yttr · GB05SoU3 · 1987-12-31 00:00:00 — om åtgärder mot prostitution m.m. har berett socialutskottet tillfälle attyttra sig över ell antal motioner som rör vissa frågor om prostitution. Detgäller motionerna Ju616 av m.fl. (s), Ju617 av . (c), Ju619 av (), Ju620 av m.fl. (fp)och Ju639 av m.fl. (vpk), i vilka begärs en kriminalisering avkundens förfarande i pn prostitutionsförbindelse, motion Ju605 av (), vari yrkas effektivare åtgärder mol ungdomsprostitulionen, samlmotion Ju817 av m.fl. (s, m, fp, c och vpk) med yrkande attell verksamt förbud mot pornografisk föreställning skall stadgas. har i ärendet hållit en hearing för att fåen aktuell bild av framför allt gatuproslitutionen. Till hearingen inbjöds ävenjustilieutskoltet. I hearingen deltog socialarbetare frånprostitulionsgrupperna i , och , företrädare förpolismyndigheten i Slockholm saml en forskare. Det finns inte några officiella uppgifter omprostitutionens omfattning i eller om de inblandade personerna.Genom det kartläggningsarbete som utfördes av prostitulionsulredningen (S1977:01) finns emellertid uppgifter i dessa hänseenden som avser åren 1980-1981.De uppgifter som framkommit , bl.a. vid utskottets hearing, lyderpå all förhållandena ganska väl överensstämmer med dem vid början av1980-talet. Prostitulionsulredningen beräknade (Prostitutionen iSverige, SOU 1981:71 s. 67 f.) all ungefär 1 000 kvinnor varverksamma som gatuprostiluerade i.Sverige. Dessutom fanns cirka 500 kvinnor påmassage-institut/poseringsateljéer och högst 100 som prostituerade påsexklubbar. Omfattningen av hotell- och restaurangprostiiutionen samt callgirl-verksam-heten ansågs mycket svårbedömd, men utredningen uppskattade allnågra hundra kvinnor var verksamma på dessa områden. såledesungefär 2 000 kvinnor vara verksamma som prostituerade under SoU 1987/88:3y 1980. Utredningen uppskattade vidare antalet kunder till omkring100 000 män, dvs. i genomsnitt 50 olika kunder per prostituerad. Uppgifter om kvinnor och män i prostitutionen Gatuproslitution förekom som ell permanent inslag igatubilden i Slockholm, , och . fannsspridda i de större städerna i Mellan- och . Sexklubbar förekom iStockholm och saml i ytterligare fyra städer i landets södra delar,dock ej i . Genomsnittsåldern varierade mellan kvinnor i olikaprosliiutionsformer. De gatuprostiluerade var yngst, genomsnittsåldern lågmellan 23 och och befann sig i åldersintervallet 18-29 år.Andelen underåriga, dvs. , var och andelenunder mindre än en procent. Om dessa de yngsta kvinnorna kunde man vidare konstateraatt de genomgående hade en problematisk bakgrund; s.k. flickhemsklieniel, ochatt de hade en väsentligt lägre frekvens på sin prostitution än genomsnittet avgruppen. Gruppen med den högsta genomsnittsåldern var deprostituerade på massageinstituten och poseringsaleljéerna därgenomsnittsåldern låg vid . Underåriga förekom inte alls. Mellan dessa båda "ytterligheter" fanns deprostituerade på sexklubbar och de s.k. lyxprostituerade. Tillgängligauppgifter pekade på all dessa kvinnor i regel var . Bland de gatuprostiluerade fanns en påtagligöverrepresentation av utländska kvinnor; var utländska medborgare. Denstörsta gruppen bland dessa utgjordes av kvinnor från . De utländskakvinnorna var klart mindre representerade inom de andra prostitulionsformerna,men de var fortfarande överrepresenterade jämfört med deras andel avtotalbefolkningen. En betydande andel av de gatuprostiluerade hade kändbrottsbelastning, i en del fall var denna belastning grov. De vanligasteregistrerade brotten var narkotikabrott och stölder. Brottsbelaslningen förkvinnorna inom de andra prostitutionsformerna var väsentligt lägre än för degatuprostiluerade men högre än för den kvinnliga normalbefolkningen.Brottsbilden överensstämde relativt väl med de gatuproslituerades med detviktiga undantaget all inslaget av narkotikabrottslighet var ytterst ringa. Utredningen gjorde även försök att kartläggamissbrukssituationen bland de prostituerade. I gruppen av identifieradegatuprostiluerade i ansågs andelen narkotikamissbrukare (inkl.biandmissbrukare) vara och andelen alkoholmissbrukare (inkl.biandmissbrukare) kring . I ansågs andelen alkoholmissbrukare varaupp mol , medan andelen narkotikamissbrukare låg kring . Även bland degatuprostiluerade i (totalt ca 30 stycken) utgjorde missbrukarna grupp, där bedömdes vara narkotikamissbrukare och ungefär Då det gällde var förhållandena SoU 1987/88:3 yannorlunda än i övriga landet. De åtgärder som vidtagits av polis ochsocialarbetare från millen av 1970-talel hade medfört att inslaget avicke-missbrukare och lillfällighelsprostiluerade hade minskat kraftigt. Företrädareför del dåvarande prostitutionsprojektet i ansåg att de kvarvarandegatuprostiluerade kunde hänföras till endera av två grupper. Den störstagruppen, ett 25-lal kvinnor, utgjordes av narkotikamissbrukare. Del vargenomgående kvinnor från den "typiska" missbru-kargruppenmed bl.a. mycket hög brottslighet. Dessutom fanns ett halvdussin äldrekvinnor, , som var alkoholmissbrukare, vilka också de hade högregistrerad brottslighet. - Angående del s.k. kan anmärkas attsocial verksamhet bland Malmös prostituerade bedrevs i projektform under åren1977-1980. Projektet innebar dels socialt/kurativi arbete i delvisokonventionella former, dels sociologisk forskning i anslutning lillfältarbetet. Projektet genomfördes med stöd av statliga bidrag. Bland kvinnorna i de andra prostitulionsformerna bedömdessåväl andelen narkotikamissbrukare som alkoholmissbrukare vara högst någraprocent. Till skillnad från gruppen prostituerade bedömdes kundernai stort sett bestå av ell urval män som i vart fall i statistiska bemärkelserliknar den manliga normalbefolkningen. Data om kända kunder inom gatuproslitutionen ochprosfituiionen på massageinstitut och poserjngsaleljéer i ell material frånSlockholm visade bl.a. följande. Vad gällde kundernas ålder var de yngre kunderna i klarminoritet och underrepresenterade i förhållande till sin andel avnormalbefolkningen. Ca två tredjedelar var eller äldre. Gruppen 30-49 årvar kraftigt överrepresenterad (). Andelen gifta utgjorde . Andelen gifta ellersammanboende ansågs dock väl översliga och svara relativt väl mot sammaandel för normalbefolkningen i dessa åldrar i området. Skattningar av andelenmed barn gav motsvarande resultat. Vad gällde inkomstfördelningen hade ca hälften av kundernaen taxerad inkomst på . , medan hade en inkomstsom översteg . En förhållandevis stor andel av de prostituerades kundertycktes komma från en annan ort än den där själva prostilutionskontaktengenomfördes. I Stockholmsmaterialet var av kunderna bosatta inomStockholms kommun och en motsvarande andel i grannkommunerna, medan denresterande andelen kom från andra områden, företrädesvis i mellersta och södraSverige. Andelen utländska medborgare var högre än förväntat.Inemot av kunderna på galan och massageinstituten i varutländska medborgare. Fördelningen av dessa på hemland följde relativt välsammansättningen av den utländska befolkningen i området, möjligen med vissöverrepresentation för kunder från länderna kring . Överrepresenterad var också gruppen med kändbrollsbelaslning. förekom i del s.k. polisregislrei. 1 regel gällde detsmärre förseelser som trafikbrott och liknande, men några procent av gruppenhade en mer omfattandeoch grövre belastning. SoU 1987/88:3 y Dessa data från fick också starkt stöd i andramaterial om prostituerades kunder, bl.a. i undersökningar från . Densammanfattande tolkningen av dem var alt kunderna sannolikt utgjordesav tvågrupper - dels enabsolut majoritet som i statistiska termer var typiska "Medelsvens son", dels en mindre grupp av ensamslående män, ofta av utländsk härkomst och med en högre andel av kriminellt belastade personer. Vissa uppgifter om dagens gatuproslitution Liksom 1980 förekommer gatuproslitution i ,, och . I samtliga dessa städer finns inomsocialtjänsten prostiiulionsgrupper, som bedriver uppsökande verksamhet blandde prostituerade kvinnorna. Antalet gatuprostiluerade kvinnor under ett årbedöms i vara 500-600, i omkring 500, i ca 250 och iNorrköping 75-100. förekommer prostitution i olika lokaler såsommassageinstitut och ateljéer, men denna typ av prostitution bedöms ha minskatpå senare år. De kvinnor som förekommer i gatuproslitutionen kommer oftafrån s.k. multiproblemfamiljer och är otrygga och splittrade. De har likasåofta en bristfällig skolgång bakom sig och saknar i många fall yrkesutbildningoch arbetslivserfarenhet. Deras motiv för att delta i prostitutionen är behovetalt skaffa pengar som sedan används för att köpa trygghet och status ellertillgodose missbruksbehov. Vid utskottets hearing framförde socialarbetare i Göteborgsom sin uppfattning att det i stor utsträckning var samma kvinnor som ägnadesig åt prostitution i olika former. Det skulle alltså snarare röra sig om olikaprostitulionstillfällen än om olika grupper av prostituerade. Andelen intravenösa narkotikamissbrukare bedöms iSlockholm vara och i av de gatuprostiluerade. IGöteborg är situationen traditionellt en annan med mycket få intravenösamissbrukare bland de prostituerade. Däremot bedöms av kvinnorna varaalkoholiserade. Även i finns ett tämligen stort inslag avalkohol-eller biandmissbrukare bland de prostituerade kvinnorna. I och finns ett litet antal HIV-smittadeprostituerade. Dessa kvinnor är alla grava intravenösa missbrukare som blivitsmittade genom sitt missbruk. Såvitt känt förekommer inga HIV-smittadeprostituerade i eller . Antalet kunder i prosfituiionen bedöms även nu vara 100000 , vilket motsvarar av den manliga svenska befolkningen.Sven-Axel - densvenske forskare som ägnat sig åt forskning avseende männen i prostitutionen - bedömer alt av den nu levande svenska manliga befolkningen har haft prostilulionskonlakter i . Männen skiljer sig inte från vanliga svenska män, men kan grovt delas upp i två grupper, dels en grupp vaneköpare som omfattar av hela gruppen män, dels resten som kan kallas tillfällesköpare. Motiven för de män som söker kontakt med prostituerade kvinnor torde enligt i huvudsak vara all finna inom tre områden, nämligen 1) Nyfikenhet- önskan om sexuellvariation och kravlöshel. I denna grupp finns sannolikt många av SoU1987/88:3 y de lillfällesköpande männen. 2) Kontaktsvårigheter och ensamhet. Idenna grupp torde en stor del av vaneköparna kunna återfinnas. 3) Samlevnadsproblem. Det är inte straffbart att mot ersättningtillhandahålla sexuella tjänster och inte heller annat än undanlagsvisstraffbart att skaffa sig sådana tjänster. sådant undanlag föreligger dåden prostituerade är . Enligl 6 kap. 10 § (BrB) är detstraffbart som förförelse av ungdom alt genom ersättning skaffa eller försökaskaffa sig tillfälligt sexuellt umgänge med någon som är . Straffetär böter eller fängelse . annat undantag är att utnyttjaatt den prostituerade befinner sig i etl hjälplöst tillstånd. Det kan då varafråga om sexuellt utnyttjande enligl 6 kap. 3 § BrB. Straffet för sexuelltutnyttjande är fängelse i högst . Brottet koppleri, 6 kap. 8 § BrB, harliksom stadgandet om förförelse av ungdom direkt lill syfte all motverkaprostitution. För koppleri straffas den som främjar eller på ett otillbörligtsätt ekonomiskt utnyttjar alt annan har tillfälliga sexuella förbindelser motersättning. Straffet för koppleri är fängelse i högst . För grovt brottär straffet fängelse i lägst två Och högst . I 6 kap. 11 § BrB stadgasatt ansvar, som i kapitlet är föreskrivet för gärning som begås mol någon underviss ålder, skall ådömas även den som inte insåg men hade skälig anledning antaatt den andre ej uppnått sådan ålder. Enligt 10 § allmännaordningsstadgan (1956:617) är det förbjudet alt anordna offentlig pornografiskföreställning, och den som bryter mot delta förbud kan enligt 29 § förstastycket 1 dömas till böter eller fängelse . Enligt socialtjänstlagen (1980:620)åligger det kommunen att ansvara för att de som vistas i kommunen får det stödoch den hjälp de behöver. Enligt särskilda bestämmelser i lagen åläggssocialnämnden ell särskilt ansvar för bl.a. barn och ungdom och människor medmissbruksproblem. medel kan sammanföras till tre huvudgrupper:slruklurinriktade insatser, som syftar till en god samhällsmiljö, allmäntinriktade insatser, varmed åsyftas generellt utformade sociala tjänster inomexempelvis barnomsorgen och äldreomsorgen, samt individuellt inriktadeinsatser, som avser sociala tjänster direkt anpassade till den enskildeindividens behov. Individuella insatser enligl socialtjänstlagen förutsättersamtycke av den enskilde. Lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU. 1 1§ LVU (1980:621) stadgas att den som är och som inte kan ges behövlig vård med samtycke under vissa förutsättningar skall beredas vård med stöd av lagen. Vård kan även i vissa fall beredas den som fyllt 18 men inte . för ingripande med stöd av lagen är bl.a. all den unge utsätter sig för allvarlig fara när det gäller hälsa eller utveckling genom missbruk av beroendeframkallande medel, brottslig verksamhet eller annat därmed jämförbart beleende. Som exempel på del senare nämndes i propositionen < (prop.1979/80:1) proslilufion. Lagen om värd av missbrukare i vissa fall, LVM. Om någontill följd av SoU 1987/88:3 y fortgående missbruk av alkohol eller narkotika äri trängande behov av vård för att komma ifrån sitt missbruk och vårdbehovetinte kan tillgodoses enligl socialtjänstlagen eller annan lag, kan han undervissa förutsättningar oberoende av eget samtycke beredas vård med stöd av LVM.Härför krävs att den enskilde lill följd av missbruket utsätter sin hälsa förallvarlig fara eller kan befaras komma alt skada sig själv eller någonnärslående, 1 och 2 §§ LVM (1981:1243). Vårdtiden är begränsad lill högst tvåmånader, undanlagsvis upp lill (7 § resp. 16 §). Enligt 6 § smittskyddskungörelsen(1968:234) är bl.a. infektion av HIV-virus och sjukdomen AIDS all hänföra lillvenerisk sjukdom, på vilken smiltskyddslagen (1968:231) är tillämplig. Enligl12 § smittskyddslagen är den som har anledning antaga all han lider av venerisksjukdom skyldig alt söka läkare och underkasta sig den undersökning ochbehandling som behövs. Om del finns grundad anledning befara all någon skallsprida venerisk sjukdom kan länsrätten besluta om tvångsintagning på sjukhus,där vederbörande kan kvarhållas och ges nödvändig vård till dess grundadanledning att befara smittspridning inte längre föreligger (14 och 16 §§). Enintagen som är missbrukare av narkotika kan, om han själv medger det, i ställetöverföras lill en institution där han kan få lämplig vård och behandling försitt missbruk (SFS 1986:1406). Kriminalisering av kundernas förfarande Frågan om en kriminalisering av kundernas förfarande i ettproslitutionsför-hållande las upp i fem motioner. I fiera av motionerna framhållsatt bakom prostitutionen finns kvinnoförtryck och kvinnoförakt samt ettkommersialiserande av sexualiteten som motverkar strävandena om jämställdhetmellan män och kvinnor. Vidare påpekas i vissa motioner att en kriminaliseringav mannens handlande skulle kunna bidra till alt minska spridningen avHIV-virusel ocb sjukdomen AIDS. I motionerna anförs att om kunderna iproslitutionsförhållandena kriminaliseras skulle med all sannolikhet prostitutionenminska, då den största delen av männen utgörs av vanliga män som inte skullevilja riskera sin normala tillvaro genom att bli upptäckta och kanske lagfördaför en proslitutionskonlakt. Den kanske viktigaste effekten av enkriminalisering skulle dock enligl vissa motionärer vara att den blir ett sättatt påverka mäns kvinnoinslällning . har behandlat frågan om kriminaliseringav prostitutionen , , och därvid avstyrktmotioner i vilka föreslagits att kundernas handlande skulle kriminaliseras.Skäl för avslyrkan-dena har varit bl.a. alt det enligl utskottets mening inte iförsta hand är åtgärder av straffrällslig karaktär som skulle vidtas ulanåtgärder på del sociala planet, vilka skulle kunna motverkas av enkriminalisering. straffrättsligthänseende borde man enligt justitieutskottet rikta in sig mot de SoU1987/88:3 y personer som tjänar pengar på andras prostitution. behandlade bl.a. vid förra riksmötetmotioner som gällde sociala åtgärder mot prostitution (SoU 1986/87:22 s.27 f).Utskottet anförde då bl.a. att det enligl socialtjänstlagen (1980:620) åliggerkommunen att ansvara för att de som vistas i kommunen får del stöd och denhjälp de behöver. I delta ligger, framhöll ulskoltet, alt genomsociala insatser skall förebygga att kvinnor drivs till prostitution och hjälpadem som är prostituerade att komma ur sin situation. Prostitution som företeelse strider mot vårt samhällesgrundläggande syn alt varje människa har lika värde. All köpa en sexuellförbindelse med en prostituerad innebär enligl utskottets mening alltid altutnyttja och förnedra en annan människa. Prostitutionen kan därför aldrigaccepteras i samhället. I debatten behandlas prostitutionen ofta som en kvinno-och jämställdhetsfråga och intresset koncentreras lill de inblandadekvinnorna. Ulskoltet konstaterar all antalet kvinnor i prostitutionenär ungefär 2 000, medan antalet män förmodas vara upp emot 100 000.Prostitutionen är därför också i hög grad en mansfråga. De åtgärder samhälletvill vidta bör följaktligen i stor utsträckning riktas lill männen. Utskottet vill understryka att detta synsätt givelvis inteinnebär att det är möjligt att bortse från de prostituerade kvinnornas problemeller från de sociala förhållanden som leder fill att vissa kvinnor går in iproslilufionsverk-samhet. En väl fungerande social verksamhet bland de prostitueradehar visat sig ge tämligen goda resultat när del gäller alt få icke missbrukandekvinnor att upphöra med prostitution. Utskottet noterar i denna del allsärskilda proslitutionsgrupper skapats inom socialförvaltningarna i fyrakommuner. En verksamhet av den typ som dessa grupper bedriver med aktivtuppsökande av de prostituerade kvinnorna i deras miljöer, då man försökermotivera kvinnan alt lämna verksamheten, följt av erbjudanden om hjälp i olikaformer för att skapa en annorlunda tillvaro, är enligt utskottets mening oundgängligennödvändig för att hjälpa de kvinnor som redan finns i prostitutionen. Också då det gäller missbrukande prostituerade kan socialainsatser ge goda effekter. Insatserna måste emellertid i första hand inriktaspå att bryta missbruket. En omfattande verksamhet med sådan inriktning bedrivsockså numera bland de prostituerade, delvis med stöd av medel som har anslagilsför bekämpningen av AIDS. Utskottet vill i detta sammanhang understryka viktenav att de kvinnor som här är aktuella erbjuds goda behandlingsmöjligheter.Utskottet har tidigare (SoU 1986/87:22 s. 27) framhållit all behovet avsärskilda behandlingsmöjligheter för kvinnliga missbrukare måste uppmärksammas. En annan viktig fråga gäller utbildningens roll. Somnämndes ovan saknar många kvinnor i prostitutionen ulbildning ochyrkeserfarenhet. Del är väsentligt all skolan särskilt uppmärksammar flickormed problembakgrund så att deinte avslutar skolgången i förlid eller avslutar den med myckel svaga SoU1987/88:3 y resultat. Männens efterfrågan är, som ulskoltet anfördeinledningsvis, att se som den drivande kraften i könshandeln. Enliglmotionärerna kan denna efterfrågan mest effektivt minskas genom att mannensförfarande i prostilu-tionsrelationen kriminaliseras. Etl förbud mot köpta könsförbindelser skulle enliglmotionärerna göra klart för de prostituerades kunder att prostitution är enverksamhet som samhället finner förkastlig. Riskerna för att köparnas beteendegenom polis-och andra ingripanden blir känt för familjen, i umgängeskretsen ochbland arbetskamrater skulle öka. Detta skulle säkerligen vara en starktavhållande faktor för en mycket stor del av köparna. Propagandan i"herrtidningar" för verksamheten skulle förhoppningsvis minska om köparengjorde sig skyldig till ett brott. Utskottet vill ånyo understryka all prostitution inte kanaccepteras i samhället. De argument som anförs för alt kriminalisera männensbeteende har en viss bärkraft. - En kriminalisering av mannens handlande i enprostitutionsförbindelse reser emellertid som framhållits vid tidigare behandlingav frågan i problem av skilda slag. En svårighet är sålunda altdefiniera den straffbelagda handlingen. Alt bevisa ett sådant brott kan ocksåvara svårt. Den straffbelagda handlingen bygger i normalfallet på en uppgörelsemellan två parter där ingendera har något intresse av att avslöja all ett brottbegåtts. Utskottet vill här också ta tillfället i akt altkommentera en då och då förekommande bedömning alt av männen iprostitutionen skulle försvinna om kundens agerande kriminaliserades. Dennauppgift saknar såvitt utskottet kunnat inhämta stöd i den vetenskapligaforskningen. vill vidare framhålla att enkriminalisering av kundernas förfarande skulle kunna få negativa effekter ävenför de inblandade kvinnorna. Eftersom kunderna kan beräknas bli än mer måna omatt inte synas, finns en uppenbar risk all verksamheten i större utsträckningskulle drivas "under jorden", vilket skulle försvära socialtjänstensarbete bland kvinnorna. Detta vore särskilt allvarligt med hänsyn till altmånga av kvinnorna har grava missbruksproblem och är i behov av vård. Del finnsett samband mellan narkotikamissbruk och prostitution och insatserna på dessabåda områden måste samordnas. Vidare skulle det bli svårare att nå de iprostitutionen inblandade männen med sociala insatser. vill slutligen understryka allprostitutionen i ett bredare perspektiv har etl nära samband med de socialaförhållandena och med könsrollerna i samhället. Enligt utskottets uppfattningär det därför i första hand med socialpolitiska och inte med kriminalpoliliskamedel som verksamheten bör bekämpas. avstyrker således bifalllill de nu behandlade motionerna. För att åstadkomma en attitydförändring lill kvinnor ochsexualitet och därmed undanröja grunden för prostitutionen krävs emellertid ell målmed vetet långsiktigt arbete. Frågor om prostitution bör sålunda tas upp bl.a. inom ramen för skolans sex- och samlevnadsundervisning. Den information som ges under värnpliktsutbildningen om riskerna för HIV-smitta och om ' andra sexuellt överförbarasjukdomar bör enligt utskottets mening fördjupas SoU 1987/88:3 y till altäven avse informafion och diskussion om könsroller, sexualitet och samlevnadsaml prostitution. Utskottethar ovan framfört som sin uppfattning att en aktivt uppsökande verksamhet inomramen för är oundgängligen nödvändig för att hjälpa de kvinnor somfinns .i prostitutionen. Utskottet vill ånyo understryka detta. Del är viktigtatt en sådan verksamhet också riktar sig till de män som söker sig fillprosfiluerade. Män som av nyfikenhet vänder sig till prostituerade borde kunnaförslå och påverkas av information om prostitu-fionens verklighet ochmekanismer liksom om riskerna för HIV-smitta. För de män vars beteende bottnari mera djupgående problem bör det också finnas olika former av stöd, t.ex.genom mansjourer och familjerådgivningsbyråer. Detåvilar visserligen kommunerna att genom sin socialtjänst svara för att alla somvistas där får det stöd och den hjälp de behöver. Utskottet anser detemellertid angeläget all stimulera till uppbyggnaden av en kontinuerligprostitulionsförebyggande verksamhet, t. ex. genom bidrag till utvecklingsarbetepå området. Regeringen bör överväga möjligheterna att stödja uppbyggnaden av ensådan verksamhet. Detta bör ges regeringen fill känna. Förbud mot pornografisk föreställning Imotion Ju817 av m.fl. (s, m, fp, c och vpk) hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag om en sådan ändring av allmännaordningsstadgan att etl verksamt förbud mot pornografisk föreställning stadgas.Motionärerna anför att den verksamhet som bedrivs på sexklubbarnauppenbart torde strida mot det förbud mot offentliga pornografiskaföreställningar som infördes i allmänna ordningsstadgan. En verksamhetdär ofta mycket unga kvinnor arbetar i en ytterst destruktiv miljö som klartfrämjar prostitution, fortsätter trots nuvarande förbud. Motionärerna anserdärför att en lagändring måste göras så att omedelbara ingripanden kan ske.