yttr · GB05JuU1 · 1987-12-31 00:00:00 — 1987/88:1 y om ändringar i tryckfrihetsförordningen m.m. (prop.1986/87:151 jämte motioner) Underden allmänna mofionsfiden väcktes och hänvisades fill jusfifieutskoftetmotionerna /87:Ju614 av m.fl. (s, m, fp, c, vpk) omåtgärder mot etnisk diskriminering, 1986/87:Ju631 av () ochErkki Tammenoksa (s) om lag mot rasisfiska organisationer, 1986/87:Ju638 avAlf () om lag mot rasisfiska organisationer och 1986/87:Ju641 av LarsWerner m.fl. (vpk) om missaktning med anspelning på kön. Senareunder förelades proposition 1986/87:151 om ändringar itryckfrihetsförordningen m.m. Med anledning av proposifionen väcktes mofionerna1986/87:K121-127. Proposifionen och motionerna hänvisades fillkonstitutionsutskottet. Till samfidig beredning föreligger i ärendet hoskonstitutionsutskottet yrkanden i dels motionerna 1985/ 86:K221, K402, K403,K404, K405, K406 och K411, deb motionerna 1986/87:K210, K403, K404, K405, K407,K409, K411, K412, K415, K417, K418, K419, K420, K421, K423, K424, K425, K426,K432, K433, K434 och K815. Konsfitutionsutskottethar beslutat bereda jusfifieutskoftet tillfälle att yttra sigöver propositionen jämte motioner. Deförslag som upptas i de tiH jusfifieutskoftet hänvisade motionerna behandlasäven i det hos anhängiga ärendet. Jusfitie-utskotfet harmot denna bakgrund beslutat att - under förutsättning attkonstitufionsutskottet samtycker därfill - överflytta motionerna fill konsfitufionsutskottet. Ärendet föranlederföljande yttrande från justitieutskottets sida. Ipropositionen föreslås vissa ändringar av grundlagsskyddet för tryckta skrifterpå grundval av förslag som lades fram av yttrandefrihetsutredningen ibetänkandet (SOU 1983:70) yttrandefriheten. Möjligheternaatt genom straffbestämmelser i vanlig lag inskränka tryckfriheten skall enligtpropositionen begränsas mer än . 1Riksdagen 1987/88. genom att de otillåtnaoffentliggöranden som innefattar brott mot rikets JuU 1987/88:1 y säkerhetbeskrivs fullständigt i tryckfrihetsförordningen. På så sätt uppnås attstraffbarheten inte kan utvidgas utan grundlagsändring. Endast för krig ochomedelbar krigsfara behålls den nuvarande ordningen att de närmareförutsättningarna för straffbarhet bestäms genom vanlig, lag. Ocksåmöjligheterna att föreskriva straff för t.ex. tidningsutgivare som offentliggörhemliga handlingar begränsas. Ansvarsbestämmelsernai den s.k. videovåldslagen förs över till . Ett nytt brott, olagavåldsskildring, införs. Det får ett vidare tillämpningsområde änvioeoväldslagens motsvarande regler. En ändring i tryckfrihetsförordningeninnebär att också s.k. våldspornografi i tryckta skrifter blir kriminaliserad. Förslagetinnebär också att straffbestämmelsen om hets mot folkgrupp skärps. Något förbudmot rasisfiska organisationer föreslås inte i detta sammanhang. Yftrandefnhetsutredningensförslag om ändrade grundlagsregler för radio, TV, filmer, videogram m.m. tasinte upp i propositionen. Frågan om ett utbyggt grundlagsskydd för dessa medierskall i stället beredas ytterligare under parlamentarisk medverkan. De nya reglerna föreslåsträda i kraft . Ettav förslagen i propositionen innebär att bestämmelserna i lagen (1981:485) omförbud mot spridning av filmer och videogram med våldsinslag (videovåldslagen)med huvudsakligen oförändrat innehåll förs över till (BrB)som videovåldslagen såsom överflödig upphör att gälla. Två nya brott,olaga våldsskildring och otillåten utlämning av film eller videogram, införs iBrB:s kap. 16, som innehåller bestämmelser om brott mot allmän ordning. Ettmått av nykriminalisering föreligger så till vida att brottet olagavåldsskildring föreslås omfatta även stillbilder. Straffskalan för båda brottenär böter eller fängelse i högst sex.månader. Utskottethar i denna del särskilt uppmärksammat frågan om det lämpliga i att föra överen specialreglering med straffrättsHga inslag till samt frågan omstraffskalorna för de nya brotten. Denprincipiella frågan om avgränsningen mellan brottsbalksbrott och specialstraffrättsliga brott är inte ny. I den kriminalpolifiska debatten har från fid fillannan uppkommit fråga om ett visst brott eller en viss brottskategori börinrymmas i BrB. Här kan hänvisas till betänkandet JuU 1984/85:28 s. 23, därutskottet för ett visst slag av straffrättsliga bestämmelser (rörande s.k.ekonomisk brottslighet) enhälligt förespråkade att brott av sådan svårhetsgradoch så stor allmän betydelse som det där gällde naturligen hör hemma ibrottsbalken. Utskottet vill också hänvisa fill den utförliga diskussion iämnet som förs i fängelsestraffkommitténs huvudbetänkande (SOU 1986:14 s.175-187). Underförarbetena till videovåldslagen diskuterades om bestämmelserna skulle upptas ien särskild lag eller föras in i BrB (se prop. 1980/81:176 s. 39). Med tanke påatt den då aktuella regleringen hade en provisorisk karaktär valdes alternativet med ensärskild lag. De båda nya brotten har enligt JuU 1987/88:1 y utskottets meningsådant samband med regleringen i övrigt i 16 kap. BrB atf utskottet - trots denförhållandevis komplicerade uppbyggnad som stadgandena givits - kan anslutasig tHl departementschefens uppfattning i det nu aktuella ärendet attbestämmelserna bör tas in i BrB (se prop. 1986/87:151 s. 95 f). Inte heller ifråga om straffskalorna har utskottet någon erinran; de harmonierar väl med vadsom föreskrivs för jämförbara brott. Utskottetsställningstagande innebär vidare att utskottet från straffrättsligautgångspunkter inte ställer sig bakom det mera yttrandefrihefsrätfsligfpräglade yrkandet i mofion 1986/87:K126. I16 kap. 10 a § BrB stadgas ansvar för barnpornografibroff. Sådant föreligger omnågon skildrar barn i pornografisk bild med uppsåt att bilden sprids eller omnågon sprider sådan bild av barn. Från straffbarhet undantas gärningar som medhänsyn till omständigheterna är försvarliga. Straffet är böter eller fängelse ihögst . Motsvarande reglering finns i 7 kap. 4 § 12.tryckfrihetsförordningen. 1978/79:179, KU 33, rskr. 317 och KU1979/80:1, rskr. av de i det nu aktuella ärendet föreliggande mofionerna (1985/ 86:K402)efterlyses förslag till skärpning av regleringen så att till det straffbaraområdet hänförs inte bara såsom skildrande av barn utan ävenskildrande av den som är äldre men under sådana omständigheter att denskildrade "ser ut som barn". början vill utskottet erinra om att det vid bestämmelsens införandeuttalades att det endast borde ske en försiktig utvidgning av det straffbaraområdet. Försiktigheten mofiverades av att kriminaliseringen innebar enbegränsning av den grundlagsfästa yttrandefriheten. Det huvudsakliga skälet förkriminaliseringen var den integritetsskada som kan uppkomma när barn medverkarvid tillkomsten av pornografiska alster. Av intresse i sammanhanget är attförbudet gäller bilder av alla slag; infe bara t.ex. fotografiska bilder ochfilm utan även tecknade bilder med barnpornografiskt motiv. Som skäl för attsträcka ut förbudet fill aft omfatta även tecknade bilder anfördes att bildermed barnpornografiskt mofiv är kränkande för barn över huvud taget och intebara för det barn som kan ha använts som modell. Dettaskäl för den nuvarande kriminaliseringen kan enligt utskottets mening onekligentala för att stadgandet bör ha den av mofionärerna åsyftade omfattningen. Ifrågan om eventuella lagstiftningsåtgärder i saken vill utskottet emellertidför sin del erinra om de förslag till kriminalisering i ökad utsträckning avpornografiska skildringar som läggs fram i den förevarande propositionen (s. 98ff) samt påpeka att övervägandena härvidlag präglas av särskild varsamhet påsamma sätt som skedde när barnpornografibrottet infördes. Slutsatsen bör därförbli att mofionsyrkandet inte bör tillstyrkas. En annan sak är att frågan - omrättsutveckHngen ger anledning fill det - bör ses över senare i ett lämpligtsammanhang. !Riksdagen 1987/88. Missaktningmed anspelning på kön JuU 1987/88:1 y I det nu aktuella lagsfiftningsärendet förs motionsvägen(bl.a. i mofion 1986/87:Ju641) fram tanken på en sådan ändring i bestämmelsenom hets mot folkgrupp i 16 kap. 8 § BrB att till det straffbara området skullehänföras även uttryckande av missaktning med anspelning på kön. Som hets mot folkgrupp betraktas enligt 16 kap. 8 § BrB idess nuvarande lydelse att någon offentligen eller eljest i uttalande ellerannat meddelande som sprids bland allmänheten hotar eller uttrycker missaktningför folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras,hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Straffet ärfängelse i högst eller, om brottet är ringa, böter. Motsvarandereglering finns i 7 kap. 4 § 8. tryckfrihetsförordningen. (Om förslag till viss- i detta sammanhang ovidkommande - ändring av stadgandet, se avsnitt 5nedan.) Ett syfte med den motionsvägen föreslagna ändringen angesvara att komma till rätta med vissa pornografiska skildringar som av kvinnorupplevs som kränkande. I detta avseende vill utskoftet - på samma sätt som skeddei fråga om barnpornografibrott i det föregående - hänvisa till de förslag tillkriminalisering i ökad utsträckning av pornografiska skildringar som upptas iden förevarande proposifionen och till de överväganden som där görs. Syftet medmotionsförslaget får onekligen i väsenfiiga delar anses fillgodosett vid ensådan kriminaHsering. Härtill kommer - och det har enligt utskottets mening ensärskild tyngd - att bestämmelsen om hets mot folkgrupp vid eft genomförande avmotionsförslaget skulle förlora sin inriktning på minoritetsskydd. I den förevarande propositionen föreslås en utvidgning avdet kriminaliserade området enligt den beskrivna bestämmelsen om hets motfolkgrupp i 16 kap. 8 § BrB. Motivet för skärpningen är att förhindraverksamhet av rasisfiska organisationer. Förslaget innebär aft det nuvarandekravet på att uttalandet måste ske offentligt eller spridas bland allmänhetenslopas. I några motioner (1986/87:K123 och K127) krifiserasskärpningen. Bl.a. hävdas att som en princip för regleringen av yttrande- ochtryckfriheten bör gälla att regleringen avser yttranden som är avsedda attspridas fill allmänheten. Med den nuvarande brottsbeskrivningen begränsas ipraktiken möjligheterna till utåtriktad verksamhet från rasisfiskaorganisationer. Med regeringsförslaget tillgodoses ett onekligen mycketangeläget intresse, nämligen att söka lägga hinder i vägen också för internverksamhet. I likhet med departementschefen kan ufskottet inte finna atfbestämmelsen genom regeringsförslaget skulle få en alltför vidsträckt räckvidd.Ufskottet är därför för sin del berett att godta att bestämmelsen utformas ienlighet med det förslaget. Motionsyrkandena bör avstyrkas. Förbudmot rasisfiska organisationer JuU 1987/88:1 y I detta lagstiftningsärende ägnas stor uppmärksamhet åtspörsmålet om det bör införas ett förbud mot rasisfiska organisafioner. Somframgår av departementschefens överväganden i ämnet i propositionen har sakenett visst samband med den i föregående avsnitt behandlade frågan om brottethets mot folkgrupp. I propositionen intar departementschefen den ställningenatt han inte vill förorda något särskilt förbud somkriminaliserar medlemskap i rasisfiska organisafioner (prop. s. 326). I flera mofioner (1986/87:Ju614, 631 och 638 samt K124)framställs önskemål om lagstiftning mot rasisfiska organisationer. Som ettsärskilt stöd för dessa yrkanden framförs att till följd av sinratificering av är folkrättsligt förpliktatatt genomföra sådan lagstiftning. Utskottet, som önskar tydligt markera sin anslutning tillden allmänt omfattade meningen att det är ett starkt samhälleligt intresse attmed all kraft motverka rasisfiska organisationer, vill inledningsvis hänvisatill den utförliga redovisning och diskussion i ämnet som förekommer iproposifionen (s. 104-112, 307 och 308 samt 324-326). Vid sin bedömning av saken konstaterar utskottet atfstatsmakterna i fidigare lagstiftningsärenden ansett att även utan eftsärskilt organi-safionsförbud får anses uppfylla sina folkrättsliga åtaganden idet nu aktuella avseendet. Ufskottet vill, i linje med vad departementschefenanför, fillägga att det efter den skärpning av stadgandet om hets mot folkgruppsom regeringen föreslår framstår som än tydligare aft den svenskalagstiftningen motsvarar våra åtaganden enligt rasdiskrimineringskonventionen;varje främjande eller uppmuntrande av rasdiskriminering kommer ju i fortsättningenpraktiskt sett att vara förbjudet. Utöver vad nu anförts vill utskottet erinra om attregeringen tillkallat en parlamentarisk kommission för atf föreslåytterligare insatser mot rasism och främlingsfientlighet (dir. 1987:40). hören särskild expertgrupp, ledd av ombudsmannen mot etniskdiskriminering och med företrädare för statens invandrarverk och övrigamyndigheter som har särskilt ansvar för berörda frågor. I kommissionens uppdragingår särskilt att pröva om aktuell lagstiftning och dess tillämpning kan blieffektivare när det gäller att motverka rasism och främlingsfientlighet. Mot denna bakgrund finner utskottet def infe nu varapåkallat med något initiativ från sida i den riktning sommotionärerna förespråkar. Enligt utskottets mening kan det som ett resultat avkommissionens arbete bli aktuellt för aft ta upp frågan omett organisationsförbud på nytt. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall fillmotionsyrkandena i den här delen. I en mofion (1985/86:K405) förespråkas att ett förbud motnarkofikapropa- ganda införs i "narkofikalagen", eller, som mofionsyrkandet fårförstås, i narkotikastrafflagen (1968:64). Enligt motionären måste förbudet speciellt - inriktas pånärkotikapropaganda i olika medier såsom film, grammofonski- JuU 1987/88:1y vor, video osv. Idenna fråga vill utskottet först erinra om att i fråga om insatsernamot narkotikan har lagt fast en inriktning som innebär aft kampen motnarkofikamissbruket skall föras inom alla samhällsområden. Kampen motnarkotikamissbruket får inte begränsas till att enbart minska dess förekomstutan måste syfta till att eliminera missbruket. Målet måste vara ettnarkotikafritt samhälle (se bl.a. JuU 1984/85:12 och 26). 1belysning av dessa uttalanden kan utskottet i och för sig förstå de tankar sombär upp mofionsönskemålef. På saken måste emellertid uppenbarligen anläggasäven synpunkter av olika slag som ligger utanför utskottets beredningsområde.För det fall att en lagstiftning direkt mot "narkotikapropaganda"skulle närmare övervägas vill utskottet framföra sin tveksamhet inför tankenatt en sådan reglering skulle upptas i narkotikastrafflagen. Vid sådanaöverväganden bör enligt utskottets mening också beaktas att vissa av deförfaranden som motionären vänder sig emot synes kunna träffas avnarkofikastrafflagens bestämmelser om förfaranden som är ägnade att främjanarkotikahandel, gärningar som är straffbara även som försök, förberedelse ochstämpling. Stockholmden På jusfitieutskottets vägnar Närvarande:Karin Ahrland (fp), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), GöranMagnusson (s), (), () och (). BjörnKörlof (m), () och () anser attden del av utskottets yttrande som börjar på s. 2 med "Utskottet har"och slutar på s. 3 med "1986/87:K126" bort ha följande lydelse: Utskottetansluter sig '\ denna del till de överväganden och bedömningar som redovisas imotion 1986/87:123 (s. 8 f) och i reservafionen fill konstitutionsutskottetsbetänkande KU 1985/86:11 (s. 8 f). Utskottet anser sålunda atf videovåldslageninfe bör upphävas och avstyrker fill följd däravregeringsförslagef om nyreglering i BrB. Utskottet har ingen principiellerinran mot de förslag i fråga om ordningen för utkrävande av ansvar ochkriminalisering som läggs fram i motionen och reservafionen. De fortsatta övervägandenai denna lagstiftningsfråga bör präglas av de synpunkter som ligger bakom dessaförslag. Videovåldslagen JuU 1987/88:1 y KarinAhrland (fp) anser attden del av utskottets yttrande på s. 3 som börjar med "Utskottetsställningstagande" och slutar med "1986/87:K126" bort haföljande lydelse: särskilda frågan om nykriminalisering såvitt gäller stillbilder villutskottet anföra följande. Detråder ingen tvekan om att våldspornografi är ett obehagligt och osmakligtfenomen, som förmedlar en vrångbild av sexuallivet och en förnedrandemänniskosyn. Från kriminalpolitiska synpunkter kan det också hävdas attvåldspornografin kan ha allvarliga negativa effekter. Trotsvad nu sagts kan utskottet inte godta att kriminaliseringen utsträcks till attavse alla stillbilder med sådana motiv. Härvidlag har utskottet främst fäst de svårigheter kriminaliseringen skulle medföra för de lagförande organennär det gäller att dra gränsen mellan kommersiell våldspornografi ochframställningar som har konstnärliga syften. Med regeringsförslaget saknasdärför garantier för att inskränkningarna i yttrandefriheten inte också drabbarbilder och teckningar som tillkommit i konstnärligt syfte. Motdenna bakgrund förordar utskottet att propositionen - med bifall till mofion1986/87:K126 - avslås i den del som gäller ansvar för skildrande av sexuelltvåld eller tvång i stillbild. KarinAhrland (fp), (), (), (), ArneSvensson (m), () och () anser attden del av utskottets yttrande på s. 4 som börjar med "Med den" ochslutar med "bör avstyrkas" bort ha följande lydelse: Utskottetvil] för sin del inledningsvis slå fast att det är en synnerligen angelägenuppgift att bekämpa rasism och främlingsfientlighet. Vidställningstagande till regeringsförslaget om en utvidgning av detkriminaliserade området i straffbestämmelserna om hets mot folkgrupp möterförst den mera principiella frågan om den rätta avvägningen mellanyttrandefrihetsinfresset och intresset att motverka rasism ochfrämlings-fienthghet. Härvidlag ansluter sig utskottet till de överväganden somgörs i de föreliggande motionerna. De innebär i korthet att den straffrättsligaregleringen av yttrande- och tryckfriheten bör rikta sig mot yttranden som äravsedda att spridas till allmänheten samt att man bör värna om yttrandefrihetenså långt som möjHgt för att motverka en utveckling mot ett samhälle där"tankens frihet" innebär endast en frihet att tänka men inte att talaöppet. Frånrent straffrättsliga utgångspunkter konstaterar utskottet att lagtexten givitsen alltför vidsträckt räckvidd; gränsen för det straffria området harmotivledes angetts till den rent privata sfären. En sådan reglering kommerbl.a. att ge upphov fill gränsdragningsproblem och fillämpningssvårigheter förde lagförande organen, t.ex. i bevishänseende. Mot den föreslagna regleringentalar sålunda enligt utskottets mening den viktiga grundsatsen att straffbestämmelser- med hänsyn till vikten av att upprätthålla medborgarnas respekt förstraffsystemet - bör avfattas så att regelefterlevnaden kan kontrolleras på ettfillfredsställande sätt. JuU 1987/88:1 y Sammantagetfinner utskottet att regeringsförslaget bör avstyrkas. De vikfiga intressen sombär upp förslaget - och som utskottet inledningsvis anslutit sig till - fårtillgodoses på annat sätt, inte minst genom en fri och öppen debatt därrasisfiska uttalanden bemöts. Förbud mot rasistiska organisationer KarinAhrland (fp), (), GuniHa (), (), (), () och () anser - för det fall att denavvikande meningen om hets mot folkgrupp vinner gillande - attden del av utskottets yttrande på s. 5 som börjar med "Vid sin" ochslutar med "vara förbjudet" bort ha följande lydelse: Vidsin bedömning av saken konstaterar utskottet att statsmakterna i tidigare lagstiftningsärenden ansett att även utan étt särskilt organi- safionsförbud får anses uppfylla sina folkrättsliga åtaganden i det nu aktuella avseendet. ' Förbud mot rasistiska organisationer SvenMunke (m) och () anför: Videlar uppfattningen atf det i fråga om förbud mot rasistiska organisationerinte nu är påkallat med något initiafiv från sida i den riktning sommotionärerna förespråkar. I sammanhanget vill vi förvår del framföra följande. om avskaffande av alla former av rasdiskriminering förbindersig konventionsstaferna att förbjuda organisafioner som främjar och uppmuntrartill rasdiskriminering samt förklarar deltagande i sådana organisafioner som énbroftslig handling. Sverigehar anslutit sig fill denna konvention. är, enligt vår mening, skyldigtatt införa en lagstiftning enligt konventionsåtagandet. Diskrimineringsutrednihgenunder ledning av förre chefen för invandrarverket har föreslagitatt en kriminalisering skall införas i svensk lagstiftning genom att ettfillägg görs till 16 kap. 8 § . De flesta remissinstanserna varpositiva till diskrimineringsutredningens förslag. Iproposifionen föreslås att ansvarsbestämmelsen om hets mot folkgrupp skärps.Det skall inte längre krävas att ett uttalande görs offentHgt eller spridsbland allmänheten för att det skall kunna vara straffbart. Enligt förslaget ärdef tillräckligt att yttrandet sprids t.ex. inom en organisation. Enligtvår mening blir det svårt atf i praktiken fillämpa denna bestämmelse.Tillämpningen av besfämrrielsen försvåras ytterligare genom att undantag görs iregeringsförslaget för vad som sker i "den rent privata sfären". Lagrådetanser det tveksamt om en lagändring som föreslås i propositionen i någonmera betydande mån skulle underlätta bekämpningen av organisationer somverkar för rasdiskriminering. Möjligheterna att JuU 1987/88:1 y ingripamot vad som förekommer vid slutna möten begränsas enligt lagrådet i praktikenväsentligt av svårigheten att få fram tillfredsställande utredning. Lagrådetanser att inte uppfyller sina konventionsförpliktelser med mindre änatt vi inför en kriminalisering enligt rasdiskrimineringsutredningens förslag.Vi delar denna uppfattning. Enskilda ledamöter av har i mars i årförklarat att konvenfionen även på den aktuella punkten är tvingande och attden inte lämnar utrymme för konventionsstaterna att pröva behovet (seproposifionen s. 106 stycket 2). Sverigehar varit angeläget om att lojaH uppfylla sina folkräffsliga åtaganden. Dettabör ske fullt uf även i denna viktiga fråga. Det stärker vårt internafionellaagerande mot rasism och rashets. Ipropositionen sägs att organisationer som främjar rasdiskriminering saknar alltberäffigande. Men det dras inte de riktiga konsekvenserna av detta uttalande.Vad som hänt i åskådliggör tydligt behovet, inte baraav kriminalisering av rasdiskriminering och rashets som bedrivs av enskild utanäven i organiserad form. Def växer fram allt fler rasistiska organisationer. Iandra sammanhang anser vi att organiserad broUslighet är särskilt allvarlig.