsförsäkring för arbetsgivare. En sådanansvarighetsförsäkring bör kunna tecknas vid försäkringsbolag. Utskottet har tidigare behandlat liknande motionsyrkandenoch därvid anfört följande (se /89:SfU2). har man i , liksom i andraindustriländer, ansett att skador ådragna under förvärvsarbete skallkompenseras med högre ersättning än skador i allmänhet. Bakom dennauppfattning ligger bedömningen att den som förvärvsarbetar löper större risk änandra att drabbas av skada. Trots en ökande satsning på arbetarskydd ochföretagshälsovård finns det, enligt utskottets mening, fortfarande en generelltsett större risk för förvärvsarbetande än för icke förvärvsarbetande attdrabbas av skada. Genom arbetsskadeförsäkringen och de olikatrygghetsförsäkringarna garanteras skadade ersättning enligtskadeståndsrättsliga grunder utan att behöva föra bevisning om attarbetsgivaren varit skadevållande. Därigenom undviks också en radskadeståndsprocesser mellan arbetstagare och arbetsgivare. Utskottet villockså peka på den starka och mycket viktiga kopplingen mellanarbetsskadeförsäkringen och det förebyggande arbetarskyddet. En stor del avinformationen till yrkesinspektionen och informationssystemet om arbetsskador() vid arbetarskyddsstyrelsen kommer från . Om denspeciella ersättningen vid arbetsskada tas bort kan antalet anmälningar kommaatt sjunka avsevärt. Detta skulle leda till att samhällets kunskap omarbetsmiljön försämras, och därmed begränsas också förutsättningarna attpåverka den. Utskottet har vid ett offentligt sammanträde den 17februari 1989 genom utfrågning av företrädare för ett flertal myndigheter ochorganisationer fått en bred information om arbetsskadeförsäkringens betydelse.Denna återfinns i bilaga till betänkandet. Utskottets samlade bedömning är attarbetsskadeförsäkringens betydelse ytterligare har understrukits genom vad somdärvid anförts, inte minst genom upplysningar som lämnats av företrädare förarbetstagarorganisationerna. Enligt dessa har nämligen försäkringen, förutomdess primära uppgift att kompensera inkomstförlusten vid arbetsskada, ävenvarit en viktig förutsättning för det förebyggande arbetarskyddet. .Utskottetvidhåller således sin tidigare uppfattning att arbetsskadeförsäkringen skallbestå och avstyrker bifall till motion Sf302 yrkande 1 i denna del. Som ovan nämnts är den som förvärvsarbetar i verksamhet häri riket försäkrad för arbetsskada genom lagen om arbetsskadeförsäkring. 1 motion Sf235 begär m.fl. en utvidgningav lagen om arbetsskadeförsäkring i syfte att även barn med fosterskador skaWomfattas av försäkringen. Motionärerna, som särskilt tar sikte påbildskärmsarbete. påpekaratt man inom forskningen ännu inte har kunnat klarlägga sambandet 1988/89:SfUl 1 mellan sådant arbete och fosterskador. Enligt motionärernainnebär detta att behovet av en lagstiftning till skydd för det ofödda barnetär desto mer angeläget. Utskottet behandlade ett liknande motionsyrkande i sittbetänkande SfU 1987/88:2. Utskottet anförde därvid att skyddet för fostretborde lösas genom förebyggande åtgärder och inte genom en utvidgning av LAF.Således borde gravida kvinnor skyddas från arbetsmiljöer som kan medföra riskför fosterskador. Utskottet erinrade dessutom om vad utskottet anfört ibetänkande SfU 1986/87:17, nämligen att kunskaperna Om sambandet mellanpåverkan av olika yttre faktorer och risken för fosterskador var begränsade ochatt läget inte minst på arbetsmiljöområdet var oklart. Utskottet förutsattedock att arbetarskyddsstyrelsen uppmärksamt följer det fortlöpandeforskningsarbetet på området och skyndsamt utfärdar föreskrifter i de fallrisken för fosterskador upptäcks i arbetsmiljön. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och avstyrkerbifall till motion Sf235. Utskottet behandlar härefter frågan om arbetsskadeskyddeiför dem som deltar i rehabilitering. För dessa gäller följandebestämmelser. Regeringen häri särskild förordning (1977:284) omarbetsskadeförsäkring och statligt personskadeskydd föreskrivit attarbetsskadeförsäkringen gäller bl.a. den som som deltar i arbetsmarknadsutbildning,är inskriven vid eller genomgår arbetsprövning ellerarbetsträning som har godkänts av allmän försäkringskassa. Försäkringen gällerendast under moment! utbildningen då eleven utför arbete som stämmer överensmed eller till sin art liknar sådant som vanligen utförs vid förvärvsarbete.Skador under resor till och från utbildningsstället omfattas däremot inte avförsäkringsskyddet. Däremot kan ersättning vid bl.a. färdolycksfall utgå iannan ordning, nämligen enligt förordning (AMSFS 1979:7). Enligt denna utgårersättning till elev i arbetsmarknadsutbildning, som uppbär utbildningsbidragoch till inskriven sökande vid . Ersättning utgår äventill arbetssökande som genom beslut av arbetsförmedlingen anvisats att delta ibesök för kartläggning av sökandens yrkeskunskaper hos utbildningsanordnareneller förbesök vid . 1 dessa fall kan ersättning utgå förförlorad arbetsinkomst. 1 motion Sf207 av och motionärerna att den som arbetsprövas eller arbetstränas vid enarbetsplats där han inte är anställd och inte är inskriven vid ettarbetsmarknadsinstitut inte omfattas av samma försäkringsskydd som övriga somgenomgår rehabilitering. Motionärerna anser att det för en framgångsrikrehabilitering är viktigt att försäkringsskyddet är fullgott vid alla former avrehabilitering och begär därför ett tillkännagivande om behovet av enförbättring av försäkringsskyddet i dessa fall. Rehabiliteringsberedningen har på förslag avarbetsskädeutredningen fått i uppdrag att utreda frågan om försäkringsskyddetför studerande under rehabilitering. Rehabiliteringsberedningen har i sittbetänkande (SOU 1988:41)Tidig och samordnad rehabilitering om försäkringsskyddet vid 1988/89:SfUllarbetsprövning och -träning anfört bl.a. följande (s. 310). En grundläggande princip för rätt till försäkringsskyddetär att utbildningen är förenad med särskild risk för arbetsskada. Det kanemellertid ifrågasättas om inte, av rättviseskäl, elever vid vissa typer avutbildning med hänsyn till utbildningens speciella karaktär bör jämställas medarbetstagare och därför åtnjuta samma arbetsskadeskydd som dessa. Denutbildning, prövning eller träning som nämnts ovan, sker regelmässigt underförhållanden som inte avviker från dem som gäller i förvärvslivet i övrigt.Riskerna för arbetsskada är således likartade. De som omfattas av dessautbildningsformer är främst personer som har en anknytning tillarbetsmarknaden. Vi anser därför det vara rimligt att de även under avsedd tidhar samma försäkringsskydd som gäller för arbetsmarknaden i övrigt. Rehabiliteringsberedningens betänkande är för närvarandeföremål för remissbehandling. Utskottet anser att denna behandling bör avvaktasoch avstyrker därför bifall till motion Sf207. Sedan arbetsskadeförsäkringens tillkomst har antaletarbetsskadeärenden hos försäkringskassorna ökat kraftigt med huvudsakligen tillföljd därav ökande handläggningstider. Den genomsnittliga handläggningstidenvid försäkringskassorna av arbetssjukdomsärenden var , år1987 och vid utgången av . Det totalaantalet inkomna arbetsskadeanmälningar till försäkringskassorna var ca183 000, ca 204 000, ca 218 000, ca 230 000. ca241 000 och ca 257 000. Flertalet sjukfall avslutas dock inomsamordningstiden, varför antalet ärenden där skall göra enprövning blir betydligt lägre. Antalet inkomna arbetsskadeärenden och antalet ickeavgjorda ärenden (balanser) framgår av nedanståendetabell. Ärenden och balanser angående arbetsskador (jämna 100-tal) 1983 1984 1985 1986 1987 1988 Inkomna ärenden Avgjorda ärenden Balans 31/12 Arbetssjukdomarna utgör en starkt ökande andel av ärendenaoch av dessa utgör besvär i det muskelo-skelettala systemet en helt dominerandeandel. Arbetsskadeförsäkringen har bl.a. mot bakgrund av anhopningen av arbetsskadeärendenhos försäkringskassorna varit föremål för översyn av arbetsskadeutredningen. Ibetänkandet (SOU 1985:54) Översyn av arbetsskadeförsäkringen lämnadeutredningen förslag till åtgärder för att bl.a. komma till rätta medärendebalanser och väntetider i försäkringskassorna. Förslagen innebar bl.a.att samarbetet mellan försäkringskassorna, företagshälsovården och företagensskyddsorganisation skulle förstärkas. Det medicinska underlaget för kassornasbeslut i arbetsskadeärenden skulle förbättras genom attläkarkårens kunskaper om försäkringen ökade och läkarutlåtan- 1988/89:SfUll dena gavsen bättre utformning. Vidare skulle beslutsfattarna hos kassorna gesmöjligheter att inhämta uppgifter från olika datasystem som innehåller Kassornas tillgång till praxisavgöranden skulle förbättras genom att försäkringsöverdomstolens domar gjordes En begränsning skulle ske av antalet avgörandeni ärenden som inte kunde leda till ersättning från försäkringen eftersomskadan inte medfört någon inkomstförlust för den försäkrade. Utredningendiskuterade vidare, dock utan att lägga fram något förslag, en Utredningen räknade därvid med att vid ensamordningstid av antalet arbetssjukdomsärenden skulle minska medca och övriga ärenden med . Mot bakgrund av bl.a. de förslag som förordades avarbetsskadeutredningen har en rad åtgärder vidtagits inomriksförsäkringsverket och försäkringskassorna i rationaliserande syfte. Deolika åtgärderna har lett till att antalet avgjorda ärenden ökat. Under år 1984var ökningen , ytteriigare ,årl986ca20 %, likasåca och . Av de ärenden som avgjorts har andelen godkändaarbetsskador ökat kraftigt . Framför allt gäller detta ärenden omarbetssjukdomar. Av samtliga avgjorda ärenden godkändes arbetsskada i71,av ärendena och i av ärendena. Motsvarande tal för enbartärenden om arbetssjukdom var resp. . Även antalet livränteprövningar ökar. varantalet livränteta-gare 11 900, var antalet 19 000 och i januari1989 var antalet 31 000. Försäkringskassorna har fått avsevärdamedelsförstärkningar för att möta den kraftiga ärendetillströmningen inomarbetsskadeförsäkringen. 1 årets budgetproposition föreslås såvitt avserförsäkringskassornas arbetsskadehantering att en tidigare engångsanvisning om46 milj. kr. permanentas samt att ytterligare medel beräknas med 41,5 milj. kr.Utskottet har i sitt denna dag avgivna betänkande 1988/89:SfU10 tillstyrktregeringens förslag i denna del. Arbetsskadeförsäkringen finansieras huvudsakligen genom ensocialavgift och avkastning från arbetsskadefonden. Socialavgiften var avlönesumman och höjdes till . Kostnadernaför arbetsskadeförsäkringen har stigit kraftigt . Detta härletttill att utgifterna för försäkringen har överstigitinkomsterna. har inkomsterna uppgått till 2 373 milj. kr. ochutgifterna till 4 436 milj, kr. och till 3 493 milj. kr. resp. 6893 milj. kr. Arbetsskadefondens medelsbehållning har fill följd därav minskatoch uppvisade vid 1987 årsutgångett underskott på 790 milj. kr. och vid 1988års utgång ett underskott på 4 190 milj. kr. Mot bakgrund av att antalet ärenden hosförsäkringskassorna fortsatt att öka och att balansläget vid halvårsskiftet1987 var oroväckande begärde (SfU 1987/88:2,rskr. 25) att regeringen skulle ta de initiativ som erfordrades för atten analys av orsakerna till det ökande antalet arbetsskadeanmälningar skullekomma till stånd. Regeringen har tillkallat en särskildkommission 1988/89:SfUll som skall kartlägga förhållanden i arbetsmiljönsom ger upphov till arbetsskador. 1 direktiven till arbetsmiljökommissionen(Dir. 1988:63) anges bl.a. följande. En särskild kommission bör tillsättas för att lägga framförslag till åtgärder, som ändrar på de arbetsmiljöer som skapar skador ochohälsa. Som underlag för förslagen skall kommissionen kartlägga förhållanden iarbetsmiljön, som ger upphov till arbetsskador. Kartläggningen bör inriktas påatt identifiera de mest utsatta arbetena. Kommissionen skall inte bara utgåfrån sådana faktorer som ger upphov till relativt lätt identifierade skadoreller sjukdomar utan även till förhållanden av mer sammansatt natur. Det kanhandla om en kombination av fysisk arbetsmiljö, arbetets organisation ochpsykiskt påfrestande inslag i arbetet eller om otillräckligt inflytande överden egna arbetssituationen. Målet för kommissionens arbete skall vara att minska denarbetsrelaterade sjukfrånvaron och utslagningen men även att förebyggauppkomsten av nya hälsorisker i arbetsmiljön. Kommissionen bör överväga om ekonomiska styrmedel gentemotarbetsgivare bör skapas för att åstadkomma arbetsmiljöförbättringar. Den börockså föreslå andra åtgärder, som behövs för att ytterligare markera det ansvarsom arbetsgivarna har enligt arbetsmiljölagen. Kommissionen bör t.ex. se över hur skador och tillbud följsupp på arbetsplatserna och om de leder till att arbetsgivarna vidtar åtgärderför att minska riskerna för nya skador. Kommissionen bör också pröva hurbehovet av snabbt tillgänglig och aktuell information om arbetsskadornasutveckling skall kunna tillgodoses. Kommissionen bör belysa hur det lokala arbetsmiljöarbetetoch särskilt arbetstagarinflytandet i arbetsmiljöfrågor fungerar. 1 detta börbl.a. ingå att se över det lokala skyddsarbetets ställning och organisation.Exempelvis uppfattas skyddskommittéerna ofta spela en sidoordnad roll iförhållande till de nya former för arbetstagarinflytande som lagstiftningen ommedbestämmande har medfört. Arbetsmiljörisker skall i första hand mötas med tidiga ochförebyggande insatser. Men för dem som ändå drabbas, bör aktivarehabiliterings- och anpassningsåtgärder vidtas, så att de kan vara kvar iarbetslivet. Det är angläget att anpassnings- och rehabiliteringsverksamhetenpå arbetsplatserna utvecklas och att det byggs upp kunskap och kompetens försådan verksamhet. Kommissionen bör överväga om särskilda åtgärder bör vidtasför att få till stånd en bättre fungerande verksamhet. bör överväga effektiviteten isamordningen mellan olika samhällsorgan centralt och regionalt. Mot bakgrund averfarenheterna från kommissionens kartläggning skall den lämna förslag ominriktning och organisation av arbetsmiljöarbetet och samhällets insatser. Kommissionen bör överväga, om det finns anledning att göraförändringar eller förtydliganden i arbetsmiljölagen eller annan lagstiftning. Kommissionen skall också under arbetets gång kunna lämnaförslag till regeringen om uppdrag till myndigheter och om sådana särskildautredningar som kommissionens arbete kan ge anledning till. Kommissionen skall slutligen även belysaföretagsekonomiska, samhällsekonomiska och statsfinansiella kostnader samtintäkter för de åtgärder, som föreslås. Om kommissionen lägger framkostnadskrävande förslag skall den också ange hur åtgärderna skall finansieras. 1direktiven anges vidare att rehabiliteringsberedningens betänkande SOU 1988/89:SfUll 1988:41 blir ett viktigt underlag för kommissionen. Kommissionenbör vidare följa översynsarbetet av företagshälsovårdsreform,arbetarskyddsstyrelsens pågående kampanj mot belastningsskador ocharbetsmiljöfondens program mot belastningsskador. 1 motion Sf315 yrkande 4 begär m.fl. attregeringen presenterar den analys av orsakerna titt det ökade antaletarbetsskador, som enligt ovan har begärt, jämte förslag för attkomma till rätta med de ökade kostnaderna för försäkringen. Utskottet noterar att den dåvarande departementschefen ibudgetproposi tionen (bil. 7, s. 56) anför att kunskapsunderlaget inom arbetsskadeförsäk ringens område inte är tillfredsställande. Hon anser därför att det inte är möjligt att på ett snabbt sätt dra slutsatser angående orsakerna till utvecklingen inom arbetsskadeförsäkringen. Hon anför vidare att den tillsatta arbetsmiljökommissionen har som en viktig uppgift att komplettera kunskaperna om arbetsförhållanden som ger upphov till skador och sjukdomar. har till sin främsta uppgift attkartlägga förhållanden i arbetsmiljön, som ger upphov till arbetsskador.Utskottet räknar med att kommissionen i detta arbete kommer att få fram en heldel information om i vilken omfattning antalet inträffade arbetsskador ökar.Denna information kommer att utgöra en viktig utgångspunkt vid regeringensbedömning av orsakerna till det ökande antalet anmälningar av arbetsskador somgörs. Med hänsyn härtill är det naturligt att regeringen ännu inte kunnatpresentera den analys som begärt. Utskottet anser att det förnärvarande inte finns någon anledning till tillkännagivande i frågan ochavstyrker bifall till motion Sf315 yrkande 4. Utskottet behandlar här ett flertal motioner med begäranom en utredning i ohka avseenden. I motion Sf305 yrkande 1 av m.fl. begärs enförutsättningslös utredning av arbetsskadeförsäkringen.