yttr · GB05FiU3 · 1987-12-31 00:00:00 — Klarhet borde enligtutskottet också skapas om avgränsningen i upplåningen mellan feleverket å enasidan och dess dotterbolag å den andra liksom vilken typ av verksamhet som deskall finansiera: Den föreslagna finansieringsformen för feleverkskoncerneninnebar atf lån fick fas upp på den allmänna kreditmarknaden dels i feleverketsnamn, dels genom bolag i feleinvestgmppen. För del innebar dettaatf regeringen inhämtade bemyndigande att fa upp lån och att dennalåneräft delegerades till feleverket. upplåning motiverades främstav den snabba tekniska utvecklingen inom teleområdet med åtföljandeinvesteringsbehov. I rådande stafsfinansiella läge, anförde föredragandestatsrådet, skulle det vara svårt aft finna utrymme för dessa investeringar medden nuvarande finansieringsformen. Motsvarande behov av atf låna upp medel ieget namn fanns infe för övriga affärsverk, anförde statsrådet. Regeringenavsåg därför infe aft lägga fram liknande förslag för dessa. Den förändradefinansieringsformen innebar inte någon förändring av riksgäldskontorefsuppgifter enligt regeringsformen och lagen (1982:1158) om riksgäldskonforet attta upp och förvalta lån för staten. I anslutning fill behandlingen av dessa frågorfog utskottet (FiU 1983/84:25 s. 54) upp vissa motionsyrkanden från moderatasamlingspartiet om atf affärsverkens kommersiella verksamhet borde bytaföretagsform och ombildas till bolag samt att särskilda finansieringsbolagborde bildas för luftfartsverket och för SJ:s kommersiella investeringar. Sammamotionärer föreslog också att statens intäkter av att försälja vissa bolagskulle användas för finansiering av SJ:s investeringar. Utskottet anförde emellerfid med stöd av en cenfermofionatt statsmakterna bör kunna utöva ett effektivt inflytande över alla störreinvesteringar. Om affärsverken ombildas fill aktiebolag skulle defta inflytandeutövas av bolagens styrelser. Med hänvisning härtill avstyrkte utskottetmofionsyrkandena. Vidare ansåg utskottet aft det saknades förutsättningar föratf låta SJ och luftfartsverket finansiera sina investeringar genom särskildafinansieringsbolag på den allmänna kreditmarknaden. Behovet av investeringaroch den framtida tekniska utvecklingen skiljer sig markant för dessa båda verkjämfört med för feleverket, anförde utskottet och avstyrkte motionsyr- FiU1987/88:3 y kandena. Beträffande motionärernas förslag atf använda inkomsterfrån försäljning av stafiiga bolag direkt för SJ:s investeringar anfördeutskottet att det strider mot de allmänna redovisningsprinciper som tillämpasför statsbudgeten aft inte redovisa sådana inkomster.över statsbudgeten.Inkomster av försåld egendom skall redovisas under särskild inkomsttitel påstatsbudgeten. I en motion från begärdes en översyn av destatliga verkens framfida finansieringsformer. Det fanns enligt motionärernainte anledning att motsätta sig utflyttning av affärsverkens investeringar frånstatsbudgeten. saknar, anförde motionärerna, kompefens atf göra endetaljstyrning av affärsverkens investeringar. Det fanns emellertid, enligtmotionärerna, anledning aft se över vilka olika invesferingsformer som i deskilda fallen kan vara mest ändamålsenliga samt i så fall varför skildafinansieringsformer , är bäst för olika affärsverk; Även i en motion kommunisterna föreslogs atf. regeringen borde göra en övergripande långsiktig politisk analysav de nya . utvecklingstendenserna och frågan om de statliga affärsverkensfinansiering. Utskottet avstyrkte emellerfid dessa motionsyrkanden medmotiveringen aft det saknades förutsättningar för att genomföra andraförändringar av affärsverkens finansieringsformer än dem som då var aktuellaför framför allt feleverket. I budgetpropositionen 1985 anfördes bl.a. äft inomregeringskansliet hade övervägts möjligheterna att ge ändradefinansieringsförutsättningar i ytterligare några fall. Utöver feleverket fannsbehov av att skapa mer marknadsmässiga förutsättningar för ytterligare någraaffärsverk. Investeringsvolymerna och behovet av rörelsemedel var i dessa fallvar för sig väsenfiigt mindre än för . Liksom för gälldeatt ändrade finansieringsformer förutsatte en mer ändariiålsehlig styrning avverken, t.ex. genom att långsiktiga investeringsplaner upprättades, särskildaavkastningskrav formulerades och genom en välutvecklad målstyrning avverksamheten. Det kunde dessutom i vissa fall finnas anledning att samtidigtändra verkens organisation så atf en styrning med här angivna medel skulleunderlättas. Förutom att medgetts låna på kreditmarknadenhade vid den här tidpunkten godkänt att vissa delar av feleverketsoch SJ:s finansiering skulle få ske genom finansbolag som ägs av verken.Förslag hade framförts även från andra affärsverk att få bilda liknande bolag.Enligt vad som anfördes i budgetproposifionen 1985 framstod det som mindrelämpligt atf förfara på detta sätt. En sådan lösning skulle innebära attöverblicken över statsuppläningen försämrades och atf redovisningen avstatsskulden försvårades. En god överblick och fullständig redovisning ärnödvändig, anfördes det i propositionen, för aft statens upplåning skall kunnaske effekfivf. I propositionen föreslogs därför, som ett alternativ tillfinansiering på den allmänna kapitalmarknaden, atf en möjlighet skulle öppnas för några affärsverk som innebar att riksgäldskonforet tillhandahöll både löpande och -.n dåvarande kreditgivning fill affärs- FiU 1987/88:3y verken skulle kompletteras med längre krediter än de rörliga krediterna. Derörliga krediterna borde i så fall ses över och göras mer lika affärsbankernascheckräkningskrediter. Räntesättningen för de långa krediterna borde kunnaknytas till räntorna på riksgäldskontorefs marknadsmässiga upplåningkompletterad med ett fillägg för atf täcka riksgäldskontorefs hanteringskostnader.En upplåningsmöjlighet på detta sätt borde innebära lägre lånekostnader än omupplåningen sker genom resp. verk. En förutsättning för detta var attriksgäldskontoref kunde tillhandahålla krediter på så långt möjligtmarknadsmässiga villkor samt åstadkomma en rafionell administrativ hanteringav låneverksamheten. skulle självfallet utlåningen inte varasubventionerad. Förslaget innebar därutöver den fördelen att resp. affärsverksrelationer med riksgäldskontoref med avseende på amortering och förräntning avkrediterna blev ovillkorliga fill skillnad mot diftillsvarande ordning medstatskapital över budgeten. Dessa krediter borde inte redovisas överstatsbudgeten. Upplåningen måste däremot rapporteras och redovisas somstatsskuld. En lösning enligt förslaget innebar aft de uppnåddastordriftsfördelarna för statsuppläningen kunde bibehållas och atf överblickenoch rapporteringen av statsskulden infe försvårades. En utgångspunkt för kreditgivning via riksgäldskontorefvar enligt proposifionens mening atf den skulle omfatta investeringar där fullförräntning kan påräknas. Investeringar där så infe är fallet borde fortfarandeanslagsfinan-sieras över statsbudgeten. I samband med att ett enskiltaffärsverk av medges aft direkt låna i riksgäldskonforet borde deftaske inom en angiven ram. En motsvarande ram borde kunna ges för verkets behovav rörelsemedel. För /86 förutsägs aft denna lånemöjlighef bordekunna utnyttjas för delar av luftfartsverkets och statens järnvägarsinvesteringar. För föreslogs ingen ändrad ordning. Avsikten var atfdenna låneverksamhet i avvaktan på resultatet av en utvärdering endast bordeomfatta ett begränsat antal affärsverk med ett begränsat upplåningsbehov.Möjligheterna och metoderna aft styra affärsverkens verksamhet vid denna typ avfinansiering borde successivt utvecklas och utvärderas, anfördes det ipropositionen. har senare getts samma rätt att låna såväl tillinvesteringar som till rörelsekapital. I budgetpropositionen 1985 föreslogs vidare aftriksgäldskonforet efter en period av förslagsvis skulle utvärdera sindel av verksamheten och avrapportera den till . Berörda myndigheterborde ges fillfälle aft yttra sig över utvärderingen. Kontoret borde därutöverlämna en regelbunden redovisning för verksamheten, t.ex. i samband medbudgetproposifionen. Utskoftet anförde (FiU 1984/85:10) med anledning avförslagen att den i proposifionen föreslagna ordningen innebar fiera fördelarjämfört med en finansiering direkt på kapitalmarknaden. Genom den föreslagnaordningen utnyttjade affärsverken riksgäldskontorefs speciella kompefens attlåna upp medel. Därigenom uppnås, anförde utskottet, vissa stordriftsfördelar.Det skulle sannolikt bli kostsamt och administrativt betungande om varje verk,dvs. även de med relativt små behov av krediter, skulle behöva utveckla egen kompefenseller anlita utomstående experter för detta ändamål. Genom att FiU 1987/88:3y riksgäldskontoref svarar för upplåningen erhålls också en bättre överblick avstatsuppläningen, anförde utskottet, vilket ger ett bättre beslutsunderlag förstatsmakterna samt underlättar redovisningen av statsskulden. Riksdagenbeslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 1984/85:134). Utskottet anser inte atf det finns skäl att ändra deprinciper som slogs fast av 1984/riksdag. För aft ett affärsverk skallfå finansiera investeringar vid sidan av statsbudgeten direkt viariksgäldskontorel bör liksom hitfills gälla att full förräntning kan påräknaspå investeringen. Förde investeringar där detta inte gäller bör finansieringenliksom hitfills ske via anslag på statsbudgeten. I de fall ett affärsverkmedges rätt att låna i riksgäldskontoref bör det ske inom en angiven ram. Enupplåning som sker på detta sätt skall på lämpligt sätt rapporteras ochredovisas som statsskuld för att överblicken och rapporteringen av den totalastatsskulden inte skall försvåras. Frågan om finansieringen av affärsverkens investeringarhar, som framgått, behandlats av vid ett antal tillfällen de senasteåren utifrån resp. affärsverks särskilda förhållanden. Möjligheterna atf användaegna avskrivningsmedel liksom rörelsemedel i övrigt torde numera stå öppna församtliga affärsverk. När det däremot gäller extern finansiering i form avanslagsmedel och lån i eller på kapitalmarknaden förekommervissa skillnader. I några affärsverk medges även vissa former av leasing förfinansiering av nya investeringar. Som framgår av den nu aktuella propositionen harregeringen för avsikt att låta även andra stafiiga verk än affärsverkfinansiera investeringar på annat sätt än via anslagsmedel. Utskoftet har förståelse för de mofiv som anförs för aftinföra andra finansieringsformer för investeringar än via anslagsmedel. Det äremellerfid viktigt atf i detta sammanhang beakta de krav som ställerbeträffande möjligheter till inflytande och överblick. De förändringar beträffande riksgäldskontorefshuvudmannaskap som föreslagits i proposition 1986/87:143 kommer också atfinnebära att ansvar och inflytande över den statliga upplåningenförändras. Mot bakgrund av vad utskottet här anfört finns det skäl att göra enallmän översyn av de statliga verkens framfida finansieringsformer förinvesteringar. Defta bör enligt finansutskottets mening ges regeringen tillkänna. Förslagen om aft bemyndiga regeringen aft låta banverketoch finansiera investeringar vid sidan av statsbudgeten bör enligt utskottet, i avvaktan på den begärda översynen, inte ges den generella utformning som föreslås i proposifionens hemsfällan. lån i riksgäldskontoref bör därför endast avse investeringar i eldriffsanläggningar, produkfionsanlägg- ningarochdes.k. En ram bör anges för . Behovet av eget rörelsekapital bör tillgodoses genom kredit i . Kostnaden för denna kredit bör slutgiltigt belasta de anslag som verket disponerar. lån bör endast avse tidigareläggning av väg- eller brobyggen där förskottering (lån) sker från kommuner eller företag. Förskofferingenfår givetvis infe innefatta lånevillkor som strider mot FiU 1987/88:3 ybestämmelserna i upphandlingsförordningen; I de fall investeringar föreslås finansierade med hjälp avintäkter från försäljning av stafiiga bolag utan direktanknytning fill detinvesterande affärsverket [se mofion 1987/88:T48 (c)] bör detta i enlighet medgällande redovisningspraxis ske genom atf inkomsterna redovisas påstatsbudgetens inkomstsida under inkomster av försåld egendom. I proposifionen sägs vidare att SJ i likhet medluftfartsverket, förutom egenfinansiering och finansiering genomriksgäldskontoref, bör få utnyttja infressenffinansiering. Vidare bör SJ,enligt proposifionen, få låna och placera medel utanför riksgäldskontorel omdet skulle innebära mer fördelak-figa villkor än dem som riksgäldskontoref kanerbjuda. I en utvärdering av kreditgivningen fill vissa affärsverksom gjorts av riksgäldskontoref (Riksgäldskontorefs anslagsframställning /89 bil. 5) jämför kontoret kostnaderna för olikaupplåningsalternativ. Enligt kontoret skulle SJ sannolikt få betala minst 0,25procentenheter mer för sin korta upplåning och merför sin långa upplåning jämfört med vad verket nu betalar i räntekostnad.Dessutom tillkommer kostnader för provision, marknadsföring, tryckning,registrering m.m. samt personalkostnader. Kontoret konstaterarsammanfattningsvis att upplåning hos är billigare för verkenän både egen upplåning och upplåning hos bank. Enligt kontoret blir också densamhällsekonomiska kostnaden högre om myndigheterna/affärsverken finansierarsina projekt på annat sätt än via riksgäldskonforet. Utskottet anser därför infe att det under normalaförhållanden med ett kontinuerligt tillflöde till marknaden av korta och långastatspapper skulle finnas långivare som skulle kunna acceptera sämre villkorför atf låna till SJ än för att låna till riksgäldskonforet. En korrektkostnadsjämförelse med beaktande av administrationskostnader borde med tanke påstordriffsförde-larna fala för att utnyttja riksgäldskonforet somkreditförmedlare. Utskottet anser att SJ bör åläggas att i dessa frågor samrådamed riksgäldskonforet. Därigenom får också riksgäldskonforet möjlighet atfsamordna den totala statsuppläningen och förutsättningar skapas för aft ge statsmakternaöverblick över statens samlade finansiella aktiviteter. I de fall SJ väljeratf finansiera verksamheten med lån på den allmänna kapitalmarknaden börregeringen redovisa dessa lån och villkoren för dessa i budgetproposifionen. Det bör i defta sammanhang konstateras att valet avfinansierings- och redovisningsform för de ränfabla investeringarna - viaanslagsmedel på statsbudgeten eller vid sidan av statsbudgeten - infe innebärnågra skillnader i utnyttjandet av det samhällsekonomiska utrymmet förinvesteringar. Återverkningar av dessa investeringar på produktion, import ochsysselsättning är desamma oavsett finansieringsform. I exempelvis ettöverheffningslä-ge, där efterfrågetillväxten är stark ochkapacifefsutnytfjandet i industrin är högt, innebär det således inte någonlösning på problemet med bristande samhällsekonomiskt utrymme att låta vissaverks investeringar finansieras vid sidan avstatsbudgeten. Detta är en redovisningsfråga men också en fråga FiU1987/88:3 y om inflytande över investeringarnas omfattning ochinriktning. Närvarande:Arne Gadd (s), (), (), (), IrisMårtensson (s), (), (), (),i (s), (), i (vpk), (), (), ()och (). AnneWibble (fp), (), (), () och () anför: Fleraav de problem som fas upp i yttrandet beror på atf man i propositionen envisthåller fast vid aft SJ och vissa andra statliga frafikföretag skall bedriva sinverksamhet i affärsverksform. Om man i stället väljer aktiebolagsformen, gällerinfe regéringformens bestämmelser om fast egendom, vilket ger ökad frihet atfdisponera resurserna men också inskärper ansvaret att utnyttja dem på bästasätt. Därigenom skapas förutsättningar för att bedriva verksamheten på sammavillkor som konkurrerande företag. Vianser också i likhet med vad som anförs i yttrandet att mål för affärsverk börgodkännas av . Men eftersom SJ enligt vår mening bör drivas iakfiebolagsform blir aktiebolagslagen styrande. Frågan om politiskt fastställandeav mål uppkommer då inte över huvud taget. Affärsverksformenär i flera avseenden föråldrad. Detta leder oss fill slutsatsen aft denuvarande affärsverkens kommersiella verksamhet bör bedrivas i akfiebolagsform.För en sådan förändring talar även aft bolag på ett annat sätt än affärsverkoch andra verk kan finansiera sina investeringar på kapitalmarknaden. i (vpk) anför: Riksdagenhar vid tre tidigare fillfällen avslagit regeringens förslag atf bemyndigaregeringen atf utan beloppsbegränsning fritt få sälja ut statlig egendom.Enligt min mening är de skäl som anförts.fidigare och som redovisas i yttrandetalltjämt giltiga. Det saknas redan av det skälet anledning att medge regeringenatf sälja.iit fillgångar för att genomföra vad man kallar en finansiellrekonsfiukfion av SJ. Proposifionensförslag skärper kraven på "affärsmässighet" genom att skilja ut ännu fler verksamheter. Talet om "marknadsmässigupphandling" 14 liksom "rätt attavyttra egendom" osv. kan låfa oförargligt, men öppnar i FiU 1987/88:3y förlängningen för nya strukturer av privatiseringsfyp. Sammanslagning vägverket-statens banverk är en av de idéer som lanseras. härför är minst av alltövertygande och en åtgärd ägnad att upplösa järnvägen som en fast ochsammanhållen verksamhet. Dét förtjänar allmänt att påpekas aft järnvägen är ettsammanhållet system med egen teknik och logik men även ideologi.Järnvägssystemet bör byggas ut som helhet, inte bara söka upp underordnadenischer i ett väg-, och flygdominerat totalsystem. Järnvägstrafikenbör finansieras helt av staten över statsbudgeten. Finansiering påkapitalmarknaden eller i riksgäldskonforet vid sidan av statsbudgeten bör inteförekomma. Investeringar i infrastruktur bör ske decentraliserat i samarbetemed kommuner och andra regionala intressenter i syfte atf beakta miljöbehov ochbalanserad regional utveckling. Innehållsförteckning FiU 1987/88:3 y Ekonomisk rekonstruktion av .............. 1 Grundläggandebestämmelser om statlig egendom......... 2 Bestämmelserom fast egendom.................................. ........... 3 Utskoftetsöverväganden ................................................ ....... 6 Fastställandeav mål for affärsverk.................................. ....... 8 Finansieringsformernaför affärsverkens investeringar ... ....... 8 Fråganstidigare behandling............................................ ....... 8 Utskottetsöverväganden................................................ ..... 12 Avvikande meningar......................................................... 14 l.(m,fp).............................................................................. (vpk) ............................................................................ 14 gotab 1988 14883 16