yttr · GB05LU6 · 1987-12-31 00:00:00 — 1987/88:6 y om ändring i arvs- och gåvoskattelagstiftningen medanledning av , m.m. (prop. 1987/ 88:61) har berett lagutskottet tillfälle attyttra sig över proposition 1987/88:61 om ändringar i arvs- ochgåvoskattelagstiftningen med anledning av , m.m. jämte modoner. Med anledning av propositionen har väckts modonerna1987/88:Skl9 av m.fl. (m), 1987/88:Sk20 av m.fl. (fp), 1987/88:Sk21 av och () samt1987/88:Sk22 av m.fl. (m). har beslutat avge yttrande över propositionenoch modonerna Skl9, Sk20 yrkandena 3 och 5 samt Sk21 yrkande ,1. Lagutskottetfår anföra följande. beslöt (prop. 1986/87:1, LU 18, prop.1986/87:86, LU 26) att skall ersättas med en ny balk,: Till den nya balken har gällande bestämmelser om ingående ochupplösning av äktenskap samt om makars underhållsskyldighet förts över ihuvudsakligen oförändrat skick. De materiella nyheterna i äktenskapsbalkenavser främst reglerna om makars egendom och bodelning. Vid bodelning skallhuvudregeln om likadelning av makarnas giftorättsgods kunna frångås i störreutsträckning än som är möjligt. En annan nyhet är att enskildegendom skall kunna dras in i bodelningen om makarna är överens om det och dåbehandlas som giftorättsgods. innehåller också en särskildregel om jämkning av oskäliga äktenskapsförord. Vidare utvidgas makes rätt attvid bodelning få överta makarnas gemensamma permanentbostad samt får make rättatt överta bohag som har begagnats gemensamt av dem i hemmet. När bodelningskall ske med anledning av den ena makens död gäller en särskild regel som efterlevande maken rätt att ensam bestämma att vardera sidan skall behållasin egendom. I lagstiftningsärendet vidtogs även betydelsefullaändringar i (ÄB). Enligt de nya reglerna får en make vid den andramakens död rätt att ärva den makens kvarlåtenskap framför makarnas gemensammabröstarvingar. De gemensamma bröstarvingarna får- på samma sätt som i daggäller beträffande den avlidnes föräldrar, syskon och syskonbarn - rätt dllefterarv när den efterlevande maken i sin tur dör. Vad den efterlevande ärverinnehas med fri förfoganderätt om det finns efterarvingar. En annan nyhet äratt den s.k. basbeloppsregeln som enligt gäller vid bodelningförs 1 1987/88. över till ÄB och utformassom en arvsbestämmelse med karaktär av LU 1987/88:6 y garantiregel. Riksdagenantog även en särskild lag om sambors gemensamma hem. Genom en lag omhomosexuella sambor gjordes bl.a. reglerna i sambolagen tillämpliga påhomosexuella parförhållanden (prop. 1986/87:124, LU 28). Dennya lagstiftningen träder i kraft och skall med några fåundantag tillämpas på de äktenskap och samboförhålländen som består . nu aktuella propositionen läggs fram förslag till sådana ändringar i bl.a.lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt (AGL) som föranleds av den ovanredovisade reformen av äktenskapsrätten, arvsreglerna m.m. fall bodelnings- och arvsskifteshandlingar inte företes i arvsskatteärendenaskall enligt propositionen som en huvudregel även i fortsättningen gälla attarvsskatten beräknas efter ett schematiskt förfarande på grundval avuppgifterna i bouppteckningarna. Den efterlevande makens skattefriagiftorättsandel beräknas därvid till hälften av makarnas bo och återstodenfördelas i enlighet med lag och testamente. Ipropositionen föreslås att det schematiska förfarandet skall kunna frångås ifler fall än . Förslaget innebär en anpassning av arvsskattereglerna till denya bodelnings- och arvsreglerna. Den efterlevande makens skattefriagiftorättsandel skall kunna beräknas dll annan andel än hälften av boet även omverklig bodelning inte skett eller kunnat ske. Detta hänger ihop med den nyabestämmelsen i om att efterlevande make ärver framför gemensammabarn. Dessa har efterarvsrätt och är inte dödsbodelägare i den först avlidnesbo. Finns det inga andra dödsbödelägare än den efterlevande maken kan enforménlig bodelning inte ske. Den efterlevande och efterarvingarna kan dockingå ett reellt bodelande avtal där parterna inom ramen för bestämmelserom bodelning med bindande verkan kan komma överens om fördelningen avgiftorättsgods och arv efter den döde i det bo den efterlevande tar över. Detföreslås att en sådan överenskommelse skall jämställas tiiéd bodelning ochdärigenom kunna ligga till grund för beskattningen. Detsamma föreslås gälla omdet av bouppteckningen eller eljest i skatteärendet framgår att denefterlevande begärt att vardera sidan skall behålla hela eller viss kvotdel avsitt giftorättsgods. Enligt förslaget skall också dom eller avtal där villkor iäktenskapsförord jämkats kunna beaktas vid beskattningen. Proposidoneninnehåller också förslag till vissa ändringar av beskattningsreglerna videfterarv. Avsteg från huvudregeln om eri hälftendelning av boet vid den sistavlidnes död skall kunna göras om den först avlidne maken hade enskild egendomeller efterlämnade testamente eller om fördelningen vid den först avlidnes dödpå grund av bodelning eller vad därmed är jämställt i beskattningshänseendeavvikit från en hälftendelning. Imotion Sk20 (fp) framhålls att propositionen om ändring i arvsbeskattningenframlagts sent och att informadon om de skatterättsliga konsekvenserna av dennya äktenskaps- och arvsrätten därför inte kan ges medborgarna på ett sådantsätt att de hinner anpassa sig dll det ändrade rättsläget. Motionärerna påpekarockså att risken för att enskilda skall drabbas av rättsförluster är stor.Motionärerna hävdar att grundläggande rättsprinciper kräver att ikraftträdandetav hela reformen skjuts upp och yrkar (yrkande 3) LU 1987/88:6 y attikraftträdandetidpunkten för de nya civilrättsliga och arvsskatterättsligareglerna bestäms dll . Lagutskotteterinrar om att frågan om tidpunkten för ikraftträdandet av reformen medanledning av flera motioner prövades ingående av utskottet vid behandlingen avförslagen dll följdlagsdftning till , m.m. (prop. 1986/87:86,LU 26). Efter att noga ha vägt behovet av en förhållandevis lång övergångsddmot intresset av att reformen trädde i kraft fann sigutskottet kunna godta att ikraftträdandetidpunkten bestämdes till den 1januari 1988. Dåfrågan om ikraftträdandetidpunkten nu åter tagits upp motionsvägen villlagutskottet än en gång framhålla att det är angeläget att de nya reglerna kanbörja tillämpas möjligt. Såväl den tidigare beslutade lagstiftningensom de nu föreslagna ändringarna i arvs- och gåvoskattelagsdftningen medföravsevärda fördelar för enskilda människor, särskilt efterlevande makar. mening hade det i ochför sig varit önskvärt om tidigareän som blir fallet kunnat besluta om följdändringar i AGL. Med hänsyn tillatt de föreslagna nya arvsskattereglerna i allt väsentligt sluter an dlläktenskapsbalken och de nya arvsbestämmelserna bör dock tidpunkten förriksdagsbeslutet inte hindra att reformen genomförs . De problemsom kan uppkomma på grund av att den nu aktuella proposidonen framlagts sentbör kunna mötas genom en ökad informadon. Vad som framför allt talar för attriksdagen nu inte bör ändra sitt tidigare beslut om ikraftträdandeddpunkten äremellertid hänsynen till rättssäkerheten. Som berörs i motionerna Sk21 (c) ochSk22 (m) skulle nämligen ett ändrat ikraftträdande kunna leda tillrättsförluster för dem som redan anpassat sina rättsförhållanden till de nyafamiljerättsliga reglerna. Med det anförda förordar lagutskottet att motionSk20 yrkande 3 avslås. Äveni modonerna Skl9 (m) och Sk21 (c) riktas kridk mot att förslaget dll ändringari arvs- och gåvoskattelagstiftningen framlagts endast föreikraftträdandet. Modonärerna anser det inte lämpligt att ikraftträdandedd- 'punkten ändras men framhåller att i den uppkomna situationen det ställs storakrav på insatser från regeringens sida i syfte att ge allmänheten entillfredsställande information om den nya lagstiftningen. Motionärerna yrkar(yrkande 1 i motion Sk21) att det anförda ges regeringen till känna. Också imodon Sk20 (fp) begärs ett tillkännagivande om behovet av extraordinärainformationsåtgärder (yrkande 5). framhöll vid behandlingen av förslaget dll äktenskapsbalk m.m. (LU1986/87:18) kommer reformen att få genomgripande betydelse för det heltövervägande antalet människor i vårt land. Det är därför mera angeläget äneljest då ny lagsdftning genomförs att en allsidig och brett upplagdinformation om de nya reglerna och deras konsekvenser kommer till stånd.Viktigt är också att stor omsorg läggs ned på utformningen av den informationsom skall spridas till allmänheten. Av stor betydelse härvidlag är bl.a. attupplysningarna om de nya arvsreglerna utformas så att människor ges möjlighetatt ta ställning till om de nya reglerna bör föranleda dem att ändra sinatestamenten. Sedan våren 1987fattade beslut om ikraftträdandetidpunkten 1 1987/88. har enligt vad utskottetinhämtat en omfattande informations- och utbild- LU 1987/88:6 y ningsverksamhetförekommit. Genom justidedepartementets försorg har information spridits tillallmänheten genom en broschyr med redogörelse för de familjerättsliga reglersorri gäller och en kortfattad folder med uppgift omnyheterna på familjerättens område. Vidare har information lämnats genom TV. upplaga av foldern är nu under utarbetande och skall spridas tillallmänheten . Ytterligare åtgärder planeras. Sålunda avserjustitiedepartementet att införa annonser om de nya reglernai de tidningar som tillställs medlemmarna i landets tvåpensionärsorganisationer. Vidare kommer över hela landet skyltning om reformenatt äga rum på bussar, pendeltåg, t-banor och spårvagnar i lokaltrafik. Genomde informationsåtgärder som sålunda skall komma till stånd får motionärernasönskemål om informadon rörande den familjerättsliga reformen anses i alltväsentligt tillgodosett. Utskottet utgår från att regeringen även övervägervilka andra möjligheter som står till buds för att allmänhetens behov avinformadon i nämnda hänseende skall kunna dllgodoses. Vad gäller de nyaarvsskattereglerna anser sig inte lagutskottet böra ta ställning till frågan ominformationsbehovet. från lagutskottets beredningsområde är således någotsärskilt dllkännagivande från i enlighet med motionärernas önskemålinte påkallat. Motionerna Skl9, Sk20 yrkande 5 och Sk21 yrkande 1 bör därföravslås. Utskottetövergår härefter till att behandla två särskilda frågor som berörs ipropositionen. Somddigare nämnts innebår ändringarna i ÄB att efterlevande make får en direkträtt till arv före gemensamma bröstarvingar (3 kap. 1 § första stycket ÄB). Vadden efterlevande maken ärver skall innehas med fri förfoganderätt. När denefterlevande i sin tur avhder skall bröstarvingarna dll den först avlidne harätt till efterarv i den sistnämndes kvarlåtenskap. Bröstarvingar dll den förstavhdne som inte är också den efterlevandes arvingar, särkullbarn, skall dock harätt att få ut sitt arv genast vid det första dödsfallet. Särkullbarndll den först avlidne kan avstå från sitt arv till förmån för den efterlevandemaken och får då på samma sätt som makarnas gemensamma bröstarvingar en rätttill efterarv. En annan nyhet är att den s.k. basbeloppsregeln i 13 kap. 12 §giftermålsbalken omvandlats till en arvsregel. Enligt den nya bestämmelsen, 3kap. 1 § andra stycket ÄB, skall den efterlevande maken alltid ha rätt att ärvaså mycket av den avlidnes kvarlåtenskap att det tillsammans med hans ellerhennes andel i giftorättsgodset och enskilda egendom motsvarar fyra basbelopp.1 beloppet skall även inräknas vad som dllfaller den efterlevande maken genomtestamente av den avlidne. Vad den efterlevande erhåller i arv med stöd avbasbeloppsregeln skall innehas med fri förfoganderätt. Regeln skall tillämpasockså när den avlidne efterlämnar särkullbarn. Närden efterlevande maken i sin tur avlider skall en fördelning ske av den makenskvarlåtenskap mellan å ena sidan den först avlidnes efterarvingar och å andrasidan den sist avlidnes arvingar. Närmare bestämmelser härom finns i 3 kap. 2 §ÄB. Huvudregeln är enligt paragrafens första stycke att vardera sidans andel skallbestämmas till hälften av den efterlevande makens bo. LU 1987/88:6 yLikadelningsprincipen skall dock frångås om det som den efterlevande maken ficki arv utgjorde en annan andel än hälften av makarnas samlade tillgångar vid denförst avlidnes död (3 kap. 2 § tredje stycket). En sådan skevdelning kan bliaktuell om exempelvis någon av makarna haft enskild egendom eller det funnitstestamente av den först avlidne. Andra fall då avsteg frånlikadelningsprincipen skall ske är om ett särkullbarn fått ut sin arvslott viddet första dödsfallet eller om särkullbarnet på grund av basbeloppsregeln i 3kap. 1 § ÄB endast fått ut en del av sin arvslott. Sistnämnda fall kan belysasmed följande exempel. Den först avlidne maken efteriämnar som arvingar ettsärkullbarn och ett barn som den avlidne har med den efterlevande maken. Makarnassamlade dllgångar utgör , varav den efterlevande erhåller 60 000 kr.genom bodelningen. Återstoden utgör kvarlåtenskapen efter den avlidne. Avkvarlåtenskapen utgör särkullbarnets arvslott . Med stöd avbasbeloppsregeln (basbeloppet beräknat till .) har den efterlevanderätt att ärva så mycket att det tillsammans med vad som erhållits vidbodelningen uppgår dll . Den efterlevande maken ärver således 40 000kr. av kvarlåtenskapen och särkullbarnet får ut endast . av sinarvslott på . Eftersom särkullbarnet har fått stå dllbaka för denefterlevande maken har det rätt till efterarv. Barnets andel vid efterarvetskall dock minskas med vad det tidigare fått ut. Om boets behållning vid denefterlevandes död utgör . skall 4/10 (.) anses utgöra vadden efterlevande ärvde och vari särkullbarnet och det gemensamma barnet harrätt till efterarv. '6/10 av behållningen utgjorde den efterlevandes andel vidbodelningen och tillfaller dennes arvingar, dvs. det gemensamma barnet. Enligtförslaget till ändringar i arvs- och gåvoskattelagstiftningen skall sominledningsvis redovisats huvudregeln vid arvsbeskattning i efterarvsfallen äveni fortsättningen vara en schematisk hälftendelning av boet efter den sistavlidne maken. I de fall reglerna i och ÄB lett dll atthuvudprincipen om hälftendelning frångåtts vid den först avlidne makens dödskall avsteg också göras vid den andra makens död. Bl.a. skall enligt 15 § 2mom. andra stycket 2 och 3. förslaget till ändring i AGL hälftendelningsre-gelnfrångås vid arvsbeskattningen om den först avhdne maken testamenterat egendomtill annan än sin make eller om den först avlidne efterlämnade särkullbarn sominte avstod från sin arvsrätt till förmån för den efterlevande maken. Ipropositionen (s. 39) uttalar departementschefen att någon avvikelse från enschematisk hälftendelning inte bör ske om tillämpningen av basbeloppsregelnpåverkat fördelningen vid det första dödsfallet. Om som i det ovan anfördaexemplet ett särkullbarn på grund av basbeloppsregeln fått ut endast en del avsin arvslott vid det första dödsfallet och den andel som den efterlevande makenärvt och dll vilken barnen har rätt dll efterarv därför utgör mindre än hälftenav den efterlevandes dllgångar skall således enligt departementschefen boet vidden efterlevandes död delas schemadskt i hålftendelar vid arvsbeskattningen. Ipropositionen konstateras att den verkliga andelen i dessa fall kan bH mindreän vad en schematisk hälftendelning leder till och att arvsskatten följakdigenberäknas på en för stor lott. Som stöd för den förordade ordningen åberopas atten fullständig följsamhet påarvsskatteområdet till basbeloppsregeln skulle föra med sig en komplice- LU 1987/88:6 y ring av arvsbeskattningen. Med anledning av vad departementschefen sålunda anför villlagutskottet erinra om att den ovan redovisade bestämmelsen i 15 § 2 mom. andrastycket AGL om frångående av hälftendelningsprincipen tar sikte på det falletatt ett särkullbarn inte avstått från sin arvsrätt till förmån för denefterlevande maken och således fått ut sitt arv vid det första dödsfallet. Dåden efterlevande maken avlidit skall i sådana fall den del vari rätt till efterarvföreligger inte beräknas till hälften utan till vad den efterievande faktisktärvt. Ordalydelsen i lagtexten ger inte vid handen att bestämmelsen skulle varatillämplig endast då särkullbarnet fått ut hela sin arvslott. Lagtexten gersåledes utrymme för att bestämmelsen tillämpas även då särkullbarnet på grundav basbeloppsregeln endast fått ut en del av sin arvslott tidigare och har rättdll efterarv i fråga om återstoden av , dock under den förutsättningenatt något arvsavstående inte skett. Enligt utskottets mening talar ocksåövervägande skäl för att bestämmelsen bör vara tillämplig när särkullbarn dllföljd av basbeloppsregeln har rätt till efterarv. Att ett särkullbarn i nuberörda fall vid beräkningen av arvsskatten skall anses ha efterarv i hälftenav den sist avhdne makens kvarlåtenskap trots att barnet enUgt arvsreglernaendast har rätt till efterarv i en mindre del kan enligt lagutskottets meninginte anses innebära en helt dllfredsställande ordning. I hnje med vad somframhålls i propositionen (s. 104) anser lagutskottet att det för den enskildekan framstå som svårbegripligt att ett schematiskt beskattningsförfarande kanleda till att de arvslotter som framräknas vid beskattningen avviker från denfördelning som faktiskt skall ske mellan arvingarna och andra dödsbodelägare.Om den schematiska uppdelningen av boet är annorlunda än den som arvsreglernaföreskriver finns det vidare risk för missförstånd mellan dödsbodelägarna,något som kan leda till onödiga konflikter. Utskottet vill också peka på attden i proposidonen föreslagna ordningen (15 § 2 mom. andra stycket 2.) bl.a.innebär att hälftendelningsprincipen alldd skall frångås när det finns etttestamente av den först avlidne till förmån för någon annan än den efterlevandemaken och detta även i de fall testamentstagarens rätt inskränks genombasbeloppsregeln. Att i vissa fall basbeloppsregeln skall föranleda skevdelningvid arvsbeskattningen medan den i andra fall inte skall det torde, sett medallmänhetens ögon, te sig svårförklarligt. Det sist anförda leder vidare utskottet dll denuppfattningen att det bör kunna underlätta beskattningsmyndigheternas arbetevid efterarv om avsteg från hälftendelningsprincipen alltid skall ske närtillämpningen av basbeloppsregeln påverkat fördelningen vid det förstadödsfallet. Utskottet vill understryka att en sådan ordning inte leder till enlägre arvsbeskattning än huvudregeln. Som departementschefen framhålleraktualiseras basbeloppsregeln nämligen i mindre bon där de höjdagrundavdragen för bröstarvingar leder till att någon beskattning inte skereller till att skatten blir låg. I själva verket förhåller det sig så enligtvad lagutskottet kan bedöma att i de fall arvslotterna översdger grundavdragethälftendelning leder dll en för bröstarvingarna gynnsammare arvsbeskattning änen skevdelning. Sammanfattningsvis förordar lagutskottet att 15 § 2 mom.andra stycket förslaget dll ändring i AGL ges den innebörden atthälftendelningsprincipen skall frångås närtillämpningen av basbeloppsregeln påverkat fördelningen LU 1987/88:6 y viddet första dödsfallet. Ipropositionen föreslås att vid beräkningen av den efterlevande makensgiftorättsandel hälftendelningsprincipen skall frångås när i arvsskatteärendetföretes dom eller avtal mellan den efterlevande maken samt efterarvingar omjämkning av äktenskapsförord enligt 12 kap. 3 § . Medefterarvingar jämställs testamentstagare vars rätt inträder först vid denefterlevande makens död. Bestämmelsen gäller endast i de fall efterlevande makeär ensam dödsbodelägare. Förslagetföranleder i och för sig inte några erinringar från lagutskottets sida.Utskottet vill emellertid erinra om de uttalanden rörande dllämpningen avjämkningsbestämmelserna i som gjorde då balkenantogs (LU 1986/87:18 s. 20 och 21). Avsikten är att jämkningsregeln skallutnyttjas restriktivt och endast då ett äktenskapsförord i så hög gradmissgynnar den ekonomiskt svagare av makarna att en tillämpning aväktenskapsförordet framstår som oskälig. När den efterlevande maken är ensamdödsbodelägare och således berättigad att ärva den avlidne makenskvarlåtenskap, däri inbegripet den avlidnes enskilda egendom, torde enligtutskottets mening förutsättningarna för jämkning av äktenskapsförord inteföreligga. Syftet med jämkningsregeln är nämligen att ge ett skydd åt denekonomiskt svagare maken. När maken har rätt att ärva kvarlåtenskapentillgodoses i allmänhet makens intressen fullt ut genom arvsrätten, och detförhållandet att en dllämpning av bestämmelsen kan leda dll lägre arvsskatt förden efterlevande maken utgör inte skäl för jämkning. Utskottet kan endast tänkasig ett fall där det över huvud taget finns anledning att jämka ettäktenskapsförord till förmån för en arvsberättigad make, nämligen det falletatt den avlidne genom testamente bestämt att den i kvarlåtenskapen ingåendeenskilda egendomen skall tillfalla någon annan än den efterlevande. Omförutsättningarna för jämkning är för handen bör i den situationen denefterlevande kunna påkalla jämkning. Utöverdet anförda föranleder propositionen och motionerna inte några uttalanden frånlagutskottets sida. Stockholmden På lagutskottets vägnar (), (), (), MardnOlsson (c), (), (), (),(), (), (), BeritLöfstedt (s), (), (), () ochKjell-Arne (). Avvikandemeningar lu 1987/88:6 y BengtHarding och (båda fp) anser att den del av utskottetsyttrande på s. 3 som börjar med "erinrar" och slutar med"3 avslås" bort ha följande lydelse: framhöll vid riksdagsbehandlingen av förslaget dll äktenskapsbalkm.m. (LU 1986/87:18) kommer den nya reformen att få genomgripande betydelse fördet helt övervägande antalet människor i vårt land. Med hånsyn härtill är detsjälvfallet angeläget att ikraftträdandetidpunkten bestäms så att allmänhetensbehov av information och rådgivning inför övergången till ett nytt regelsystemkan tillgodoses. Enför de enskilda vikdg del av reformen på äktenskaps- och arvsrättens områdeutgörs av det nu framlagda förslaget till ändringar i arvsskattelagstiftningen.Rätteligen borde en proposition i ämnet ha förelegat redan i samband med deövriga reformförslagen. Så skedde emellertid inte utan regeringen avlämnadeproposidonen först . Ett beslut i om ändringar iarvsskattelagsdftningen torde kunna fattas först . Som framhållsi motion Sk20 innebär det att information om de skatterättsliga konsekvensernaav den nya familjerätten inte hinner spridas till allmänheten i så god tid föreikraftträdandet att de enskilda har någon reell möjUghet att anpassa sig dlländringarna i rättsläget. Uppenbart är också att många människor dröjt med attvidta erforderliga anpassningsåtgärder i avvaktan på besked om ändringarna iarvsskattereglerna. Eftersom tiden fram till ikraftträdandet nu år kort måsterisken för att många drabbas av allvarliga rättsförluster bedömas som mycketstor. Viden samlad bedömning föreligger det enligt utskottets mening mycket starkarättssäkerhetsskäl för att hela reformen senareläggs. tillstyrkersåledes bifall till motion Sk20 yrkande 3. Per-OlofStrindberg (m), Mardn (), (), (),(), () och () anser att dendel av utskottets yttrande som börjar på s. 3 med "Sedan "och slutar på s. 4 med "därför avslås" bort ha följande lydelse: Redani samband med riksdagsbehandlingen av m.m. ochföljdlagstiftningen höjdes kritiska röster mot att skulle fattabeslut om en reform innan reformens samlade konsekvenser för beståenderättsförhållanden kunde överblickas. Underutskottsbehandlingen av proposition 1986/87:1 med förslag till äktenskapsbalkm.m. yrkade sålunda , folkpardets och centerpartietsrepresentanter i lagutskottet att - såsom framhålls i det dllbetänkandet LU 1986/87:18 fogade särskilda yttrandet - inte skulle fatta besluti lagstiftningsärendet förrän slutliga förslag framlagts om dels ikraftträdande-och övergångsbestämmelser, dels följdlagstiftning, dels också nya reglergällande arvsbeskattningen. Vidbehandlingen av proposition 1986/87:86 med förslag till följdlagstift- LU1987/88:6 y ning till m.m. framfördes också kritik mot ettikraftträdande .