yttr · GB05LU9 · 1987-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsyttrande /88:9 y om ändringar i regeringsformen och ... tryckfrihetsförordningen,m. 1987/88:32 1987/88:9y och prop.1987/88:124) har berett lagutskottet tillfälleatt yttra sig över proposition 1987/88:32 om ändringar i regeringsformen ochtryckfrihetsförordningen jämte motionerna 1987/88:K20 av m.fl,(fp) och 1987/88:K21 av m.fl. (m). Bakgrunden till förslagen i proposition 32 är deförslag-som regeringen lägger fram i proposition 1987/88:124 om god man ochförvaltare. 1 sistnämnda proposition föreslås att institutet omyndigförklaringavskaffas. 1 stället införs - vid sidan av den nuvarande möjligheten attförordna god man för den som behöver hjälp att handha sina angelägenheter - ettnytt institut kallat förvaltarskap. Liksom skall iförsta hand god man utses för den hjälpbehövande. Förvaltare skall förordnas ide fall den hjälpbehövande på grund av sjukdom, hämmad förståndsutveckling,försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande är ur stånd att vårda sigsjälv eller sin egendom och det inte är tillräckligt att god man utses. Ettförvaltarförordnande skall kunna anpassas till den enskildes behov i varjesärskilt fall och kunna begränsas till att avse viss egendom eller vissangelägenhet. Den .som får förvaltare förlorar rådigheten över det som omfattasav förvaltaruppdraget men behåller i övrigt rätten att bestämma över sig ochsin egendoni. Till skillnad från vad nu gäller vid omyndigförklaring skall denför vilken förvaltare utses inte förlora sin rösträtt vid allmänna val. Förslagtill de ändringar i regeringsformen och tryckfrihetsförordningen som krävs förett genomförande ay reforrnen läggs fram i proposition 32, och övrigalagförslag återfinns i proposition 124. Sålunda föreslås i proposition 32 attdet hinder för rösträtt vid riksdagsval och valbarhet till somomyndigförklaring medför avskaffas. I proposition 124 föreslås deändringar i vallagen (1972:620) och kommunallagen (1977:179) som har sambandmed den utvidgade rösträtten. har beslutat att avge yttrande överproposition 32 och motion K21 samt att med yttrandet till.konstitutionsutskottet överlämna dels de nämnda förslagen i proposition 124till ändringar i vallagen och kommunallagen, dels yrkande 1 i motion1987/88:L3 av m.fl. (m). Lagutskottetfår anföra följande. Nuvarande regler i (FB) omomyndigförklaring och förordnande av god man innebär att omyndigförklaringfrämst tillgrips när det gäller personer som har psykiska handikapp men som ärså aktiva att det 1 1987/88. kan uppståpraktiska komplikationer om de får behålla sin rättsliga LU 1987/88:9 yhandlingsförmåga. Om en person däremot har ett så gravt handikapp att han ellerhon i,praktiken saknar förmåga att företa några rättshandlingar kanhjälpbehovet som regel tillgodoses genom en god man, och någon anledning tillomyndigförklaring föreligger inte. Denna skillnad kan framstå somsvårförståelig med tanke på de långtgående rättsverkningarna av en omyndigförklaring.Medan förordnandet av god man i princip inte påverkar den enskildes rätt atthandha sina angelägenheter medför omyndigförklaring att vederbörande förlorarrätten att själv bestämma i ekonomiska frågor. Vidare begränsas hanshandlingsfrihet även i andra avseenden. Sålunda går hans rösträtt i allmännaval förlorad, och möjligheterna att ta egna initiativ och hävda sina åsikterinskränks och detta även när syftet med omyndigförklaringen främst är att denenskilde skall fråntas bestämmanderätten över sin egendom. Mot den angivna bakgrunden är det inte förvånande att enomyndigförklaring kan upplevas som en nedvärdering av både denomyndigförklarade själv och hans omgivning. Det kan också inträffa att denenskildes psykiska tillstånd påverkas negativt av en omyndigförklaring liksomatt den sociala anpassningen försvåras. 1 likhet med departementschefen anserutskottet att tiden nu är mogen för att institutet omyndigförklaring avskaffas.En sådan reform ligger väl i linje med strävandena att inom olika samhällsområdenutforma lagstiftningen med utgångspunkt i människors lika värde och respekt förderas självbestämmanderätt och integritet. Som konstateras av departementschefen kräver emellertidett avskaffande av institutet omyndigförklaring att man på något annat sätttillgodoser behovet av hjälp och skydd för personer som på grund av sjukdomm.m. saknar förmåga att själv ha hand om sina ekonomiska och personligaangelägenheter. Enligt utskottets mening torde det föreslagna systemet med helteller begränsat förvaltarskap väl kunna fylla den skyddsfunktion somomyndigförklaringsinstitutet har . Vid remissbehandlingen av det tillgrund för propositionerna liggande utredningsförslaget har också den nyaordningen tillstyrkts eller lämnats utan erinran av så gott som samtligaremissinstanser. Såvitt framgår av de väckta motionerna synes inte heller iriksdagen föreligga någon oenighet om reformens huvudsakliga inriktning. Med det anförda ställer sig utskottet bakom huvuddragen avden föreslagna reformen. Den närmare utformningen av den nya lagstiftningenkommer utskottet att ta ställning till i samband med behandlingen avproposition 124, Om omyndigförklaring ersätts med ett system medförvaltarskap uppkommer frågan i vad mån de som har förvaltare på samma sätt somde omyndigförklarade skall vara berövade rösträtten. Som ovan redovisatsinnebär propositionerna att det inte uppställs några begränsningar av rättenatt rösta i allmänna val för dem som får förvaltare. Denna ståndpunktkritiseras i motion K2I (m). Motionärerna hänvisar till att ochflera andra remissinstanser avvisat tanken på rösträtt för dem som harförvaltare eftersom denna grupp människor ofta är drabbade av svåra psykiskastörningar och därmed särskilt utsatta för obehörig påverkan. Motionärernaanser att det även med den nya ordningen finns ett behov av att kunnafrånta de berörda personerna deras rösträtt och erinrar om att flera LU1987/88:9 y länder harregler som medger att domstol, om den finner att en person med förvaltaresaknar förmåga att utöva sin rösträtt, kan besluta att vederbörande Motionärerna anser att en liknande ordning bör införas iSverige och yrkar att rösträtt inte skall föreligga om domstol i sambandmed förordnande av förvaltare bestämt att den förordnandet avser inte skallfå behålla sin rösträtt. Yrkandet i motion K21 följs upp i motion L3 (m), variyrkas (yrkande 1) att motsvarande ändringar skall göras i förslagen till ändringari vallagen och kommunallagen. Det ankommer inte på lagutskottet att uttala sig om vilkaförutsättningar som skall gälla för rätten att rösta i allmänna val. Utskottetvill emellertid stryka under att just förlusten av rösträtten ofta upplevs somen särskilt negativ och kränkande konsekvens av omyndigförklaringarna. Ett avde viktigaste skälen för avskaffande av omyndigförklaringarna är därför somdepartementschefen framhåller det hinder som dessa utgör för rösträtten. Isammanhanget vill utskottet vidare påpeka att de överväganden som ligger tillgrund för att omyndigförklarade uteslutits från kretsen röstberättigade (se SOU1972:15 s. 125, prop. 1973:90 s. 164) och som åberopats av vissaremissinstanser, nämligen att sådana personer lättare än andra kan bli offerför otillbörlig påverkan, delvis har förlorat sin aktualitet. Då övervägandenagjordes var omyndigförklaring den möjlighet som stod till buds när en person avolika anledningar behövde bistånd i personliga och ekonomiska angelägenheter.Först genom en reform av FB fick reglerna om god man ochomyndigförklaring sin nuvarande utformning. Tanken bakom reformen var attomyndigförklaringarna borde begränsas så långt som möjligt och att hjälpbehovetborde tillgodoses genom en god man eller på annat sätt. Reformen har medförtatt antalet omyndigförklaringar har minskat kraftigt och att åtskilliga äldreomyndigförklaringar upphävts. För bl.a. dem som är så gravt handikappade att dehelt saknar rättslig handlingsförmåga tillgodoses, som tidigare berörts,hjälpbehovet numera regelmässigt genom god-mansförordnande och inte genomomyndigförklaring, reform av FB påverkade emellertid inte kopplingenmellan omyndigförklaring och rösträtt, en omständighet som medfört attskillnaden mellan institutet omyndigförklaring och godmansinstitutet kanframstå som egendomlig. Mot bakgrund av det anförda kan lagutskottet för sin delställa sig bakom förslaget i propositionerna om att nuvarande hinder motrösträtten skall avskaffas. Utskottet kan inte dela motionärernas uppfattningatt det bör öppnas en möjlighet för domstol att i samband med förordnande avförvaltare besluta om att den som förordnandet avser skall vara betagen sinrösträtt. Av den enskilde och hans omgivning skulle säkerligen ett sådantbeslut upplevas som en allvarligare nedvärdering än omyndigförklaringeninnebär. Om möjligheten för domstol att besluta i rösträttsfrågan skulleföreligga endast i fall då förvaltarskap kan ifrågakomma och således inte gällanär god man förordnas skulle vidare den för många svårförklarliga skillnadenmellan omyndigförklaring och förordnande av god man i praktiken komma attkvarstå i viss utsträckning. Härtill kommer att det skulle vara förenat medstora svårigheter att i lag närmare ange vilken grad av psykisk abnormitet som börkrävas för att en person skall förklaras förlustig sin rösträtt. Problem LU1987/88:9 y skulle också uppkomma när det gäller att utforma reglerna så att deblir praktiskt användbara utan att rättssäkerhetskraven åsidosätts. Det tordevidare ligga utanför ramen för de uppgifter som normalt anförtros de allmännadomstolarna att låta dem avgöra rösträttsfrågor. Med det anförda förordar lagutskottet attkonstitutionsutskottet tillstyrker bifall till proposition 32 och proposition124 i aktuell del och avstyrker bifall till motion K21 och yrkande 1 motion L3, Utskottet tar i det följande upp en fråga om vissaändringar i tryckfrihets förordningen (TF) utöver den ändring som föreslås i proposition 32.1 ett stort antal författningar uppställs som villkor för behörighet att inneha tjänster och uppdrag m.m. att vederbörande inte är omyndig, dvs. under eller omyndigförklarad. Sålunda föreskrivs t.ex. att domare, nämndemän och advokater skall vara myndiga. På associationsrättens område gäller kravet på myndighet för bl.a. styrelseledamöter, verkställande direktörer och reviso rer i aktiebolag, banker och försäkringsbolag. Samma krav uppställs i 5 kap, 2 § och 12 kap. 5 § TF för behörighet att vara ansvarig utgivare för periodisk skrift resp. juryman i tryckfrihetsmål, '■ Enligt det förslag till ändringar i ,regeringsformen, tryckfrihetsförordningen och andra författningar som hösten1987 remitterades till lagrådet skulle ett förvaltarförordnande inte - somfallet är med omyndigförklaring - utgöra hinder mot innehav avvissa tjänster, uppdrag m,m. På grund av regeringsformens bestämmelser omtidpunkten för framläggande av förslag till grundlagsändringar deladeslagrådsgranskningen upp i två etapper av vilka den första etappen begränsadestill en överskådlig genomgång av de allmänna grunderna för de tillföräldrabalken hänförliga centrala ändringsförslagen och till en granskning avförslagen till ändringar i regeringsformen och tryckfrihetsförordningen. avgivit sitt yttrande såvitt avsåg den första etappen beslutaderegeringen att framlägga de i proposition 32 upptagnalagförslagen. Den andra etappen av lagrådsgranskningen slutfördes idecember 1987 då lagrådet avgav yttrande över de återstående lagförslagen. Iyttrandet framförde lagrådet invändningar mot den i lagrådsremissen intagnaståndpunkten att förvaltarförordnande inte skulle utgöra hinder mot innehav avvissa tjänster och uppdrag m.m, (se prop, 123 s. 232 f). Enligt lagrådet börinom regelsystem som princip gälla att den, som genomförvaltarskapsförordnande helt eller partiellt har frånkänts rättshandlingsförmågainom sin egen rättssfär. också skall lagligen frånkännas behörighet att företarättshandlingar för annans räkning. Denna princip måste enligt lagrådetrimligen slå igenom på alla områden där fråga uppkommer om att vederbörandeskall vara anförtrodd att företa rättshandlingar för annans räkning, t.ex. närdet gäller ansvariga funktionärer på associationsrättens fält eller iverksamhet av den art som utövas av advokater och revisorer m.fl. Men ävenutanför området, där rättshandlingar för annans räkning är i . fråga,anser lagrådet att konsekvensen måste tas att den som genom förvaltarskap ärfrånkänd rättshandlingsförmåga inom sin egen rättssfår inte skall kunna utövabeslutanderätt i andras rättsangelägenheter av motsvarande slag. Särskiltframträdande blir härvidlag enligt lagrådet de som har domaruppgifter,men även de som betrotts med myndighetsutövning i övrigt LU 1987/88:9 ymåste tas i beaktande. Enligt lagrådet är det nödvändigt att det lagligenfastslås att den som blir föremål för förvaltarskap blir i motsvarande månobehörig att på andra områden fylla funktioner som innefattar beslutsfattandeav betydelse för andras rättsställning. I slutprotokollet (se prop. 124 s. 248 f) tillmötesgårdepartementschefen i viss utsträckning lagrådets önskemål. Enligtdepartementschefen bör det gälla vissa inskränkningar i en persons möjlighetatt inneha uppdrag och utöva befattningar om denne fått förvaltare utan att detgjorts någon begränsning av uppdraget. Ett begränsat förvaltarskap bör däremotinte medföra några sådana inskränkningar. Lagförslagen i proposition 124 harutformats i enlighet härmed. På lagutskottets begäran har såvitt avser frågan ombehörighetsvillkor för vissa tjänster och uppdrag justitieutskottet ochnäringsutskottet yttrat sig över proposition 124 jämte motionerna 1987/88:L3och 1987/88:L5. anser att den som genom ettförvaltarskapsförordnande helt eller delvis har frånkänts rättshandlingsförmågainte bör kunna bli lagligen tillerkänd behörighet att företa rättshandlingarför annans räkning och att den principen måste gälla även för vissafunktionärer i verksamhet av den art som utövas av t.ex, advokater.Justitieutskottet anser vidare att den som genom förvaltarskap är frånkändrättshandlingsförmåga, inom sin egen rättssfär inte skall kunna utövabeslutanderätt i andras rättsliga angelägenheter av motsvarande slag. Särskiltgäller detta de personer som har domaruppgifter, men även de som betrotts medmyndighetsutövning i övrigt måste tas i , beaktande. Enligt justitieutskottets mening bör inte endastobegränsade förvaltarskap innebära obehörighet i nu aktuella fall. Också ifråga om den person för vilken har förordnats en förvaltare med begränsatuppdrag har ju gjorts bedömningen att han till följd av exempelvis psykiskohälsa är ur stånd att vårda sig eller sin egendom. Det kan alltså även vidbegränsat förvaltarskap vara fråga om personer med lika allvarliga psykiskainsufficienstillstånd som de som har obegränsat förvaltarskap och där förmåganatt ta vara på sig själv har bedömts så, att behov av en förvaltare ansettsföreligga. Beträffande de tjänster och uppdrag som justitieutskottethar anledning att uttala sig om finner utskottet sålunda att regeringensförslag bör kompletteras. För att tjänstgöra som domare eller nämndeman och föratt vara ledamot av eller uppträda som rättegångsombudbör det således gälla ett krav att personen i fråga inte har en förvaltareförordnad för sig, och detta oavsett om förvaltaruppdraget är begränsat ellerobegränsat. påpekar i sitt yttrande att bestämmelserom behörighetsinskränkningar av nu ifrågavarande valör har en så till vidabegränsad betydelse att de endast i undantagsfall torde komma att direktåberopas gentemot någon. Sådana personliga svårigheter som kan föranledaförvaltarförordnande torde enligt näringsutskottet i regel få till direktföljd att den som har drabbats av dem inte blir utsedd till en tjänst eller ettuppdrag av det slag som bestämmelserna avser eller att han efter en kansketämligen kort mandatperiod inte får förnyat förordnande. lertid förde sannolikt sällsynta fall då de informella restriktionerna inte LUiyö7/öö:9 y fungerar. Ett principiellt viktigt argument för dem är vidare,fortsätter näringsutskottet, att staten genom behörighetsregler av detta slagklart markerar en standard som skall upprätthållas vid rekryteringen till ettantal betydelsefulla funktioner. är inte berett att tillstyrka enkategoriklyvning i behörighetshänseende av förvaltarskapsfallen. Attförvaltarskapet begränsas för en person men icke för en annan kan bero lika välpå skillnader i ekonomiska förhållanden som på skillnader i förmåga attförvalta egendom etc. Kännetecknande för var och en som ställs underförvaltarskap är enligt näririgsut-skottet att hans situation av domstol harbedömts vara sådan att bistånd av god man inte är tillräckligt för att hanskall kunna bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person.Att någon vars rättsliga handlingsförmåga på den grunden har inskränkts skulleäga formell behörighet att exempelvis vara styrelseledamot eller revisor i enbank eller ett försäkringsbolag ter sig knappast rimligt. Inte minst kan det,framhåller näringsutskottet, riktas invändningar mot att en person som inte fårfullt ut råda över sin egen ekonoini skulle kunna få marknadsföra sina tjänstersåsom av staten auktoriserad revisor med de långtgående befogenheter somauktorisationen medför. förordar således - såvitt gäller deförfattningar som hör till utskottets beredningsområde-att lagförslagen iproposition 124 ändras så att ett begränsat förvaltarskap jämställs med ett obegränsat. De regler om behörighetsvillkor som tagits upp i de bådayttrandena kommer lagutskottet att behandla först i samband med de övrigalagförslag som framlagts i proposition 124. Redan nu måste emellertid ställningtas till vilka behörighetsregler som enligt TF skall gälla för ansvarigutgivare och juryman. Som framgår av redogörelsen ovan har några förslag tilländringar av TF i detta avseende inte lagts fram i propositionerna. När detgäller juryman bör enligt lagutskottets uppfattning samma krav uppställassomför nämndeman. ansluter sig helt till vad justitieutskottet anförti fråga oni behörighetsvillkoren för nämndemän och anser således att det förtjänstgöring som juryman bör krävas att personen i fråga inte har förvaltareoch det oavsett om förvaltarskapet är begränsat eller ej. De synpunkter som kommit till uttryck i justitieutskottetsoch näringsut skottets yttranden gör sig enligt lagutskottets uppfattning gällande också i fråga om behörigheten att vara ansvarig utgivare för periodisk skrift. Med hänsyn till den betydelsefulla ställning ansvarig utgivare har inom det tryckfrihetsrättsliga regelsystemet synes det vara ofrånkomligt att inte bara obegränsade utan också begränsade förvaltarskap får utgöra hinder mot innehav av uppdraget. Som framhölls under förarbetena dll tryckfrihetsför ordningen (se SOU 1947:60 s, 102) torde-det nämligen på grund av uppdragets natur böra fordras att utgivaren råder över sig själv och sin egendom. ' Pä grund av det anförda förordar lagutskottet att 5 kap. 2S och 12 kap, 5 S TF ändras i samband med behandlingen av regeringens iproposition 32 framlagda förslag. I 5 kap, 2 § andra stycket TF bör lämpligenföreskrivas att den som är underårig eller i konkurstillstånd eller som harförvaltare enligt 11 kap. 7 §föräldrabalken inte får vara utgivare, I 12 kap. 5 § bör'ordet LU 1987/88:9y ""myndiga" utgå ur lagtexten och paragrafen tillföras en nysista mening av en innebörd att den som är underårig eller som har förvaltareenligt 11 kap. 7 § inte får vara juryman. De förordadeändringarna i 5 kap, 2 § och 12 kap, 5 § TF bör träda i kraft den 1 januari1989. Utöver det anförda föranleder förslagen till ändringar iregeringsformen, tryckfrihetsförordningen, vallagen och kommunallagen samtmotionerna K21 och L3 yrkande 1 inte några uttalanden från lagutskottets sida. Närvarande: (), (), (), (), (), AllanEkström (m), (), (), (),(), (), (). (), () och (). , och (alla m)anser att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 3 med ""Detankommer" och slutar på s. 4 med "motion L3"' bort ha följandelydelse: Det ankommer inte på lagutskottet att uttala sig om vilkaförutsättningar som skall gälla för rätten att rösta i allmänna val. Utskottetvill emellertid understryka vad som framhålls i motion K21 och som ocksåpåpekats i flera remissvar - bl.a. i yttrande - nämligen att dengrupp av människor som frågan rör ofta är drabbade av svåra psykiska störningaroch därmed särskilt utsatta för obehörig påverkan. Kammarrätten i harä sin sida hävdat att personer, som till följd av psykisk ohälsa eller annanorsak saknar förmåga till eget rationellt tänkande, inte bör ha rätt att deltai fria val av det slag som utgör grundvalen för vår demokrati. mening finns det fog för den kritik som sålunda riktats motregeringens förslag. I sammanhanget bör också betonas att den föreslagnaordningen med obegränsad rösträtt avviker från vad som gäller i flertalet andraländer. Utskottet anser därför att det också finns behov av attfrån rösträtt kunna utestänga personer som uppenbarligen saknar förmåga attgenomföra en röstning på ett meningsfullt sätt. Utskottet kan i och för siginstämma i departementschefens uppfattning att den nuvarande direkta kopplingenmellan rösträtt och oniyndigförklaring bör slopas. Därmed är dock - somdepartementschefen själv konstaterar - inte sagt att rösträtten måste vara helt oinskränktför alla vuxna personer. Det är möjligt att införa LU 1987/88:9 y regler sommedger att i enskilda fall en person fråntas rösträtten. En sådan ordning finnsi bl.a. och och bör kunna tillämpas också i . Att låtavalmyndigheterna fatta beslut i rösträttsfrågan synes av bl.a.rättssäkerhetsskäl inte böra komma i fråga. Däremot torde några befogadeinvändningar inte kunna resas mot att allmän domstol i samband med förordnandeav förvaltare får pröva huruvida den som får förvaltare skall behålla sinrösträtt eller ej. Pågrund av det anförda förordar utskottet att 3 kap. 2 § sista meningen förslagettill ändring i regeringsformen ändras så att vad som sägs om rösträtt för densom är blir gällande också för den som har förvaltare enligt 11kap. 7 § om domstol beslutat att han inte skall äga rösträtt.Motsvarande ändringar bör ske i de i proposition 124 framlagda förslagen tilländringar i vallagen och kommunallagen. Utskottets ställningstagande innebäratt utskottet tillstyrker bifall till motionerna K21 och L3 yrkande 1.