bet · GC01FiU30 · 1988-12-31 00:00:00 — De framtvingade åtgärdema har emellertid, trotsatt åtstramningen ägde mm i ett läge med hög tillväxt i omvärlden, lett tillbetydande negativa fördelningseffekter genom en ökning av arbetslösheten tillöver . FörFinlands del väntas tillväxten avta och därmed följa genomsnittet i . Den finska ekonomin är överhettad, tillväxten i den privata konsumtionen uppgick år och underskottet i bytesbalansen väntas enligt bedömning i de cember stiga kraftigt . har emellertid till skillnad mot en hög produktionstillväxt, som upp gick till något medan arbetslösheten däremot var . I den reviderade finansplanen justeras i jämförelse med bedömningen i ja nuari tillväxtprognosen för upp 1989 som för . Med anledning av det åtstramningspaket för den svenska eko nomin som redovisas i den reviderade finansplanen kan här nämnas att den finska regeringen och febmari-mars genomförde en åtstramning av ekonomin för att motverka ett allt krafti gare inflationstryck och risken för ett växande underskott i bytesbalansen. De åtstramningsåtgärder som vidtagits är en höjning av kassareservkraven för bankerna, en revalvering av den finska marken och en tillfällig höjning av omsättningsskatten och arbetsgivaravgiften. Det kan också nämnas att inflationstakten är . Den inkomstpolitiska uppgö relse som ingieks har som fömtsättning att prisstegringama 46 inte får överstiga . (Kl) visar marsprognos att den svenska ekonomin fortfarande utmärksav ett starkt efterfrågetryck, brist på arbetskraft och en hög inflationstakt.Kl framhåller att den inhemska efterfrågans tillväxt visserligen har dämpatsdet men ändå är alltför hög för att kunna förenas medsamhällsekonomisk balans. Prognosen tyder inte på att övertrycket i ekonominlättar . Stark investeringsefterfrågan och goda exportutsikterhåller den totala efterfrågan uppe trots tydliga tecken på en lugnarekonsumtionsutveckling. Itabell 2 anges KI:s, finansplanens och den reviderade finansplanensförsörjningsbalansprognoser. I den sist nämnda har hänsyn tagits till deåtstramningsåtgärder som föreslås av regeringen. 1988/89: FiU30 Import av varor och Export av varor och -14,1 - -17,0 - -18,8 - -21,9 -17,0 Utskottet kommenterarinledningsvis hur bedömningen av konjunkturläget har förändrats från december1988 (finansplanen) till (Kl). Denväsentliga skillnaden i bedömningen mellan dessa två tidpunkter gällerinvesteringstillväxten. Tillväxten i investeringar väntas i Kl:s prognoser blilägre än , men i jämförelse med decemberprognosen förutses enväsentligt högre tillväxt. Detta förklaras av att bedömdes ökningeni industriinvesteringarna bli klart lägre men framför allt av att detplanerade byggandet av bostäder underskattades kraftigt. ÄvenKl:s exportprognos är väsentligt mer optimistisk i jämförelse med bedömningen idecember. Men även den angivna tillväxten på innebär fortsatta förluster avmarknadsandelar. Det bör dock i detta sammanhang nämnas att exporten av såvälråvaror som bearbetade varor även 1989 med stor sannolikhetkommer att begränsas av otillräcklig produk- .1988/89: FiU30 fionskapacitetsom förorsakas av arbetskraftsbrist. Somen följd av bl. a. den högre investeringstillväxten ökar också tillväxten iimporten. Kapacitetsbristen som fört med sig kraftiga prishöjningar medförandelsförluster också på hemmamarknaden. EnligtKl:s marsprognos blir underskottet . Dennaökning av underskottet hänförs heft till posten avkastning på kapital. Däremotförstärks handelsbalansen vilket förklaras av en fortsatt förbättring avbytesförhållandet. Vadgäller utvecklingen kan utskottet konstatera att det inteföreligger några större avvikelser mellan finansplanens bedömning i decemberoch Kl:s marsprognos. En förväntad något högre investerings-tillväxt slårigenom på importen. Detta medför att underskottet i bytesbalansen fortsätteratt växa och kan komma att uppgå till nära . reviderade finansplanen redovisas en uppskattning av effekterna av den ipropositionen föreslagna momshöjningen, höjningen av löneavgiften ochpunktskatterna på alkohol och tobak. Utskottet tar i detta sammanhang endastupp bedömningen av de föreslagna åtgärdernas effekter på ekonomin ochåterkommer senare i betänkandet till ett ställningstagande till förslagen.Bedömningen av åtgärdsförslagens effekter görs med utgångspunkt från Kl:smarsprognos. Avsiktenmed den i propositionen föreslagna åtstramningen är att minska överhettningen iekonomin och därigenom dra ned inflationstakten och hejda försvagningen av vårkonkurrenskraft mot omvärlden. Som framgår av tabell 2 antas effekten påtillväxten i den privata konsumtionen bli kraftig redan under innevarande år.Tillväxten reduceras till . En mindre nedgång i investeringstillväxtenförutses också för . Konsumentpriserna beräknas stiga med drygt 8 %under loppet av 1989. Åtstramningsåtgärderna beräknas svara för 2procentenheter av denna ökning. De planerade åtgärderna leder på kort siktendast till en marginell neddragning av underskottet i bytesbalansen. Importökningenkommer att bli mindre eftersom åtstramningsåtgärderna till stor del riktas motden privata konsumtionen. Importen kommer dock att växa snabbare än exportenäven och bytesbalansen kommer att försämras ytteriigare. Depositiva effekterna på bytesbalansen och prisutvecklingen av de föreslagnaåtgärderna uppkommer först . Detta är ett resultat av atttillväxten i den privata konsumtionen går ned till och att importtillväxtenbedöms stanna vid endast något . Underskottet i bytesbalansen antasligga kvar på samma nivå som 1990 dvs. vilket innebäratt underskottets andel av BNP kommer att uppgå till något mer än I %. Denavsedda dämpningseffekten på prisstegringarna fömtses i propositionen kommaredan 1990. Under loppet av detta år räknar man i propositionen med attinflationen stannar vid vilket innebär en takt som motsvarar genomsnittetför OECD-området. Investeringstillväxtenfömtses i propositionen stagnera . Orsaken är främst enförväntad nedgång i industriinvesteringama. Det bör 1988/89: FiU30 emellertidframhållas att investeringsprognosen är mycket osäker. Negativa faktorer idenna bedömning kan vara den svaga tillväxten i den svenska ekonomin ochminskad utlandsefterfrågan. Det höga kapacitetsutnyttjandet och förväntningarom en positiv kostnadsutveckling genom att löneutvecklingen kommer mer iparitet med omvärlden kan å andra sidan ge en bättre investeringsutveckling änvad som anges i tabell 2. 1motionerna Fi59 av m.fl. (s) och Fi62 av m.fl. (c) föreslås som alternativ till propositionens förslag ett obligatoriskt,tillfälligt sparande. Utskottet återkommer i betänkandet till dessa förslag här framhålla att de i jämförelse med den momshöjning som föreslås ipropositionen har en svagare åtstramningseffekt. Vad gäller utvecklingen av vårekonomi som den beskrivs i den reviderade finansplanen kommer vid den härangivna jämförelsen förslagen om obligatoriskt sparande främst att innebära enhögre tillväxt i den privata konsumtionen och importen och därmed ett någotstörre bytesbalansunderskott. bör prisökningama bli något lägre år1989. Imotionerna Fi60 av m. fl. (m), Fi61 av m.fl. (fp)och Fi62 av m.fl. (c) framhålls att den i propositionen angivnapris- och löneutvecklingen är en orealistiskt låg bedömning. I motion Ei60 (m)uttalas att lönestegringen bl. a. på gmnd av prisklausulen, om propositionensåtstramningspaket genomförs, kommer att bli och år 1990.Utskottet delar uppfattningen att risken finns att löneökningarna kan tänkasbli högre än vad som anges i tabell 2. Ipropositionen och i samtliga här nämnda partimotioner om riktlinjerna för denekonomiska politiken med undantag för motion Fi63 av m. fl. (vpk)understryks att den svenska ekonomin är överhettad. 1motion Fi60 (m) anförs att det har framträtt vissa, om än osäkra,tecken på en begynnande avmattning av konjunkturen. Flera faktorer talar enligtmotionärerna för en konjunkturvändning nedåt. KI:s industribarometer visade imars i följd ett lägre resursutnyttjande i industrin änkvartalet . Handelns utredningsinstituts och SCB:sförsäljningsindex för detaljhandeln har ökatbetydligt långsammare än och förra året.Industrins produktion sjönk enligt SCB i febmari med I % från den rekordhöganivån och bilindustrin, den bransch som under 5 visatöverhettning i form av konstanta flaskhalsar, har plötsligt enligt KI:sbarometer lediga resurser. Motdenna bakgmnd kan, menar motionärema, en spontan avmattning av konjunktureninte uteslutas, och det i propositionen föreslagna åtstramningspaketet skulledärigenom kunna påskynda utvecklingen mot en recession i den svenska ekonomin. Utskottetkan för sin del inte instämma i den tolkning av konjunkturlä get som görs i motion Fi60 (m). Det är riktigt, som sägs i motionen, att tendenser till en lägre tillväxt i den privata konsumtionen kan iakttas. tillgängliga uppgifter om detaljhandelns försäljning och registreringar av nya personbilar tyder på att konsumtionstillväxten mellan de första kvar- 49 4 1988/89. talen och år 1989legat nära noll. Däremot ligger investeringsefter- 1988/89: FiU30 frågan ochefterfrågan på våra exportprodukter alltjämt kvar på en hög nivå och bristen påarbetskraft med åtföljande risk för en stark löneglidning är påtaglig. AttKl:s industribarometer även visar ett lägre kapacitetsutnyttjande börinte tolkas som en avmattning i konjunkturen. Det är närmast en effekt av enutbyggd produktionskapacitet, som på gmnd av arbetskraftssituationen ännu intehar kunnat utnyttjas fullt ut. Utskottet är av samma mening som Kl att deninhemska efterfrågans tillväxt visserligen har dämpats men att den alltjämt äraUtför hög för att kunna förenas med samhällsekonomisk balans. Det är främstöverskottsefterfrågan på arbetskraft som är problemet. Utskottet delar sålundainte motionärernas uppfattning att en konjunkturnedgång är nära förestående ochatt en åtstramning av bl.a. denna orsak inte bör vidtas. Sammanfattningsvisvill utskottet beskriva den situation som den svenska ekonomin befinnersig i på följande sätt. Tendensematill överhettning i ekonomin har förstärkts de senaste må-nadema. Detsammanhänger delvis med att den intemationella konjunkturen har varit stark.Svenska företags expansion av exporten har hållits tillbaka av brist påproduktionsresurser. Företagen har höjt priserna och förlorat marknadsandelar.Även på hemmamarknaden har industriföretagens prishöjningar varit omfattande.Producentprisema på bearbetade varor har stigit med ca 10 %medan motsvarande importpriser stigit med . Sysselsättningen har desenaste månadema fortsatt att öka snabbt och bristen på arbetskraft ärpåtaglig. Två tredjedelar av industriföretagen uppger sig ha brist påyrkesutbildad arbetskraft. Timlö-nema har ökat snabbareän i våra konkurrentländer. Löneavtalen och kommande löneglidning kan befarasleda till stora löneökningar även . Som framgått av utskottets redovisninginnebär utvecklingen 19891990 utan åtstramande ingrepp i ekonomin att inflationstaktenoch löneökningama även fortsättningsvis kommer att ligga väsentligt övermotsvarande utveckling i våra viktigaste konkurrentländer. En åtstramning avekonomin skulle emellertid medföra en press nedåt på priser och nominella löneroch därigenom bidra till att skapa väsentligt bättre fömtsättningar för en godekonomisk utveckling av . 1propositionen presenteras även kalkyler över utvecklingen fram t. o. m. år1993. Av de beräkningar som redovisas framgår att den ekonomiska situationensnabbt kan försämras om världsmarknadstillväxten blir något lägre än vad denvarit och om den svenska inflationen inte kommer i nivåmed omvärldens. Om så blir fallet stagnerar ekonomin helt, arbetslöshetenstiger som sparandet försämras i den offentliga sektom oeh i ekonominsom helhet. En av de viktigaste uppgif-tema för den ekonomiska politiken måstevara att bidra till en förbättring av den alltför lågaproduktivitetstillväxten. Stabiliseringspolitikensallmänna inriktning 1988/89: FiU30 Detär uppenbart att den höga inflationen är ett av de allvarligaste problemen ivår ekonomi. Utskottets redovisning av rådande konjunkturläge visar att densvenska ekonomin är överhettad. Om inga åtgärder vidtas är det oundvikligt attlöneutvecklingen från konkurrenskraftsynpunkt blir för hög. Löneökningarnakommer att bli högre än vad som anges i den reviderade finansplanen, ochinflationstrycket ökar. Fömtom de påfrestningar som utrikeshandeln utsätts för,så hotas möjlighetema att bereda arbete åt alla, vilket i sin tur är enfömtsättning för en ambitiös fördelningspolitik. Mot denna bakgmnd kan detfinnas anledning att erinra om målen för fördelningspolitiken. Ettav de främsta målen för den ekonomiska politiken måste vara att skapafömtsättningar för en jämn och rättvis fördelning av välfärden. Fördelningspolitikenhar ett brett innehåll. Den innefattar såväl fördelningen av inkomster ochförmögenheter som tillgången till utbildning, bostäder, hälso- och sjukvård ochsocial omsorg av god kvalitet. En rättvis fördelning av välfärden är också ettmedel för att stödja den ekonomiska utvecklingen. En hög sysselsättningsnivå, är som nämnts, emellertid helt avgörandeför en jämn fördelning av levnadsvillkoren. har haft engynnsam utveckling av sysselsättningen. När allt fler har arbetsinkomsterutjämnas inkomstfördelningen. Beroendet av inkomststöd, t.ex. socialbidrag ocharbetslöshetsunderstöd, minskar. Om större obalanser som leder till växandearbetslöshet och lägre produktion uppträder i ekonomin kan emellertidmöjlighetema att skapa fömtsättningar för en jämn fördelning avlevnadsvillkoren försvåras och i värsta fall omintetgöras. Detmåste även understrykas att låg inflation är avgörande för en rättvisfördelningspolitik. En hög inflation omfördelar välfärden i stor skala och påett godtyckligt sätt. Ofta är det småsparare och låginkomsttagare som drabbashårdast. En framgångsrik antiinflationspolitik är därför väsentlig även när detgäller att utjämna de ekonomiska villkoren. Motbakgmnd av vad utskottet här anfört är den ekonomiska utvecklingen för denärmaste åren oroande. Risken för en fortsatt försämring av vår intemationellakonkurrenskraft är uppenbar. Detta är särskilt allvarligt om ettkonjunkturbakslag blir en realitet under inledningen av . För densvenska ekonomin skulle detta innebära växande underskott i bytesbalansen oehstigande arbetslöshet. Som utskottet understmkit kan en sådan utveckling fåstarka negativa fördelningseffekter som blir svåra att hantera inom ramen förden ekonomiska politiken. Hög arbetslöshet i kombination med ett kraftigtbytesbalansunderskott är i själva verket ett av de mer svårlösta problem somstabiliseringspolitiken kan ställas inför. Utskottet delar därför denuppfattning som framförs i propositionen och i motion Fi62 av m.fl. (c) att åtgärder bör vidtas nu för att minska överhettningen. Det ärviktigt att understryka att åtgärdema i allt väsentligt bör ha en tidsbegränsadkaraktär. En allmän och kännbar åtstramning skall sänkaden höga temperaturen utan att långsiktigt minska tillväxten av produktion ochsysselsättning. Imotion Fi60 av m. fl. (m) riktas stark kritik mot den förda 1988/89: FiU30 politiken. Försummelsenatt vidta åtgärder på ekonomins utbudssida, dvs. åtgärder som effektiviseraroch stimulerar produktionen, är enligt motionärerna, den egentliga orsakentill rådande problem i den svenska ekonomin. Det råder en "överhettadstagnation" där problemet inte är en stor efterfrågan utan en dåligtfungerande utbudssida. Motionärerna hänvisar till att i de västligaindustriländerna har den ekonomiska utvecklingen i allmänhet varit gynnsam.Utbudsstimulerande åtgärder i form av skattesänkningar och avregleringar, sominitierats av konservativa regeringar, har medgivit en stabil tillväxtsamtidigt som inflationen hållits tillbaka. Men de i propositionen föreslagnaåtgärderna riktas helt mot efterfrågesidan och är enligt motionärerna heltverkningslösa när det gäller att hejda överhettningen. 1 stället sägs dennatraditionella konjunkturpolitik förvärra situationen med ytterligare pressuppåt på löner och priser. Inflationen ses som ett monetärt problem och bördärför i första hand, sägs det i motionen, bekämpas med penningpolitiska medelmedan finanspolitiken rör stmkturella frågor som fördelning mellan enskild ochoffentlig konsumtion och mellan privat och offentligt sparande. Utskottetvill vad gäller den inriktning av den ekonomiska politiken som förordas imotion Ei60 (m) inledningsvis framhålla att en viss försiktighet bör iakttasvid jämförelser av den ekonomiska utvecklingen mellan olika länder.Arbetslösheten ligger på i de stora industriländerna iVästeuropa. Om denna procentandel appliceras på den svenska arbetskraftenskulle detta innebära en mångdubbling av arbetslösheten. Utskottet villsjälvfallet inte hävda att moderata samlingspartiet skulle se positivt på ensådan utveckling av den svenska arbetsmarknaden. Det är emellertid uppenbartatt de problem som framstår som besvärande för svensk ekonomi vad gälleren fortsatt god ekonomisk utveckling alltför kraftiga pris- och löneökningar,växande underskott i bytesbalansen och en svag produktivitetsutveckling skulle vara betydligt mindre problem för den ekonomiska politiken att kommatill rätta med om den från svensk synpunkt orimliga arbetslöshetsnivå som i dagråder i de stora västeuropeiska industriländerna även skulle accepteras i vårtland. Det finns sålunda, som utskottet ser det, anledning att vara kritisk motdet ensidiga förordandet i nuvarande situation av utbudsstimulerande åtgärderi den ekonomiska politiken. Utskottetdelar emellertid motionärernas uppfattning att det är en cen tral uppgift för den ekonomiska politiken att vidta åtgärder för att öka produktiviteten. Åtgärder för att höja tillväxten i ekonomin är nödvän diga. De bör främst vara inriktade mot att öka utbudet av arbetskraft och förbättra konkurrensförhållandena inom flera sektorer av ekonomin. Den kommande skattereformen är i detta sammanhang av mycket stor bety delse. Åtgärder med denna inriktning som är avsedda att påverka ekono mins utbudssida kan och får emellertid inte innebära att de kortsiktiga stabiliseringspolitiska problemen negligeras. Förutom den oro utskottet känner för ett växande underskott i bytesbalansen och en stigande arbetslöshet kan en fortgående överhettning av ekonomin 52 också försvåra möjligheternaatt driva en effektiv utbudspolitik. Att på 1988/89: FiU30 diffusa gmnder påståendet i motionen att inflationen är ett monetärt problem avstå från attminska efterfrågetrycket i ekonomin eller, som utskottet tolkar motion Ei60(m), lita till att kraftiga skattesänkningar praktiskt taget slårigenom på arbetsmarknaden i form av ett ökat utbud, anser utskottet inte varaen ansvarsfull politik. Alla erfarenheter av en sådan politik talar för attefterfrågan ökar medan de positiva utbudseffekterna slår igenomförst efter an . Resultatet blir ett ökat inflationstryck. Det kan härtilläggas att den successiva avregleringen av kreditmarknaden ochvalutaregleringen i högre grad än tidigare ställer krav på att utnyttja finanspolitiskamedel i konjunkturpolitiken. Utskottet finner det från denna synpunktmotsägelsefullt att moderata samlingspartiet, som kraftigt förordat enavreglering av kreditmarknaden, inte ser finanspolitiken som ettstabiliseringspolitiskt medel. Utskottet kan inte ställa sig bakom deninriktning av politiken som förordas i motion Ei60 (m). Med det anförda avstyrkerutskottet motion Ei60 (m) yrkande 1. 1motion Fi61 av m. fl. (fp) framhålls att den konkurrensutsattasektorn är för liten i den svenska ekonomin oeh tillväxtförmågan är för svag.Detta skapar, menar motionärerna, ett permanent inflationsproblem och ettunderskott i bytesbalansen även vid full sysselsättning. Folkpartietunderstryker i motionen att ett beslut om en stramare finanspolitik skulle hafattats . uppfattning är inriktning av den ekonomiska politiken,som den presenteras i motion Ei61, till stora delar densamma som redovisas imotion Fi60 (m). Det finns dock vissa skillnader. a. är inte folkpartietfrämmande för att utnyttja de finanspolitiska medlen i en aktivkonjunkturpolitik. Det framgår bl.a. av det förslag till åtstramning somfolkpartiet presenterade våren 1988.1 det åtstramningspaketet ingick bl. a.förslag till skattehöjningar. I motionen görs heller inga uttalanden attstabiliseringspolitiska problem skall lösas med uteslutande penningpolitiskaåtgärder. Sålunda framhålls att om snabba effekter nu skall uppnås i denekonomiska politiken återstår endast skattehöjningar, som emellertid avvisasmed samma motivering som i Ei60 (m). De skapar enligt motionärerna endast svårastörningar på ekonomins utbudssida. Detkan nu konstateras att de åtstramningsåtgärder som regeringen föreslog hösten1988 och som beslutades av inte var av tillräckligomfattning. De föreslagna åtgärderna var främst inriktade mot byggmarknaden(1988/89:EiUlO). Av den beskrivning av det nuvarande konjunkturläget somutskottet tidigare redovisat i betänkandet följer att utskottet emellertid intedelar uppfattningen att det nu är för sent att vidta åtgärder för att kyla nedekonomin. Det ensidiga fasthållandet vid utbudsstimulerande åtgärder innebär inuvarande situation, som utskottet ser det, en felaktig inriktning av denekonomiska politiken. Utskottet avstyrker den inriktning av den ekonomiskapolitiken som förordas av . Avmotion Fi63 av m.fl. (vpk) framgår att kommunisterna inte är av den uppfattningen att en generell åtstramning 53 nu kan eller börgenomföras. Partiet har vid tidigare behandling av den /89: FiU30ekonomiska politiken vamat för effekterna av en sådan politik och hävdat attvarje åtgärd måste ha en strikt fördelningspolitisk profil. Utskottetkonstaterar att motion Ei63 (vpk) när det gäller förslag till inriktning av denekonomiska politiken till övervägande del är identisk med motion Fi224, somvänsterpartiet kommunisterna avlämnade med anledning av budgetpropositionen iår. I nu aktuell motion upprepas bl. a. kraven på en skärpt valutalagstiftning,ett investeringsprogram för offentlig sektor, en förstärkt regionalpolitik, enkortare arbetsdag och en fördelningspolitik som minskar klassklyftorna. Vidbehandlingen av dessa frågor i slutet av febmari (1988/ 89: EiU20)motiverade utskottet utförligt ett avstyrkande av kommunisternasriktlinjer för den ekonomiska, politiken. Utskottet ser inget skäl att nu ändrasitt ställningstagande. Med hänvisning till vad utskottet anförde ibetänkandet 1988/89: EiU20 avstyrks den inriktning av politiken som föreslås imotion Ei63 (vpk) yrkandena I och 4. Utskottetvill emellertid nämna att i motion Ei63 (vpk) tas frågor upp som rör denskuldsituation som många hushåll hamnat i efter avregleringen avkreditmarknaden. Vidare framförs i motionen förslag till åtgärder för attstoppa överhettningen i storstadsområdena. Utskottet återkommer senare ibetänkandet till dessa frågor. Detframgår av motion Fi64 av m. fl. att partietdelar uppfattningen att ekonomin är överhettad och att åtgärder måste vidtasmot den stigande inflationen. 1 motionen betonas dock att man inte bör seöverhettningen som ett konjunkturproblem som kan lösas med akuta åtgärder underen kort övergångstid. I stället måste en mer långsiktig syn läggas påöverhettningsfrågprna. Den viktiga uppgiften är, sägs det i motionen, attlångsiktigt minska resursslöseriet på ett ansvarsfullt sätt. Motionärerna avvisarpropositionens åtstramningspaket och föreslår en åtstramning genom en höjningoch införande av nya indirekta skatter. Förslagen är främst inriktade mothöjning av energibeskattningen. I motionen anges i anslutning tillåtstramningsåtgärderna vissa förslag för att mildra de sociala och regionalaverkningar som blir en effekt av åtstramningen. Utskottetser med tillfredsställelse att i motion Fi64 nu kopplar ihopambitionen att vidta åtgärder för att förbättra miljön med kraven på att minskaöverhettningen i ekonomin. Utskottet vill betona att det är viktigt att denåtstramning av ekonomin somnu behöver göras inte kommer i konflikt medmiljöpolitiken. Enligt utskottets mening bör det vara möjligt att utnyttjavissa energiskatter också i konjunkturdämpande syfte.